overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

20 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 09 серпня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №394. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, заява про розгляд справі за й ого відсутності від нього не надходила. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 серпня 1997 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №394 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-04 00:00:00

20 грудня 1976 року працівником колгоспу „Рассвет" Барвінківського району Харківської області було заповнено трудову книжку колгоспника [NUMBER], на ім'я «[PERSON]», в якій ім'я «[PERSON]» виправлено на ім'я «[PERSON]» без посвідчення законності виправлення. В дійсності ім'я заявника українською мовою «[PERSON]», російською мовою - «[PERSON]», що вбачається з його паспорта. При зверненні до управління пенсійного Фонду України в Барвінківському районі Харківської області [PERSON] було повідомлено, що вказане вище не посвідчене виправлення в трудовій книжці може унеможливити призначенні пенсії. Тому заявник поставив питання про встановлення факту належності йому зазначеної трудової книжки на ім'я «[PERSON]». Вказане необхідно йому для оформлення пенсії. [PERSON] подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Управління Пенсійного Фонду України в Барвінківському районі Харківської області надіслало до суду листа, в якому не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] і прохає розглянути справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити з наступних підстав. Із представленої заявником трудової книжки колгоспника [NUMBER] вбачається, що вона заповнена 20 грудня 1976 року на ім'я «[PERSON]», при цьому ім'я «[PERSON]» виправлено на ім'я «[PERSON]» без посвідчення законності виправлення. З паспорта заявника серії [NUMBER] видно, що прізвище, ім'я, по - батькові заявника - [PERSON], його дата народження - [INFO]. Тобто співпадають прізвище та по-батькові, дата народження заявника і особи, на ім'я якої видано трудова книжка колгоспника [NUMBER], заповнена 20 грудня 1976 року, а відрізнялося лише ім'я «[PERSON]» виправлене на ім'я «[PERSON]» без посвідчення законності виправлення, що суд розцінює як помилку працівника, який оформляв трудову книжку на ім'я заявника, тим більше, що імена «[PERSON]» та «[PERSON]» близькі. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд доходить висновку, що трудова колгоспника [NUMBER], заповнена 20 грудня 1976 року в колгоспі «Рассвет» Гусарівської сільради Барвінківського району Харківської області на ім'я «[PERSON]», в якій ім'я «[PERSON]» виправлено на ім'я «[PERSON]» без посвідчення законності виправлення, належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

20 грудня 2007\~\~ року [PERSON] отримав у\~\~ позивача\~ кредит\~\~ шляхом\~\~ відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень. ПАТ " Дельта Банк" подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 4532,56 гривень В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове засідання представник позивача не з "явився- в поданому до суду позові просить розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Представник позивача про це не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Як видно з договору № 001-17993-201207 від 20 грудня 2007 року між ПАТ " Дельта Банк" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну-суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень. [PERSON] зобов»язувався щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 4532,56 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки.\~\~\~\~ Розмір збитків, завданих порушенням\~ зобов»язання,\~\~\~\~ доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подав. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4532,56 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про розірвання зареєстрованого 24 жовтня 1997 року шлюбу з відповідачем, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що чоловік тривалий час зловживає спиртними напоями. У нетверезому стані безпідставно звинувачує її у подружній зраді, постійно зчиняє сварки, у ході яких ображає, принижуючи її честь і гідність, застосовує фізичне насильство. Прийняті міри до збереження сім'ї були безрезультатними. Відповідач не бажає змінювати своєї поведінки, а обстановка у сім'ї негативно відображається на стані здоров"я позивачки. Відповідач позов визнав. Наведених причин розпаду сім'ї не заперечив, а також вказав на неможливість поновлення подружніх стосунків. Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя перебуває у юридично зареєстрованому шлюбі, який укладено 24 жовтня 1997 року у Відділі РАГС Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №139, що підтверджується представленим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3) та мають від шлюбу двох дітей, які досягли повноліття згідно даних про склад сім'ї за довідкою виконкому Снігурівської міської ради №10493 (а.с.7). Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримують подружніх стосунків. Причиною розпаду сім'ї слугувала негідна поведінка чоловіка за зловживання спиртним, проявів неповаги до дружини і її образ. Сторони втратили один до одного почуття довіри і взаєморозуміння та не бажають надалі продовжувати сімейні відносини. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, а саме негативний вплив на стан її як фізичного так і психологічного здоров'я, та ухвалює про задоволення позовних вимог. Суд визнає з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції сторін, недоцільним відповідно до ст.111 СК України прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 229грн.40коп. за квитанцією №173 від 10 грудня 2013 року (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 14 частини від його доходу (заробітку) щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 01 жовтня 2013 року. В заяві вказала, що з відповідачем проживають окремо. Добровільно кошти на утримання сина відповідач не надає. В суді позивачка позов підтримує повністю і пояснила, що відповідач отримує пенсію по інвалідності, з 01 жовтня 2013 року припинив надавати допомогу на утримання сина. Згідна на ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений 24 лютого 2014 року про час та місце розгляду справи, в суд не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони проживають окремо. Мають сина [PERSON], [INFO], який живе з позивачкою. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення сина. Відповідач має пенсію. Дані обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтвом про народження сина, свідоцтвом про шлюб, довідкою про місце проживання сина [PERSON]. Згідно ст. 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Аліменти стягуються у частці від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними, відповідають чинному законодавству, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

20 грудня 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому зазначає, що відповідач є батьком їх сина [PERSON], який є повнолітнім, але продовжує навчання. Син навчається в університеті денної форми навчання, оплачує за навчання, за станом здоров»я потребує лікування, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач за рішенням суду зобов'язаний платити аліменти на утримання сина-студента в розмірі 14 частини заробітку, але змінилися обставини - відповідач не має постійного місця праці. Позивачка не має можливості забезпечити на належному рівні матеріальне утримання сина. Просить стягувати з відповідача, який не має постійного місця праці, аліменти на час навчання сина у твердій грошовій сумі по 1500 грн. в місяць. В судовому засіданні представник позивачки підтримує вимоги позову повністю. Відповідач, повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, в суд не прибув у зв'язку з відсутністю за такою адресою. Вважається, що судовий виклик йому вручено, тому за згоди представника позивачки суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON], [INFO] досяг віку 18 років, є студентом денної форми навчання Національного авіаційного університету в м. Києві, оплачує за навчання 8300 грн. в рік, за станом здоров»я потребує лікування. Позивачка має третю групу інвалідності, не працює. Відповідач не має постійного місця праці. Розмір доходів відповідача невідомий. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Такими доказами є рішення суду про стягнення аліментів, свідоцтво про шлюб сторін, свідоцтво про народження сина сторін [PERSON], довідка з місця навчання сина та контракту на навчання, довідками про стан здоров»я сина [PERSON], довідки про інвалідність позивачки. Згідно ст.199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані їх утримувати до досягнення ними віку двадцяти трьох років до припинення навчання, розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 цього Кодексу. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров»я є працездатним і тому зобов'язаний платити аліменти позивачці на утримання сина [PERSON] на час його навчання. Суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в розмірі позовних вимог, та стягнути судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 5200 грн., оскільки відповідач не направив до суду письмових заперечень проти позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що 22 вересня 1984 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] в Миколаївській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 6. Від спільного життя народився син [PERSON], який на данний час повнолітній. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву якою просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 18 листопада 2014 року та від 25 листопада 2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 22 вересня 1984 року, але шлюбні відносини припинили з вересня 2013 року у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк», в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму неповернутих за договором № 009-0011923-Ф/12-Р коштів з поточного залишку на рахунку у розмірі 17431,82 грн., стягнути з відповідача на її користь по закінченню строку депозиту по Договору 2630/11/171497 від 04.04.2014 року грошові кошти в сумі 180000,00 грн. та нараховані відсотки в сумі 17753,94 грн.; стягнути з відповідача витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 2000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.2012 року між нею та ПАТ „Міський комерційний банк" укладено Договір про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та розрахункове обслуговування № 009-0011923-Ф/12-Р. Згідно п. 3.1.5. Договору про відкриття рахунку Банк зобов'язувався щомісячно нараховувати відсотки за користування залишками на рахунку у валюті рахунку за звітний місяць і зараховувати їх на рахунок згідно з тарифами Банку не пізніше останнього дня кожного місяця відповідно до діючих тарифів Банку. Згідно з п.2.2.1 Договору про відкриття рахунку Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на Рахунку з використанням картки (Додаткових карток), в межах витратного ліміту на рахунку т а обмежень, встановлених чинним законодавством. Вказує, що починаючи з вересня місяця 2014 року вона не мала змоги зняти кошти ні в банкоматах, ні в касі Банку, через незалежні від неї обставини, а виключно з вини Банку, у зв'язку з чим нею 11.09.2014 року була подана заява до Банку щодо повернення наявних на рахунку коштів та відсотків. Станом на дату написання даної позовної заяви кошти з карткового рахунку позивачу повернуті не були. Зазначає, що залишок коштів на її рахунку станом на 07.10.2014 року складав 17431,82 грн. Вказує також, що 04.04.2014 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» укладено Договір строкового банківського вкладу № 2630/11/171497 (Сонячний етюд). На виконання умов Договору, [PERSON] передала Банку готівкою грошову суму у розмірі 180000,00 грн., а 07.10.2014 року позивачем було вручено Банку заяву про повернення суми депозиту у розмірі 180000,00 (сто вісімдесят тисяч) гривень та нарахованих відсотків, у розмірі, що складає 17753 гривні. 94 коп. Станом на дату подання даної позовної заяви ні сума вкладу, ні сума процентів позивачу повернута не була. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду від її представника надійшла заява про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ані позивачка, ані відповідач в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду з заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 п. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю, позивачкою по даній справі, та знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від покладених на нього законом обов"язків щодо утримання дитини, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому відповідач, згідно його заяви, проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved