Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

23 травня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] , подана в особі представника адвоката Коваленка В.В. (т.1 а.с.14-17), яку в подальшому було уточнено в редакції від 25.11.2019 року (т.1 а.с.209-214) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Варава Роман Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що за постановою приватного виконавця Варава Р.С. від 30.01.2019 року було відкрите виконавче провадження ВП №58241903 про стягнення за виконавчим написом Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. №31 від 11.01.2019 року з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Женева» (ЄДРПОУ - 40888017) заборгованість за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року по кредитному Договору №118033/0005ХSGF від 28.05.2013 року у сумі 44006,53 грн. Позивачка [PERSON] не згодна зі стягненням з неї за виконавчим написом приватного нотаріуса вказаної суми заборгованості, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, позивачка [PERSON] зазначає, що під час звернення до нотаріуса відповідач порушив умови безспірності заборгованості, за якою може бути звернуто стягнення на майно, чи кошти боржника, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, а також порушено строки для його вчинення, та виконавчий напис вчинений без урахування того факту, що вона під час виконання кредитного Договору, укладеного з ПАТ «Платинум Банк» від 05.09.2012 року №495/3276CLPS3 розрахувалась за кредит, наданий їй у розмірі 7107 гривень і інших кредитних відносин у неї з Банком не було. Також позивачка зазначає у позові, що 05.09.2012 року нею, [PERSON] був укладений з ПАТ «Платинум Банк» та ПрАТ «Ренесанс Життя» кредитний договір та страхування життя за №495/3276CLPS3 на отримання кредиту у розмірі 7107 грн. терміном на 2 роки 6 місяців на споживчі цілі зі строком повернення 13.03.2015 року та страхування життя в цей період. Отриманий кредит погашала ПАТ «Платинум Банк» у відповідності до графіку погашення кредиту. В квітні 2019 року нею отримана вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань від ТОВ «Фінансова Компанія Женева» за №1487100004379 від 03.07.2019 року з повідомленням про наявність заборгованості за кредитним Договором №118033/0005ХSGF від 28.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , за яким залишилась непогашена заборгованість. За вимогою 22.03.2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія Женева» був укладений договір відступлення прав вимоги за №147, при цьому станом на 07.03.2019 року заборгованість за кредитним договором №118033/0005ХSGF від 28.05.2013 року становить 41925,67 гривень, яку повинна сплатити до 28.03.2019 року, при цьому вказаний графік їх дій і вказано про подання ними виконавчого напису на 24.06.2019 року. Але виконавчий напис за вказаним договором вже знаходиться на виконанні. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. №31 від 11.01.2019 року з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Женева» підлягає стягненню заборгованість за кредитним Договором №15932/0017ХSGF від 28.05.2013 року за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року у сумі 43106,53 гривні в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10000 гривень; заборгованість за відсотками - 17575,06 гривень; заборгованість по комісії - 572,75 гривень; пеня - 14958,72 гривень. Якщо врахувати вимогу ТОВ «Фінансова Компанія Женева» №1487100004379, то ними вказується, що станом на 07.03.2019 року заборгованість за кредитним договором №118033/0005ХSGF від 28.05.2013 року становить 41925,67 грн. Тобто, за виконавчим написом приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. № 31 від 11.01.2019 року вказані недостовірні дані про заборгованість. Також, як зазначає позивачка, з виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається, що [PERSON] з ПАТ «Платинум-Банк» був укладений кредитний Договір №118033/0005ХSGF від 28.05.2013 року, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія Женева», проте заборгованість стягується за іншим кредитним Договором №15932/0017ХSGF від 28.05.2013 року, що суперечить вказаній у виконавчому написі інформації. Тому в уточнених позовних вимогах позивачка вважає необхідним виключити посилання на кредитний Договір №15932/0017ХSGF від 28.05.2013 року. Також, на обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що жодними документами, які були підставою для вчинення виконавчого напису не підтверджується наявність заборгованості у неї по кредитному Договору №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року. Стягувачем не надані документи про перерахування коштів на картковий рахунок, відкритий на її ім`я в банку ПАТ «Платинум банк» та використання саме нею цих грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , який вказаний в п.4.3 Договору №118033/0005XSGF, а не самим Банком. Згідно Договору про відступлення прав вимоги №147 від 22.03.2018 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту. Відповідно до п.1 передбачено, що ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступає право вимоги заборгованості за договорами кредиту згідно додатку №1. Але відповідно до доданого додатку №1, додатку №2 не вказано, що за Договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року їм було відступлене право такої вимоги. Тому вважає, що у ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» не виникло право стягнення заборгованості, а у нотаріуса не виникло право на вчинення нотаріального напису. До заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» про вчинення виконавчого напису додана виписка з рахунку за кредитним Договором №15932/0017XSGF від 28.05.2013 року на ім`я [PERSON] , де вказана загальна заборгованість у сумі 43106,53 гривні. При вчиненні нотаріусом нотаріальних дій не враховано, що відповідно до п.1.4-1.7 Договору №118033/0005XSGF про відкриття банківського карткового рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 28.05.2013 року, на картковий рахунок було зараховано 10000 гривень як кредитний ліміт для споживчих цілей та зобов`язано користувача карткового рахунку повернути кошти протягом 36 місяців з моменту укладення даного договору. Відповідно до умов п.7.6. строк кредитного ліміту може бути продовжено шляхом укладання нового договору. За доданими документами відсутній договір про продовження кредитного ліміту. Тому, як вважає позивачка, у нотаріуса не було підстав здійснювати виконавчий напис у зв`язку з пропущенням строку звернення за примусовим стягненням. За виконавчим написом вказано про стягнення заборгованості за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року у сумі 43106,53 гривні, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10000 гривень; заборгованість за відсотками -17575,06 гривень; заборгованість по комісії - 572,75 гривень; пені - 14958,72 гривень. Проте, як зазначено у позові, вказані суми не відповідають заяві представника ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» про вчинення виконавчого напису, де вказано про стягнення: заборгованості за кредитом в сумі 10000 гривень, заборгованості за процентами та комісії в сумі 18147,81 грн., плати за пропуск мінімальних платежів та плати за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 14958,72 грн. Та нотаріус вийшов за межі поданої заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА». Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Позивач [PERSON] вважає, що нарахована заборгованість у розмірі 43106,53 гривні є спірною, оскільки виконавчий напис здійснений поза межами строку давності та вважає за необхідне для захисту своїх прав та охороняємих законом інтересів звернутися до суду з позовом, який в подальшому уточнений та в якому [PERSON] просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктора Станіславовича №31 від 11.01.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Женева» ЄДРПОУ 40888017, заборгованості за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року по кредитному договору № 118033/0005XSGF від 28.05.2013 року у сумі 43106.53 гривень, витрат на нотаріальні послуги в сумі 900,00 гривень та у загальному розмірі 44006,53 гривень; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1057,20 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 22000 гривень. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.62). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2019 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Коваленка В.В. про забезпечення позову у цивільній справі № 311/1896/19 шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №58241903, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем від 11.01.2019 року №31 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" заборгованості у розмірі 43106,53 гривні, до набрання законної сили рішенням у даній цивільній справі № 311/1896/19 (т.1 а.с.68-69). 18.06.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Женева» Радченко В.Ю. в редакції від 12.06.2019 року (т.1 а.с.86-90). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] в особі адвоката Коваленка В.В. про витребування доказів по цивільній справі № 311/1896/19 та судом витребувано у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу ГУЮ у Київській області Кондратюка В.С.: - завірену копію виконавчого напису, вчиненого 11 січня 2019 року, який зареєстрований в реєстрі за №31; - копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис 11 січня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. (т.1 а.с.152-153). 03.12.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Женева» Радченко В.Ю. в редакції від 22.11.2019 року (т.1 а.с.221-225). У відзиві, на обґрунтування заперечень проти позовних вимог [PERSON] відповідачем зазначено, що виконавчий напис, який оскаржує позивачка, прийнятий на підставі систематичного невиконання умов кредитного договору від 28.05.2013 року, у зв`язку з чим за боржником утворилась заборгованість у розмірі 44006,53 гривень. За результатом проведення електронних торгів №UA-EA-2018-02-12-000102-a від 05.03.2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Женева» був укладений 22 березня 2018 року Договір про відступлення права вимоги № 147 по ряду кредитних договорів, у тому числі по кредитному договору, укладеного з позивачем від 28.05.2013 року. ТОВ «ФК «Женева» було прийняте рішення про звернення до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка B.C., який 11 січня 2019 року вчинив виконавчий напис № 31 про звернення суми заборгованості. У відповідності до ЗУ «Про нотаріат» ТОВ «ФК «Женева» було передано для вчинення виконавчого напису необхідний перелік документів, на підставі яких нотаріусом було встановлено безспірність, а тому вважають, що посилання позивача не ґрунтуються на нормах матеріального права та не основані на достовірних відомостях, доказах, які могли б бути підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса. Позивачем не зазначено, якого саме документу не вистачало нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутня конкретизація, а тому відповідач ТОВ «ФК «Женева» вважає, що позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу відповідачем зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Гонорар представника позивача [PERSON] , згідно розрахунку, складає 14000 грн., проте відповідач вважає, що дана сума неспівмірна з обсягом наданих представником послуг. До відзиву не подано документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, у тому числі документів, які б підтверджувати перерахунок коштів адвокату по договор; про надання правової допомоги, детального опису дій, які були вчинені адвокатом. З документів, які долучені до відзиву, не вбачається обґрунтованість заявленої суми правової допомоги у розмірі 14 000, грн., а тому розмір судових витрат не підлягає задоволенню. З урахуванням даних обставин, ТОВ «ФК «Женева» просить відмовити у задоволенні позивних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса № 31 від 11.01.2019 року таким, що не підлягає виконанню та відмовити у задоволенні відшкодування заявлених витрат на правничу допомогу у повному обсязі (т.1 а.с.86-90; ч.1 а.с.221-225). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник в особі адвоката Коваленка В.В. не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача адвоката Коваленка В.В., в якій він просить розглянути справу у його відсутність та без участі його довірителя [PERSON] . Заявлені та в подальшому уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі за підставами, які викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення, не заперечують (т.1 а.с.244). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача (т.1 а.с.240). Третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутність, з урахуванням фактичних справ, просить постановити рішення згідно чинного законодавства (т.1 а.с.96,128,141,238), самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено. Третя особа на стороні відповідача: приватний виконавець Варава Р.С. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток (т.1 а.с.72,135,140,166,218), проте в судове засідання не з`явився, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду не надано, письмових пояснень щодо предмета спору на адресу суду не подано, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено. Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи №311/1896/19, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні судом встановлено, що 11 січня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинено виконавчий напис №31 про стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» заборгованості за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року по кредитному Договору №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року сумі 44006,53 гривень. Виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Кондратюк В.С. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» від 11.01.2018 року, копія якої міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.191-192). Як вбачається зі змісту вищевказаного оспорюваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем 11 січня 2019 року за реєстровим № 31 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» заборгованість за Кредитним договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева», заборгованості за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року в сумі 44006,53 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 гривень, заборгованість за відсотками - 17575,06 гривень, заборгованість по комісії - 572,75 гривень, пені - 14958,72 гривень. У виконавчому написі також вказано, що строк платежу за кредитним договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року настав. Боржником пропущено прострочення платежів (т.1 а.с.39,168). На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Варава Романом Сергійовичем 30 січня 2019 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №58241903) з примусового виконання виконавчого напису №31, виданого 11.01.2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» заборгованості в розмірі 44006,53 гривень, копія якої 30.01.2019 року направлена сторонам виконавчого провадження (т.№1 а.с.40,41). Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі 6-887цс17 від 05 липня 2017 року, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається з матеріалів справи та наданих приватним нотаріусом Кондратюком В.С. на виконання ухвали суду від 21.10.2019 року документів, копії яких мітяться в матеріалах справи (т.1 а.с.167-200) приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюку В.С. заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на підтвердження заборгованості у [PERSON] за Кредитним договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року було подано наступні документи: копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.172-173), копія Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (т.1 а.с.174-182), копія довіреності ТОВ «Фінансова компанія «Женева» на ім`я [PERSON] (т.1 а.с.183), копія Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (т.1 а.с.184), копія Скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреностей (т.1 а.с.185), копія паспорту на ім?я [PERSON] (т.1 а.с.186-187), копія Договору №147 про відступлення прав вимоги (т.1 а.с.188-190), копія заяви вих.№11/01-31 від 11 січня 2018 року про вчинення виконавчого напису за Договором кредиту №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (т.1 а.с.191), виписка з рахунка на ім`я [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення (т.1 а.с.192), копія Договору №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , про відкриття банківського (карткового) рахунку (т.1 а.с.193-194), копія Вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань (т.1 а.с.195), роздруківка поштового відправлення (т.1 а.с.196-197). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався тільки випискою з рахунку [PERSON] , підготовленою працівником ТОВ ФК «Женева», що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. З наданих приватним нотаріусом Кондратюком В.С. документів вбачається, що супровідним листом за вих.№ б/н від 21.12.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» на адресу [PERSON] направлено письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань (т.1 а.с.195), та у зверненні вказано, що ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» та повідомлено про наявність заборгованості перед Банком за кредитним договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року, розмір якої станом на 20.12.2018 року становить - 43106,53 грн. та запропоновано [PERSON] погасити вказану заборгованість у семиденний строк з моменту отримання вимоги. На підтвердження відправлення вимоги (повідомлення) надано електронний реєстр (т.1 а.с.196-197). У вказаній письмовій вимозі, адресованій [PERSON] , період заборгованості не зазначено, вказана лише сума заборгованості за кредитним договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року станом на 20.12.2018 року, тоді як у оспорюваному виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості проводиться за період з 22 березня 2018 року по 21 липня 2018 року. В матеріалах документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, наявна роздруківка щодо направлення на ім`я та адресу позивача відправлення, але з наданої роздруківки нечіткої якості неможливо встановити, хто направив позивачу відправлення та дату його направлення, тому суд, у відповідності до положень ст.77 ЦПК України, відхиляє вказаний доказ як неналежний. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором №118033/0005XSGF [PERSON] отримувала, а тому остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором №118033/0005XSGF та можливості або оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Та нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання [PERSON] нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» нотаріусу не було надано документу, що підтверджує отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису підтвердження безспірності заборгованості. Також, представником відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Також, як вбачається з виконавчого напису №31 від 11.01.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Кондратюком В.С., з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Фінансова Компанія Женева» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №15932/0017ХSGF від 28.05.2013 року за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року в сумі 43106,53 гривні, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10000 гривень; заборгованості за відсотками - 17575,06 гривень; заборгованості по комісії - 572,75 гривень; пені - 14958,72 гривень (т.1 а.с.39). Проте, вказані у виконавчому написі суми не відповідають ні заяві ТОВ «Фінансова Компанія Женева» від 11 січня 2018 року, ні наданій нотаріусу виписці з рахунку на ім`я [PERSON] , де вказано про стягнення з боржника: заборгованості за кредитом - 10000 гривень; заборгованості за процентами та комісією - 18147,81 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості - 14958,72 гривень (т.1 а.с.191,192). Таким чином, при вчиненні нотаріального напису приватний нотаріус Кондратюк В.С. вийшов за межі заяви представника ТОВ «Фінансова Компанія Женева» від 11 січня 2018 року (т.1 а.с.191). Крім цього, Банк надав нотаріусу виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості в розмірі 43106,53 грн., та в якій зазначено про те, що станом на 21.12.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року не погашена, проте вказана виписка з рахунку не містить відомостей щодо строків погашення заборгованості, тобто вказана виписка не відповідає вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.284 Інструкції та п.1 Переліку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також нотаріус не з?ясував, чи не пропущено заявником строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту, чим порушив норми ст..88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність наявного боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов?язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року). Як визначено положеннями ч.1 ст. 626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Разом з тим, відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Крім того, зміст оспорюваного виконавчого напису має суперечливі дані та певні розбіжності, які жодним чином у ньому не оговорені, а саме: у виконавчому написі, вчиненому приватним нотаріусом Кондратюк В.С., міститься посилання як на кредитний договір №118033/0005XSGF від 28.05.2013 року, так і на кредитний договір №15932/0017ХSGF від 28.05.2013 року, тому є незрозумілим за яким саме кредитним договором звернуто стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в розмірі 43106,53 грн. (т.1 а.с.39). Разом з тим, як встановлено судом, 09 липня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до [PERSON] , про стягнення боргу за Кредитним договором №118033/0005XSGF року від 28.05.2013 року, в якому позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованість за Кредитним договором №118033/0005XSGF року від 28.05.2013 року у розмірі 4828,76 гривень та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 гривень та судові витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 гривень. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2019року відкрито провадження за вищевказаним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Женева» до [PERSON] , про стягнення боргу, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (т.1 а.с.248). На даний час судове рішення у вищевказаній цивільній справі не ухвалено. Отже, на теперішній час в провадженні Василівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Женева» до [PERSON] , про стягнення боргу за Кредитним договором №118033/0005XSGF року від 28.05.2013 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», пред?явивши до суду позов, відніс спірні правовідносини до цивільно-правового спору, який повинен вирішуватись судом, а тому виконавчий напис, вчинений 11 січня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Женева» заборгованості в сумі 43106.53 гривень є таким, що є спірним та не підлягає виконанню, тому суд вважає необхідним позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Женева», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити у зв?язку з наявністю між сторонами цивільно-правового спору, який на теперішній час безпосередньо вирішується в судовому порядку у позовному провадженні у цивільній справі № 321/3/2019. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності встановлені вище судом обставини свідчать про те, що вказана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева» заборгованість за кредитним договором №15932/0017XSGF від 28.05.2013 року, не була безспірною, а тому у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. не було достатніх підстав для вчинення відповідного виконавчого напису, у зв`язку з чим, права позивача [PERSON] були порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та підтвердженими матеріалами справи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а тому в цій часині підлягають задоволенню. Також, згідно з положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за заявленими [PERSON] позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачкою [PERSON] та адвокатом Коваленко Володимиром Васильовичем 04 березня 2019 року укладена Угода про надання правничої (правової) допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.25). Повноваження представника позивача також підтверджені ордером серії ЗП № 100193 від 12.04.2019 року, оригінал якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.24). Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачкою [PERSON] на підтвердження понесених судових витрат надано суду Акт виконаних робіт від 21.05.2019 року, відповідно до якого адвокат Коваленко В.В. надав [PERSON] правові послуги на загальну суму 14407,50 гривень, та було витрачено часу надання правових послуг - 25 годин, та надані послуги складаються з: консультації по спірним питанням (1152,60 грн.), підготовка документів, витяг ЄДРЮО, заяв до нотаріуса, приватного виконавця про надання інформації (1152,60 грн.), підготовка, відправка заяв про зняття обмежень ПриватБанк (576,30 грн.), підготовка, відправка заяв про зняття арешту до приватного нотаріуса (576,30 грн.), підготовка заяви про забезпечення позову (1728,90 грн.), підготовка заяви про поворот рішення (1728,90 грн.), підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (5763,00 грн.), підготовка документів для подачі до суду (1728,90 грн.) (т.1 а.с.246), а також до вказаного Акту додано квитанцію № 1029 від 21.05.2019 року про отримання адвокатом Коваленко В.В. від [PERSON] суми 14000,00 грн. (т.1 а.с.246). Також, позивачем [PERSON] на підтвердження понесених нею судових витрат надано суду Акт виконаних робіт від 21.11.2019 року, відповідно до якого адвокат Коваленко В.В. надав [PERSON] правові послуги на загальну суму 8429,40 гривень, та було витрачено часу надання правових послуг - 14 годин, та надані послуги складаються з: ознайомленням з відзивом відповідачата апеляційною скаргою по справі №311/1896/19 (602,10 грн.), підготовка відзиву на апеляційну скаргу (1806,30 грн.), заява про залучення доказів по справі (602,10 грн.), ознайомлення з документами нотаріуса по справі (602,10 грн.), аналіз документів нотаріуса по справі (1204,20 грн.), підготовка пояснень по справі (1204,20 грн.), підготовка уточненої позовної заяви (2408,40 грн.) (т.1 а.с.216), а також до вказаного Акту додано квитанцію № 1029/1 від 21.11.2019 року про отримання адвокатом Коваленко В.В. від [PERSON] суми 8000,00 грн. (т.1 а.с.216). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачкою [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом, складність справи, а також те, що під час судового розгляду справи відповідач не звертався до суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, а лише висловлені заперечення у відзиві стосовно витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд, враховуючи співмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку, що понесені позивачем [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково, в загальній сумі 12833,40 гривень та які складаються з: підготовкою заяви про забезпечення позову (1728,90 грн.), підготовкою заяви про поворот рішення (1728,90 грн.), підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (5763,00 грн.), підготовка документів для подачі до суду (1728,90 грн.), а всього - 9220,80 гривень, що підтверджується Актом виконаних робіт від 21.05.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.246), а також складаються з: аналізу документів нотаріуса по справі № 311/1896/19 (1204,20 грн.), підготовкою уточненої позовної заяви (2408,40 грн.) а всього - 3612,60 гривень, що підтверджується Актом виконаних робіт від 21.11.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.216). Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково, в загальній сумі 12833,40 грн. (9220,80 грн. + 3612,60 грн. = 12833,40 грн.), оскільки решта заявлених адвокатом витрат не є витратами за представництво в суді (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України) та не є іншою правничою допомогою, пов`язаною з розглядом справи (п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України). Враховуючи складність справи, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача [PERSON] на правничу допомогу, суд вважає, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги є значно меншим, ніж зазначено у розрахунку адвоката, витрати є не співмірними із складністю справи, а тому, відсутні підстави для відшкодування таких витрат у зазначеному в розрахунку розмірі. З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацію судових витрат на правничу допомогу у цій справі є 12833,40 гривень. Підстав для стягнення з відповідача ще 9166,60 гривень суд не вбачає. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог - судовий збір покладається на відповідача. Тому, заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія Женева» судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем [PERSON] та документально нею підтверджені судові витрати з оплати судового збору в загальній сумі 1152,60 грн. ((768,40 грн. (позовні вимоги немайнового характеру) + 384.20 грн. (заява про забезпечення позову) = 1152,60 грн.)), що підтверджується відповідними квитанціями від 14.05.2019 року, оригінали яких є в матеріалах справи (т.1 а.с.18). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial