Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

18 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2000 року до серпня 2000 року. 29 серпня 2000 року вони розірвали шлюб, однак продовжували спільне проживання та 13 лютого 2002 року в них народилася дитина син [PERSON]. Оскільки у зареєстрованому шлюбі вони не перебували, відомості про батька дитини у свідоцтві про народження були внесені в порядку ст. 135 СК України за вказівкою матері, відповідач після народження дитини не став спільно з позивачкою подавати заяву до органів РАЦС про визнання батьківства. При цьому, фактично відповідач визнавав себе батьком дитини, проводив з сином час, що підтверджується фотознімками, зробленими протягом кількох років. Крім того, у добровільному порядку відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак з серпня 2015 року такої допомоги не надає. У зв*язку з тим, що відповідач у теперішній час не визнає своє батьківство, позивачка просила встановити, що [PERSON], [INFO] є батьком дитини [PERSON], [INFO], та внести до актового запису про народження дитини відомості про батька. Крім того, просила стягнути з відповідача на її ім*я аліменти на утримання їх дитини в розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача по справі на її користь витрати, пов*язані зі сплатою судового збору та оплатою вартості судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги в повному обсязі. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі 29 березня 2000 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 100 відділу РАГС м. Костянтинівка Донецької області від 29 березня 2000 року (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 29 серпня 2000 року, про що зроблено запис № 435 відділом РАГС м. Костянтинівка Донецької області 29 серпня 2000 року; після розірвання шлюбу позивачці присвоєне прізвище - [PERSON]. 13 лютого 2002 року народився [PERSON], батьками якого в свідоцтві про народження серія 1-НО № 273935 вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з довідки відділу РАЦС по м. Костянтинівка Костянтинівського МРУЮ Донецької області від 13.09.2006 року № 547/03-63 (а.с. 33) в книзі реєстрації актів про народження 26 лютого 2002 року проведено запис за № 90 про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька якого внесені за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно висновку експерта судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 185 від 10 червня 2016 року (а.с. 26-29) - "відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (не материнського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином, встановлено, що [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв*язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% Судом оглянуто фотознімки, надані позивачкою на підтвердження своїх вимог, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 10-11), на яких зображені сторони у справі та їх дитина-немовля; відповідач з дитиною на прогулянці; сторони у родинному колі, де відповідач зображений із сином; відповідач із сином-підлітком на прогулянці, що свідчать про спілкування відповідача з дитиною. Відповідно до ч.2-4 статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. [PERSON] про визнання батьківства може бути пред'явлений, зокрема, матір'ю дитини. [PERSON] про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Приймаючи до уваги вищевикладене, дослідивши вищевикладені докази, які є належними та допустимими, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO], тому позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір*ю, що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника №3» № 686 від 10 березня 2016 року (а.с. 6). Оскільки факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], є підтвердженим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 18 березня 2016 року до повноліття дитини, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов*язань, має постійний дохід, зокрема з 02 січня 2014 року - у вигляді пенсії за віком, розмір якої станом на теперішній час згідно довідки Костянтинівського об*єднаного УПФУ Донецької області №14333/12 від 13 липня 2016 року (а.с. 42) складає 7692,45 грн. В силу ст. 79, 86, 88 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок (а.с.1) та витрати, пов*язані з оплатою вартості молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 6082 гривні 71 копійка (а.с. 43). На підставі ст.128, 134, 180, 181,182 СК України,

Outcome: approved