Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 1979 року по 20 жовтня 2000 року перебувала з [PERSON] в шлюбі, за час спільного проживання рішенням виконкому Глибоцької селищної ради за № 6/88 від 07 травня 1981 року їм була надана земельна ділянка площею 0,07 га та дозвіл на будівництво житлового будинку і будівельний паспорт на забудову даної ділянки, після чого вони на протязі 1982-1986 років побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Миру 20 смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, однак, свідоцтва про право власності на майно оформлено не було. Вказувала на те, що 29 квітня 2012 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на 1/2 частку майна, яку успадкували спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дочка [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Згідно частини 1 статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно статті 25 КпШС України якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 1979 року, який розірваний у відділі реєстрації актів цивільного стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області 20 жовтня 2000 року. За час проживання в шлюбі подружжям на протязі 1982 - 1986 років подружжям було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький р-н, смт. Глибока, вул. Миру будинок 20. Однак, правовстановлюючих документів на це майно не було оформлено. Разом із цим, виходячи із аналізу вищевказаних норм, кожному із подружжя належало по 1/2 частки даного майна. 29 квітня 2012 року [PERSON] помер Після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частку майна Спадкоємцями, які прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Дочка покійного, як спадкоємець першої черги [PERSON], у передбачений законом спосіб, відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 „...спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Враховуючи зазначені вимоги закону, дослідивши доказ по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 22, 25, 28 КпШС, ст. ст. 57- 61, 68-71 СК України, ст.. 368 ЦК України,

Outcome: approved