Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

23 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. На забезпечення виконання [PERSON] договірних зобов'язань позивач уклав із [PERSON] договір поруки. Відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості у судовому порядку. Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 163 373,81 грн. з урахуванням відсотків за користування коштами та неустойки, а також судовий збір (а.с.а.с. 1, 2). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, а представники відповідачів - заперечували проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач), [PERSON] та [PERSON] було укладено договір "Автопакет" № 797207/ФЛ, за умовами якого позивач для придбання автомобіля надав [PERSON] кредит в сумі 12 000,00 доларів США під 12,8 % річних строком до 21.03.2013 р. (а.с.а.с. 4 - 7, 38). Того ж дня кредитні кошти фактично було надано [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] за договором виступила в якості поручителя, зобов'язавшись солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів за кредитним договором. Відповідачі неналежно виконують свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у них перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 163 373,81 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 56 - 58), а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 10 899,67 доларів США (87 121,07 грн.); - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5 976,74 доларів США (47 772,08 грн.); - заборгованість по пені - 2 363,20 доларів США (18 889,06 грн.); - штраф - 1 200,00 доларів США (9 591,60 грн.). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні приведеної норми. За правилами частини 1 статті 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що основне зобов'язання (кредитне) було забезпечене порукою, укладеною з [PERSON], отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя. Відповідно до кредитного договору в разі порушення [PERSON] зобов'язань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідачі неналежно виконують свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності зі статтею 526 ЦК зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. За правилами статтею 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків за ним та неустойки в сумі 163 373,81 грн. Суд критично ставиться до тверджень представника [PERSON] щодо закінчення строку, протягом якого позивач може висунути вимоги поручителю, оскільки вони суперечать приписам статті 559 ЦК. Довід щодо відсутності доказів направлення відповідачам письмовим вимог спростовується матеріалами справи (а.с.а.с. 12, 13, 66). Що стосується посилань на те, що позивач має пріоритетний обов'язок звернути стягнення на придбаний автомобіль, то вони є хибними, оскільки відповідно до закону така можливість є правом кредитора, а не обов'язком. У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивач у рівних частках компенсацію за понесені судові витрати загальною сумою 1 633,74 грн. (а.с. 3).

Outcome: approved