Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

06.02.2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом, зазначивши, [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Комишнянської селищної ради Миргородського району, житловий будинок. Стверджує, що при житті сестра мала намір заповісти все своє майно їй, про що неодноразово наголошувала перед нею та іншими особами. В свою чергу вона, рекомендувала сестрі заповісти своє майно комусь молодшому, хто міг би за нею здійснювати повноцінний догляд. Зважаючи на це [PERSON] заповідала все своє майно племіннику відповідачеві [PERSON] , склавши відповідний заповіт на його ім`я. В свою чергу відповідач обіцяв забезпечити її сестру допомогою, харчуванням, доглядом, ліками та іншими видами допомоги. Після складення заповіту відповідач жодної допомоги [PERSON] не надавав. Сестра їй розповідала, що неодноразово телефонувала відповідачеві з приводу необхідності отримання від нього допомоги, а в противному разі сказала, що скасує заповіт. Зі слів сестри відповідач приїхав до неї та став погрожувати їй судом, штрафами та іншими негативними для неї наслідками в разі скасування заповіту та забрав і сховав у неї ж в помешканні її паспорт, щоб позбавити її можливості скасувати заповіт. Сестра їй казала, що як знайде паспорт то обов`язково скасує заповіт. Вже після смерті сестри вона відшукала її паспорт, оформила свідоцтво про смерть та за власний рахунок здійснила поховання сестри. Вважає, що відповідач своїми умисними діями, які виразилися в залякуванні та погрозах, приховуванні паспорту, перешкодив спадкодавцю скасувати заповіт, а отже він не має суб`єктивних прав на спадкування майна після її смерті, а успадкувати майно повинна вона, позивачка по справі. Просить суд відповідача [PERSON] усунути від права на спадкування за заповітом майна після смерті [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою, яку вона підтримувала все своє життя. Допомагала їй оформляти земельні паї, підтримувала в період хвороби, здійснювала за нею догляд, допомагала по господарству. Будинок в якому проживала спадкодавець [PERSON] , господарські будівлі були побудовані за її рахунок. Їй відомо, що відповідач ввів сестру в оману, повідомивши їй, що забере її до себе в м. Дніпро влаштує до лікарні та пролікує від наявного захворювання ніг. [PERSON] йому повірила та склала на нього заповіт. Крім того, сестра йому віддала всі наявні у неї кошти, які перебували на банківських рахунках. Отримавши заповіт та кошти, відповідач залишив [PERSON] без засобів до існування, не надавав їй жодної допомоги, незважаючи на те, що вона такої потребувала, фактично самоусунувся від догляду за нею. Поховання [PERSON] було здійснено нею та за її кошти. Приїхавши після смерті [PERSON] відповідач вивіз з будинку всі речі, забрав свійську птицю, продукти. Вважає, що відповідач не має права на спадкування майна після смерті [PERSON] , зважаючи на його поведінку відносно спадкодавця. Просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] -адвокат Стахурлов І.І. позов підтримав. Пояснив, що позивачкою документально доведено заявлені позовні вимоги, а тому позов просить задовольнити та усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є його тітками. Він проживає в м. Дніпро, є приватним підприємцем. Він часто відвідував с. Комишня Миргородського району разом з своїм батьком. Саме батько допомагав [PERSON] у будівництві літньої кухні. Він часто спілкувався з [PERSON] по телефону і влітку 2017 року в телефонній розмові тітка попрохала його приїхати, щоб вона оформила на нього заповіт, оскільки не бажає, щоб її майно досталося [PERSON] . Він виконав волю тітки та приїхав до м. Миргорода, де вони з нею зустрілися та звернувшись до нотаріуса [PERSON] оформила заповіт на його ім`я. Також вона оформила на нього довіреність, надавши можливість розпоряджатися після своєї смерті грошовими вкладами, що знаходяться в банках. Саме в цей період дуже захворів його батько, у нього стався інсульт, він повинен був здійснювати за ним догляд, оскільки останній був лежачим та помер через три дні після смерті тітки [PERSON] . Він постійно спілкувався з [PERSON] по телефону, направляв їй посилки. Вона була ходячою і самостійно могла себе обслуговувати. Лягати в лікарню, в тому числі і їхати в м. Дніпро, тітка відмовилася, хоча він їй це неодноразово пропонував, сказала, що хоче померти вдома. [PERSON] ніколи не просила здійснювати за нею догляд, забрати її. Останній місяць свого життя просила його приїхати, але він зважаючи на стан здоров`я батька не зміг цього зробити, але запропонував їй влаштувати її в лікарню, на що вона знову відмовилася. Вважав, що відсутні підстави для задоволення позову. Представник відповідача адвокат Педорич В.І. просив суд в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позов подано не до тієї особи, адже відповідачем зазначено [PERSON] , а вірне прізвище ім`я по батькові відповідача [PERSON] . Позивачка свої позовні вимоги не уточняла. Крім того, звернув увагу суду на відсутність належних та допустимих доказів для усунення [PERSON] від права на спадкування майна після смерті [PERSON] Третя особа - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. в судове засідання не з`явилася, але направила на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - сестра позивачки [PERSON] та тітка відповідача [PERSON] . Згідно ст.ст. 1216; 1217; 1218; 1219; 1220; 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. За життя, 08 серпня 2017 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, та все те, на що вона за законом матиме право, повністю заповідала [PERSON] (а.с.39). У строки визначені законом відповідач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом. Також із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] по закону до нотаріальної контори звернулася [PERSON] (а.с.33-43). Спадкодавець [PERSON] мала ряд захворювань, але об`єктивних доказів стосовно того, що вона потребувала постійного стороннього догляду, мала інвалідність, суду не надано. Свідок [PERSON] суду пояснила, що живе по-сусідству з [PERSON] . Їй достовірно відомо, що у [PERSON] був соціальний працівник, яка допомагала їй по господарству. Також [PERSON] допомагали сусіди [PERSON] та його дружина, які садили картоплю, вибирали її. Відповідача ніколи не бачила на території будинковолодіння [PERSON] . Особисто вона дуже давно не була на території будинковолодіння [PERSON] та її не відвідувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що живе по сусідству з [PERSON] , яка померла в 2017 році. Їй відомо, що односельчани допомагали по господарству [PERSON] . Вона також відвідувала [PERSON] , допомагала їй. [PERSON] казала їй, що відписала хату відповідачеві. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є рідним братом [PERSON] . Останній раз [PERSON] бачив приблизно в 2005 році, але вона йому часто телефонувала та скаржилася на дії [PERSON] . В 2017 році помер їхній з відповідачем батько, який перед смертю переніс два інсульти, був лежачим і потребував постійного стороннього догляду, який за ним і здійснювали вони з братом. Їх батько помер за два дня до смерті [PERSON] . Кожного дня крім вихідних брат був поряд з батьком. Свідок [PERSON] суду пояснив, що останні 2-3 роки перед смертю [PERSON] їй за кошти садив і вбирав город [PERSON] . [PERSON] до останнього сама проживала та лежачою не була. Відвідувала [PERSON] позивачка та інші сусіди. Відповідача [PERSON] ніколи не бачив в будинковолодінні [PERSON] . Приходила до [PERSON] і соціальний працівник. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка її мама, а померла [PERSON] рідна тітка. Їй достовірно відомо, що позивачка двічі, а бувало і частіше відвідувала [PERSON] за місцем проживання, допомагала їй. Коли незадовго до смерті [PERSON] лежала в лікарні, то позивачка їздила до неї. Про наявність заповіту дізналася на похованні. Ховали [PERSON] позивачка та відповідач пополам. Останні три місяці вона тільки по телефону спілкувалася з [PERSON] . Після виклику працівників поліції вона пред`явила їм паспорт [PERSON] , який лежав під матрацом на ліжку. Також там були пластикові картки та 2 ощадні книжки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що житловий будинок, в якому проживала [PERSON] був побудований повністю за кошти [PERSON] . Будівництво організувала саме позивачка. [PERSON] за життя казала, що все її майно після смерті перейде її сестрам. Їй відомо, що [PERSON] склала заповіт на ім`я відповідача, але вважає, що це пов`язано виключно з обіцянкою відповідача забрати тітку до себе в м. Дніпро та пролікувати її там, але своєї обіцянки відповідач не виконав. [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, і цю допомогу їй надавала [PERSON] та її діти. Останні пів року до смерті [PERSON] ходила з ціпком, а останні дні перед смертю не ходила зовсім. Свідок [PERSON] суду пояснила, що як [PERSON] так і позивачку [PERSON] знає все своє життя. Вважає, що відповідач умисно підібрав свідків, які оговорили позивачку та свідчили на його користь. [PERSON] часто до неї телефонувала та розповідала, що написала заповіт на ім`я відповідача, а він забрав всі її кошти та не допомагає їй. Вона не має грошей, що лягти в лікарню. Також відповідач обіцяв [PERSON] , що забере її на лікування в м. Дніпро, але цього не зробив. Догляд за [PERSON] здійснювала позивачка та її діти. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] недійсним. Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно роз`яснень, викладених у п.6 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування", факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчинила необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Тобто, при розгляді позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: умисне ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач спадкував майно за заповітом, а не за законом. Відсутні об`єктивні докази, які б свідчили про те, що спадкодавець [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги. Відповідачем надано суду свідоцтво про смерть батька [PERSON] , який помер [INFO] та медичний епікриз про стан його здоров`я, що свідчать про необхідність присутності відповідача саме поряд з батьком в жовтні 2017 року. Також суду не надано жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач умисно перешкоджав [PERSON] скасувати заповіт чи внести до нього зміни. Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження позивачки про те, що відповідач забрав паспорт [PERSON] та сховав його, що перешкоджало їй скасувати заповіт, адже цей паспорт був виявлений в будинку після смерті [PERSON] . Відповідача не було в с. Комишня Миргородського району, а отже він не мав можливості жодним чином перешкодити [PERSON] , при бажанні, скасувати чи змінити заповіт. Та обставина, що спадкодавець [PERSON] вільно користувалася своїм паспортом, підтверджується і довідкою начальника ЦВПЗ , з якої вбачається, що [PERSON] отримувала пенсійні кошти через ВПЗ Комишня ЦВПЗ Миргород Полтавської дирекції АТ «Укрпошта» з 08 серпня по жовтень 2017 року, особисто на підставі пред`явленого паспорта (а.с.94). Позивачка належними та допустимим доказами не довела, хоча відповідно до ст. 81 ЦПК України, то є її обов`язком, як того, що [PERSON] потребувала допомоги саме від відповідача [PERSON] , а останній умисно ухилявся від виконання свого обов`язку, мав можливість його виконувати, але не вчинив необхідних для цього дій, так і знаходження [PERSON] у безпорадному стані при наявності допомоги з її ( позивачки) боку, адже вона стверджувала, що постійно підтримувала та допомагала [PERSON] і здійснювала за нею необхідний догляд. Не доведено, що відповідач перешкоджав спадкодавцеві [PERSON] скасувати заповіт чи змінити його. Зважаючи на вище викладене, відсутні правові підстави, визначені ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування, а тому в задоволенні позову слід відмовити. З приводу помилки в імені відповідача, яка допущена позивачкою при подачі позову: « [PERSON] », коли треба « [PERSON] », то суд вважає, що дана обставина не може бути підставою для того щоб суд прийшов до переконання, що позов подано до неналежної особи. Оскільки відповідач не заперечував той факт, що саме на його ім`я [PERSON] було складено заповіт та що саме ним отримано спадщину після її смерті, а отже саме він є належним відповідачем по позову і помилка у імені не має суттєвого значення при вирішенні судом справи по суті.

Outcome: dismissed