Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

01 вересня 2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , до [PERSON] , в якому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований 07 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №889. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачем, з яким мають спільних дітей - сина, [PERSON] , [INFO] та доньку, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з серпня 2021 року вони з відповідачем не ведуть спільне господарство, оскільки припинили сумісне проживання. Шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження його є недоцільним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 01 вересня 2021 року справу розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02 грудня 2021 року до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , у якій вона вказує, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розірвати шлюб між нею та позивачем. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №889, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2013 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - сина, [PERSON] , [INFO] та доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві 22 грудня 2015 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10 січня 2018 року. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved