Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивувала тим, що з серпня - вересня 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від яких у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Дитина проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім"ї. Враховуючи ту обставину, що відповідач відмовляється надавати кошти на потреби дитини, у неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Вона одна не зможе забезпечити дитині належний рівень життя, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На даний час вона не працює та доглядає за їх спільною дитиною. Її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Тому просить суд стягнути з [PERSON] , на користь неї, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь та утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою трьох років. В судове засідання позивач не з"явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 03.07.2020 року виконавчим комітетом Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, Серія [NUMBER] ( а.с.5). Згідно довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.07.2020 року № 499, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу сім"ї (зареєстрованих) входять: дочка [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , сестра [PERSON] , син сестри [PERSON] , дочка сестри [PERSON] , син сестри [PERSON] , чоловік сестри [PERSON] , мати [PERSON] , брат [PERSON] , брат [PERSON] (а.с.6). Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини у добровільному порядку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 20.07.2020 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.183 СК України. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно із статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача і відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивач подала позов 20.07.2020 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 20.07.2020 року. Вирішуючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць..

Outcome: approved