Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, в якому просить визначити їй додатковий, двомісячний, строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивачка є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] , а спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують, про що надали заяви відповідно змісту . Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , позивачка позбавлена можливості у зв`язку з тим, що в шестимісячний термін не подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадини є те, що вона є не дуже близькою родичкою спадкодавця і їй не було відомо про наявність заповіту на її ім"я, а органами нотаріату не було вчинено дій щодо повідомлення її про наявність заповіту . Представник позивача - адвокат Куцяк Ф.Г. надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки . Представник Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, сільський голова Вербецький Г.І., надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, на яке позивач претендує, як спадкоємець за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 14.02.2007 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують, що підтверджується їх нотаріально посвідченими заявами. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] позивачка позбавлена можливості у зв`язку з тим, що в шестимісячний термін не подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2019 року №475/02-31. Причиною пропуску строку для прийняття спадини є те, що їй не було відомо про наявність заповіту вчиненого [PERSON] на її користь . За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, а тому суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

Outcome: approved