Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві покликається на ту обставину, що у лютому місяці 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 25 000 грн 00 коп під заставуавтомобіля ВАЗ 2110, 2006 р.в., д.н. [NUMBER], що належить на праві приватної власності останньому, з обов"язком повернення позики до червня 2013 року. Договір позики підтверджено розпискою. Станом на 30.10.2013 року відповідач борг не повернув, на вимоги повернути вказану суму коштів не реагує. Просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 25 000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання для участі у розгляді справи повторно не з»явився з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за доцільне розгляд справи провести у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як пояснив представник позивача по справі [PERSON], на прохання відповідача про необхідність позики даної суми коштів, позивач [PERSON] У лютому 2013 року позичив відповідачу кошти в сумі 25 000 грн., які відповідач зобов»язався повернути до червня місяця 2013 року. Факт позики коштів на вказану суму стверджується розпискою. Як вбачається із змісту розписки, відповідач взяв на себе зобов»язання повернути позивачу по справі гроші в сумі 25 000 грн. до червня 2013 року. Належних доказів, які б спростовували доводи позивача, стороною відповідача суду не було подано, а тому пощов слід задовольнити та стягнути дану суму боргу з відповідача у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати в частині задоволених позовних вимог суд покладає на відповідача.

Outcome: approved