Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

06.02.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири, що знаходиться [ADDRESS]. В 2010 році за проханням знайомого зареєстрував [PERSON] у належній йому квартирі. Оскільки, відповідач майже 8 років в квартирі не проживає, є сторонньою особою, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №14 по вул. Київській, 106 в м. Житомир. Ухвалою судді від 19.02.2018 у справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Від відповідача до суду відзив на позов не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 19.02.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання останньої, відомості про яке надано відповідним органом реєстрації. Згідно з ч.1 ст.178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. [PERSON] до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням від 26.02.1999 р. (а.с.8-10). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу №1 від 01.02.2018 у вказаній квартирі зареєстрований позивач [PERSON], разом з ним зареєстровані: дружина [PERSON] [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON] №2 від 22.01.2018 затвердженого паспортистом [PERSON] та майстром ЖБК -1 [PERSON] [PERSON], [INFO] у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с.4). Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В судовому засіданні позивач пояснив, що [PERSON] не є членом його сім"ї, та на прохання знайомого, позивач зареєстрував відповідача за своєю адресою у квартирі [ADDRESS] 16.09.2010 року за усною домовленістю строком на два місяці. За місцем реєстрації з 16.09.2010 відповідач не проживає, будь яких інших угод між сторонами з приводу користування квартирою не укладалось та такі домовленості відсутні. У спростування викладених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція у справі №6-709цс16). З урахуванням зазначеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved