Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй договору дарування (реєстровий № 2-467) від 20 лютого 1993 року, виданого на ім`я [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Лещинською О.І., зареєстрованого 09 березня 1993 року в КП НМБТІ, номер запису 222 у реєстровій книзі № 1. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на підставі правовстановлюючого документу - договору дарування (правочин зареєстрований в реєстрі за № 2-467) від 20 лютого 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Лещинською О.І., зареєстрованого за нею 09 березня 1993 року в КП «Нікопольське МБТІ», номер запису 222 у реєстровій книзі № 11. Раніше ця нерухомість належала її батькові [PERSON] , який жив і мешкав разом з нею до 24 січня 2021 року. Усі ці роки, до смерті батька, вони користувалися квартирою, однак, після смерті батька вона вирішила привести всю документацію по нерухомості, якою вони з батьком користувалися більше 25 років, в порядок, але виявилося, що в самому договорі дарування, в написанні її прізвища допущена помилка: договір дарування посвідчений на « [PERSON] » (п.1 Договору). Така ж помилка допущена і в п.5 Договору: « [PERSON] » (про сплату витрат за складання та оформлення цього договору). 17 лютого 2021 року вона з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася до реєстраційної служби виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Донець О.Е. - для проведення державної реєстрації права власності квартири, що розташована в [ADDRESS] . Однак, у державній реєстрації їй було відмовлено у зв`язку з тим, що подані для проведення державної реєстрації прав документи, не дають державному реєстратору змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Таким чином, вона змушена звернутися до суду для встановлення даного факту, що має юридичне значення для неї, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку, в реалізації права відносно квартири. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.23). Представник Реєстраційної служби виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності та поклався на розсуд суду (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що свідчить паспорт серії [NUMBER] , виданий 24 березня 2000 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.17-18). Як вбачається з матеріалів справи, а саме: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 26 травня 2000 року, витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 лютого 2021 року, договору про надання населенню послуг з газопостачання, довідки про склад сім`ї, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , пенсійного посвідчення № [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.10-13, 15-16). 22 лютого 2021 року [PERSON] з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася до реєстраційної служби виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Донець О.Е., для проведення державної реєстрації права власності квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, у державній реєстрації їй було відмовлено у зв`язку з тим, що подані для проведення державної реєстрації прав документи, не дають державному реєстратору змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.4). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані прізвища заявниці в договорі дарування (реєстровий №2-467) від 20 лютого 1993 року, виданого на ім`я [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Лещинською О.І., зареєстрованого 09 березня 1993 року в КП НМБТІ, номер запису 222 у реєстровій книзі № 1, є суттєвими, допущені описки є очевидними та, в свою чергу, перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами, а тому не викликає сумніву той факт, що вищевказаний документ належить [PERSON] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved