Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами, пені та зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідач згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.03.2008 року зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 05.03.2008 року і до повноліття дитини; оскільки відповідач офіційно не працював, сторони періодично узгоджували розмір аліментів, які відповідач сплачував добровільно у твердій сумі; з січня 2015 року узгоджена сума аліментів становила 800,00 грн. на місяць, але, починаючи з 01.07.2015 року відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким: стягнути з відповідача на її користь - заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року у сумі (800,00 х 11 міс.) = 8800,00 грн.; неустойку (пеню) за період затримки сплати аліментів за вказаний період у сумі 2688,00 грн. згідно розрахунку позивачки; а також з 01.06.2016 року змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина та стягувати аліменти у твердій сумі - по 1500,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов визнав частково; стверджуючи, що він дійсно не сплачує аліменти, починаючи з 01.07.2015 року, які він сплачував до того за домовленістю з позивачкою по 800,00 грн. щомісяця, тому він не заперечує проти сплати аліментів у твердій грошовій сумі - по 800,00 грн. щомісячно за умови побачень з дитиною, в решті позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення; розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В судовому засіданні встановлено: [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2001 року; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.03.2008 року у справі № 2-1567/08 [PERSON] (відповідач) зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] (позивачки) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 05.03.2008 року і до повноліття дитини; на даний час сторони проживають окремо, син [PERSON] проживає з матір»ю (позивачкою) - а.с.15-16. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Як стверджує позивачка [PERSON], після отримання виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів, вона не пред»являла виконавчий лист до виконання по теперішній час; при цьому, відповідач сплачував аліменти за домовленістю між сторонами - у твердій грошовій сумі (станом на червень 2015 року - по 800,00 грн. щомісячно), раніше позивачка з аналогічними вимогами до суду не зверталась, що не заперечується також відповідачем. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий час - за період з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року, а відповідно й в частині стягнення неустойки (пені), заявлені позивачкою без достатніх підстав, не доведені в судовому засіданні належними доказами; позивачка не зверталась до державного виконавця з приводу примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на дитину, а також до суду - з аналогічними позовами, тому в задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача як заборгованості за аліментами за період з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року у сумі (800,00 х 11 міс.) = 8800,00 грн., а також неустойки (пені) за період затримки сплати аліментів за вказаний період у сумі 2688,00 грн. (згідно розрахунку позивачки) - має бути відмовлено. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов'язок щодо матеріального утримання дитини - сина [PERSON] та погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки саме у твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка; будь-яких утримань з відповідача на користь третіх осіб за виконавчими документами не відбувається, тощо; посилання відповідача на наявні в нього претензії до позивачки з приводу його зустрічей з дитиною та спілкуванні з дитиною сторони можуть вирішувати в установленому порядку, про що роз»яснено сторонам в судовому засіданні; на вирішення даної справи ці обставини не впливають. Ствердження позивачки про те, що її матеріальний стан з урахуванням розміру стягуваних з відповідача аліментів на даний час значно погіршився з урахуванням зростання цін та розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно закону, а відповідач, як батько дитини, спроможний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1500,00 грн. на місяць, відповідачем не спростовані і він погоджується сплачувати аліменти саме у твердій грошовій сумі, маючи відповідні доходи, він (відповідач) є працездатною особою, інших утриманців він не має. За встановлених обставин, вирішуючи питання щодо зміни (збільшення) розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача та позивачки, і вважає за можливе та необхідне збільшити розмір аліментів з батька (відповідача) на утримання сина [PERSON], [INFO] - стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття сина [PERSON], з індексацією стягуваних сум відповідно до закону.

Outcome: partial