Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

01.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що 20 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу народилась донька [PERSON], 15.08.2015 року. З січня 2015 року позивачка з відповідачем не проживає. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутний матеріальний стан. Просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частині з усіх видів його доходу щомісячно. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити . Зазначила,що вона мешкає разом з матірю, яка є пенсіонером, вона особисто отримує соціальну допомогу на утримання дитини у розмірі 860 гривень. Дитина знаходиться на штучному харчуванні, що потребує додаткових витрат. При винесенні рішення просила врахувати рівність їх доньки та дитини відповідача від першого шлюбу, на утримання якого відповідач сплачує 25% від заробітка . Рішення винести на підставі наданих нею письмових доказів. Відповідач надав до суду заяву, у якій справу просив розглянути за його відсутності, позов визнав частково , зазначивши , що він сплачує 25 % на утримання дитини від першого шлюбу. Згоден виплачувати на [PERSON] 8%, оскільки позивачка вже отримує від держави допомогу у розмірі 860 гривень та з урахуванням 8% з його заробітку,що буде складати біля 400 грн., позивачка разом на дитину буде отримувати більш ніж прожитковий мінімум на дитину до 6 років, що становить 1167 грн. Просив винести рішення з врахуванням наданих ним письмових доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. 15 серпня 2015 року народилась донька - [PERSON], батьками якої, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON]С ( а.с.6,7). Дитина мешкає разом із матірю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні ( а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено , що відповідач працює в ЦШП ПАО ММК ім.. Ілліча , має середній заробіток у розмірі 5363 грн. та з 12.02.2014 року сплачує на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1\\4 частки заробітку на підставі виконавчого листа № 221/463 від 13.03.2015 року.( а.с. 23-25). Відповідачка не працює, отримує державну соціальну допомогу у розмірі 860 гр.,що визнається сторонами. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд ,

Outcome: partial