Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

25 березня 2015р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н від 09.10.2008 року. Згідно договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк", на Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк". 17.07.2009 рокубуло проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, станом на 28.02.2015 р. загальна заборгованість склала 19067,83 грн., а саме : заборгованість за кредитом - 10178,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6893,37 грн., заборгованість за комісією та пенею - 850,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 896,09 грн., а також судові витрати: судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача - Смирнова Н.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до виписки з розрахунку основної карти договора на [PERSON] [NUMBER] вбачається, що [PERSON] отримала кредитну картку та кредитний ліміт у розмірі 10200,00 грн. Даною картою [PERSON] користувалася нею, знімаючи кошти на свої потреби. Але свої обов'язки по поверненню кредиту та сплаті процентів перед позивачем не виконала. Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 28.02.2015 р. загальна заборгованість склала 19067,83 грн., з них: заборгованість за кредитом 10178,37 грн., по відсоткам за користування кредитом 6893,37 грн., заборгованість за комісією та пенею 850,00 грн., фіксована та відсоткова складова штрафних санкцій 250,00 грн. та 869,09 грн. відповідно. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України, згідно якою передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно із ст. 536 ЦК України, якою передбачено що, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. В ст..651 ЦК України встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачкою були порушені умови Кредитного договору, а саме: протягом тривалого часу не сплачувалися щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти, комісія. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати,тому вони підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved