Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай), із земель колишнього КСП "Ленінський шлях", зазначивши, що право на вказане майно належало її діду - [PERSON], котрий помер [INFO]. Позивач вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може реалізувати право на спадкування через відсутність бланків сертифікатів, а правовстановлюючий документ на право спадкування земельної ділянки не зберігся. Під час судового розгляду до участі у справі в якості третіх осіб, котрі не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено Ріпкинську районну державну адміністрацію та відділ Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області. До суду позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала свої вимоги. Представник відповідача і третіх осіб в судовому засіданні не заперчували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення з"явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні представники відповідача і третіх осіб не оспорювали право померлого [PERSON] на отримання частки (паю) із земель колишнього КСП "Ленінський шлях" та право [PERSON] на отримання спадщини після діда. З матеріалів справи вбачається, що 21.10.1997 року [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку серії ЧН № 0189739, у розмірі 5,02 га., в умовних кадастрових гектарах, на підставі розпорядження Ріпкинської РДА № 220 від 20.06.1996 року. Викладене підтверджується відміткою в Книзі реєстрації і видачі сертифікатів на право на земельну частку та підписом [PERSON] В той же час, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] державний акт на право власності на земельну частку не видавався, ділянка у власність не передавалася, її межі на місцевості не виділялись. [PERSON] помер [INFO], а позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 24.12.2013 року державним нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на землю та її нормативно-грошової оцінки. Таким чином, у позивача [PERSON], із незалежних від неї обставин, виникли перешкоди в реалізації права на спадкування за померлим дідом. В той же час, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання за нею права спадкування земельної ділянки, не в повній мірі грунтуються на вимогах закону. У відповідності до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч.6 ст.126 ЗК України, на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Згідно ч.6 ст.126 ЗК України, на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. [PERSON] за життя право власності на земельну частку не зареєстрував, державний акт на право власності не отримував. Таким чином, за позивачем підлягає визнання право на спадкування земельної частки (паю). На підставі викладеного,

Outcome: partial