Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що відповідач по справі рідний батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням суду Ленінського району в м. Вінниці від 17.09.1986 р. [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Вінницького міського суду [PERSON] призначений опікун [PERSON] його двоюрідний брат, відповідно дядько позивача. 25.10.2013 року померла баба по лінії батька [PERSON]. За свого життя вона вчинила заповіт посвідчений 30.07.1997 р. нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1368. У визначений законом шестимісячний строк, тобто 25.04.2014 р. позивач не встиг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки має хронічне захворювання, є інвалідом третьої групи з дитинства як поганочуючий, що підтверджується пенсійним посвідченням. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частки квартири [ADDRESS], що належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1997 р. Спадкоємцями першої черги після її смерті є позивач, як спадкоємець за заповітом та недієздатний батько позивача син померлої. На підставі викладеного позивач просить визначити [PERSON] [INFO] додатковий строк три місяці після набрання законної сили рішення по даній справі, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 25.10.2013 року м. Вінниці. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] який представляє інтереси [PERSON] до судового засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, в якій зазначив, що вимоги визнає у повному обсязі, та просить позов задовольнити . Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №272966 [PERSON] померла 25 жовтня 2013 року в м. Вінниці (а.с. 5). 13 липня 1997 року [PERSON] заповів належну частину квартири під №86, яка знаходиться в м. Вінниці, по вул. Келецька, в будинку № 99 [PERSON] (а.с.6). Відповідно до пенсійного посвідчення №2822119619, [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства, серія посвідчення ААЄ №515349 (а.с.7). [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом серії І-АМ №311465 (а.с.8). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2014 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON]. (а.с.10-11). Квартира за адресою по вул. Келецька, б. 99, кв. 86 належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. (а.с.12). 18.06.2014 року [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої 25.10.2013 року [PERSON], оскільки позивач пропустив строк подачі заяви (а.с. 17). [PERSON], [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] до дня смерті, 25.10.2013 року, відповідно до довідки МКП ЖЕК №12 (а.с. 18). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами частини 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з частиною 2 статті 1220, частиною 1 статті 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ від 30 травня 2008 р. №7 ,,Про судову практику у справах про спадкування" особа,\~ яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою\~ про\~ визначення додаткового строку\~ для\~ прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~ статті\~ 1272\~ ЦК\~ України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці,\~ які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом\~ і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови\~ від\~ її\~ прийняття\~ відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого\~ самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку,\~ установленому\~ статтею\~ 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.\~ При\~ цьому\~ необхідно\~ виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з\~ об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, протягом визначених статтею 1270 ЦК України шести місяців з часу відкриття спадщини, позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.\~ Після закінчення встановленого статтею 1270 ЦК України строку позивач звернувся до суду для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та навів причини пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, важку те, що позивач має хронічне захворювання, є інвалідом третьої групи з дитинства як поганочуючий, те що він був позбавлений допомоги сурдоперекладача. Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції висловленої [PERSON] Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 - відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що із поважних причин, у встановлений законом шестимісячний строк, він не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом третьої групи, має хронічне захворювання. Позивач може вільно спілкуватись з оточуючими лише з допомогою сурдоперекладача, а тому і не мав можливості звернутися до нотаріуса у встановлений законом період. Суд, враховуючи особу позивача, конкретні обставини справи, визнає дані причини поважними, оскільки вони пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на вчинення необхідних дій для прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини із поважних причин, а тому його позов слід задовольнити та визначити додатковий строк для прийняття спадщини з підстав, передбачених частиною 3 статті 1272 ЦК України. Разом з тим, згідно положень частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню, що передбачено пунктом 2 частини 6 статті 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України). За змістом статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON]В, було подано заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved