Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю. Свої вимоги мотивують тим, що 23.02.1977 року він придбав житловий будинок № 24 по вул. Садова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області у [PERSON], про що був укладений договір купівлі-продажу будинку посвідчений секретарем виконавчого комітету Менжинської сільської ради 23.02.1977 року за зареєстрований в реєстрі за №43. Одразу після укладення договору він разом зі своєю сімєю вселився до придбаного будинку, в якому проживаю та зареєстрований і на теперішній час, що підтверджується довідкою та [PERSON], виданим Приміської сільської ради. 04.08.1987 року в Нікопольському БТІ йому був виданий технічний паспорт на житловий будинок 24 вул. Садова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області. 03 грудня 1997 року він приватизував вищевказану земельну ділянку площею 0.1162 гектарів, та яка була передана йому у приватну власність для обслуговування житлового будинку, що підтверджується [PERSON] на право приватної власності на землю серії ДП НК 0055629 від 03 грудня 1997 року. Він вважав, що будинок зареєстрований у БТІ, так як був виданий технічний паспорт на будинок, посвідчений НБТІ і більше реєструвати будинок не потрібно. На даний час позивач вирішив розпорядитися зазначеним будинком, звернувся до нотаріуса, але у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу будинку №24 вул. Садова, в с. Олексіївка Нікопольському району Дніпропетровської області не зареєстрований у НБТІ йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для встановлення право власності на будинок. Так з 1977 року позивач підтримував свій житловий будинок та земельну ділянку в цілому у належному стані, робив ремонти в ньому, сплачував комунальні послуги за користування будинком. У зв'язку з тим, що позивач добросовісно придбав житловий будинок та відкрито і безперервно володів ним протягом понад сорок років, він вважає, що набув право власності на вказаний житловий будинок за набувальною давністю. Згідно повідомлення КП «НМБТІ» № 226 від 05.05.2017 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Садова,б.24 в с. Олексіївка Нікопольського району станом на 31.12.2012 року в КП «НМБТІ» не зареєстровано. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: по вул. Садова буд. № 24 в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області та складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м, літньої кухні «Б», гаражу «В», підвалу «Г», сараю «Д», сараю «Е», теплицею «Т», вбиральні «Ж», споруджень №1-4, І, в порядку набувальної давності. У судове засідання позивач не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволені наполягає (а. с. 44-45). Представник відповідача, з позовом ознайомлена, до суду не з"явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує (а.с.46) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що 23.02.1977 року позивач [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок № 24 по вул. Садова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, про що був укладений договір купівлі-продажу будинку посвідчений секретарем виконавчого комітету Менжинської сільської ради 23.02.1977 року за зареєстрований в реєстрі за №43 (а.с.4). 04.08.1987 року в Нікопольському БТІ [PERSON] був виданий технічний паспорт на житловий будинок 24 вул. Садова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.5-6). 03 грудня 1997 року [PERSON] приватизував вищевказану земельну ділянку площею 0.1162 гектарів, та яка була передана йому у приватну власність для обслуговування житлового будинку, що підтверджується [PERSON] на право приватної власності на землю серії ДП НК 0055629 від 03 грудня 1997 року (а.с.7-8). Як вбачається з довідки №1813 від 24 травня 2017 року, виданої Приміською сільською радою Нікопольського району [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO] з 1977 року (а.с.21). Однак, як вбачається з довідки №226 від 05 травня 2017 року, виданої Нікопольським МБТІ право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Садова, буд. 24 в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області станом на 21 грудня 2012 року не зареєстровано (а.с.18). Як зазначено в пунктах 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Беручи до уваги вищевикладене, позивач дійсно відкрито і добросовісно володіє житловим будинком №24, розташованого по вул. Садова в с. Олексіївка, Нікопольського району Дніпропетровської області 23 лютого 1977 року, утримує його, сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується наданими доказами, з чого слідує, що позивач є добросовісним набувачем. Також судом встановлено, що інші особи, які б претендували на будинок не встановлені, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем, і у відповідності до \~ст. 344 ЦК України за набувальною давністю підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved