Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з відповідачем по справі з 29.10.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося що призвело до фактичного припинення їх шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, через що між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що впливає на її психічний стан. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх родині, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї. Відповідач останні три роки ніде не працює, вона самотужки не може матеріально забезпечувати родину, відповідач лише обіцяв найти собі роботу. Шлюбні відносини між ними були фактично припинені більше двох років, спільне господарство не ведуть, тому вважає що примирення між ними не можливе у звязку з чим просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] звернулася\~\~ до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що їм надавався строк на примирення, але примирення між ними не відбулось, тому на позові наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився про слухання справи повідомлявся, підтвердженням чого є його розписка (а.с. 25). Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №522 (а.с.7 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8 - копія свідоцтва про народження). Ухвалою суду від 03.03.2017 року за проханням відповідача [PERSON] сторонам надавався час на примирення терміном у шість місяців, але примирення між сторонами не відбулося, відповідач до суду не з`явився. Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу, залишити позивачу прізвище «Москаленко».

Outcome: approved