Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому посилається на те, що перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2014 року. Проте, шлюбні відносини фактично припинені між ними з 23.04.2014 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Під час перебування в шлюбі 02.04.2008 року ними було набуто право власності на автомобіль марки «ВАЗ-21124», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, орієнтовною вартістю на сьогоднішній день 50000,0 гривень, право власності на який зареєстровано за [PERSON] та який знаходиться в користуванні останнього. Так як вказаний автомобіль є їх спільною сумісною власністю, а згоди щодо порядку його поділу не досягнуто, то вона просить поділити майно в рівних частках між ними. В свою чергу [PERSON] 13.10.2014 року подав зустрічний позов до [PERSON], в якому просить визнати житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] об'єктом спільного майна їх подружжя, визнавши за ним право власності на ? частину перебудованого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] та ? частину присадибної земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3210500000:13:003:0013, яка знаходиться по [ADDRESS], та на якій розташований вищевказаний житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дійсно він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2014 року. Від даного шлюбу народилося двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з [PERSON]. [PERSON] на підставі договору дарування від 01.12.2006 року подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], фактичний ступінь зносу якого становив майже 60 %. 13.02.2007 року [PERSON] за договором дарування подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3210500000:13:003:0013, яка знаходиться по [ADDRESS], та на якій розташований вищевказаний житловий будинок. Зазначений будинок був ними перебудований, чим займався він. В 2013 році будівництво житлового будинку фактично було завершено і вони сім єю почали проживати в ньому. Таким чином спірний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в рівних частинах. Враховуючи той факт, що за він має право на ? частину житлового будинку, відповідно до вимог ст.120 ЗК України, він також має право на ? частину земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок. Представник [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні підтримав позов [PERSON], підтвердивши викладені в ньому обставини, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечив, посилаючись на те, що спірний будинок не введений в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, в зв язку з чим він не може бути поділений шляхом визнання права власності за сторонами у відповідних частках. [PERSON] та його представник [PERSON] в суді позов [PERSON] визнали, вказавши, що спірний автомобіль дійсно придбаний у шлюбі та є об єктом права спільної сумісної власності подружжя, в зв язку з чим підлягає поділу. Також підтримали позов про поділ спірних будинку та земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, вказуючи на обставини зазначені в позові. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2014 року. Проте, шлюбні відносини фактично припинені між ними з 23.04.2014 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з [PERSON]. Під час перебування у шлюбі, на спільні кошти сторонами було придбано майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ-21124», № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER]. Договір купівлі-продажу автомобіля № 801-08/2 від 02.04.2008 року було оформлено на ім'я [PERSON]. Дані обставини також були підтверджені сторонами в судовому засіданні, а тому не підлягають доказуванню, згідно з вимогами ст.61 ч.1 ЦПК України. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України та ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи те, що спірний автомобіль є об єктом права спільної сумісної власності подружжя, останній підлягає поділу шляхом визнання за [PERSON] права власності на ? частину зазначеного автомобіля. Крім того, під час перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] було подаровано житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] на підставі договору дарування від 01.12.2006 року. 13.02.2009 року [PERSON] також подарував [PERSON] земельну ділянку розміром 0,10 га, на якій знаходиться вищевказаний будинок, на підставі договору дарування від 13.02.2009 року. В 2009 році сторонами було замовлено в ПП «ТЕРРАБУД» проект перебудови спірного житлового будинку, в зв язку з непридатністю останнього для проживання - фактичний ступінь зносу 60 %, відповідно до Довідки КП «Бориспільське БТІ» № 2355 від 11.12.2008 року. 10.03.2009 року виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області прийнято рішення № 240 «Про надання дозволу на перебудову житлового будинку громадянці [PERSON] по [ADDRESS]». Вказаним рішенням було дозволено перебудову житлового будинку [ADDRESS], та зобов язано проводити будівельні роботи після отримання будівельного паспорта і з суворим дотриманням затвердженого проекту, а після завершення будівництва нового житлового будинку та здачі його в експлуатацію зобов язано старий житловий будинок знести протягом одного місяця. Протягом 2009 року сторонами були отримані всі погоджувальні до проекту висновки, укладено договір з КП «ВУКГ» на будівництво житлового будинку на правах приватної власності, затверджено та погоджено план забудови земельної ділянки по [ADDRESS] відповідно до рішення виконкому Бориспільської міської ради Київської області № 240 від 10.03.2009 року, та розпочато будівництво житлового будинку. На даний час будівництво спірного будинку завершено. Як передбачено ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об єктом права спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, згідно положень ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому, враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] не прийнято в експлуатацію, а також те, що право власності на нього не зареєстровано, сторони по справі на даний час є власниками будівельних матеріалів, обладнання та конструкцій, що були використані для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, і частка кожного з них у даному майні становить ? частину. В зв язку з чим на даний час підстав для визнання житлового будинку [ADDRESS] об єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на ? частину спірного будинку не має, так як і не має підстав для визнання за ним права власності на ? частину спірної земельної ділянки, відповідно до вимог ст.120 ЗК України. З [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений останньою при подачі позову судовий збір, відповідно до ст.88 ЦПК України, так як її позов необхідно задовольнити в повному обсязі, а сплачений [PERSON] при подачі зустрічного позову судовий збір необхідно звернути в дохід держави, оскільки останній задоволенню не підлягає. В зв язку з викладеним, на підставі ст.ст.60, 62 ч.1, 70 ч.1 СК України, ст.120 ЗК України, ст.ст.331 ч.2 та ч.3, 368 ч.3, 372 ч.2, 392 ЦК України,

Outcome: approved