Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка з часу реєстрації не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачу у будинку немає, вона повністю припинила виконувати обовязки члена сімї, які пов"язані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просила визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі вимог ст.391 ЦК України. У судове засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, попередньо подали до суду письмові заяви, відповідно до яких просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримують, та просять їх задоволити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25566562, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 27.07.2021 року №156, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , за даною адресою в житловому будинку зареєстрована [PERSON] згідно Погосподарської книги №1 на 2021-2025 роки номер обєкта 3-0036-1. Відповідно до акту обстеження №7 від 02.08.2021 року виданого Іванівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, при обстеженні житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , виявлено, що за вищевказаною адресою зареєстрована [PERSON] , яка у будинку не проживає з часу реєстрації, а також відсутні її особисті речі. Судом було встановлено, що відповідач тривалий час, з часу реєстрації не проживає у будинку позивача, відсутня у місці реєстрації без поважних причин, не сплачувала комунальні послуги і не несла жодних обовязків по утриманню даного житла. Її особистих речей за місцем реєстрації немає. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, де зареєстрований відповідач. Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] втратила інтерес до житла, в якому зареєстроване її місце проживання, оскільки більше десяти років у ньому фактично не проживає, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не бере, а тому втратила право користування даним жилим приміщенням. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин її відсутності більше десяти років, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратила право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було. За вказаних обставин , виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не представила суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. В силу ст.141 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved