Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

16.12.2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та згідно доповнень до позову просить стягнути з Державного підприємства ЕП-754 на свою користь 75 880,13 гривень та моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень; скасувати наказ №4 Укртрансбуд від 09.07.2012р. та поновити його на роботі; зобов'язати фонд держмайна України поновити його на роботі та підписати контракт. При цьому посилається на те, що на підставі наказу № 9 від 21.11.2006 р. він був прийнятий на посаду заступника начальника підприємства Енергомонтажного поїзду №754, що є у Державній власності на безстроковій основі. Наказом №35 від 05.07.2007 р. по державній корпорації Укртрансбуд він був призначений начальником організації Енергомонтажний поїзд №754 на безстроковій основі. В контракті від 11.07.2007 року, укладеного між відповідачем та ним прописали права та обов'язки сторін та умови матеріального забезпечення. Він підписав цей контракт на умови посади начальника Енергомонтажного поїзду №754 на термін з 11.07.2007 року по 11.07.2008 року. На підставі Додаткової угоди № 6 до контракту від 11.07.2008 року строк дії вищезазначеного контракту продовжено з 11.07.2009 р. по 11.07.2012 р. 08.09.2011 р. під час знаходження на лікарняному він був звільнений незаконно з роботи. Згідно з рішенням Овідіопольского районного суду від 12 квітня 2012 р., яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду він повинен був бути поновлений на роботі. Наказом №3 від 05.07.2012 р. він був поновлений на роботі, а наказом №4 від 09.07.2012 року УДКУ його звільнили з 11.07.2012 р. посилаючись на закінчення контракту 12.07.2012 р. Однак на день звільнення з ним не розрахувалися по заробітній платні, та не розрахувались по цей час. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2008 року між Українською державною корпорацією по транспортному будівництву „Укртрансбуд" та [PERSON] було укладено контракт згідно якого [PERSON] був призначений на посаду начальника Енергомонтажного поїзду №754 на термін з 11.07.2008 р. до 11.07.2009 р. (а.с. 6 - 13) 08.09.2011 р. позивач був звільнений з посади за ч. 2 ст. 36 КЗПП України. Наказом № 03 від 05.07.2012 р. на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.04.2012 р. [PERSON] було поновлено на роботі на посаді начальника Енергомонтажного поїзду №754. (а.с. 15) Наказом № 04 від 09.07.2012 р. у зв'язку з закінченням терміну дії Контракту з керівником підприємства, що є у державній власності від 11.07.2008 р., дод.угода від 10.07.2009 р. № 6 [PERSON] було звільнено з 11.07.2012 р. (а.с. 16) Згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 24.10.2013 р. було стягнуто з Українського Державного підприємства Енергомонтажний поїзд-754 на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 10 685,63 гривень за період з 08.09.2011 р. по 05.07.2012 р., середню заробітну плату за затримку при звільненні в розмірі 8 387 гривень за період з 11.07.2012 р. по 23.03.2013 р. включно. (а.с. 18 - 22) 12.12.2012 р. [PERSON] звернувся до відділу державної виконавчої служби з заявами про прийняття виконавчих документів до виконання. 16.12.2013 р. державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 1522/24989/12 виданого Приморським районним судом м.Одеси 03.12.2013 р. за № 41333448, № 41333656, № 41333780 про стягнення з ДП ЕП-754 на користь [PERSON] боргу відповідно в розмірі 7 977,24 гривень, в розмірі 1 000 гривень та в розмірі 19 072,63 гривень. 31.12.2013 р. державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень № 41333448, № 41333656, № 41333780 в зв'язку з тим, що боржник розрахувався в повному обсязі. Отже, відповідач в повному обсязі та своєчасно сплатив позивачу належні йому при звільненні грошові кошти, відповідно до рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Таким чином позивачем пропущений строк звернення до суду. Доказів поважності пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано.

Outcome: dismissed