Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю. Вважає, що шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати. Від спільного сімейного життя в сторін народилося троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на його вихованні . \~\~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову щодо розірвання шлюбу не заперечили. Щодо позову в частині залишення неповнолітніх дітей на вихованні батька заперечили. Просили у тій частині позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. \~Згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №051549 від 2005 року сторони уклали шлюб 16.07.2005 року у відділі РАЦС Воловецького РУЮ Закарпатської області, актовий запис №21 (а.с.3). \~Згідно із свідоцтвами про народження від даного шлюбу в сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5, 6). Між сторонами відсутні морально-правові основи шлюбу -почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, оскільки після спливу строку наданого судом на примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. \~Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~Сторони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя у них не склалося, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. \~Що стосується позовних вимог в частині залишення неповнолітніх дітей на вихованні у батька, суд виходить з наступного. \~Згідно із ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування. Судом встановлено, що сторони проживають в одному житловому будинку за адресою смт.Воловець вул.Довбуша, 20, Воловецького району, у суді підтвердили, що беруть участь в утриманні та вихованні дітей, а тому підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання\~неповнолітніх дітей немає.

Outcome: partial