Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що будинок №27 по вул.Перемоги в смт.Воловець на праві приватної власності належав його батькам, а саме: [PERSON], який помер 02.06.1991 року, та [PERSON], яка померла 13.10.2003 року. За життя батьки не оформили належним чином право власності на будинок. Через цю обставину позивач не може оформити спадщину і зареєструвати право власності на спадкове майно, тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з належними надвірними спорудами за адресою: смт.Воловець, вул.Перемоги, 27 в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, заперечень проти задоволення позову не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином, спірні правовідносини, щодо набуття права власності на житловий будинок №27 по вул.Перемоги в смт.Воловець регулюються нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Як підтверджено матеріалами інвентаризаційної справи на будинок №27 по вул.Перемоги в смт.Воловець, рішенням виконкому [PERSON] районної ради депутатів трудящих №101/22 від 27 березня 1961 року [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в смт.Воловець по вул.Перемоги (а.с.12-16). 02.06.1991 року батько позивача [PERSON] помер (а.с.8), а 13.10.2003 року померла мати [PERSON], і після їх смерті відкрилася спадшина, до складу якої увійшов житловий будинок №27 по вул.Перемоги в смт.Воловець. Однак, правовстановлюючі документи на нього не виготовлені. Відповідно до вимог ст.9 ЦК Української РСР в редакції 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент народження і припиняється з смертю. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першії черги є діти померлого. З свідоцтва про народження серії ІІ-ФМ №497551 від 3 серпня 1983 року, виданого повторно (а.с.7) та рішення Воловецького районного суду від 04.04.2012 року №704/536/2012 (а.с.11) видно, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки виконкому [PERSON] селищної ради №2622 від 08.09.2017 року на час смерті [PERSON], яка померла 13.10.2003 року, в спадковому будинку №27 по вул.Перемоги в смт.Воловець був зареєстрований її син- Бігар [PERSON], [INFO], який фактично прийняв спадщину. Таким чином, судом встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батьків, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved