Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Бердичівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить накласти заборону на відчуження будинку [ADDRESS] який належить на праві власності відповідачці [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Бердичівського міскрайсуду від 28.03.2008 року відповідачку позбавлено батьківських прав щодо її малолітніх дітей, опікуном призначений [PERSON], діти проживають в сім'ї опікуна, відповідачка є власником житлового будинку, діти зареєстровані в цьому будинку з дня народження, мають право на рівні з власником користуватися будинком, згідно з законом „Про охорону дитинства" за ними зберігається жиле приміщення протягом всього часу перебування під опікою. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з зазначених в заяві підстав, уточнив термін заборони на відчуження будинку до повноліття дітей. Представник органу опіки та піклування позов прокурора підтримав, вважає за необхідне накласти заборону на житло, де проживали діти, з метою захисту їх житлових прав. Третя особа - опікун [PERSON] не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засіданні не з'явилася повторно, про дату судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно даних свідоцтва про народження матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON].(а.с.5,6) Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 28.03.2008 року відповідачка позбавлена батьківських прав щодо її малолітніх дітей.(а.с.7-9) Діти передані під опіку [PERSON], проживають з ним в [ADDRESS] (а.с.10,11,12,14,15) Згідно з довідкою Старосолотвинської сільської ради № 608 від 29.05.2008 року діти зареєстровані в [ADDRESS] у [PERSON].(а.с.13) Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.05.2013 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.05.1999 року.(а.с.16) Відповідно до вимог ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 22 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Частиною 1 ст. 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Як вбачається з рішення Бердичівського міськрайсуду від 28.03.2008 року судом при постановлені рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав не було накладено заборону на відчуження належного їй будинку. Отже, позов прокурора підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved