Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

27 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар із земель КСП "Обрій", яка розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті матері. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Ясинок Ж.В., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у зв'язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Павлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, виконуюча обов'язки голови сільської ради Тарасенко С.В. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Третя особа - приватний нотаріус Ясинок Ж.В. у судове засідання також не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, з приводу позову свою думку не висловила. Представник третьої особи - відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання також не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], була [PERSON], що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 10-11). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а. с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно та майнові права. Відповідно до довідки відділу в Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 30 травня 2018 року, на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 [PERSON] був виданий сертифікат серії [NUMBER] від 14 червня 1996 року на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,72 умовних кадастрових гектар у землях КСП «Обрій», що розташована на території Павлівської сільської ради. Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району від 26 липня 2018 року №669, [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] року була зареєстрована та фактично проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували, останній помер [INFO] року. Поховання [PERSON] здійснила її донька [PERSON] Остання фактично прийняла спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном, але юридично її не оформила. Заповіт від імені [PERSON] ними не посвідчувався (а. с. 13). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53209553 від 06 вересня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 31). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері, у зв'язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Ясинок Ж.В., але в оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 15-16). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій" розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України позивачу підлягають поверненню з державного бюджету кошти в сумі 431 грн., що становить 50% судового збору, сплаченого нею при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved