Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона з 2006 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від спільного проживання у них народилися дві доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним, працює не офіційно та отримує заробітну плату, за станом здоров`я має можливість сплачувати аліменти. Стягнень з нього за виконавчими документами не проводиться, інших неповнолітніх дітей він не має. Оскільки [PERSON] взмозі сплачувати аліменти на утримання доньок, але добровільно цього робити не хоче, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 18.03.2021 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Вказала, що з березня 2021 діти перебувають в школі-інтернаті для дітей зі слабким зором щоденно з понеділка по п`ятницю. Вона забирає їх додому на вихідні дні та на канікули. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Вказав, що дійсно є батьком двох доньок - [PERSON] та [PERSON] , завжди допомагає їм матеріально, купує речі та приладдя до школи. Знає, що діти знаходяться в інтернаті. Від дітей не відмовляється, згоден сплачувати аліменти. На даний час офіційно не працює, займається підробітками, однак має кошти, щоб допомагати донькам матеріально. Інших дітей на своєму утриманні не має, стягнень відносно нього не проводиться. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 2006 проживали спільно однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Відповідач [PERSON] є батьком двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Із довідки № 936-1 від 03.03.2021, виданої ЦНАП Козятинської міської ради Вінницької області, вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір"ю - [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Із довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Козятинською сільською радою Козятинського району Вінницької області 30.10.2019 № 324, вбачається, що малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Із довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Козятинською сільською радою Козятинського району Вінницької області 30.10.2019 № 323, вбачається, що малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Тобто, мати та діти проживають та зареєстровані за однією адресою. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні було встановлено та не заперечується сторонами, що діти позивача та відповідача на час розгляду справи в суді перебувають в школі-інтернаті щоденно з понеділка по п`ятницю. Частиною 1 статті 193 СК України передбачено, що влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Матеріалами справи підтверджено, що позивач з дітьми до влаштування останніх до навчального закладу проживали та були зареєстровані за однією адресою, а тому, стягнення аліментів має проводитися на користь матері дітей. [PERSON] не позбавлена батьківських прав, діти мають постійне місце проживання зі своєю матір`ю, а вона та батько дітей несуть обов`язок по утриманню дітей. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в з`явах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач в судовому засіданні визнав, що є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , згоден сплачувати аліменти на їх утримання. Таким чином, обставини, на які посилається [PERSON] в позовній заяві визнані [PERSON] , а тому, не потребують доказування. Обставин, які б вказували на необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено, оскільки ним до суду не надано доказів того, що останній невзмозі сплачувати аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, з метою повного дотримання інтересів дитини, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком малолітніх дітей, та проживає окремо від них, сплачувати аліменти на їх утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дітей не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03 березня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з зазначеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достовірність означає відповідність інформації, отримуваної із доказу, яка підтверджується шляхом зіставлення отриманої інформації з інших доказів, через порівняння, проведення відповідної експертизи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, доходить висновку, що позов є обгрунтованим, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved