Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась\~ до Словянського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту народження дитини в певний час. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 31 серпня 2017 року у місті Донецьку Донецької області її донька [PERSON] народила дитину жіночої статі. Народження онучки в органах ДРАЦС на території м. Донецьк Донецької області не зареєстроване, оскільки є загальновідомим той факт, що органи ДРАЦС, зокрема, на території м. Донецьк діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. З метою реєстрації народження дитини на території України, заявниця звернулась\~ до Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області. Однак, у ВДРАЦС їй\~ було відмовлено у реєстрації народження онучки, оскільки\~ для підтвердження факту її народження заявницею\~ було предявлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту народження дитини заявниці необхідне для проведення державної реєстрації народження дитини на території України, на якій здійснюють свої повноваження державні органи, та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого державного зразка, для подальшого його використання згідно із законодавством України. У звязку із викладеним, через відсутність можливості зареєструвати народження онучки у встановленому законом порядку іншим чином аніж як через звернення до суду, заявниця змушена\~ була звернутися до суду та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт народження її донькою\~ [PERSON] дитини жіночої\~ статі\~ 31 серпня 2017 року в Україні, в м. Донецьку Донецької області. Заявниця\~ [PERSON], будучи повідомленою про місце дату та час судового засідання, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду заяви, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду заяви, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із свідоцтвом про народження серія ІV-НО № 263951 та свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 215282, донька заявниці [PERSON] народилась 25 липня 1984 року та мала дівоче прізвище [PERSON]. Після реєстрації шлюбу, їй було змінено прізвище на [PERSON] (а.с. 10,12). Згідно із медичним свідоцтвом про народження № 865 виданим ЦМКЛ № 24 м. Донецька 26 вересня 2017 року, [PERSON], 31 серпня 2017 року народила дитину жіночої статі вагою 3 000,00 гр. [PERSON] за рахунком третя, пологи другі, живих дітей один (а.с. 11). Згідно із відмовою у проведенні державної реєстрації народження Словянського міського відділу\~ державної реєстрації актів цивільного стану № 4396/15.22-25 від 24 жовтня 2017 року, у реєстрації народження дитини заявниці\~ було відмовлено, у звязку із тим, що для підтвердження факту народження онучки нею був предявлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13). Судом були досліджені також представлені копії картки вагітної [PERSON] (а.с. 14-26). Згідно із п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно із ч.1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а лише є підставою для одержання зазначених документів.\~ Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно із ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення факту народження дитини необхідне для проведення державної реєстрації народження на території України, яка контролюється державними органами, та отримання свідоцтва про народження встановленого державного зразка, для подальшого його використання згідно із законодавством України. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Та обставина, що [PERSON] 31 серпня 2017\~ року народила дитину жіночої\~ статі в м. Донецьку Донецької області\~ знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та стверджується медичним свідоцтвом про народження № 865 та представленими фотокартками картки вагітної. Згідно із положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зазначає, що згідно із статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджене у судовому засіданні медичне свідоцтво про народження, яке хоч\~ і не є офіційним документом, що створює саме по собі правові наслідки, однак на думку суду, може слугувати джерелом тих фактичних даних, яке у сукупності із дослідженими у судовому засіданні фотокартками,\~дають можливість суду дійти висновку про народження [PERSON]\~ дитини за вказаних у заяві обставин. Приймаючи до уваги медичне свідоцтво про народження № 865, суд виходить з того, що у тому становищі, в якому опинилась заявниця, вона\~ була позбавлена можливості отримати офіційні документи щодо народження онучки, а тому звертаючись до суду, надала всі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Суд також зазначає, що\~\~ медичне свідоцтво про народження, разом із представленими суду фотознімками заявниці разом із дитиною на думку суду є належними, допустимим та достатніми, для того щоб дійти висновку, про те, що [PERSON] дійсно народила дитину жіночої статі 31 серпня 2017\~ року у м. Донецьку Донецької \~ області. За змістом ч. 2 ст. 8 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У тлумаченні поняття «невтручання органів державної влади у здійснення права до приватного і сімейного життя людини», Європейським судом з прав людини застосовується принцип пропорційності та балансу інтересів, який забезпечується зокрема накладенням на державу позитивних обовязків, властивих дієвій повазі до приватного та сімейного життя. У вказаній конкретній справі, на думку суду, встановлення факту народження дитини, саме буде відповідати позитивному обовязку держави сприяти матері, яка знаходиться під юрисдикцією України щодо визначення статусу новонародженої дитини та самої матері. При цьому, суд зазначає, що досліджені судом докази у їх сукупності дають підстави вважати, що в даному конкретному випадку встановлення факту народження дитини має значення для охорони прав матері та прав новонародженої дитини, оскільки в такому випадку є наявною можливість визначення соціального статусу як матері так і новонародженої дитини, а також не порушує балансу інтересів суспільства та/ або держави, за яким на державу покладаються нереальні і непропорційні зобовязання. Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться\~ у вказаній справі, обовязок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Така позиція висловлена у Рішенні Європейського Суду по справі «Кипр проти Турції» від 10 травня 2001 року (де також у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): "Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців цієї Території». Суд, виходячи з аналізу чинного законодавства, розглянувши подані заявницею документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про встановлення факту народження дитини її донькою [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved