Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини та одержання проїзного документа без згоди батька, який мотивовано тим, що 28.01.2005 р. розірвано шлюб з відповідачем, від якого є син [PERSON], [INFO] Дитина проживає з нею, навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №32 м. Вінниці з 2006 р. Відповідач за час навчання жодного разу не з'являвся до школи, дитиною не цікавився. Син займається в спортивній секції з плавання у Вінницькому міському палаці дітей та юнацтва імені Лялі Ратушної. Вихованці закладу періодично беруть участь у спортивних змаганнях та організованому літньому відпочинку за кордоном. Крім того, вона прагне показати дитині різні країні світу для його всебічного розвитку. Місце перебування відповідача невідоме, тому вона не має змоги отримати дозвіл на виїзд сина за кордон, а також на виготовлення проїзного документа. Просить дозволити тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина [PERSON] без згоди батька - відповідача, протягом чотирьох років з дня набрання рішенням суду законної сили та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів без згоди батька. (а.с. 2-4) В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити, позовні вимоги уточнили, просять надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON] без згоди батька в 39 країн світу, без конкретизації країни прямування, відповідного часового проміжку перебування за кордоном (а.с. 45), терміном на чотири роки. Позивач [PERSON] додатково суду пояснила, що зв'язку з відповідачем не підтримує, тому немає змоги оформляти проїзд дитини за кордон нотаріально кожного разу при появі можливості виїзду сина за кордон. Надала письмові пояснення. (а.с. 32-33) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с. 16-17, 24-25) Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при винесенні рішення просить захистити інтереси дитини та постановити рішення відповідно до чинного законодавства України. (а.с. 26, 27) З"ясувавши думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 28.01.2005 р. (а.с. 6) Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Згідно довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32 м. Вінниці №128 від 23.04.2014 р. за час навчання дитини в школі батько [PERSON] жодного разу не з'являвся до школи, не був присутнім на батьківських зборах. Станом навчання, поведінкою дитини не цікавиться, вихованням дитини займається матір. (а.с. 8) Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ст. 4 ч. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно підпункту 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України позивачем не надано доказів того, в яку країну, на який термін і з якою метою має виїхати син сторін. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки належних доказів відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди у виїзді дитини за кордон, матеріали справи не містять, доказів того, в яку країну, на який термін і з якою метою має виїхати син сторін суду не надано, а надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька без обмеження будь-яким терміном та без зазначення країни, в яку дозволяється виїзд дитини, суперечить нормам матеріального права.

Outcome: dismissed