Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтувала тим, що в жилому приміщенні, який належить їй на праві приватної власності, за адресою: [ADDRESS] разом з нею проживають та зареєстровані її діти [PERSON] та [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також зареєстровані за даною адресою, але фактично там не проживають відповідно з 2007 та 2009 років, що підтверджується письмовими доказами приєднаними до позовної заяви. Відповідачі хоча є зареєстрованими за даною адресою, але відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України вони втратили право користування цим жилим приміщенням, оскільки без поважних причин не користується ним понад шести місяців. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими особами, які втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просить слухати справу у її відсутності, що на думку суду є можливим, позовні вимоги підтримує і не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про що свідчить опубліковане оголошення в пресі, в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини неявки. Враховуючи що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, що позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача і ухвалення заочного рішення, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно вимог ст. 72 цього Кодексу, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом від 14 жовтня 2013 року, виданим державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області, в якому знайшов своє закріплення зазначений факт. В судовому засіданні також доведено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованим, за вказаною адресою без поважних причин не проживають і не користується даним жилим приміщенням відповідно з 2007 та 2009 років, що підтверджується довідками Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської області № № 2017, 2018 від 7 листопада 2014 року та актами обстеження житлово - побутових умов життя сім'ї [PERSON], якими підтверджено, що дійсно відповідачі за адресою: [ADDRESS] є зареєстровані, але там не проживають, їх власного майна та особистих речей в будинку не виявлено. Про відсутність [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації свідчать також повернення поштових повідомлень про виклик їх в суд із - за відсутності їх за місцем реєстрації та неявка відповідачів в суд через опубліковане оголошення в пресі. Відповідно ст. 7 Закону України ,,Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, відповідачі, як особи, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності їх понад встановлені строки, підлягають зняттю з реєстрації за старим місцем проживання. Оскільки зняття з реєстрації місця проживання проводиться в безспірному порядку за рішенням суду відповідно вимог ст. 7 цього Закону то дублювання даної вимоги в рішенні суду є зайвим. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: dismissed