Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що відповідач є батьком їх сина [PERSON], [INFO]. До виповнення сину повноліття відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина на підставі рішення суду, заборгованості по сплаті аліментів на теперішній час нема. На даний час їх син [PERSON], [INFO] навчається в Державному вищому навчальному закладі «Донбаський державний педагогічний університет», денна форма навчання. Термін навчання з 01.10.2014 року по 30.06.2018 року. Крім того їх з відповідачем син є інвалідом другої групи з дитинства по зору і потребує додаткових коштів на лікування та утримання. Надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється, його прибутки позивачці невідомі, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2018 року. Ці обставини і зявилися підставами позову. Позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявились, про день слухання були повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, підтримала їх та просить стягнути щомісячно з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі ? частини доходу до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та пояснив, що надавати матеріальну допомогу [PERSON] він не має змоги, оскільки на теперішній час поки що не працевлаштований, зараз має іншу дитину, сина теперішньої дружини, який також навчається і потребує допомоги. Дитина не його і на нього не зареєстрована. Крім того [PERSON] навчається на денній формі навчання за державним замовленням і має отримувати стипендію. Також він отримує пенсію від держави як інвалід другої групи. Сам відповідач за станом здоровя перебуває на диспансерному обліку в Краснолиманській залізничній лікарні і потребує постійного лікування. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, з урахуванням думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) Згідно довідки № 496-14 від 04.12.2014 року [PERSON] є студентом першого курсу факультету дошкільної освіти та практичної психології денної форми навчання, навчається за державним замовленням, термін навчання з 01.10.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 7). Таким чином [PERSON] є належним відповідачем по справі. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен урахувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника податків. Згідно довідки б/н, виданої ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» [PERSON] дійсно навчається в ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» і його середньомісячний дохід складає 1100,54 грн. Згідно довідки № 5948 від 05.02.2015 року виданої УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі соціальна пенсія інваліда з дитинства 2 групи [PERSON] складає 979 гривень на місяць. Згідно довідки про доходи з місця роботи № 128 від 16.02.2015 року [PERSON] дійсно працює на ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» і її середньомісячна заробітна плата складає 3210,77 гривень. Таким чином сукупний щомісячний дохід [PERSON] та [PERSON] становить 5280 гривень. Суд погоджується із доводами позивачки, що її доходи не достатні для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На підтвердження заперечень проти позову, відповідачем на розгляд суду надано наступні документи: - копію свідоцтва про шлюб, згідно якої 26.01.2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]; - згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]; - згідно довідки № 1155 від 16.02.2015 року [PERSON] є студентом 11 курсу факультету психології, економіки та управління денної форми навчання, платно-договірної основи, термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року; - згідно довідки виданої ДП «Донецька залізниця» № 32 від 19.02.2015 року [PERSON] працює в Краснолиманському загоні воєнізованої охорони ДП «Донецька залізниця» і її місячна заробітна плата становить 4459 гривень; - згідно витягу з наказу № 95 о/с від 28.04.2015 року [PERSON] звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил за власним бажанням; - згідно довідки № 1278 від 08.05.2015 року [PERSON] не перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області та не отримує пенсію. Тому, з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини та можливість відповідачем надавати таку допомогу, суд враховує, що відповідач є працездатною особою і має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Виходячи з вимог розумності і справедливості, суд визначає аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу визначено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial