Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] на свою користь вартість відновлювального ремонту у сумі 47 218,04 грн (сорок сім тисяч двісті вісімнадцять гривень 04 копійки); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість проведеного дослідження автомобіля в сумі 800,00 (вісімсот гривень 00 копійок); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість проведеного дослідження автомобіля в сумі 400,00 (чотириста гривень 00 копійок); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на паливо в сумі 5 283,28 (пять тисяч двісті вісімдесят три гривні 28 копійок); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 5 000,00 (п'ять тисяч 00 копійок) гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 416, 77 (чотириста шістнадцять гривень 77 копійок). Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 липня 2014 року о 18 год. 00 хв., на 9+53 км а/д Львів-Шегині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, при перестроюванні виїхала на ліву смугу руху в попутному напрямку, як наслідок зіткнулась з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та завдала вищевказаному транспортному засобу механічних пошкоджень та порушила вимоги п.п. 1.5, 2.10, 10.3, 12.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Після цього, [PERSON] залишила місце Дорожньо-транспортної пригоди. Факт Дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння автомобілю [PERSON] шкоди підтверджується Довідкою, виданою Відділенням ДАІ Трускавецького MB ГУМВС України у Львівській області, у якій вказано які саме пошкодження були завдані автомобілю позивача. Також даний факт підтверджується відеозаписом із відеореєстратора, встановленого на автомобілі [NUMBER]. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 30.09.2014 року у справі № 3/441/612/2014 на підставі матеріалів, які надійшли від тимчасово виконуючого обовязки начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВС України у Львівській області визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 і 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем заперечили, вважає їх безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 28 липня 2014 року о 18 год. 00 хв., на 9+53 км а/д Львів-Шегині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, при перестроюванні виїхала на ліву смугу руху в попутному напрямку, як наслідок зіткнулась з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та завдала вищевказаному транспортному засобу механічних пошкоджень та порушила вимоги п.п. 1.5, 2.10, 10.3, 12.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Після цього, [PERSON] залишила місце Дорожньо-транспортної пригоди.. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 30.09.2014 року у справі № 3/441/612/2014 на підставі матеріалів, які надійшли від тимчасово виконуючого обовязки начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВС України у Львівській області визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 і 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Згідно результатів автотоварознавчого дослудження № 4775 від 12.09.2014 року, проведеного експертом автотоварознавцем [PERSON], вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, на момент дослідження складає 21713,41 грн.. Згідно висновку № 4915 експертного автотоварознавчого дослідження від 02.03. 2015 року /а.с. 64-71/ вартість матеріального збитку автомобіля [NUMBER] станом на момент огляду 08.09.2014 року, в цінах на 26.02.2015 року, становить 31710, 29 грн. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на наведене, суд бере до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи № 4915 від 02.03. 2015 щодо актуальних на час розгляду справи даних про розмір збитків, ринкову вартість автомобіля до і після ДТП. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відшкодуванню відповідачами підлягає шкода у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Отже з урахуванням висновків за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи 4915 від 02.03. 2015 року реальні збитки, завдані позивачу, складають 31710,29 грн. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 31710,29 грн. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 5 ППВС України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Таким чином,\~\~оскільки матеріалами справи не підтверджено та не доведено позивачем факту заподіяння моральної шкоди і в чому саме вона проявилася, такі позовні вимоги суд вважає необґрунтовними, а тому задоволенню не підлягають. Крім того з відповідача слід стягнути 400 грн. сплачених позивачем за проведення судової експертизи. Оцінивши наявні в матеріалах справи Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 4775 від 12.09.2014 року проведеного судовим експертом [PERSON], Висновок судової автотоварознавчої експертизи № 4915 від 02.03. 2015 кожен з них окремо, а також в сукупності, приходить до наступного висновку, що Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № № 4915 від 02.03. 2015 спростовує актуальність Висновку судової автотоварознавчої експертизи 4775 від 12.09.2014 року, тому з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 400, 00 (чотириста грн. 00 коп.) за проведення експертного автотоварознавчого дослідження (Висновок № 4915 від 02.03. 2015 року) Як вбачається з ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи. Таким чином, стягненню підлягають витрати позивача на сплату судового збору в сумі 321,10 грн. Що стосується\~\~вимог про стягнення з відповідача витрат на паливо\~розміром 5\~283, 28 грн., то такі в цій частині\~\~не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано суду належних\~\~доказів того, що\~\~такі\~\~витрати пов'язані з розглядом справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved