Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 16 серпня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Великобурімською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Зазначила, що відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не приймає, матеріально не допомагає. Всі витрати по утриманню доньки вона здійснює самостійно. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2009 року народження, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 18 лютого 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що ніколи не відмовлявся від утримання своєї доньки [PERSON] та кожного місяця в період з червня 2019 року по лютий 2021 регулярно перераховував позивачці аліменти в розмірі 1312 грн. Не дивлячись на добровільну сплату ним коштів на утримання доньки, позивачка звернулася до суду з указаним позовом. При визначенні розміру аліментів просив суд врахувати, що на його утриманні також перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На підставі чого не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку. 06 квітня 2021 року позивачем [PERSON] скеровано відповідь на відзив, в обґрунтування якого позивач зазначила, що кошти в сумі 1312 грн, надіслані відповідачем саме в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні № 58955108, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 2-134/2017, виданого 22.12.2017 про стягнення боргу з [PERSON] на її користь, а не на утримання доньки [PERSON] . Крім того, зазначила, що на даний час шлюб між нею та відповідачем не розірвано, а тому твердження відповідача про те, що він утримує свою дружину [PERSON] є незаконним. На думку позивача, відповідач таким чином намагається ухилитися від належного утримання своєї доньки. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до наступного. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 16 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Великобурімською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області. Після укладення шлюбу, дружина змінила своє прізвище на [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується адресною карткою. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року -2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Вирішуючи позов [PERSON] , суд враховує, що на даний час на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане 24 березня 2020 року). Разом з тим, посилання відповідача про перебування на його утриманні ще дружини [PERSON] , суд не приймає, оскільки доказів перебування із нею у шлюбі відповідачем не надано. Відповідач є працездатною особою, а тому має змогу надавати утримання своїй малолітній доньці [PERSON] , 2009 року народження. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , суд враховує, що у відповідача на утриманні перебуває ще одна дитина - [PERSON] , у зв"язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини Крім того, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2021.

Outcome: approved