Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

29.04.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення у справі, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 29.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття; рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання; припинити стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , у розмірі 300 грн щомісячно до її повноліття, що стягуються на підставі рішення Новогралд-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 року у справі № 2-865/08, з 29.04.2021 року; виконавчий лист, виданий 30.05.2008 року на підставі рішення Новогралд-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 року у справі № 2-865/08, відкликати, визнавши його таким, що не підлягає виконанню з 29.04.2021 року. В обґрунтування позову зазначила, що її дочка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . Згідно виконавчого листа від 30.05.2008 року, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі 2-865/08, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмір 300 грн., щомісячно до її повноліття починаючи з 10.04.2008 року. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2021 року у справі № 285/5172/20 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 125 від 26.03.2021 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та Розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 134 від 29.03.2021 року її призначили опікуном над нею. Як до призначення її опікуном над неповнолітньою [PERSON] , так і на даний час вона постійно проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Разом з тим, з [PERSON] продовжують стягувати аліменти на утримання дочки на користь [PERSON] , що суперечить інтересам дитини. За таких обставин вважає за необхідне захистити порушене право, а тому звернувся до суду з даним позовом. 30.04.2021 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання. 15.06.2021 року залучено до участі у справу [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити, не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі, відзиву на позов не надходило. 04.08.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено судом, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно виконавчого листва, виданого на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 року у справі № 2-865/08, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмір 300 грн., щомісячно до її повноліття починаючи з 10.04.2008 року (а.с.15). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2021 року у справі № 285/5172/20 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] (а.с.10-11). З [PERSON] стягнуто аліменти на користь дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 125 від 26.03.2021 року [PERSON] , [INFO] ,надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12). Розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 134 від 29.03.2021 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Відтак, з урахуванням вимоги про стягнення аліментів однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків або інших законних представників проживає дитина на час розгляду справи судом. За загальним правилом припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, у даному випадку мати дитини, позбавлена батьківських прав. У такому випадку стягнення аліментів підлягає припиненню на ім`я одержувача аліментів (матері дитини), при цьому, обов`язок платника аліментів (батька дитини) утримувати дитину не припиняється. Враховуючи те, що місце проживання дитини змінилося, вона стала проживати із законним представником - опікуном [PERSON] та змінився статус особи, на користь якої присуджено аліменти, зокрема, матір дитини позбавлено батьківських прав, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту прав дитини, суд вважає за необхідне захистити її порушене право шляхом стягнення з батька дитини на користь законного представника дитини аліментів на утримання дитини та припинення стягнення з нього аліментів на користь матері дитини, яка позбавлена батьківських прав щодо даної дитини. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо тягнення аліментів та припинення стягнення аліментів є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, судом враховується наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви слідує, що відповідач є здоровою та працездатною особою, працює неофіційно, від чого отримує нерегулярний дохід, коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, натомість дитина утримується її законним представником. Дані обстаниви відповідачем не оспорено. Тому суд, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 29.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved