Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] 18.04.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.10.2013 р. вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. На даний час дитина перебуває повністю на її утриманні. Позивачка самостійно не може утримувати дитину. Питання аліментів із відповідачем вирішити в добровільному порядку їй не вдалося, а тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Інших утриманців відповідач не має. Відповідач працює заступником начальника виробничого підрозділу Жмеринської дистанції колії, має постійний заробіток. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, із підстав, що в ньому викладені, просили його задовольнити, уточнили позовні вимоги в частині обмеження мінімального розміру аліментів, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,оскільки аліменти стягуються в частці від доходу. Позивачка суду пояснила, що вони із відповідачем не проживають близько трьох місяців із ініціативи останнього та їх шлюб на даний час розірвано. З часу подачі позову відповідач перестав надавати позивачці будь-яку допомогу, мотивуючи це тим, що розмір аліментів визначить суд. Допомогу надавав, але невеликими сумами, можливо по тисячі гривень, однак випрошувати кошти власній дитині позивачці принизливо, тому вона звернулась до суду. Загалом дитина здорова, але у неї дерматит, та вона потребує спеціальних засобів (крем), про придбання яких позивачка просила відповідача, однак він не придбав. Також привозив із села молоко для дитини. Позивачка працювала, однак на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості вийти на роботу, дошкільні заклади приймають дітей віком від двох років. Дохід позивачки складає приблизно 860 грн. соціальної допомоги на утримання дитини, економить на засобах гігієни, одягає дитину у одяг, бувший у вжитку. Вказаних коштів їй не вистачає, оскільки вона проживає сама, має власне житло, за яке потрібно оплачувати комунальні послуги. Її бабуся приїздить до неї на літо, однак проживає окремо. Під час спільного проживання відповідач приховував свої справжні доходи. Позивачка була переконана, що заробітна плата відповідача складає 4000-5000 грн., однак як видно із довідки про доходи, вона більша. Вважає, що за вказаних обставин, при відсутності у відповідача інших утриманців, виходячи із розміру доходу відповідача, останній може сплачувати аліменти на утримання дочки саме у розмірі 1/3 частки його доходів. Позивачка так само звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, який просить позивачка. Відповідач здоровий, працездатний, працюючий, насправді проживає в м.Жмеринка, має достатній дохід, щоб утримувати дитину. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково, не заперечили проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки від доходу відповідача. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що до він два місяці надавав позивачці добровільно кошти на утримання дитини у розмірі половини від отриманих коштів, які йому виплачують двічі в місяць, також привозив дитині молоко. З часу звернення до суду з 18.04.2016 року він перестав надавати допомогу дитині, оскільки вважає, що сплачені ним кошти будуть повторно стягнуті із його заробітної плати. Він не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у розмірі половини від його заробітку, однак, при врахуванні того, що позивачка звернулась із позовом про стягнення аліментів ще й на власне утримання у розмірі 1/6 частки доходу, то при умові відрахувань від заробітної плати, а потім ще й відрахувань податків, йому буде залишатись сума приблизно у 1500 грн., та вказаних коштів відповідачу буде недостатньо для проживання та харчування. Відповідач працює, має стабільний дохід. Його заробітна плата складає 4000-5000 грн. в місяць. У листопаді-грудні 2015 року йому виплачували відпускні та премії, та вказані кошти також пішли на потреби сім»ї поїздки на ринок, святкування дня народження дочки, проти чого заперечила позивачка. Під час спільного проживання він повністю утриував сім»№ю, інших доходів, окрім його заробітної плати у них не було. Відповідач здоровий, працює, інших утриманців не має, проживає в с. Тарасівка із бабусею, звідки щодня добирається на роботу в м.Жмеринку, на дорогу витрачає приблизно 25 грн. Допомагає матері та бабусі, яка хворіє. При великому розмірі аліментів, він не зможе допомогати цим особам. Також відповідач вважає, що позивачка спекулює дитиною, ставлячи спілкування із нею в залежність від розміру сплачуваних аліментів. Він бажає спілкуватись із дитиною, купувати для неї речі, іграшки, забезпечити розваги. При великому розмірі аліментів він також не зможе цього робити. Представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що сторони у справі ображені один на одного, тому не можуть самостійно вирішити спір, однак мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Відповідач, окрім аліментів бажає надавати іншу допомогу дочці. Аліменти у розмірі ? частки доходу відповідача у сумі 1500 грн. зможуть забезпечити прожитковий мінімум для дитини встановленого віку, а тому просив позов задовольнити частково. Суд, оглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.10.2013 р. (а.с. 6) Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Дитина проживає разом із матірю [PERSON] в м. Жмеринка, вул. Училищна, 49 (а.с. 8), та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] працює заступником начальника Виробничого підрозділу Жмеринської дистанції колії ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Південно-Західна залізниця», що в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Образцова, 1-а, де отримує заробітну плату, розмір якої без відрахувань за період з листопада 2015 по квітень 2016 року склав 58439,43 грн., із якої відсутні стягнення на оплату аліментних зобовязань. (а.с.33) Із пояснень сторін вбачається, що позивачкою заявлено позов про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частки доходів відповідача, однак спір не вирішено. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, що відповідач здоровий, працездатний, працюючий, скрутне матеріальне становище дитини, часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 з 1 січня становить 1167 гривень із поступовим його збільшенням до 1313 грн. з 01.12.2016 року. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому на даний час розмір витрат на утримання дитини, має забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини на рівні, встановленому законом, з урахуванням того, що батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути кошти (аліменти) на користь позивачки на утримання неповнолітнього дитини, в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача [PERSON], так як визначений розмір аліментів на утримання дитини відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає вимогам та потребам дитини, за умови, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення трирічного віку та не може брати будь-якої участі в утриманні дитини. Також суд приймає до уваги, що під час створення сім"ї та народження дитини відповідач взяв на себе повне утримання сім»ї, а відтак не довів суду належними та допустими доказами відсутність можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, у якому просить позивачка, вид та розмір яких відповідає сімейному законодавству, що регулює спірні відносини, та повністю доведено у судовому засіданні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved