Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14.08.2020 р. № 18692. Ухвалою від 06.04.21 р. позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 11.05.21 р. розгляд справи відкладено на 01.06.21 р. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційному сайті судова влада та повідомленням на електронну пошту відповідача. Від державного виконавця надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він підтримав позвні вимоги та звернув увагу на невідповідність суми заборгованості в виконавчому написі. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив позовні вимоги. Наголосив на тому, що виконавчий напис зроблений з додержанням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування. Оскільки, сторони повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення не надходили, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. З виконавчого напису від 14.08.2020 р., що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичем звернено стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №0109/07/16-z від 23.07.07 року (укладеним між позивачем та ПАТ "Банк Форум") на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 0002/19/6 від 28.03.19 р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.03.19 р. по 11.03.20 р. року в сумі 34944,05 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом з позивача додатково стягнено на користь відповідача 650,00 грн.. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» по виконавчому напису нотаріуса становить - 35594,05 грн.. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З кредитного договору від 23.07.2007 р. вбачається, що кредитні кошти надаються строком до 21 липня 2017 р. (п. 1.2). Разом з тим, суд враховує, що договірні відносини сторін були достроково припинені, шляхом звернення в суд з позовом про дострокове повернення кредитних коштів. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 17.08.2015 р. у справі № 568/352/15-ц стягнуто з [PERSON] заборгованість за даним договором в сумі 68445,31 грн.. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27.01.16 р. у справі № 568/352/15-ц рішення першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0310/08/22-1 від 23 липня 2007 року в сумі 4 790,91 доларів США. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. За таких обставин, суд вважає, що вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за період з 28.03.19 р. по 11.03.20 р., суперечить вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки, з дня виникнення права вимоги Банку, минуло більше трьох років. З огляду на викладене, суд вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було враховано сплив трьох річного строку з дня виникнення права вимоги за кредитним договором. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також, відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною підставою і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 23.06.2020 р. у справі 645/1979/15-ц. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України«Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зважаючи на те, що позивач заперечує наявність у нього заборгованості, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, а протилежного судом не встановлено, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved