Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 21.10.1989 року і зареєстрованого Собіщицькою сільською радою народних депутатів Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №12. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 09.04.2021 р. 23 квітня 2021 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24.06.2021 року провадження в даній справі було зупинено, на підставі ст. 251 ЦПК України, призначено подружжю строк для примирення тривалістю в два місяці. 26 серпня 2021 року відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить шлюб розірвати, Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21 жовтня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Собіщицькою сільською радою народних депутатів Володимирецького району Ровенської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №12. (копія свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] ) Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. (ч.2 ст.112 СК України) У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, можливості його збереження вичерпані, незважаючи на наданий судом строк для примирення, сторони не підтримують сімейні відносини, у зв"язку з чим є підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу. Також встановлено, що сторони є батьками чотирьох дітей, в т.ч. на час розірвання шлюбу донька [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, серії № [NUMBER] . У відповідності до ч.2 ст.29 Цивільного Кодексу України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] досягла 14-ти річного віку, питання про визначення її місця проживання судом не вирішується. Що стосується сплаченого позивачем судового збору, то згідно п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved