Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

23 вересня 2021 року представник позивача [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить: визначити йому додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його рідної баби - [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт, що державні акти на право власності на земельну ділянку серії СМ № 010690, серії СМ № 176690 та серії СМ №166440, видані Роменською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 10.05.2003 року за № 427, № 1688 та № 2141 відповідно, належать [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла рідна баба позивача - [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після померлої. В установленому законом порядку позивач не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Крім того, оформити спадщину на спадкове майно, яке належало рідній бабі позивач не може, оскільки не підтверджуються родинні відносини між батьком позивача - [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , також не підтверджується родинні відносини між позивачем та його батьком - [PERSON] . Також виникають труднощі в оформленні спадкових прав на зазначені земельні ділянки, оскільки не підтверджується факт належності саме спадкодавиці державних актів на право власності на земельні ділянки серії СМ № 010690, СМ № 176690 та СМ № 166440, так як у зазначених документах не вірно вказано прізвище спадкодавиці як « [PERSON] ». Представник позивача в клопотанні до суду позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі та у відсутності позивача. Відповідач в заяві до суду позов визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в клопотанні до суду просив справу розглядати без його участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 33 від 27.08.2008 р. Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 14.04.2021 року № 135 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Самчиківського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області № 21 від 03.09.2021 року спадкодавиця на час смерті проживала по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,364 га, 0,310 га та 0,190 га, що розташовані на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, які належали останній на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії СМ № 010690, СМ № 176690 та СМ № 166440, виданих Роменською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 19.05.2003 року за № 427, № 1688 та № 2141 відповідно. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 13.04.2021 року, актовий запис № 32 від 08.09.2003 року. Позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті своєї рідної баби [PERSON] замість свого батька - [PERSON] . Крім позивача спадкоємцем за законом за правом представлення також є [PERSON] , який є братом позивача. Але оформити спадщину на спадкове майно, що належало спадкодавиці позивач не може, оскільки своєчасно не прийняв спадщину після смерті рідної баби [PERSON] через не підтвердження родинних відносин між ним та батьком і батьком та його матір`ю. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вказано в позовній заяві, позивач не прийняв спадщину після смерті [PERSON] через не підтвердження родинних відносин між ним та батьком і батьком та його матір`ю, що є необхідним для оформлення спадкових прав, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду належних доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Сам факт не підтвердження родинних відносин є поважною причиною, пов`язану з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 3, ч. 1 ст. 293 ЦПК України, п.п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ", окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Оформити спадщину на спадкове майно, яке належало рідній бабі позивач не може, оскільки не підтверджуються родинні відносини між батьком позивача - [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , так як свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося, а в архівному витязі від 22.07.2020 року за № К-128, виданим Державним архівом Сумської області повідомлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , хоча даних про зміну її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » немає. Відповідно до довідки № М-58 від 17.04.2020, виданої Державним архівом Сумської області, метричні книги Христо-Різдвяної церкви с. Ріпки Роменського повіту Полтавської губернії за 1915 рік на зберігання до архіву не надходили і їх місцезнаходження невідомо, у зв`язку з чим підтвердити факт народження [PERSON] немає можливості. Також не підтверджується родинні відносини між позивачем та його батьком - [PERSON] , оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданому відділом ЗАГС Роменського райвиконкому сумської області 10.07.1975 року російською мовою, його батько вказаний як « [PERSON] », оскільки на момент народження позивача, його батьки в шлюбі не перебували, тому прізвище батька в свідоцтві про народження записано за прізвищем матері, тобто « [PERSON] ». У позивача також виникають труднощі в оформленні спадкових прав на зазначені земельні ділянки, оскільки не підтверджується факт належності саме спадкодавиці державних актів на право власності на земельні ділянки серії СМ № 010690, СМ № 176690 та СМ № 166440, так як у зазначених документах не вірно вказано прізвище спадкодавиці як « [PERSON] ». У свою чергу у свідоцтві про смерть її прізвище вірно зазначено як « [PERSON] ». Факт належності саме спадкодавиці державних актів на право власності на земельні ділянки підтверджується вірним зазначенням у них імені та по батькові спадкодавиці, місцезнаходження земельних ділянок - Великобубнівська сільська рада, різниця в написанні прізвища пояснюється помилкою. Крім того, допитані 16.11.2021 року в судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , кожен підтвердили, що [PERSON] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та батьком позивача. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі положень ст.ст. 13, 81, 89, 200, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ч.1 ст. 1270, ч.1 ст. 1221, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, -

Outcome: partial