Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи позов тим, що ними в період шлюбу, який мав місце з 10.03.1999 року по 17.10.2011 року було збудовано житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Посилаючись на те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить йому на праві спільної сумісної власності і їх частки є рівними, та на даний час їх шлюб розірвано, збільшила позовні вимоги та просить визнати житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, провести розподіл зазначеного житлового будинку по варіанту поділу №1 висновку будівельно-технічної експертизи, виділивши їй коридор 1-1, ванну, 1-2, їдальню 1-6, кухню 1-7, погріб (Пг/А), сходи (а), що становить 52,4% від всього будинковолодіння та визнати за собою право власності на зазначену частину будинковолодіння. Відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що 10 березня 1999 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб і від даного шлюбу в них є неповнолітня дочка [PERSON]. Зазначила, що в період шлюбу [PERSON] з чоловіком побудували житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Посилаючись на те, що даний будинок збудовано в період шлюбу, зазначає, що він відноситься до об'єктів спільної сумісної власності подружжя. У зв'язку з цим просить визнати житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] спільною сумісною власністю їх подружжя та зазначаючи, що 17.10.2011 року шлюб між ними було розірвано, просить поділити зазначене майно, виділивши для [PERSON] 52,4% частини будинковолодіння, а саме коридор 1-1, ванну, 1-2, їдальню 1-6, кухню 1-7, погріб (Пг/А), сходи (а) та визнати за нею право власності на зазначену частину житлового будинку. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив факт перебування відповідача в шлюбі з позивачкою з 10.03.1999 року по 17.10.2011 року. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали до 2007 року. Зазначив, що будівництво житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] було проведено в 2007 році. Просить суд провести розподіл спірного житлового будинку по варіанту №3 будівельно-технічної експертизи, та виділити [PERSON] при цьому жилу кімнату 1-5 площею 13,8 кв.м., їдальню 1-6 площею 17,8 кв.м., кухню 1-7 площею 14,7, погріб (Пг/А), що становить 53% житлового будинку, та виділити позивачці коридор 1-1 площею 5,8 кв.м., ванну 1-2 площею 5,9 кв.м., жилу кімнату 1-3 площею 15,2 кв.м., жилу кімнату 1-4 площею 21,4 кв.м., надвірні споруди: сходи (а), сходи (а1), що становить 53% житлового будинку. Обґрунтовує зазначений варіант поділу житлового будинку тим, що суміжна земельна ділянка, яка розташована в безпосередній близькості до приміщень житлового будинку, які пропонуються для виділення відповідачу, належить матері відповідача [PERSON], яка успадкувала зазначену земельну ділянку після смерті батька відповідача [PERSON], що дозволить в майбутньому провести необхідні для реконструкції житлового будинку в дві квартири добудови, що неможливо у разі виділення зазначеної частини житлового будинку у власність позивачки. Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.03.1999 року та його було розірвано рішенням Острозького районного суду від 17.10.2011 року і від даного шлюбу позивачка та відповідач мають дочку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. З рішення Острозького районного суду від 24.10.2008 року встановлено, що за [PERSON] було визнано право власності на самочинно збудований житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. З зазначеного рішення вбачається, що будівництво спірного житлового будинку проводилось після виділення Острозькою міською радою у власність відповідача земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в 2007 році. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №034088 вбачається, що на підставі рішення Острозької міської ради №507 від 15.04.2005 року відповідачу у власність було передано земельну ділянку площею 0,0595 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. З зазначеного державного акту та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №034084 встановлено, що суміжна земельна ділянка належала батькові відповідача [PERSON] Статтею 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності шлюбного договору між позивачем та відповідачем або інших домовленостей щодо об'єктів права спільної сумісної власності, то частки майна подружжя щодо даного спору є рівними, а отже кожному з них має належати по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №Е-15/14 встановлено, що технічно можливими є 5 варіантів поділу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на двох співвласників, а ринкова вартість зазначеного житлового будинку становить 605900 грн. Згідно з вимогами ст.. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування житлового будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. З відповіді виконкому Острозької міської ради від 10.12.2014 року за №4639/01-18-14, наданої на виконання ухвали Острозького районного суду від 26 листопада 2014 року вбачається, що перешкод для переобладнання та перепланування будинку, який знаходиться в [ADDRESS] в межах вже існуючої забудови та з дотриманням існуючих будівельних норм та правил немає. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №Е-15/14 встановлено, що технічно можливими є 5 варіантів поділу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на двох співвласників і оскільки варіанти №4 та №5 не передбачають технічної можливості поділу в рівних частках або наближених до них, то при вирішенні спору судом розглядаються варіанти №1, №2 та №3, як такі, що є рівними чи найбільш наближеними до рівності часток у будинковолодінні. Одночасно, при вирішенні спору суд бере до уваги і думку сторін, якими пропонується для розгляду при вирішенні спору варіанти №1 та №3. В судовому засіданні встановлено, що позивачка просить провести поділ спірного будинковолодіння з виділенням їй у власність коридору 1-1, ванни 1-2, їдальні 1-6, кухні 1-7, а також надвірних споруд: погребу (Пг/А), сходів (а), що становить 52,4 % будинковолодіння по варіанту №1 будівельно-технічної експертизи, а відповідач просить провести поділ спірного будинковолодіння з виділенням йому жилої кімнати 1-5, їдальні 1-6, кухні 1-7, погреба (Пг/А), що становить 53% житлового будинку по варіанту №3 будівельно-технічної експертизи. При вирішенні спору в частині поділу будинковолодіння суд вважає, що слід обрати варіант поділу №3 будівельно-технічної експертизи та при цьому виходить з наступних міркувань. Метою поділу будинковолодіння є влаштування у виділених частинах окремих квартир, які б відповідали вимогам будівельних норм. Пунктом 2.22 Державних будівельних норм України щодо житлових будинків визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. З матеріалів справи вбачається, що в приміщеннях 1-1, 1-2 та 1-7 розташовані коридор, ванна та кухня відповідно та до них підведені необхідні інженерні комунікації, а саме газопостачання, водопостачання та водовідведення. Варіант розподілу №3 передбачає такий поділ житлового будинку, при якому кожна зі сторін вже має доступ до більшості інженерних комунікацій (водопостачання та водовідведення) і в подальшому сторони нестимуть найменші витрати на переобладнання існуючих інженерних комунікацій. Окрім того, при вирішенні спору суд бере до уваги і те, що варіант розподілу №3 є єдиним з можливих варіантів поділу житлового будинку по лінії осі перпендикулярній до [ADDRESS], при якому можливі необхідні добудови та при якому можливий поділ прибудинкової території з облаштування окремих входів з [ADDRESS] м. Острог до кожної з квартир. Водночас, в судовому засіданні з пояснень сторін, свідоцтв про право на спадщину за заповітом, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, рішення Острозької міської ради №507 від 15.04.2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0765, яка знаходиться в [ADDRESS], свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що власником суміжної земельної ділянки та житлового будинку, на якій він розташований, був батько відповідача і на даний час вказане майно належить матері відповідача [PERSON], як спадкоємцю [PERSON] за заповітом. За таких обставин, з метою раціонального використання земель, суд вважає за необхідне при поділі майна подружжя виділити відповідачу ту частину будинковолодіння, яка прилягає до межі з земельною ділянкою матері відповідача та зокрема виділити йому жилу кімнату 1-5 площею 13,8 кв.м., їдальню 1-6 площею 17,8 кв.м., кухню 1-7 площею 14,7, погріб (Пг/А), що становить 53% житлового будинку та виділити позивачці коридор 1-1 площею 5,8 кв.м., ванну 1-2 площею 5,9 кв.м., жилу кімнату 1-3 площею 15,2 кв.м., жилу кімнату 1-4 площею 21,4 кв.м., надвірні споруди: сходи (а), сходи (а1), що становить 47% житлового будинку зі сплатою [PERSON] на користь [PERSON] 18177 грн. в якості грошової компенсації різниці у вартості часток. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд виходить з того, що судом повністю задоволено позовні вимоги позивачки про визнання майна спільною сумісною власністю і визнання права власності на майно та частково задоволено позовну вимогу про поділ майна подружжя. За таких обставин, на підставі ст.. 79, 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу, відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах в розмірі 812 грн. При цьому суд виходить з наступних розрахунків: 1218х40%=487,2 грн. 487,2 грн. х 2 год. = 974 грн. 40 коп. 974 грн. 40 коп. : 6 х 5 = 812 грн. (компенсація витрат на правову допомогу в частині участі в судових засіданнях). Крім того, на підставі ст.. 79, 86, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на проведення судової експертизи, виходячи з наступних розрахунків: 3000 грн. : 6 х 5 = 2500 грн. За цими ж правилами, на підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 5/6 частин її витрат на сплату судового збору, що становить: 2708 грн. 30 коп. : 6 х 5 = 2256 грн. 92 коп. На підставі ст.. 60, 69-71 СК України, ст.. 368 ЦК України,

Outcome: approved