Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на праві власності, на підставі свідоцтва на нерухоме майно серії САС № 594478 від 30.06.2010 року належить житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані по вул..Шкільній,21, с. Борівці, Кіцманського району, Чернівецької області. У даному будинку відповідач [PERSON] зареєстрована, але не проживає в будинку з 2007 року, комунальні послуги не сплачує, витрати по утриманню житлового будинку та присадибної ділянки не несе, будь-якої зацікавленості щодо збереження за нею житла не проявляє. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що по вул. Шкільній,21, с. Борівці, Кіцманського району, Чернівецької області, та примусово зняти з реєстрації, оскільки реєстрація відповідача у вказаному господарстві, перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися своє власністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Представник позивача [PERSON] скерував суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. У звязку із чим, через засоби масової інформації, газету «Буковина» від 07.07.2017 року № 28 викликалась як відповідач в даній справі на 07.08.2017 року. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані по вул.Шкільній,21, с. Борівці, Кіцманського району, Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва на нерухоме майно серії САС № 594478 від 30.06.2010 року (а.с.14) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.06.2010 року (а.с.15). У вище вказаному житловому будинку в с. Борівці, по вул.Шкільній, 21, зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO], а також син позивача [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], 1998 р.н, онуки [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с. 16). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Як встановлено в судовому засіданні, такої домовленості між позивачем та відповідачем не існувало. Відповідач [PERSON] на протязі десяти років з 2007 року у житлі позивачки не проживає. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила\~\~право на користування спірним житлом. Що стосується позовних вимог про зняття відповідачки з реєстраційного обліку у житлі позивачки, то зазначені позовні вимоги є передчасними, оскільки відповідно до п. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. \~\~\~\~За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення частково, а саме в частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом, в решті позовних вимог слід відмовити, у зв'язку з передчасністю їх заявлення та відсутності спору з цього приводу на час винесення рішення.

Outcome: dismissed