Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме у своїй заяві вказує, що вона проживає в м.Фастові з 1980 року. В серпні 1988 року разом з чоловіком була направлена у відрядження до Монгольської народної республіки терміном на три роки. Але будучи на той час вагітною та враховуючи, що клімат даної країни їй не підходив, вона повернулася до м.Фастова і з того часу територію України не покидала. Народивши дитину перебувала у відпусці по догляду за дитиною, а в 1989 році її відізвали з відрядження. Позивачка вказала, що як і всі жителі м.Фастова отримала посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, яке було згодом втрачено. В зв"язку з записом у трудовій книжці про вищевказане відрядження їй було відмовлено у видачі дубліката посвідчення. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала в повному обсязі. Представник зацікавленої особи надали до суду письмову заяву, де просять справу слухати у їх відсутність, проти заявлених вимог не заперечують. Заслухавши представника позивача, свідків та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулася до суду для встановлення юридичного факту, а саме, встановлення факту проживання у [ADDRESS] в період з 1988 року по 1991 рік. Як вбачається з письмових матеріалів заявник народилася [INFO] в селищі Стажково Шахтарського району Донецької області і з 12 липня 1983 році місце її проживання зареєстровано, відповідно до паспорту Громадянина України, [ADDRESS] (а.с.4,5). Виходячі з запису у трудовій книжці 15 серпня 1988 року була відряджена учителем фізкультури в Монгольську народну республіку строком на три роки, відповідно до наказу Київського обласного відділу освіти №3035-к від 20.07.1988 року. З 31.08.1991 року [PERSON] вважалася такою, що повернулася з відрядження з МНР, наказ №132-к від 20.08.1991 року (а.с.7). Разом з тим, як зазначила в своїй заяві заявниця, через перебування вагітною і не підходженням клімату МНР, вона, повернулася до м.Фастова і весь період часу з 1988 року по теперішній час проживала в м.Фастові. 10 січня 1994 року [PERSON] було видано посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), яке згодом було втрачено (а.с.6). Факт проживання заявниці в м.Фастів Київської області в період з 1988 по 1991 роки, крім пояснень представника заявниці та письмовими доказами, підтверджуються перевіреними в судовому засіданні показами свідка [PERSON], який підтвердив, що дійсно заявниця у вказаний період часу проживала в м.Фастові та перебувала у відпусці по догляду за дитиною так, як народила доньку [PERSON] Відповідно до ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів, чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти. З огляду на викладене, суд, дійшов висновку про обгрунтованість вимог заявника. Встановлення факту проживання [PERSON] в м.Фастів Київської області в період з 1988 року по 1991 рік має юридичне значення, оскільки дає право на отримання втраченого посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, що дає їй право на отримання соціальних пільг.

Outcome: approved