Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу 409050,00 грн. Позов мотивований тим, що 26.01.2016 року позивач позичила відповідачу кошти в сумі 15000,00 доларів США, еквівалент яких на момент звернення з позовом до суду при офіційному курсі НБУ становить 409050,00 грн. Відповідно до письмової розписки відповідач зобов'язався повернути позичені кошти до 01.07.2016 року. Однак у визначений термін суму позичених грошових коштів відповідач не повернув, не дивлячись на неодноразові звернення позивача. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання щодо повернення боргу, позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги про стягнення боргу підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Просила суд не стягувати з відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявивився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 26.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США та зобовязався повернути вказані кошти до 01.07.2016 року, про що надав відповідну письмову розписку (а.с. 49). Однак відповідач [PERSON] у вказаній розписці строк - 01.07.2016 року, а також до тепрішнього часу не повернув та ухиляється від виконання свого зобовязання. На неодноразові нагадування позивача про повернення боргу відповідач ніяк не реагує, чим завдає позивачу збитків. Згідно даних НБУ офіційний курс долара США до української гривні станом на 14.12.2017 року склав за 100 доларів США 2726,7490 грн. (а.с. 8). Отже, станом на день звернення [PERSON] до суду із даним позовом - 14.12.2017 року, 15000 доларів США 409050,00 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що була передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оригінал розписки від 26.01.2016 року знаходиться в матеріалах справи (а.с. 49), тому наявність даної розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики та порушення вимог ст. 1049 ЦК України. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розписки, відповідачем [PERSON] отримано в борг у позивача [PERSON] 15000,00 доларів США, однак у вказаний в розписці строк - 01.07.2016 року та на вимогу позивача відповідач позичені кошти не повернув, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі як такі, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved