overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

19 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 29.04.2003р. шлюб між ними розірвано /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню сина, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю, яка не працює. Відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

19 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 лютого 2015 року був внесений депозит у сумі 880,00 доларів США згідно договору про банківський строковий вклад (депозит) "Блискуча сімка" в доларах США. Внесення коштів підтверджується квитанцією № 24 від 05.02.2015 року. Згідно п. 1.1 укладеного договору, даний договір є строковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів. 10.02.2015 року позивач написала заяву про повернення 11.02.2015 року банківського вкладу у сумі 880,00 доларів США. Частину коштів банком була повернута. Станом на день подання позову відповідач не повернув банківський вклад у сумі 630,00 доларів США. Позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення депозиту, проте безрезультатно. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала моральних страждань, грошове відшкодування завданої моральної шкоди оцінює у розмірі 2 000,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 630,00 доларів США за договором банківського вкладу та моральну шкоду у сумі 2 000,00 грн. Позивач у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо винесення заочного судового рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

19 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти знаходяться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів дітей позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про визнання позову та про слухання справи у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи, судом встановлено, що дійсно сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року - розірвано. Від цього шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дітей: [PERSON] - серії [NUMBER] та [PERSON] - серії [NUMBER], батьками дітей записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

19 березня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Кобеляцької міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 13.04.2021. Позивач [PERSON] вказував, що для отримання свідоцтва про його право на спадщину за законом після померлої [INFO] його матері [PERSON] , йому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки він пропущений, в зв`язку з хворобою. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача Кобеляцької міської ради Полтавської області Копелець О. О. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не мав, прохав справу вирішувати на розгляд суду. Суд, розглянувши, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Врахувавши позицію Верховного суду (КЦС) у справі № 565/1145/17 ( судове рішення від 26.06.2019), а саме те, що поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо, суд вважає, що в матеріалах справи є законні підстави для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповідними та належними доказами про поважність причини пропуску такого строку, а саме те, що він після смерті матері почав періодично хворіти та знаходився на лікуванні у КНП "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9 ( а.с.10), тому йому потрібно визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

19 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 24 вересня 1988 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і на даний час вона бажає проживати з іншим чоловіком. Збереження шлюбу з відповідачем позивачка вважає неможливим. В судове засідання сторони не з"явились. Позивачка подала до суду заяву, в якій, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 24 вересня 1988 року Врублівською сільською радою народних депутатів Дзержинського (на даний час Романівського району) Житомирської області актовим записом № 11 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем доводи позивачки щодо наявності підстав для розірвання шлюбу не спростовані, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

19 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 24 жовтня 2011 року в Надержинській сільській раді Полтавського району Полтавської області вона уклав шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 19. Від зазначеного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем з 16 травня 2014 року припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином була повідомлений про день та час слухання справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб в Надержинській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 19, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

19 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача [PERSON] боргу по кредитному договору у розмірі 20 035 грн. 42 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. В позовній заяві позивач зазначає, що кредитний договір з відповідачем [PERSON] було укладено 07 березня 2007 року згідно якого йому надано строковий кредит у сумі 1999,0 грн. на строк 12 місяців по 07.03.2008 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42 % на місяць. 03 червня 2013 року між сторонами укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, за умовами якої [PERSON] надано кредит у розмірі 11 266,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,012 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач скористався послугами банку, але не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті коштів за користування кредитом. Станом на 11.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 20 035 грн. 42 коп., яка включає в себе борг : 7 266 грн. 80 коп. заборгованість по кредиту, 00 грн. 57 коп. заборгованість по відсоткам, 12 768 грн. 05 коп. залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди. В добровільному порядку борг він не погашає, а тому банк змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з»явився, від нього надійшла заява в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та справу розглянути без участі їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з»явився, але від нього надійшла заява в якій просить справу розглянути без його участі та винести рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Укладення між сторонами спірного кредитного договору з Генеральною угодою про реструкторизацією боргу та приєднання до Умов та правил надання продуктц кредитних карт підтверджується матеріалами справи /а.с.07-10/. Позивач свої зобов"язання виконав шляхом надання кредиту, а відповідач станом на 11.08.2014 року та на момент розгляду справи в суді повністю борг банку не повернув, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем /а.с.6/, та відсутністю доказів з боку відповідача про погашення ним боргу.. Відповідно до вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Зазначену норму закону відповідач не виконав. Відповідно до п.2.2.2 умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по грошовому зобов»язанню, передбачених угодою, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 12768,05 грн. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту обґрунтовані. Відповідач ніяким чином не оспорює розрахунок заборгованості та сам позов. Суд вважає необхідним також задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, виходячи з того, що спір вирішений на його користь, а їх оплата підтверджується платіжними дорученнями /а.с.1/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

19 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 28 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 389, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем має дочку: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 20 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 17 жовтня 2019 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надала, зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 28 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про, що 28 березня 2015 року складено відповідний актовий запис № 389 (а.с.3) Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.4) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

19 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 08 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 32. Від спільного життя дітей не мають. При зверненні до відділу ДРАЦСу реєстраційної служби Веселинівського РУЮ в Миколаївській області з заявою про розірвання шлюбу їй було відмовлено, на підставі того, що відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 08 серпня 2008 року, але шлюбні відносини припинили у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved