Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, про виселення. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що позивач являється власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. У кухні, яка розташована біля даного будинку він проживає разом із своєю лежачохворою дружиною [PERSON]. А в належному позивачу будинку проживає без реєстрації його дочка [PERSON], яка не спілкується та не допомагає їм по господарству. Дружину доглядає тільки позивач, а відповідачка чинить тиск на людей, які погоджуються на догляд за [PERSON], що призводить до жахливих умов проживання. Відповідачка їх не доглядає та неналежно ставиться до них. А тому, просить зобов»язати відповідачку не чинити позивачу перешкод у користуванні житловим будинком, що розташований в [ADDRESS] та виселити її із даного житлового будинку. Просять позов задоволити. Відповідачка та її представник позов не визнали та пояснили, що жодних перешкод відповідачка у користуванні майном позивачу не чинить. У даному будинку вона народилась і проживає по даний час. Батьки живуть у кухні, як окремій споруді, проте вона не забороняє їм жити у будинку. На прохання батька щодо отримання субсидій вона виписалася із даного житлового будинку, проте по даний час він відмовляється її зареєструвати за фактичним місцем проживання. Також зазначили, що батько не дозволяє їй нічого робити біля хати та обробляти земельну ділянку. Продукти харчування відмовляється брати та категорично заборонив купляти худобу та тримати її в стайні. Жодних людей, які приходили допомагати по господарству ні вона, ні чоловік, ні її син не відганяли і нікому не погрожували. Просять в позові відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників, свідка вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить на праві власності позивачу -[PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 04.05.1989р. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 05.07.2018р. та довідки виданої Яблунівською селищною радою ОТГ с.Уторопи, Косівського району від 02.07.2018р. вбачається, що до даного житлового будинку зареєстровані [PERSON] та його дружина [PERSON] Довідкою цієї ж ради від 10.07.2018р. стверджується, що в господарстві батька [PERSON] проживають без реєстрації [PERSON] та її син [PERSON] В акті обстеження матеріально-побутових умов сім»ї зазначено, що умови проживання [PERSON] та його дружини [PERSON], [INFO], інваліда І групи А незадовільні, догляд за ними не проводиться. Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався в різні органи та заявляв про поведінку дочки, зокрема звертався в Косівський районний центр соціальних служб з повідомленням про те, що дочка відмовляється їх доглядати та з ними не спілкується. Згідно листа Косівського районного центру соціальних служб від 10.03.2015р. №88/01-13 дане звернення позивача було розглянуто та 03.03.2015р. комісією у складі представників центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА, секретаря сільської ради с.Уторопи було проведено обстеження помешкання. Під час обстеження було з»ясовано, що [PERSON] разом з лежачохворою дружиною проживають у обладнаному під житло приміщенні, умови проживання вкрай незадовільні. Господарство перебуває у занедбаному стані. Біля будинку не скошена трава, не доглянутий сад та город. Дочка [PERSON], [INFO] не спілкується та не допомагає по господарству. У зв»язку із станом здоров»я [PERSON] та [PERSON] необхідна допомога у веденні домашнього господарства. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Що стосується твердження відповідачки та її представника про те, що вона не чинить перешкод в користуванні належним позивачу майном, то дані обставин спростовуються матеріалами справи та доказами отриманими в судовому засіданні. Оскільки судом встановлено, що позивач являється особою похилого віку, проживає у приміщенні яке тільки обладнане під житло з хворою дружиною [PERSON], так як дочка позивача- [PERSON] не впускає його у житловий будинок, власником якого він являється, а проживає у його будинку разом із своєю сім»єю, умови проживання позивача незадовільні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї. Крім цього, як ствердив позивач, відповідачка чинить тиск на людей, які приходять до господарства [PERSON] та погоджуються на догляд за хворою [PERSON] Тобто, в даному випадку є очевидним факт порушення права власності [PERSON] його дочкою [PERSON], яка не допускає до його власного господарства людей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що жодних перешкод у користуванні майном позивачу відповідачка не чинить, проте дані свідчення суд розцінює як такі, що дані на користь відповідачки, оскільки даний свідок являється чоловіком [PERSON] Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 3 ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Проте, як встановлено в судовому засіданні господарство [PERSON] перебуває у занедбаному стані, жодних дій по проведенню ремонту будинку та його території відповідачка не здійснює. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені обставини справи, а також те, що відповідачка проживає в будинку позивача без реєстрації та як встановлено судом чинить перешкоди в здійсненні ним права власності, а тому її слід зобов»язати не чинити [PERSON] перешкод у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Що стосується позовної вимоги про виселення відповідачки із житлового будинку позивача, то в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю в судовому засіданні. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved