Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] 09.08.2021 р. звернулася до суду з позовом до Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права у порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай), зазначивши, що [INFO] помер [PERSON] , який на дань своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилася спадщина - право на земельну частку (пай0 в землях колишнього КСП «Петропавлівське» Куп`янського району Харківської області, належне спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0157633, виданого 10.11.1996 року Куп`янською РДА, оригінал якого втрачено. [PERSON] не залишив заповітного розпорядження на випадок своєї смерті. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] - його дочка. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Заяв від будь-кого з його спадкоємців не надходило, спадкова справа не заводилась. 15.06.2021 року позивачка звернулась до Куп`янської державної нотаріальної контори з проханням про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане право на земельні частку (пай), вказавши, що в вона є донькою спадкодавця, спадщину прийняла фактично - вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном. Однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю належного підтвердження факту прийняття спадщини та відсутністю оригіналу документа, що встановлює право спадкодавця на спадкове майно - Сертифікату на право на земельну частку (пай). Нотаріусом їй було роз`яснено її право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивачка зазначає, що особисто за свої кошти організувала похорони батька [PERSON] , померлого [INFO] . У будинку, в якому до дня смерті проживав спадкодавець - [ADDRESS] , знаходилось його особисте майно, яке позивачка взяла собі у володіння і користування, що можуть підтвердити свідки. Про наявність у спадкодавця [PERSON] права на земельну частку (пай) їй стало відомо після отримання відомостей про таке право з листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03.06.2021 р. Право на земельну частку (пай) може бути передано у спадщину. За таких обставин позивачка звернулася до суду з даним позовом. 11.08.2021 року ухвалою суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 27.09.2021 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника - адвоката Маслій Т.В. Зазначила, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Від відповідача - Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області до суду надійшов лист з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Маслій Т.В. підтримала позов та просила суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) члена КСП «Петропавлівське» в землях колишнього КСП «Петропавлівське» Куп`янського району Харківської області, у розмірі 6,4 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії ХР № 0157633, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 588. Визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Синьківка Куп`янського району Харківської області. Громадянкою України, РНОКПП [NUMBER] , право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Петропавлівське» Куп`янського району Харківської області, у розмірі 6,4 умовних кадастрових гектарів у порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження та паспортними даними (а.с.11,14). [PERSON] помер [INFO] у с. Синьківка Куп`янського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.12). На день своєї смерті він проживав один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області за № 3233 від 28.09.2005 р. (а.с.13). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0157633, виданого 10.11.1996 року Куп`янською РДА, цей Сертифікат було видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Петропавлівське» - с. Петропавлівка, Куп`янського району Харківської області, Короткому Леонтію Фомичу, який проживав у с. Синьківка, Куп`янського району Харківської області, на підставі рішення Куп`янської районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року № 307 , в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Петропавлівське», розміром 6,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 10 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 588 (а.с.17). За інформацією Міськрайоного управління у Куп`янському районі та м. Куп`янськ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області встановлено наступне: -У Додатку 1 «Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Петропавлівське» до Державного акту на право колективної власному на землю прізвище « [PERSON] » зазначене за № 1154; -Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Петропавлівське», на ім`я [PERSON] зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0157633 10.11.1996 за № 1470, який видано на підставі розпорядження голови Куп`янської РДА «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах за № 307 від 15.08.1996; -Зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0157633 відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Петропавлівське» не вносились; -Згідно Книг реєстрації державних актів на право власності, право постійного користування, договорів оренди на земельні ділянки станом на 01.0.12013 та за даними Державного земельного кадастру, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) земельна ділянка в натурі (на місцевості) не виділялася, державний акт на право власності на земельну ділянку - не видавався; -Згідно розпорядження голови Куп`янської РДА Харківської області від 22.01.2001 за №» 13 «Про затвердження внутрігосподарського резервного фонду і розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміри в умовних кадастрових гектарах КСП «Петропавлівське» розмір земельної частки (паю) становить 6,4 в умовних кадастрових гектарах, а вартість земельної частки (паю) становить 18643,92 грн. (а.с.15-16). Постановою державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори у Харківській області від 15 червня 20212 року [PERSON] було відмолено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Петропавлівське» Куп`янського району після смерті [INFO] батька [PERSON] та роз`яснено її право звернутися до суду за місцем відкриття спадщини з позовом про визнання за нею права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Причинами стали: відсутність належного підтвердження факту прийняття нею спадщини після смерті батька, в той час як в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або користування спадковим майном або якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; відсутність документу, що встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно (сертифікат на право на земельну частку (пай), в той час як згідно з п. 4.15. п.4 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При цьому нотаріусом було встановлено, що до складу спадкового майна, входить право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Петропавлівське» Куп`янського району Харківської області, належне спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0157633, виданого 10.11.1996 року Куп`янською РДА, оригінал якого втрачений. Заяв від будь-кого зі спадкоємців [PERSON] до Куп`янської держнотконтори протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не надходило, спадкова справа не заводилась. На даний час [PERSON] звернулась до Куп`янської держнотконтори з проханням про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане право на земельну частку (пай) вказавши. Що є донькою спадкодавця та спадщину прийняла фактично - вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном (а.с.18). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтвердили суду, що позивачка [PERSON] особисто похоронила свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , та після його смерті вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, яке залишилося після нього, а це будинок, в якому до дня смерті проживав спадкодавець, за адресою: [ADDRESS] , та особисте майно померлого, яке залишилося у після його смерті у будинку. Надіючи оцінку зібраним у справі доказам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статєю 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.4 Заключних та Перехідних положень Цивільного кодексу України, який вступив в дію з 01.01.2004 року передбачено, що відносно цивільних відносин, виниклих до вступу в дію Цивільного кодексу України, положення теперішнього Кодексу застосовуються до тих прав та обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в дію. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , до набрання чинності 01.01.2004 р. Цивільним Кодексом України," до даних правовідносин між сторонами слід застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно статей 529. 548, 549 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном чи подав державній' нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною першою статті 550 ЦК УРСР 1963 рокуобумовлено, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу,може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 рокувважається, що відмовився від спадщини спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004, допускається фактичний вступ у володіння нею, при цьому спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01.01.2004, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину, допускалась можливість фактичного вступу в управління спадковим майном шляхом проживанням в тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що раніше належали спадкодавцеві. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-7-53/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих, у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включенийдо списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Аналіз норм законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. З Земельного Кодексу Українита п.З Указу Президента України «Про невідкладні заходи прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарськоговиробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94,право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їй встановлення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище викладеного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позивачка спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла фактично - вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, що відповідало положенням чинного на той час законодавства України, на момент смерті [PERSON] фактично належало право на земельну частку (пай) члена КСП «Петропавлівське» в землях колишнього КСП «Петропавлівське» Куп`янського району Харківської області, у розмірі 6,4 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії ХР № 0157633, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 588, оригінал якого було втрачено, що є перешкодою для позивачки у повній мірі реалізувати свої спадкові права після смерті її батька, з огляду на те, що за вказаних обставин, позивач має право на успадкування земельної частки (паю), як спадкоємець прав та обов`язків особи, яка померла. Таким чином, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved