Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно уточнених вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на Ѕ частину нерухомого майна: нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстроване за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» (код ЄДРПОУ 39747578), нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстроване за ТОВ «СМ СІТІ» (код ЄДРПОУ 39747625); витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» (код ЄДРПОУ 39747578) належне йому нерухоме майно: Ѕ частину нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «СМ СІТІ» (код ЄДРПОУ 39747625) належне йому нерухоме майно: Ѕ частину нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на Ѕ частину нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» (код ЄДРПОУ 39747578), номер запису про право власності 15746194 від 04.08.2016, державний реєстратор - приватний нотаріус Ганночка О.В.; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на Ѕ частину нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] за TOB «СМ СІТІ» (код ЄДРПОУ 39747625), номер запису про право власності 15745131 від 04.08.2016, державний реєстратор - приватний нотаріус Ганночка О.В.; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ТОВ «ВЦЕНТРЕ» (код ЄДРПОУ 39057049), а саме: приміщення підвалу загальною площею 139,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 9393259 від 15.04.2015, державний реєстратор - Поркіна Л.О., нежитлового приміщення загальною площею 60,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 9392688 від 15.04.2015, державний реєстратор Поркіна Л.О., нежитлового приміщення загальною площею 76,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 9391860 від 15.04.2015, державний реєстратор Поркіна Л.О. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року позов [PERSON] до Трибрата В.М. про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності задоволено. Визнано дійсним договір купівлі - продажу від 03 липня 2012 року, укладений між Трибратом В.М. та [PERSON] , відповідно до якого Трибрат В.М. передав у власність [PERSON] нежитлове приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з: приміщень підвалу літ. «Ап», та приміщень на першому поверсі літ. «А» загальною площею 280,8 м.кв., реєстраційний номер об`єкту в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 576095 (надалі - об`єкт нерухомості). Визнано за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з: приміщень підвалу літ.«Ап», та приміщень на першому поверсі літ. «А» загальною площею 280,8 м.кв., реєстраційний номер об`єкту в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 576095. Зазначене рішення суду набрало законної сили, що дозволило [PERSON] зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості та розпорядитися ним на власний розсуд, що ним і було зроблено, приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] загальною площею 280,8 кв.м., реєстраційний номер майна 576095 було зареєстровано за ним 31.07.2012 на підставі вказаного рішення від 18.07.2012, що підтверджується інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.11.2017. У подальшому, [PERSON] , подавала апеляційну та касаційну скаргу на вищезазначене рішення суду, мотивуючи скарги тим, що рішенням суду вирішено питання про її права та обов`язки як співвласника майна, що є предметом даного спору, оскільки нерухоме майно, що являлось предметом спору, було придбано Трибратом В.М. в період перебування з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, тобто являлось спільною власністю подружжя. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 грудня 2012 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року було залишено без змін. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2013 року відмовлено [PERSON] у відкритті касаційного провадження у справі за зазначеним позовом. У подальшому, постановою Верховного Суду України від 19 червня 2013 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2013 року скасовано та направлено справу на новий касаційний розгляд. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року скасовано рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 грудня 2012 року, справу передано на новий розгляд суду першої інстанції. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] до Трибрата В.М. про визнання дійсним та укладеним договору купівлі-продажу від 03 липня 2012 року нежитлового приміщення по [ADDRESS] , укладений між Трибратом В.М. та [PERSON] відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2014 року було скасовано рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2014, відмовлено в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.11.2015 за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап загальною площею 280,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкту в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 576095. При винесенні рішення, суд виходив з того, що спірне нежитлове приміщення було придбане у зареєстрованому шлюбі Трибрат В.М. та [PERSON] , воно є спільною сумісною власністю, їх частки є рівними, тому [PERSON] має право на Ѕ частину вказаного приміщення. Рішення набрало законної сили 24.03.2016. Відповідно до розпорядження Кременчуцького міського голови від 18.02.2016 №58-Р та рішення позачергової IV сесії міської ради VII скликання від 24.02.2016 вулицю Леніна в м. Кременчуці перейменовано на вулицю Соборну. Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 04.11.2016 [PERSON] подарувала позивачу Ѕ частку нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з нежитлового приміщення літ. А, Ап, загальною площею 280,8 м.кв., що включає приміщення підвалу: підвал 12.3 кв.м., підвал 5,7 кв.м., підвал 50,2 кв.м., підвал 35,3 кв.м., підвал 4,7 кв.м., підвал 10,1 кв.м., підвал 12,2 кв.м., підвал 9,4 кв.м. та приміщення І поверху: тамбур 4,0 кв.м., ігровий зал 74,0 кв.м., вбиральня 2,5 кв.м., ігровий зал 52,9 кв.м., сходова 5,0 кв.м., каса 2,5 кв.м. Документом, що підтверджує право власності дарувальника на предмет договору є рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.11.2015, справа №537/6264/13-ц, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису: 17165105, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1069542653104. Як з`ясувалося пізніше, [PERSON] , зареєструвавши на підставі рішення від 18.07.2012 право власності на приміщення ігрових автоматів, 11.01.2013 продав його іншій особі ПП «Технобудсервіс ТМ», яке в подальшому 18.12.2014 за рішенням засновників припинило свою діяльність, що було встановлено рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27.05.2014. В процесі переходу права власності на вказане приміщення від одного власника до іншого, розділ який був відкритий на нежитлове приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] - закритий в результаті поділу. Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] 04.08.2016 приватним нотаріусом Ганночкою О.В. зареєстровано право власності (з відкриттям розділу) на нежитлове приміщення загальною площею 128,4 кв.м. за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2016 та в цей же день з різницею в півгодини, цим же нотаріусом зареєстровано право власності (з відкриттям розділу) на нежитлове приміщення загальною площею 150,1 кв.м. за TOB «CM СІТІ» на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2016, що в цілому складає 278,5 кв.м. та цілком відповідає площі нежитлового приміщення ігрових автоматів, Ѕ частина яких документально перебуває у власності позивача. Крім того, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «ВЦЕНТРЕ» з 15.04.2015 також є власником приміщень за адресою: [ADDRESS] : приміщення підвалу, загальною площею 139,9 кв.м. (повністю співпадає з площею підвального приміщення ігрових автоматів), нежитлового приміщення загальною площею 60,8 кв.м. та нежитлового приміщення, загальною площею 76,6 кв.м., що в сукупності складає 277,3 кв.м. і також відповідає площі нежитлового приміщення ігрових автоматів. Тобто, на даний момент у відповідності до інформаційної довідки з держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.11.2017 вбачається, що майно позивача, а саме приміщення ігрових автоматів, фактично відсутнє та без його відому, в результаті неодноразових перепродажів та недбалих нотаріальних дій, поділено на два окремі об`єкти, власниками яких на даний час є ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» і ТОВ «CM СІТІ», та на дане приміщення також відкритий розділ права власності за ТОВ «ВЦЕНТРЕ». Враховуючи викладне позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник ТОВ «СМ СІТІ» звернувся до суду із зустрічним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування Ѕ частки нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280, 8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] від 04.11.2016 серія та номер 1822, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Прокопом О.Е. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32226334 від 04.11.2016, винесене Прокопом О.Е. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу; судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що на підставі договору дарування від 04.11.2016, посвідченого Прокопом О.Е. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м., право власності на вказане майно зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 17165105 і реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1069542653104. Проте, вказаного об`єкту на час укладення даного договору дарування не існувало. Так 04.08.2016 одну частину вказаного об`єкту нерухомості площею 128,4 кв.м було придбано ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», іншу частину у цей же день площею 150,1 кв.м було придбано ТОВ «СМ СІТІ», посвідчувались вказані договори купівлі-продажу приватним нотаріусом Ганночкою О.В. Окрім того, в держаному реєстрі прав на нерухоме майно мається запис, згідно якого ТОВ «ВЦЕНТРЕ» з 15.04.2015 також є власником частини приміщень вказаного об`єкту загальною площею 277,3 кв.м. Тобто, відбувались вказані операції по відчуженню спірного об`єкту до укладення договору його дарування. Усі вказані обставини викладені у первісному позові самим [PERSON] та визнаються ним, згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України добровільно визнані стороною обставини доказуванню не підлягають. За таких умов, вищезгаданий договір є фіктивним, недійсним, оскільки, в дар передавався та приймався неіснуючий об`єкт права. Відтак рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом внесено запис про існування права власності в [PERSON] на Ѕ частку неіснуючого об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] , підлягає скасуванню. За таких обставин ТОВ «СМ СІТІ» змушено було звернутися до суду з зустрічним позовом. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на Ѕ частку нежитлового приміщення, загальною площею 128,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104; Ѕ частку нежитлового приміщення, загальною площею 150,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» нежитлове приміщення, загальною площею 128,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «СМ СІТІ» нежитлове приміщення загальною площею 150,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору дарування від 18 серпня 2020 року посвідченого Ципко Т.А. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, [PERSON] став власником Ѕ частини нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Проте, належне йому нерухоме майно знаходиться у незаконному володінні ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» загальною площею 128, 4 кв. м, та ТОВ «СМ СІТІ» загальною площею 150,1 кв.м. і зазначені об`єкти нерухомості утворилися в результаті реконструкції та поділу належного на даний час йому нежитлового приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, загальною площею 280,8 кв.м. Володіння ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ» спірним нежитловим приміщенням є незаконним, оскільки було відчужене особою, яка не мала на це права і вибуло з володіння власника не з його волі, а тому всі інші правочини, які вчинялися з нерухомим майном є також незаконними. Вважає, що в нього наявні правові підстави на визнання за ним права власності на Ѕ частки нежитлового приміщення, загальною площею 128, 4 кв.м, та Ѕ частки нежитлового приміщення, загальною площею 150,1 кв.м., та витребування зазначеного нерухомого майна з чужого незаконного володіння ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ». Представник ТОВ «СМ СІТІ» звернувся до суду із зустрічним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування Ѕ частки нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з нежитлового приміщення ігрових автоматів літ. А, АП, загальною площею 280,8 кв.м, що включає приміщення підвалу: підвал 12,3 кв.м, підвал 5,7 кв.м., підвал 50,2 кв.м, підвал 35,3 кв.м, підвал 4,7 кв., м., підвал 10,1 кв.м. підвал 12,2 кв.м., підвал 9,4 кв.м., та приміщення І поверху: тамбур 4,0 кв.м., ігровий зал 74,0 кв.м, вбиральня 2,5 кв.м, ігровий зал 52,9 кв.м., сходова 5,0 кв.м., каса 2,5 кв.м. серія і номер 1304, укладений між [PERSON] і [PERSON] 18 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 1304; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53664449 від 18 серпня 2020 року, винесене приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А.; судові витрати стягнути з відповідачів. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що на підставі договору дарування від 04 листопада 2016 року, посвідченого Прокопом О.Е. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м., право власності на вказане майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 17165105 і реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1069542653104. 18 серпня 2020 року [PERSON] уклав договір дарування з [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ципко Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1304, на підставі якого [PERSON] безоплатно передав, а [PERSON] прийняв Ѕ частку нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з нежитлового приміщення ігрових автоматів літ А, Ап, загальною площею 280,8 кв.м., що включає приміщення підвалу: підвал 12,3 кв.м., підвал 5,7 кв.м., підвал 50,2 кв.м., підвал 35,3 кв.м., підвал 4,7 кв.м., підвал 10,1 кв.м., підвал 12,2 кв.м., підвал 9,4 кв.м.; та приміщення І поверху: тамбур 4,0 кв.м., ігровий зал 74,0 кв.м., вбиральня 2,5 кв.м., ігровий зал 52,9 кв.м., сходова 5,0 кв.м., каса 2,5 кв.м. Однак, вказаний правочин є фіктивним, оскільки об`єкта нерухомого майна, який зазначений предметом договору дарування, на момент його укладення не існувало. У позовній заяві сам [PERSON] зазначає про те, що об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення ігрових автоматів припинив своє існування внаслідок його поділу, та відповідний розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був закритий. У позові [PERSON] також зазначає, що 04 серпня 2016 року приватний нотаріус Ганночка О.В. зареєстрував право власності на нежитлове приміщення площею 128,4 кв.м. за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», та на нежитлове приміщення площею 150,1 кв.м за ТОВ «СМ СІТІ», що підтверджується відповідними договорами купівлі - продажу. Тобто сам позивач зазначає про те, що об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення ігрових автоматів припинило своє існування внаслідок поділу, та після поділу був відчужений ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та TOB «СМ СІТІ». Також [PERSON] зазначає, що нерухоме майно не перебуває у його володінні. Отже, якщо приймати до уваги твердження первісного позивача про вказане вище припинення об`єкта нерухомого майна та проведені реєстраційні дії, правочин, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також правочин, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо нерухомого майна, яке припинило своє існування, підлягає визнанню недійсним, оскільки стосується неіснуючого об`єкту. Враховуючи те, що [PERSON] уклав правочин щодо прийняття у дар неіснуючого об`єкта нерухомого майна, правочин щодо подальшого відчуження цього майна, зокрема договір дарування його [PERSON] , також підлягає визнанню недійсним, оскільки також стосується неіснуючого об`єкта нерухомого майна. [PERSON] не міг прийняти у дар об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення ігрових автоматів, оскільки цього об`єкту не існує. Враховуючи те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, сам по собі факт державної реєстрації за [PERSON] прав на неіснуючий об`єкт нерухомого майна не можна вважати прийняттям цього нерухомого майна, відповідно [PERSON] не набув право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Викладене свідчить про фіктивність договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та наявність підстав для визнання його недійсним. Також звертає увагу на те, що в п. 5 оспорюваного Договору дарування зазначено про те, що предмет дарування в спорі, під забороною не перебуває, щодо нього не ведуться судові спори, у предметі дарування не здійснювались будь-які перебудови, перепланування чи переобладнання. Однак об`єкт нерухомого майна, що зазначений предметом дарування, не те що переобладнаний, за твердженнями самого ж [PERSON] він давно припинив своє існування внаслідок поділу. Викладене також свідчить про фіктивність оспорюваного договору дарування, оскільки [PERSON] не приймав предмет дарування, не оглядав його, відповідно договір укладений без наміру створення правових наслідків. Відтак рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом внесено запис про існування права власності [PERSON] на Ѕ частку неіснуючого об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] , підлягає скасуванню. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.06.2018 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ГТУЮ Полтавської області про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 13.08.2018 представником ТОВ «СМ СІТІ» подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. про визнання недійсним договору дарування. 17.08.2018 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позов [PERSON] про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого відповідач в задоволені позову просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що як вбачається із суті позову, спірним об`єктом було приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , право власності на Ѕ якого дарувальник [PERSON] отримала на підставі чинного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.11.2015. Згодом вона 04.11.2016 відчужила вказане майно позивачу. Проте, потім відбувся поділ вказаного об`єкту на два самостійних об`єкта нерухомості, право власності на які було 04.08.2016 зареєстровано за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» (площею 128,4 кв.м), та за TOB «СМ СІТІ» (площею 150,1 кв.м), як вважає позивач, вказані об`єкти є саме тим майном, яке він отримав у дар від [PERSON] . Договори купівлі-продажу спірного майна між ним та подальшими власниками є законними, чинними, право власності оформлювалось законно і без порушень чи зловживань з будь-чийого боку. Таким чином, той об`єкт, який позивач хоче отримати шляхом віндикації, а саме індивідуально визначене приміщення ігрових автоматів, фактично припинило своє існування, і не може бути витребуваним у його нових власників. Оскільки він вже декілька років як не є власником спірних приміщень, можливості відновити право власності на них та повернути їх позивачу не має, своїх прав на вказане майно він не заявляє, і ніякого впливу на подальшу долю вказаного майна не має. Віндикаційні позови про витребування майна, яке змінило декілька власників, із чужого незаконного володіння подаються до кінцевого власника, яким він не є, відтак, його не можна вважати особою, яка повинна бути відповідачем у даній справі. Окрім того, у позові немає скерованих безпосередньо до нього позовних вимог. У той же час, безпідставне залучення його до справи може спричинити негативні для нього наслідки у вигляді стягнення з нього судових витрат у значному розмірі. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.09.2018 зустрічний позов ТОВ «СМ СІТІ» до [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ГТУЮ Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. про визнання недійсним договору дарування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ГТУЮ Полтавської області, про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підготовче судове засідання відкладено. 16.11.2018 [PERSON] подано до суду відзив на зустрічний позов ТОВ «СМ СІТІ» про визнання недійсним договору дарування, згідно якого відповідач в задоволені позову просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що згідно договору дарування, посвідченого 04.11.2016 Прокопом О.Е. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, [PERSON] подарувала йому Ѕ частку нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. На момент укладення договору дарування 04.11.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] було зареєстроване право власності на Ѕ нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. Будь-які заборони відчуження або арешти спірного майна на момент вчинення угоди були відсутні. Відповідач [PERSON] , зареєструвавши на підставі рішення суду від 18.07.2012 право власності на приміщення ігрових автоматів, 11.03.2013 продав його ПП «Технобудсервіс ТМ», яке 18.12.2014 за рішенням засновників припинило свою діяльність. У процесі переходу права власності на вказане приміщення від одного власника до іншого, розділ, який був відкритий на нежитлове приміщення ігрових автоматів, по [ADDRESS] закритий в результаті поділу. У відповідності до інформаційної довідки з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.11.2017 випливає, що за адресою: [ADDRESS] , 15.04.2015 зареєстровано право власності за ТОВ «ВЦЕНТРЕ» на приміщення підвалу, загальною площею 139,9 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер [NUMBER] , виданий 16.04.2015, видавник Реєстраційна служба Кременчуцького МУЮ Полтавської області (реєстраційний номер 244945953104); нежитлове приміщення, загальною площею 60,8 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер [NUMBER] , виданий 16.04.2015, видавник Реєстраційна служба Кременчуцького МУЮ Полтавської області (реєстраційний номер 244872653104); нежитлове приміщення, загальною площею 76,6 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер [NUMBER] , виданий 16.04.2015, видавник Реєстраційна служба Кременчуцького МУЮ Полтавської області (реєстраційний номер 244817253104). Загальна площа всіх приміщень складає 277,3 кв.м. На сьогоднішній день розділ права власності за ТОВ «ВЦЕНТРЕ» є відкритим. 04.08.2016 ТОВ «ВЦЕНТРЕ» здійснило відчуження на користь ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та TOB «СМ СІТІ» нежитлових приміщень, площею 150,1 кв.м. та 128,4 кв.м. (загальна площа приміщень становить 278,5 кв.м.), розташовані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із п. 1.1. договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчених 04.08.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., право власності на об`єкт нерухомості зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ВЦЕНТРЕ» згідно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.08.2016 за № 30758113; майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 989501953104. Відповідно до інформації з сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ТОВ «ВЦЕНТРЕ» було проведено реконструкцію вбудованого нежитлового приміщення під приміщення торгово - адміністративного та побутового призначення по [ADDRESS] . На сьогоднішній день, ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та TOB «СМ СІТІ» є власниками нерухомого майна (нежитлові приміщення, площею 150,1 кв.м. та 128,4 кв.м.), яке з`явилося в результаті реконструкції та поділів нежитлового приміщення ігрових автоматів, загальною площею 280,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідачами (ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ»), нового об`єкту нерухомості не створювалось, оскільки спірне приміщення реконструйовано з прив`язкою до нежитлового приміщення ігрових автоматів, з використанням його функціональних елементів. Нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м., продовжує існувати як об`єкт матеріального світу. 17.12.2018 на адресу суду від представника ТОВ «СМ СІТІ» надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов. Представник ТОВ «СМ СІТІ» зазначає, що у відзиві на зустрічну позовну заяву відповідач посилається на те, що на момент укладення договору дарування 04.11.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] було зареєстровано право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, розділ права власності за ТОВ «ВЦЕНТРІ» є відкритим, відповідачами (ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ» ТОВ «ВЦЕНТРІ») не створювалось нового об`єкту нерухомості, а нежитлове приміщення ігрових автоматів продовжує існувати як об`єкт матеріального світу. Проте в момент укладення договору дарування від 04.11.2016, яким [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е., в порушення приписів п. 1.7 (розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об`єкт нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано вперше) відкрив розділ в Реєстрі прав власності па вказаний об`єкт. При цьому, сторони даного Договору дарування знали та усвідомлювали неправомірність своїх дій по укладенню фіктивного договору та спонукали приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа О.Е. на відкриття нового розділу в реєстрі прав на неіснуючий об`єкт матеріального світу, права власності на який реєструється не вперше (розділ на вказане майно був закритий в результаті його поділу). В той же час об`єктами матеріального світу, які можуть бути відчуженні в порядку та у спосіб визначений законом, є речі (майно) яке реально існує (його можна побачити/оглянути/доторкнутися у тому вигляді який заявлено тощо). Так, на момент укладення договору дарування, сторони знали та чітко усвідомлювали, що предмет договору - нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м., яке в цілому складається з нежитлового приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, загальною площею 280 кв.м., що включає приміщення підвалу: підвал 12,3 кв.м.; підвал 5,7 кв.м.; підвал 5-,2 кв.м., підвал 35,3 кв. м., підвал 4,7 кв.м., підвал 101 кв.м., підвал 12,2 кв.м., підвал 9,4 кв.м., та приміщення І поверху: тамбур 4,0 кв.м., ігровий зал 74 кв.м., вбиральня 2,5 кв.м., ігровий зал 52,9 кв.м., сходова 5 кв.м., каса 2,5 кв.м. не існує, його немає як речі (майна), розділ в Реєстрі речових прав на даний об`єкт закритий в результаті припинення існування такого об`єкту, що в силу вимог ЦК України може бути відчужений, в т.ч. шляхом укладення договору дарування. За таких умов, вищезгаданий договір є фіктивним, недійсним, оскільки, в дар передавався та приймався неіснуючий об`єкт права. Усі вказані фактичні обставини викладені у первісному позові самим [PERSON] та визнаються ним, згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України добровільно визнані стороною обставини доказуванню не підлягають. За таких обставин, враховуючи, що сторони уклали договір щодо майна, яке припинило своє існування, ще у 2015 році, знали про те що воно не існує, переслідуючи неправомірну мету із створення штучних перешкод та підстав неправомірного позбавлення законного власника майна - TOB «СМ СІТІ» права власності, склали даний правочин, який в силу закону має бути визнаний недійсним. 07.12.2018 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відкладено підготовче судове засідання, з метою належного повідомлення третьої особи за зустрічним позовом, продовжено строк підготовчого судового провадження на 30 днів. 28.12.2018 [PERSON] подано до суду відповідь на відзив на зустрічний позов. В обґрунтування відповіді на відзив на зустрічний позов зазначено, що первісний позивач заперечує проти його задоволення, оскільки, на момент укладення спірного договору дарування у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності за [PERSON] на Ѕ частину спірного нежитлового приміщення ігрових автоматів; розділ права власності за ТОВ «ВЦЕНТРІ» є відкритим; первісними відповідачами не створювалось нового об`єкту матеріального світу. Із такими доводами він не погоджується, із огляду на таке. Після поділу спірного нежитлового приміщення ігрових автоматів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно закрився розділ на нерухоме майно із записом про право власності законного власника та створено новий розділ з записами про право власності нових набувачів з новими реєстраційними номерами. Індивідуальний реєстраційний номер є саме тією індивідуальною ознакою, яка відрізняє один об`єкт нерухомого майна від іншого, в т.ч. новоствореного об`єкта нерухомого майна. У такому разі згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої у разі поділу об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкта скасовується і на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав, формується нова реєстраційна справа та присвоюється новий реєстраційний номер, що і відбулось у даних спірних правовідносинах. Справи по спорам щодо вищезгаданого приміщення ігрових автоматів тривають вже декілька років, і [PERSON] про них добре відомо адже, вона сама їх ініціювала, подаючи позови до нього про визнання права власності на вказане спірне майно, одна з цих справ ще не розглянута по суті і знаходиться на розгляді, тим не менш, знаючи про вказану обставину, [PERSON] усе рівно здійснила відчуження вказаного приміщення [PERSON] . Тому договір дарування є фіктивним правочином, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а фіктивний правочин визнається судом недійсним. 17.01.2019 представником [PERSON] - адвокатом Трибратом В.М. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому останній вказав, що ТОВ «СМ СІТІ» у своїй відповіді на відзив зазначив, що [PERSON] не заперечує, що приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] , як об`єкт матеріального світу визначений індивідуальними ознаками, припинило своє існування і в результаті його поділу та реконструкції, здійснення невід`ємних поліпшень кожного з новостворених об`єктів нерухомого майна. Проте, дане твердження ТОВ «СМ СІТІ» не відповідає дійсності. У своєму відзиві на зустрічний позов [PERSON] зазначив, що відповідачами за первісним позовом (TOB «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ«ВЦЕНТРЕ»), нового об`єкту нерухомості не створювалось, оскільки спірне приміщення реконструйовано з прив`язкою до нежитлового приміщення ігрових автоматів, з використанням його функціональних елементів. Нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м., продовжує існувати як об`єкт матеріального світу. У своїй відповіді на відзив ТОВ «СМ СІТІ» зазначило, що у провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, є цивільна справа за участю тих самих сторін щодо одного і того ж самого предмету позову - приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] (справа № 237/3362/15-ц). Проте, позивач за зустрічним позовом не надає жодного доказу на підтвердження даного твердження. Подаючи позов, [PERSON] зазначив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У справі №237/3362/15-ц позивачем є Трибрат В.М. , а не [PERSON] . Таким чином, TOB «СМ СІТІ» вводить суд в оману, вигадуючи необґрунтовані та безпідставні твердження. Зазначає, що відповідачами за первісним позовом створюються штучні перепони на шляху до повернення майна, що є предметом первісного позову, його законному власнику, а саме на даний момент в результаті неодноразового перепродажу та недбалих нотаріальних дій, майно поділено на два окремі об`єкти, власниками яких на даний час є ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» і TOB «СМ СІТІ», кінцевим бенефіціарним власником яких є одна і та сама особа [PERSON] , який також був співзасновником ТОВ «ВЦЕНТРЕ» (підприємства-продавця об`єктів нерухомості). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.01.2019 відкладено підготовче судове засідання, з метою належного повідомлення відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та третьої особи за зустрічним позовом, продовжено строк підготовчого судового провадження на 30 днів. 15.02.2019 представник ТОВ «СМ СІТІ» подав до суду пояснення на відзив на зустрічний позов, в яких вказав що в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області перебувають дві однакові справи за позовом Трибрат В.М. - [PERSON] до одних і тих самих відповідачів про витребування одного і того самого майна - приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] : справа №537/3362/15-ц за позовом Трибрат В.М. до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ» про визнання права власності та витребування приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] провадження у якій порушено у 2015 році та справа №537/710/2018 за позовом [PERSON] (представник Трибрат В.М. ) до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРІ» про визнання права власності та витребування приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] провадження у якій порушено у 2018 році. Відтак, ТОВ «СМ СІТІ» суд в оману не вводить, а надає суду достовірну інформацію та відомості, щодо наявності ознак зловживання правом позивачем у даній справі, в тому числі неповідомлення суду під час подання позову у цій справі про наявність тотожної справи в провадженні цього ж суду за участі тих самих сторін щодо одного і того ж предмету спору. Вважає помилковими твердження [PERSON] в особі Трибрат В.М. щодо існування об`єкту матеріального світу - приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] . Так у своїх запереченнях позивач в особі представника вказує, що ніколи не визнавав факт не існування предмету позову. Дане заперечення не узгоджується та суперечить позовній заяві позивача так в позові [PERSON] вказує: «тобто, на даний момент у відповідності до інформаційної довідки з держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.11.2017 постає, що моє майно а саме приміщення ігрових автоматів фактично відсутнє». Вказане є фактом визнання позивачем тієї обставини, що приміщення ігрових автоматів по [ADDRESS] , як об`єкт матеріального світу визначений індивідуальними ознаками припинило своє існування в результаті його поділу та реконструкції здійснення невід`ємних поліпшень кожного з новостворених об`єктів нерухомого майна. Крім того, на момент укладення договору дарування, сторони знали та чітко усвідомлювали що предмет договору - нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м., яке в цілому складається з нежитлового приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, загальною площею 280 кв.м., що включає приміщення підвалу: підвал 12,3 кв.м.; підвал 5,7 кв.м.; підвал 5-, 2 кв.м., підвал 35,3 кв.м., підвал 4,7 кв.м., підвал 101 кв.м., підвал 12,2 кв.м., підвал 9,4 кв.м., та приміщення І поверху: тамбур 4,0 кв.м., ігровий зал 74 кв. м., вбиральня 2,5 кв.м., ігровий зал 52,9 кв.м., сходова 5 кв.м., каса 2,5 кв.м. не існує, його немає як речі (майна), розділ в Реєстрі речових прав на даний об`єкт закритий в результаті припинення існування такого об`єкту, що в силу вимог ЦК України не може бути відчужений, в т.ч. шляхом укладення договору дарування. У своїй позовній заяві [PERSON] , відзначає про факт не існування предмету договору дарування йому було відомо ще у 2015 році. Саме листом 2015 року Реєстраційної служби було повідомлено, що розділ реєстру прав на приміщення ігрових автоматів був закритий в результаті поділу. Тож ще у 2015 році сторони договору дарування знали про те, що нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. припинило своє існування. Тому укладаючи договір дарування, реєстратору прав довелося відкривати розділ в реєстрі на вказане неіснуюче приміщення знову. Отже договір дарування від 04.11.2016 укладений між [PERSON] та [PERSON] є фіктивним, недійсним, оскільки, в дар передавався та приймався неіснуючий об`єкт права, про що його сторони достовірно занили як до укладення даного договору так і під час його укладення та реєстрації права власності на нього з відкриттям нового розділу в Реєстрі прав. З викладеного вбачається, що приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , ніколи не вибувало із володіння [PERSON] поза його волею, адже на момент набуття права власності на нього (на незаконний підставі), даного об`єкту не існувало, та останній про це достовірно знав. Що ж стосується питання вибуття приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] з власності [PERSON] , то в даному випадку, вказана громадянка набула право власності на нього на підставі судового рішення, після його відчуження Трибрат В.М. , яке відбулось з волі останнього, на користь [PERSON] . Відтак, в розумінні ст. 387, 388 ЦК України, [PERSON] був добросовісним набувачем майна, який придбав його з добровільної волі власника, та в подальшому здійснював розпорядження таким майном на власний розсуд в межах закону. Отже [PERSON] не може здійснити «захист своїх прав» шляхом подачі позову про витребування майна (ст. 387, 388 ЦК України), адже відсутній склад обов`язкових умов, що дають право на подачу віндикаційного позову: приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , не існує як об`єкт матеріального світу; приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] - ніколи не вибувало з власності [PERSON] поза його волею (відсутні та не надані докази вибуття даного об`єкту саме з його власності); приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] не перебуває у володінні інших осіб, тим більше незаконно. За таких обставин, враховуючи, що сторони договору дарування уклали договір щодо майна, яке припинило своє існування, ще у 2015 році, знали про те що, воно не існує, переслідуючи неправомірну мету із створення штучних перешкод та підстав неправомірного позбавлення законного власника майна - TOB «СМ СІТІ» права власності, склали даний правочин, який в силу закону має бути визнаний недійсним. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019 відкладено підготовче судове засідання, продовжено строк підготовчого судового провадження на 30 днів. 27.03.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відкладено підготовче судове засідання, з метою належного повідомлення представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ТОВ «СМ СІТІ», представників відповідачів за первісним позовом та зустрічним позовом ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», відповідача за зустрічним позовом [PERSON] . Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2019 відкладено підготовче судове засідання, продовжено строк підготовчого судового провадження на 30 днів. 13.05.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у цивільній справі зупинено. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2019 провадження у цивільній справі відновлено. 19.12.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області провадження у цивільній справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.04.2020 провадження у цивільній справі відновлено. 19.08.2020 представником [PERSON] подано до суду заяву про заміну неналежного позивача на належного. 27.11.2020 представником ТОВ «СМ СІТІ» подано до суду пояснення щодо заяви про заміну неналежного позивача. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2020 в задоволенні заяви представника заявника [PERSON] про заміну неналежного позивача на належного відмовлено, залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності - [PERSON] , підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду. 12.01.2021 представник ТОВ «СМ СІТІ» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування. 09.03.2021 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», за участю третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Департаменту державної реєстрації про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2021 суд повернувся до стадії підготовчого провадження, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», за участю третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Департаменту державної реєстрації про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічний позов ТОВ «СМ СІТІ» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, [PERSON] про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2021 за клопотанням представника ТОВ «СМ СІТІ» підготовче судове засідання відкладено. 14.04.2021 представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позов [PERSON] про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, згідно якого в задоволені позову просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що з володіння [PERSON] спірне приміщення вибуло у 2013 році, подальша доля приміщення йому не відома. Тому, на якій підставі [PERSON] залучено відповідачем по даній справі є незрозумілим. Адже, він не має ніякого відношення до спірних приміщень, за ним право власності на них не зареєстроване, сам він ніяким чином позивачу у користуванні ним не перешкоджає, оскільки, взагалі живе у іншому місті тим більше, що в позовній заяві відсутня будь-яка вимога безпосередньо до нього, окрім «стягнути судовий збір з відповідачів». З огляду на викладене, вважає, що він взагалі є неналежним відповідачем. 19.04.2021 представником ТОВ «СМ СІТІ» подано до суду відзив на позов [PERSON] про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, згідно якого в задоволені позову просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що [PERSON] абсолютно безпідставно зазначає, що він законно набув право власності на Ѕ частки нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. і це нерухоме майно нібито знаходиться у незаконному володінні ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та TOB «СМ СІТІ». Зазначені обставини ТОВ «СМ СІТІ» не визнає та вважає необґрунтованими твердження третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Так [PERSON] було укладено договір дарування щодо Ѕ об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1069542653104- нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. Однак, вказаний правочин є фіктивним, оскільки об`єкта нерухомого майна, який зазначений предметом договору дарування, на момент його укладення не існувало. У позовних заявах, як сам дарувальник [PERSON] , так і обдарований [PERSON] зазначають про те, що об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення ігрових автоматів припинив своє існування внаслідок його поділу, та відповідний розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був закритий. Також позивач зазначає про те, що об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення ігрових автоматів не перебуває у його володінні. [PERSON] також зазначає, що об`єкт дарування не перебуває у його володінні. Отже, якщо приймати до уваги твердження первісного позивача про вказане вище припинення об`єкта нерухомого майна та проведені реєстраційні дії, правочини, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також правочин, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо нерухомого майна, яке припинило своє існування, та яке не перебувало у володінні ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні [PERSON] стосується неіснуючого об`єкту, а відтак є фіктивними. Відтак, визнання недійсними договорів дарування на підставі яких [PERSON] , а потім [PERSON] набули право власності на об`єкт нерухомого майна, який припинив своє існування, виключає задоволення їх позовів. В будь-якому разі, ні [PERSON] , ні [PERSON] не мають ніякого відношення до нежитлового приміщення, яке належить TOB «СМ СІТІ». Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року за [PERSON] визнано право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкту в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 576095. В той же час, згідно договору дарування [PERSON] набув право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1069542653104. Об`єкт нерухомого майна, який належить TOB «СМ СІТІ», має реєстраційний номер 991204653104. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Індивідуальний номер є саме тією індивідуальною ознакою, яка відрізняє один об`єкт нерухомого майна від іншого, в т.ч. новостворений об`єкт нерухомого майна. Отже наявність різних реєстраційних номерів у об`єктів нерухомого майна свідчить про те, що ці об`єкти нерухомого майна є різними. З огляду на те, що реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, щодо якого за [PERSON] визнано право власності, та щодо якого [PERSON] укладений договір дарування, а також реєстраційний номер належного TOB «СМ СІТІ» нерухомого майна є різними, відповідно ці об`єкти нерухомого майна є різними. Більше того, на той момент, коли [PERSON] реєструвала право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1069542653104 - у жовтні 2016 року, право власності на належний TOB «СМ СІТІ» об`єкт нерухомого майна вже було зареєстровано за останнім у серпні 2016 року у встановленому законодавством порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З огляду на те, що у жовтні 2016 року за [PERSON] було зареєстровано об`єкт нерухомого майна з відкриттям розділу та присвоєнням цьому об`єкту реєстраційного номеру, вказаний об`єкт слід вважати створеним вперше та таким, що не має будь-якого відношення до об`єкту нерухомого майна, належного ТОВ «СМ СІТІ» з серпня 2016 року. Отже, [PERSON] за договором дарування набув право власності на об`єкт нерухомого майна, який не має будь-якого відношення до належного ТОВ «СМ СІТІ» об`єкту нерухомого майна. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову як [PERSON] , так і [PERSON] також вказує на те, що взагалі абсурдним та взаємовиключним є твердження позивача та третьої особи про те, що порушуються їх право власності на майно, яке було зареєстроване за [PERSON] та в подальшому відчужене [PERSON] , а потім [PERSON] і що це нібито одне й те саме майно, яким володіє ТОВ «СМ СІТІ» та ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ». Як вже зазначалось, відомості про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення ігрових автоматів» з реєстраційним номером 1069542653104 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені 29 жовтня 2016 року, майже через три місяці після набуття TOB «CM СІТІ» права власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 150,1 кв.м. При цьому, майно, яке у 2016 році було зареєстроване за [PERSON] , неодноразово відчужувалось. Ніхто не перешкоджав власникам цього майна розпоряджатись ним, в тому числі і не була перешкодою ухвала про арешт нерухомого майна TOB «СМ СІТІ» та ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ». Не відповідають чинному законодавству твердження [PERSON] про те, що належні на праві власності ТОВ «СМ СІТІ» та ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» об`єкти нерухомого майне не є новоствореними. Так, у результаті поділу або виділу частки з об`єкта нерухомого майна утворюється новостворений об`єкт нерухомого майна, на який відкривається новий розділ, та цьому об`єкту присвоюється новий реєстраційний номер. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з наданої самим же [PERSON] листа Реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ №04-21/665 від 17.12.2015 вбачається, що право власності [PERSON] на приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , припинено 11.01.2013. 11.01.2013 відкрито розділ на приміщення ігрових автоматів, площею 280,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано право власності за ПП «Технобужсервіс ТМ». 09 січня 2014 року закрито розділ на об`єкт нерухомого майна: приміщення ігрових автоматів, загального площею 280,8 кв.м. в результаті поділу об`єкта нерухомого майна. Отже, враховуючи наведені норми ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 09 січня 2014 року припинив своє існування такий об`єкт нерухомого майна, як приміщення ігрових автоматів, площею 280,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і почали існувати новостворені об`єкти нерухомого майна, утворені в результаті поділу. Тож, вважають, що доводи [PERSON] в цій частині не ґрунтуються на законі, а лише є потуранням бажанню забрати чуже майно. Про те, що нерухоме майно, право власності на яке було зареєстроване за [PERSON] у серпні 2020 року, та нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м., 60,8 кв.м., 76,6, кв.м., 278,5 кв.м., 150,1 кв.м., 128,4 кв.м. є різними об`єктами цивільного обороту свідчить також той факт, що 18 серпня 2020 року [PERSON] відчужив за договором дарування [PERSON] нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване по [ADDRESS] , при тому, що на нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м., 60,8 кв.м., 76,6, кв.м., 278,5 кв.м., 150,1 кв.м., 128,4 кв.м. за заявою самого ж [PERSON] накладено арешт ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2018 року, яка є чинною до сьогоднішнього дня. Обтяження на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2018 року зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Отже, розпорядження нежитловими приміщеннями, на які накладено арешт, не можливе. Вчинення 18.08.2020 правочину з відчуження зареєстрованого за [PERSON] нерухомого майна, свідчить про визнання ним та [PERSON] факту того, що нежитлове приміщення ігрових автоматів, загальною площею 280,8 кв.м, розташоване по [ADDRESS] та нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м., 60,8 кв.м., 76,6, кв.м., 278,5 кв.м., 150,1 кв.м., 128,4 кв.м. є різними об`єктами цивільних прав, інакше б не можливим було розпорядження нерухомим майном, на яке накладено арешт. Хибним та необґрунтованим є твердження [PERSON] про нібито незаконність володіння TOB «СМ СІТІ» та ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» нежитловими приміщеннями, розташованими по [ADDRESS] . TOB «СМ СІТІ» набуло право власності на об`єкт нерухомості нежитлове приміщення загальною площею 150,1 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, укладеного 04 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. У встановленому законодавством порядку 04 серпня 2016 року була проведена державна реєстрація права власності ТОВ «СМ СІТІ» на об`єкт нерухомого майна. Вказаний договір ніким не оспорений та не визнавався судом не дійсним. За таких обставин ТОВ «СМ СІТІ» законно набуло право власності на об`єкт нерухомого майна та законно ним володіє, а твердження третьої особи в цій частині є абсолютно безпідставними та не ґрунтуються на законі. Безпідставним є посилання [PERSON] на обставини, встановлені рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.11.2015 у справі №537/6264/13-ц, оскільки ТОВ «СМ СІТІ» не приймало у ній участі. В той же час у цій справі вирішується питання щодо позбавлення саме ТОВ «СМ СІТІ» права власності на об`єкт нерухомого майна, законно ним набутий. ТОВ «СМ СІТІ» не брало участі у справі №537/6264/13-ц, отже жодні обставини, встановлені судом у тій справі не можуть мати преюдиційного значення для ТОВ «СМ СІТІ» у цій справі. Щодо правового обґрунтування вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на об`єкти нерухомого майна, належні ТОВ «СМ СІТІ» та ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» зазначено, що [PERSON] не надав суду жодних доказів набуття ним права власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 991204653104, який належить ТОВ «СМ СІТІ». Договір дарування, на підставі якого [PERSON] набув право власності на об`єкт нерухомого майна з іншим реєстраційним номером, іншою площею та іншими індивідуальними ознаками, вочевидь не є таким доказом. Таким чином, відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на належний TOB «СМ СІТІ» об`єкт нерухомого майна. Навіть якщо не брати до уваги всі наведені вище аргументи, не можливим є задоволення позову [PERSON] та витребування на його користь майна ТОВ «СМ СІТІ» та ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ». TOB «СМ СІТІ» є добросовісним набувачем нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на об`єкт було набуте згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного 04 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. Договір ніким не оспорений та не визнаний недійсним. На момент набуття права власності TOB «СМ СІТІ» не знало і не могло знати про існування будь-яких судових рішень, на які посилається третя особа у позовній заяві. Та в будь-якому разі, ці рішення не стосуються об`єкту нерухомості нежитлового приміщення, загальною площею 150,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відомості про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення ігрових автоматів» з реєстраційним номером 1069542653104 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені 29 жовтня 2016 року, майже через три місяці після укладення ТОВ «СМ СІТІ» договору купівлі-продажу. Та в будь-якому разі, 29 жовтня 2016 року за заявою [PERSON] було відкрито розділ та зареєстровано право на новий об`єкт нерухомого майна, який не стосується майна, набутого ТОВ «СМ СІТІ». Тобто, ТОВ «СМ СІТІ» є добросовісним набувачем нерухомого майна. Це майно було набуте за відплатним договором. При цьому, відсутні підстави для витребування майна у добросовісного набувача, визначені ст. 388 ЦК України. Посилання [PERSON] на ту обставину, що майно вибуло з володіння власника не з його волі є безпідставним. Так, рішеннями судів, які набрали законної сили, та які наявні в матеріалах справи встановлено, що [PERSON] та Трибрат В.М. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. 02 липня 2012 року між Трибрат В.М. та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу, згідно з яким Трибрат В.М. та [PERSON] зобов`язались не пізніше 03 липня 2012 року укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення ігрових автоматів в будинку [ADDRESS] . 02 липня 2012 року на підставі вищевказаного попереднього договору [PERSON] сплатив Трибрату В.М. 640 000,00 гривень та 1 000 000,00 гривень на користь ПАТ «Ерсте Банк» за продаж предмета застави - вказаного нежитлового приміщення, з метою погашення заборгованості за договором іпотеки. 02 липня 2012 року між Трибрат В.М. та ПАТ «Ерсте Банк» укладено договір про розірвання Договору іпотеки № 014/6211/2/20551 від 24 липня 2008 року. 02 липня 2012 [PERSON] - дружина Трибрата В.М. , надала згоду на укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення ігрових автоматів в будинку [ADDRESS] . Трибрат В.М. визнав факт отримання ним коштів та перерахування в погашення його заборгованості коштів до ПАТ «Ерсте Банк». З огляду на те, що договір іпотеки, за яким погашалась заборгованість [PERSON] за Трибрата В.М. , був укладений у 2008 році, борги за дим договором є спільними боргами подружжя. Тобто, 02 липня 2012 року [PERSON] сама надала згоду на відчуження об`єкту нерухомого майна. Викладене свідчить про те, що нежитлове приміщення ігрових автоматів в будинку [ADDRESS] вибуло з володіння Трибрата В.М. та [PERSON] за їх волею та вони ще й отримали чималу суму коштів за це майно - 1 640 000,00 гривень, що станом на 02 липня 2012 року було еквівалентно більш ніж 205 000,00 доларів США. Сама по собі реєстрація права власності на нерухоме майно за [PERSON] на підставі рішення, яке було згодом скасоване, не свідчить про відсутність волі Трибрат В.М. та [PERSON] на вибуття з їх власності об`єкту нерухомого майна. Адже це рішення стало лише підставою для реєстрації права власності за [PERSON] на нерухоме майно. Волю на відчуження свого майна Трибрат В.М. та [PERSON] висловили 02 липня 2012 року під час укладення попереднього договору купівлі-продажу, надання згоди на його укладення, а також 03 липня 2012 року під час укладення договору купівлі-продажу майна. Більше того, як вбачається з рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року відповідач ( Трибрат В.М. ) не заперечував проти задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за [PERSON] права власності на майно. З рішення Верховного Суду України від 19 червня 2013 року вбачається, що підставою повернення справи на новий розгляд стала невідповідність форми договору купівлі-продажу встановленій законом, а також не встановлення судом факту ухилення сторони від укладення нотаріально посвідченого договору. У наведеній самим же [PERSON] постанові Верховного Суду України від 18 липня 2012 року у справі №1601/9106/2012 зазначено, що наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. У діях Трибрат В.М. та [PERSON] була наявна воля на передання нерухомого майна у власність [PERSON] . Що виключає можливість витребування майна у добросовісних набувачів. Якщо ж волі на передання нерухомого майна [PERSON] у Трибрат В.М. та [PERSON] не було, то вважають, що у їх діях наявний склад злочину - шахрайство, яке полягало в укладенні попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна зі [PERSON] , договору купівлі-продажу нерухомого майна, наданні [PERSON] згоди на укладення цих договорів з метою отримання у [PERSON] коштів у сумі 205 000,00 доларів США завідомо без мети виконання договір та передання нерухомого майна покупцю. Отже, вважають, що задоволення позовних вимог [PERSON] про витребування майна у добросовісних набувачів, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.04.2021 за клопотанням представника ТОВ «СМ СІТІ» підготовче судове засідання відкладено. 17.05.2021 представником ТОВ «СМ СІТІ» подано до суду відзив на уточнений позов [PERSON] про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого в задоволені позову просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що первісно заявлений позов [PERSON] ґрунтується на тому, що 04 листопада 2016 року [PERSON] подарувала йому Ѕ частку нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 1069542653104. При цьому, позовні вимоги ним заявлені щодо зовсім інших об`єктів нерухомого майна з іншими індивідуальними ознаками: площею, реєстраційним номером тощо. У серпні 2020 року [PERSON] уклав договір дарування приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 1069542653104, з [PERSON] .. [PERSON] не є власником та не має жодного відношення ані до приміщення, щодо якого ним було укладено договір дарування з [PERSON] та щодо якого в подальшому був укладений договір дарування з [PERSON] , ані до приміщень площею 128,4 кв.м. та 150,1 кв.м. по [ADDRESS] , щодо яких ним заявлені позовні вимоги. У позовній заяві [PERSON] не наведено яким саме чином порушуються його права і на якій правовій підставі може бути задоволений його позов про визнання права власності та витребування нерухомого майна, до якого він не має жодного відношення. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] не можуть бути задоволені вже тільки з тієї підстави, що він не має ніякого відношення до жодного з приміщень, про які ним зазначено у позовній заяві. Так, у результаті поділу або виділу частки з об`єкта нерухомого майна утворюється новостворений об`єкт нерухомого майна, на який відкривається новий розділ, та цьому об`єкту присвоюється новий реєстраційний номер. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з наданої самим же [PERSON] листа Реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ № 04-21/665 від 17.12.2015 вбачається, що право власності [PERSON] на приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , припинено 11.01.2013. 11.01.2013 відкрито розділ на приміщення ігрових автоматів, площею 280,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано право власності за ПП «Технобудсервіс ТМ». 09 січня 2014 року закрито розділ на об`єкт нерухомого майна: приміщення ігрових автоматів, загальною площею 280,8 кв.м. в результаті поділу об`єкта нерухомого майна. Отже, враховуючи наведені норми ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 09 січня 2014 року припинив своє існування такий об`єкт нерухомого майна, як приміщення ігрових автоматів, площею 280,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і почали існувати новостворені об`єкти нерухомого майна, утворені в результаті поділу. Об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності TOB «СМ СІТІ» має реєстраційний номер 991204653104 та площу 150,1 кв.м. Це взагалі інший об`єкт, який не має будь-якого відношення до [PERSON] . На той момент, коли [PERSON] реєструвала право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номер 1069542653104 - у жовтні 2016 року, право власності на належний TOB «СМ СІТІ» об`єкт нерухомого майна вже було зареєстровано за останнім у серпні 2016 року у встановленому законодавством порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, [PERSON] не має будь-яких правових підстав для визнання за ним права власності на об`єкт нерухомого майна, який належить ТОВ «СМ СІТІ», та який не має жодного відношення ні до [PERSON] , ані до [PERSON] . Про те, що нерухоме майно, право власності на яке було зареєстроване за [PERSON] 04.11.2016 на нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м., 60,8 кв.м., 76,6, кв.м., 278,5 кв.м., 150,1 кв.м., 128,4 кв.м. є різними об`єктами цивільного обороту свідчить також той факт, що 18 серпня 2020 року [PERSON] відчужив за договором дарування нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване по [ADDRESS] , при тому що на нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м., 60,8 кв.м., 76,6, кв.м., 278,5 кв.м., 150,1 кв.м., 128,4 кв.м. за заявою самого ж [PERSON] накладено арешт ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2018 року, яка є чинною до сьогоднішнього дня. Обтяження на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2018 року зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Отже, розпорядження нежитловими приміщеннями, на які накладено арешт, не можливе. Вчинення 18.08.2020 правочину з відчуження зареєстрованого за [PERSON] нерухомого майна, свідчить про визнання ним факту того, що нежитлове приміщення ігрових автоматів, загальною площею 280,8 кв.м, розташоване по [ADDRESS] та нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м., 60,8 кв.м., 76,6, кв.м., 278,5 кв.м., 150,1 кв.м., 128,4 кв.м., розташовані по [ADDRESS] , є різними об`єктами цивільних прав, інакше б він не мав права розпорядитись нерухомим майном, на яке накладено арешт. Безпідставними і необґрунтованими є вимоги [PERSON] по скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окремо зазначає, що стосовно вимог [PERSON] до ТОВ «ВЦЕНТРЕ» сплинув строк позовної давності. Записи про право власності ТОВ «ВЦЕНТРЕ» № 9393259, 9392688, 9391860, які [PERSON] просить скасувати, були здійснені 15 квітня 2015 року. Тоді як позов про їх скасування заявлений у травні 2018 року - зі спливом трьох років. Відповідно, щодо вказаних позовних вимог сплинула позовна давність, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.05.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічними позовами [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник [PERSON] - адвокат Заєць С.І. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позові. Щодо задоволення позовних вимог [PERSON] поклався на розсуд суду. В задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «СМ СІТІ» просив відмовити в зв`язку з їх безпідставність та необґрунтованістю. Представник [PERSON] - адвокат Трибрат В.М. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позові. В задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «СМ СІТІ» просив відмовити з підстав викладених у відзиві. При вирішені позовних вимог [PERSON] поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Циганкова І.І. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гонтар В.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача за первісним та зустрічним позовом, позовом третьої особи ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача за первісним позовом, позовом третьої особи та позивача за зустрічними позовами ТОВ «СМ СІТІ» - адвокат Чорнуха Ю. В. просила позовні вимоги за зустрічними позовами задовольнити з підстав викладених у позовах, в задоволені позовних вимог [PERSON] , позовних вимог третьої особи [PERSON] просила відмовити з підстав викладених у відзивах на позовні заяви. Представник відповідача за первісним та зустрічним позовом ТОВ «ВЦЕНТРЕ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] - адвокат Байдуж Ю.С. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила їх задовольнити, в задоволені зустрічних позовних вимог ТОВ «СМ СІТІ» просила відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. При вирішені позовних вимог [PERSON] поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі та ухвалити рішення враховуючи норми діючого законодавства. Представник третьої особи департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі повного та всебічного вивчення матеріалів справи. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка представник позивача [PERSON] - адвокат Трибрат В.М. суду пояснив, що між ним та [PERSON] дійсно було підписано попередній договір купівлі - продажу приміщення по [ADDRESS] , оскільки на той час було відкрите виконавче провадження через наявність його боргів перед банківською установою та було рішення Третейського суду, яке також виконувалось виконавчою службою. Через те, що виконавча служба провела оцінку цього майна дуже заниженою, то банк виступив ініціатором того, щоб вказане питання вирішити не через проведення торгів. Тому і з`явився такий договір купівлі - продажу у простій письмовій формі і був намір цей договір провести у приватного нотаріуса Ганночки О.В. Хоча через те, що були арешти на даному майні, неможливо було укласти даний договір. [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на укладення договору купівлі - продажу. Через те, що такий договір укладений не був, то [PERSON] у 2012 році звернувся до суду з позовом про визнання права власності на це майно. Участі в судових засіданнях з розгляду даного позову він не приймав, а приймав його представник Гонтар , та про те, що існує рішення суду він дізнався приблизно через шість місяців. В подальшому [PERSON] подала апеляційну та касаційну скаргу на рішення Автозаводського районного суду, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви [PERSON] . Касаційна скарга була задоволена, рішення Автозаводського районного суду скасоване. Набуття права власності [PERSON] на спірне нерухоме майно відбулось не у спосіб передбачений Законами України. Від [PERSON] він часткового отримував грошові кошти за майбутнє укладення договору купівлі - продажу. Йому невідомо чи перераховував [PERSON] до установи банку 1 млн. грн. в рахунок погашення його заборгованості. Після укладення попереднього договору купівлі - продажу його заборгованість перед «Эрсте Банк» складала 4 460,000 грн коли саме був припинений договір іпотеки він не пам`ятає, та обставини, які слугували для припинення такого договору йому невідомі. Він мав намір отримати грошові кошти шляхом укладання договору купівлі - продажу вказаного вище приміщення. Договори поруки в забезпечення його зобов`язань [PERSON] не укладався, такого договору не було. Був лише його договір та договір іпотеки майна. Договір купівлі - продажу між ним та [PERSON] не відбувся. Передача майна також не відбулась. Він отримував від [PERSON] грошові кошти в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі - продажу. Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, свідка, експерта, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Згідно з ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, визнання права та відновлення становища, що існувало до порушення цього права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом та зокрема підтверджується договором купівлі-продажу приміщення ігрових автоматів, посвідченого 24.07.2008 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21503613 від 09.01.2009, Трибрат В.М. на праві приватної власності належало приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, площею 280,8 кв.м. (реєстраційний номер: 576095). 03 липня 2012 року між Трибрат В.М. та [PERSON] укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, площею 280,8 кв.м. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 грудня 2012 року, задоволено позовну заяву [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності, визнано дійсним договір купівлі-продажу від 03 липня 2012 року нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м. укладений між Трибрат В.М. та [PERSON] , визнано за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщень підвалу літ. Ап та приміщень на першому поверсі літ. А, загальною площею 280,8 м2, реєстраційний номер об`єкту в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 576095. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно № 35089927 від 07.08.2012, на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщень літ. А. Ап, загальною площею 280,8 м2 (реєстраційний номер майна: 576095). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2013 року відмовлено [PERSON] у відкритті касаційного провадження. Постановою Верховного Суду України від 19 червня 2013 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2013 року скасовано, справу направлено до суду касаційної інстанції на новий розгляд. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 грудня 2012 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 березня 2014 року в задоволені позовних вимог [PERSON] до Трибрата В.М. , [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2014 року, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Отже, судом встановлено, що [PERSON] право власності на спірне нерухоме майно - приміщення ігрових автоматів, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. не набув. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року, задовлено позов з внесеними змінами [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб Трибрат В.М. , ПАТ "ФідоБанк", ТОВ "Факторингова компанія "Глобал Фінанси" про визнання права власності на нерухоме майно, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап загальною площею 280,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкту в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 576095. Згідно з розпорядженням Кременчуцького міського голови від 18.02.2016 №58-Р та рішенням позачергової IV сесії міської ради VIІ скликання від 24.02.2016 вулиця Леніна в м. Кременчуці перейменовано на вулицю Соборну. 04 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е., відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з нежитлового приміщення літ. А, Ап, загальною площею 280,8 м.кв. Право власності на зазначене нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.11.2016 за номером 17284601 за [PERSON] 18 серпня 2020 року на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ципко Т.А. право власності на спірне нерухоме майно - Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 280,8 м.кв. перейшло до [PERSON] , яке було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.08.2020 за номером 37812715. Отже судом встановлено, що [PERSON] отримавши на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 24 березня 2016 року, у власність Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з нежитлового приміщення літ. А, Ап, загальною площею 280,8 м. кв. розпорядилася нею, шляхом відчуження [PERSON] , який в подальшому подарував спірне майно [PERSON] , за яким згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.03.2021 зареєстровано право власності на Ѕ частку нежитлового приміщення на підставі Договору дарування від 18.08.2020, номер 1304, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ципко Т.А. Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2013 року між [PERSON] та ПП «Технобудсервіс ТМ» було укладено договір купівлі-продажу приміщення ігрових автоматів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з: приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, загальною площею 280,8 кв. м, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., нежитлове приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, загальною площею 280,8 кв.м. Відповідно до п.1.2 Договору, об`єкт нерухомості належить Продавцю на підставі Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.07.2012, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 426153104. Згідно договору купівлі - продажу приміщення підвалу від 17 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №4993, ПП «Технобудсервіс ТМ» продав, а [PERSON] купив нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями), приміщення підвалу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщення підвалу літ. Ап, загальною площею 139,9 кв.м. Відповідно до п.1.2 Договору, об`єкт нерухомості належить Продавцю на підставі договору купівлі - продажу приміщення ігрових автоматів /ВТВ №533331, ВТВ №533332/, посвідчений 11.01.2013 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за р.№94, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 426153104. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень №14786549, сформованого 17.12.2013, за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, приміщення підвалу, серія та номер: р.№4993, виданий 17.12.2013, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., зареєстроване нерухоме майно: приміщення підвалу за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 139,9 кв.м. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 244945953104. Відповідно до договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 17 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №4991, ПП «Технобудсервіс ТМ» продав, а [PERSON] купив нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями), нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається: з нежитлового приміщення літ. А, загальною площею 60,8 кв.м. Згідно з п.1.2 Договору, об`єкт нерухомості належить Продавцю на підставі договору купівлі - продажу приміщення ігрових автоматів /ВТВ №533331, ВТВ №533332/, посвідчений 11.01.2013 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за р.№94, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 426153104. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень №14782309, сформованого 17.12.2013, за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, нежитлового приміщення, серія та номер: р.№4991, виданий 17.12.2013, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., зареєстроване нерухоме майно: нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,8 кв.м. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 244872653104. Згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 17 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №4989, ПП «Технобудсервіс ТМ» продав, а [PERSON] купив нерухоме майно (з усіма його приналежностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями), нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з нежитлового приміщення літ. А, загальною площею 76,6 кв.м. Відповідно до п.1.2 Договору, об`єкт нерухомості належить Продавцю на підставі договору купівлі - продажу приміщення ігрових автоматів /ВТВ №533331, ВТВ №533332/, посвідчений 11.01.2013 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за р.№94, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 426153104. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень №14778481, сформованого 17.12.2013, за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, нежитлового приміщення, серія та номер: р.№4989, виданий 17.12.2013, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., зареєстроване нерухоме майно: нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 76,6 кв.м. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 244817253104. Як вбачається з листа, наданого Реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції ГТУЮ у Полтавській області 17.12.2015 за вих.№04-21/655, станом на 18.12.2015 відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділ відкритий на нежитлове приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] закритий в результаті поділу. Отже судом встановлено, що приміщення ігрових автоматів, загальною площею 280,8 кв.м., було поділено на три окремі приміщення, які були зареєстровані з різними реєстраційними номерами, а саме приміщення підвалу загальною площею 139,9 кв.м. зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 244945953104, нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 60,8 кв. м. зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 244872653104, належні [PERSON] та нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 76,6 кв.м. зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 244817253104, належне [PERSON] . Відповідно до Протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ «ВЦЕНТРЕ» від 15 січня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] прийнято рішення заснувати ТОВ «ВЦЕНТРЕ». 06 квітня 2015 року на підставі Протоколу № 2 загальних зборів засновників ТОВ «ВЦЕНТРЕ» та Акту прийому-передачі та грошової оцінки майна: приміщення підвалу загальною площею 139,9 кв. м, нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 60,8 кв. м. та нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 76,6 кв. м. були внесені до статутного фонду ТОВ «ВЦЕНТРЕ» його засновниками [PERSON] та [PERSON] 16 квітня 2015 року на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Поркіної Л.О. за № 20725872, №20724415 та №20722739, проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ВЦЕНТРЕ» на приміщення підвалу загальною площею 139,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244945953104), нежитлове приміщення, загальною площею 60,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244872653104) та нежитлове приміщення загальною площею 76,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244817253104), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер:36374546, індексний номер:36372093, індексний номер:36368359). Як встановлено судом та зокрема підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості №64948206, сформованої 03.08.2016, 28.07.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 25.07.2016 № ПТ143162070124, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, технічного паспорту, серія та номер б/н, виданий 23.06.2016 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне», за замовленням ТОВ «ВЦЕНТРЕ», здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «ВЦЕНТРЕ» на приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення загальною площею 278,5 кв.м. з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 989501953104. Згідно п. 1 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 25.07.2016 № ПТ143162070124 вбачається, що зазначене нерухоме майно загальною площею 278,5 кв.м. утворилося в результаті реконструкції вбудованого нежитлового приміщення під приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення за адресою: [ADDRESS] . 02 серпня 2016 року за вих.№292, ТОВ «БТІ М» надано висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , площею 278,5 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 989501953104), а саме на два новоутворені об`єкти: приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення (приміщення першого поверху): 1-1 - 1-5 (включно) загальною площею 128, 4 кв.м. та приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення (приміщення першого поверху): 1-1 площею 8,7 кв.м., та приміщення підвалу: 1-2 - 1-7 (включно), площею 141,4 кв.м.; загальною площею 150,1 кв.м.. За технічними показниками частини об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Відповідно до договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 04 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2376, ТОВ «ВЦЕНТРЕ» продав, а ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» купив нежитлове приміщення, загальною площею 128,4 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності на Об`єкт нерухомості зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за продавцем, згідно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 серпня 2016 року за №30758113. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 989501953104. Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №65104397, сформованого 04.08.2016, за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» на підставі договору купівлі - продажу, нежитлового приміщення, серія та номер: р.№2376, виданий 04.08.2016, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., зареєстроване нерухоме майно: нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 128,4 кв.м. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 991263253104. Відповідно до договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 04 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2374, ТОВ «ВЦЕНТРЕ» продав, а ТОВ «СМ СІТІ» купив нерухоме майно, нежитлове приміщення, загальною площею 150,1 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності на Об`єкт нерухомості зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за продавцем, згідно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 серпня 2016 року за №30758113. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 989501953104. Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №65098801, сформованого 04.08.2016, за ТОВ «СМ СІТІ» на підставі договору купівлі - продажу, нежитлового приміщення, серія та номер: р.№2374, виданий 04.08.2016, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., зареєстроване нерухоме майно: нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 150,1 кв.м.. Майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 991204653104. Як вбачається з висновку експерта №1852 за результатами проведеної судової будівельно - технічної експертизи по цивільній справі №537/2129/18, складеного 31.03.2020 завідувачем сектору, судовим експертом Полтавського відділення судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Харківського науково - дослідного інституту міністерства юстиції України Дудник Т.Г., під час проведення будівельно-технічної експертизи експертом встановлено, що в об`ємі раніше утворених приміщень ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м. після проведеного часткового перепланування першого поверху утворились наступні приміщення, а саме: між раніше існуючими приміщеннями «5» та «3», які були суміжними і між ними були влаштовані отвори після проведення перепланування новостворені приміщення зали «1», приміщення вбиральні «2» та приміщення сходів «3» загальною площею 60,8 кв.м, стали відокремленими; приміщення тамбуру «1», приміщення зали «2» та приміщення каси «3» загальною площею 76,6 кв. м стали відокремленими і були утворені з раніше збудованих приміщень ігрових автоматів: зали «3», тамбуру «1» та каси «7»; приміщення підвалу громадського будинку загальною площею 139,9 кв. м по об`ємно-планувальному та конструктивному рішенню повністю ідентичні приміщенням підвалу ігрових автоматів (стор. 12). Експертом також зазначено, що з аналізу об`ємно-планувального та конструктивного рішення досліджуваних приміщень торгово-адміністративного та побутового призначення та об`ємно - планувального і конструктивного рішення приміщень громадського будинку за поверховими планами вбачається, що в об`ємі раніше утворених приміщень громадської будівлі загальними площами 139,9 кв.м., 60,8 кв.м. та 76,6 кв.м., після проведеної реконструкції вбудованого нежитлового приміщення під приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення утворилося нежитлове приміщення загальною площею 278, 5 кв.м. (стор. 14, стор. 15 Висновку експерта). Порівнюючи об`ємно-планувальне та конструктивне рішення досліджуваних приміщень площею 150,1 кв.м. та 128,4 кв.м. та об`ємно-планувальне та конструктивне рішення приміщень загальною площею 278, 5 кв.м., експертом встановлено, що планування приміщень не змінились, а тільки проведений розподіл приміщень та змінена нумерація приміщень, внаслідок чого утворились нові відокремлені приміщення площею 150,1 кв.м. та площею 128, 4 кв.м. (стор. 18 Висновку експерта). В результаті проведеної будівельно-технічної експертизи надано висновок, що нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244945953104), площею 60,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244872653104) та площею 76,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244817253104) є такими, що утворилися в межах нежитлового приміщення ігрових автоматів площею 280,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1069542653104), розташованого в будинку [ADDRESS] ; нежитлове приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення площею 278,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 989501953104), розташоване в будинку [ADDRESS] є таким, що утворилося в межах нежитлових приміщень площею 139, 9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244945953104), площею 60,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244872653104) та площею 76,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244817253104); нежитлові приміщення площею 128,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104), площею 150,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104) є такими, що утворилися в межах нежитлового приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення площею 278,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 989501953104), розташованого в будинку [ADDRESS] . Експерт Дудник Т.І. суду пояснила, що на виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області була проведена судова будівельно-технічна експертиза нежитлових приміщень, розташованих в будинку [ADDRESS] . Для вирішення питань вказаних для проведення експертизи судом були надані матеріали цивільної справи №537/2129/18, та за клопотанням експерта, були надані матеріали інвентаризаційної справи №3420, інвентаризаційної (реєстрової) справи №1140 та реєстри прав власності на нерухоме майно. Документи, які були надані судом, дали їй можливість відповісти на питання поставлені судом. В матеріалах цивільної справи був відсутній технічний паспорт на нежитлове приміщення площею 280,8 кв.м., але в інвентаризаційних справах були дані, які усунули необхідність у надані такого документу. При проведені експертизи було встановлено, що конструктивні елементи об`єкту дослідження не змінились. Основні конструктивні елементи - це стіни, перекриття, покрівля. З інвентаризаційних справ видно, що несучі стіни об`єкту дослідження не змінилися, а змінилось лише планування. В інвентаризаційних справах є всі дані, яким чином змінювалися площі приміщень, яким чином мінялося планування, в зв`язку з чим змінювалась площа. Із досліджених об`єктів по наданим матеріалам інвентаризаційних справ було встановлено, що спочатку площа об`єкту дослідження була 280, 8 кв.м., а потім було проведено перепланування і площа змінилася до 278,5 кв.м. В подальшому вказану площу поділено на 2 приміщення площею 150,1 кв.м. та 128, 4 кв.м. У наданому нею висновку чітко вказано, які приміщення змінилися та саме як вони змінювалися. Вона виїжджала за адресою місця знаходження приміщень лише для того, щоб ідентифікувати на місцевості, чи дійсно цей об`єкт знаходиться за вказаною адресою. Нею було проведено часткове натурне обстеження об`єкту дослідження, оскільки до окремих приміщень доступ їй був заборонений. Часткового огляду приміщень було достатньо для того, щоб ідентифікувати ті приміщення, стосовно яких необхідно було провести експертизу. Вона побачила всі приміщення. Єдиним приміщенням, яке вона не бачила, це було підвальне приміщення, оскільки власники доступ до нього не надали. Те що підвальне приміщення до якого не було надано доступ та приміщення підвалу ігрових автоматів є ідентичними, нею було встановлено з технічної документації, а саме інвентаризаційної справи. Взагалі задача на огляд приміщень перед нею не стояла. Дану експертизу вона могла провести без виїзду на місцевість, за наявними документами. Якби вона і змогла зробити повністю огляд приміщень, висновки експертизи все одно не могли бути іншими. На питання, кому саме належать вказані приміщення відповісти не може, оскільки вказані питання не ставилися. Отже судом встановлено, що після реєстрації за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , що в цілому складається з приміщень підвалу літ. Ап та приміщень на першому поверсі літ. А, загальною площею 280,8 кв.м. на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року у справі №1601/9106/2012, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 03 липня 2012 року нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м. укладений між Трибратом В.М. та [PERSON] , що в подальшому було скасовано, зазначене нерухоме майно було неодноразово відчужено. В процесі відчуження відбувалися формальні зміни нерухомого майна: часткове перепланування в результаті якого стоврено нежитлові приміщення площею 139,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244945953104), площею 60,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244872653104) та площею 76,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244817253104), в подальшому проведена реконструкція зазначених приміщень, в результаті чого створено нежитлове приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення площею 278,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 989501953104) та в подальшому проведено його поділ на два приміщення шляхом виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 128,4 кв.м., яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104) та нежитлове приміщення, загальною площею 150,1 кв.м., яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «СМ СІТІ» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104). Проте, в результаті зазначений формальних змін нерухомого майна (перепланування, реконструкції, поділу) нових об`єктів нерухомості створено не було, оскільки нежитлове приміщення, загальною площею 128,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104) та нежитлове приміщення, загальною площею 150,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104), як і попередні: до його поділу - нежитлове приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення площею 278,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 989501953104) та нежитлові приміщення до їх реконструкції - площею 139,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244945953104), площею 60,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244872653104) та площею 76,6 кв.м. були створені з прив`язкою до вже існуючої нерухомості - нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м., з використанням його функціональних елементів. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14«Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» заява № 12742/87 зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Відповідно до ст. 387 ЦК України власнику надано право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, який на законних підставах володіє майном, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави. Отже, для застосування приписів ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Відповідно до статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому нерухомим майном, тобто власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, серед іншого, укладати договори відчуження цього майна, а саме, договори купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, ренти, довічного утримання (догляду) тощо. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Важливість визначення моменту переходу права власності на нерухомі речі, пояснюється тим, що саме з цим моментом пов`язаний перехід до набувача відповідного об`єкта правомочностей, що складають зміст суб`єктивного права власності, - права володіння, права користування та права розпорядження. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 24 березня 2016 року, належало право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 280,8 кв.м. Зазначене нерухоме майно було зареєстроване у встановленому Законом порядку. В подальшому [PERSON] реалізовуючи своє право власності на власний розсуд подарувала належне їй нерухоме майно [PERSON] , який в подальшому здійснив відчуження об`єкту нерухомості [PERSON] . Отже ряд правомочностей володіння, користування та розпорядження спірним нерухомим майном від [PERSON] перейшло спочатку до [PERSON] , а в подальшому до [PERSON] , який на даний час є єдиним законним власником спірного нерухомого майна та має право на його витребування із чужого незаконного володіння, оскільки право володіння нерухомим майном, яке є складовою права власності належить саме йому. До предмету доказування за віндикаційним позовом входить також і встановлення факту наявності спірного майна у незаконному володінні відповідача на час звернення з позовом до суду. Разом з цим, вимога у віндикаційному позові є речово-правовою і може бути подана щодо індивідуально визначеного майна. Крім того, віндикаційний позов може застосовуватися лише у випадку відсутності між позивачем і відповідачем зобов`язальних відносин. Матеріально-правова вимога позивача у віндикаційному позові повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. При цьому, ч. 5 ст. 12 ЦК України передбачає, що у разі, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом, тобто за змістом цієї норми добросовісність набувача презюмується. Добросовісність набуття в розумінні ст. 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК України. У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно. Як було встановлено судом, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 липня 2012 року, яким за [PERSON] було визнано право власності на нежитлове приміщення ігрових автоматів літ. А, Ап, загальною площею 280,8 кв. м, ухвалою Верховного Суду України від 19 червня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд, в результаті якого рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2014 року, у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, отже останній не набув права власності на спірне нерухоме майно та не мав права в подальшому відчужувати дане майно третім особам, оскільки скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків. Зазначені обставини, були також встановлені рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 24 березня 2016 року, у справі №537/6264/13, відносно [PERSON] , де зазначено, що [PERSON] не набув права володіння, користування та розпорядження спірним приміщенням за нікчемною угодою. Отже правочин здійснений [PERSON] щодо відчуження спірного нерухомого майна є нікчемним. Майно, яке вибуло із володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але у подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло із володіння власника поза його волею. Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.09 № 9, у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК України. Отже власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Враховуючи те, що [PERSON] є єдиним власником спірного майна право власності на яке набуте ним у відповідності до норм Цивільного кодексу України, йому належить право витребування майна з чужого незаконного володіння. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом право власності [PERSON] на спірне нерухоме майно не визнається ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ», які фактично володіють майном, що йому належить. Зазначені обставини перешкоджають [PERSON] реалізовувати належним чином своє право власності на майно, У разі, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до ст. 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Оскільки належне [PERSON] нерухоме майно, а саме Ѕ частка нежитлового приміщення ігрових автоматів розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з нежитлового приміщення літ. А, Ап, загальною площею 280,8 м.кв. зазнало змін в результаті його часткового перепланування, реконструкції та поділу на два нежитлові приміщення, захист належного йому права власності має здійснюватися саме шляхом визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку зазначених нежитлових приміщень: нежитлове приміщення, загальною площею 128,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104) та нежитлове приміщення, загальною площею 150,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104), та витребування їх з чужого незаконного володіння ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ». Доводи зустрічних позовів ТОВ «СМ СІТІ» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів дарування укладених між [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з їх фіктивністю через те, що на момент вчинення цих правочинів об`єкт нерухомості - приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м. не існував, оскільки припинив своє існування в результаті його поділу на окремі об`єкти, а також доводи про те, що об`єкти нерухомості, які належать ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ», які наразі зареєстровані за відповідачами є іншими об`єктами нерухомості, про що свідчить запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де ці об`єкти нерухомості мають різні реєстраційні номери об`єктів нерухомості, суд відхиляє за таких підстав. Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 2 ст. 719 ЦК України). Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст. 722 ЦК України). Договори дарування належать до безоплатних правочинів, за їх умовами обдаровані не мають перед дарувальником зобов`язань матеріального характеру. Договір дарування є особливою формою договорів, який опосередковує безоплатну передачу майна у власність від однієї сторони (дарувальника) до іншої сторони (обдарованого). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у ст. 203 ЦК України. Згідно вимог ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі справа N 638/13880/17 провадження N 61-10398св20. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 369/11268/16-ц, провадження N 14-260цс19. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 (з наступними змінами та доповненнями). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Положеннями ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, зазначених у статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З системного аналізу зазначених норм права випливає, що державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18. Згідно ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час проведення державних реєстрацій спірного майна) на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час проведення державних реєстрацій спірного майна), розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна. У разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Записи про речові права та їх обтяження щодо об`єкта, який поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта переносяться до розділів Державного реєстру прав, відкритих на кожний новостворений об`єкт. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права та їх обтяження не поширюються на всі новостворені об`єкти нерухомого майна, записи про такі права та обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об`єктів, яких вони стосуються. У разі об`єднання об`єктів нерухомого майна відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту. Записи про речові права та їх обтяження щодо об`єктів, що об`єднуються, переносяться до розділу Державного реєстру прав, відкритого для новоствореного об`єкта, із зазначенням тієї частини такого новоствореного об`єкта, щодо якої записи про речові права та їх обтяження були зареєстровані. Згідно ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час проведення державних реєстрацій спірного майна), реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як встановлено судом в результаті формальних змін спірного нерухомого майна нових об`єктів нерухомості створено не було, оскільки нежитлове приміщення, загальною площею 128,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991263253104) та нежитлове приміщення, загальною площею 150,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 991204653104), як і попередні приміщення, які існували до їх утворення були створені з прив`язкою до вже існуючої нерухомості - нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м., з використанням його функціональних елементів, при цьому в результаті поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна, а в подальшому виділу частки з об`єкта нерухомого майна, присвоювалися нові реєстраційні номери кожному з таких об`єктів спірного нерухомого майна. За наведених обставин суд не вбачає підстав вважати, що зареєстровані за ТОВ «ЦЕНТР «СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ» нежитлові приміщення загальною площею 128,4 кв. м. та загальною площею 150,1 кв.м. є іншим нерухомим майном, яке жодного відношення до нежитлового приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м. не має. Так само, як і відсутні підстави вважати, що на момент укладення договорів дарування укладених між [PERSON] та [PERSON] та між [PERSON] та [PERSON] об`єкту нерухомості - Ѕ частини приміщення ігрових автоматів загальною площею 280,8 кв.м. не існувало. Під час розгляду справи позивач за зустрічними позовами ТОВ «СМ СІТІ» не довів належними та допустимими доказами, що при укладенні оспорюваних договорів дарування був відсутній намір створити юридичні наслідки у вигляді відчуження майна у дарувальника та набуття майна у обдарованого, а також не наведено фактичних даних на спростування встановленої законом презумпції правомірності правочину, а відтак відсутні підстави для задоволення зустрічних позовів ТОВ «СМ СІТІ» до [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», за участю третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Департаменту державної реєстрації про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зустрічних позовних вимог ТОВ «СМ СІТІ» до [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «ВЦЕНТРЕ», [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. про визнання недійсним договору дарування, позовних вимог ТОВ «СМ СІТІ» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування, слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, то з відповідачів [PERSON] , ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ» на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 6 619, 96 грн.

Outcome: approved