Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] та поділ майна подружжя - зазначеного житлового будинку з виділенням їй 1/2 частини цього будинку. Зазначила, що з 14.03.2002 року перебувала в шлюбі з відповідачем та 03.07.2003 року ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Посилаючись на те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить йому на праві спільної сумісної власності і їх частки є рівними, та на даний час їх шлюб розірвано, просить визнати за собою право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, поділити зазначене майно, виділивши для неї 1/2 частину зазначеного житлового будинку. Відповідач [PERSON] позов визнав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що 14 березня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб і від даного шлюбу в них є двоє малолітніх дітей. Зазначила, що 03.07.2003 року вони з чоловіком придбали житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] і посилаючись на те, що зазначений будинок є спільною сумісною власністю подружжя і 07.03.2013 року шлюб між ними було розірвано, просить визнати за собою право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, поділити зазначене майно, виділивши для неї 1/2 частину будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та підтвердив факт перебування в шлюбі з позивачкою з 14.03.2002 року як і підтвердив факт купівлі ними 03.07.2003 року житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Зазначив, що під час купівлі вказаного житлового будинку договір купівлі-продажу укладався лише з ним, як з покупцем майна. З рішенням Острозького районного суду по справі №567/189/13-ц вбачається, що 07.03.2013 року судом було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем по справі, який було зареєстровано 14.03.2002 року Українською сільською радою Острозького району. З зазначеного рішення та копій свідоцтв про народження встановлено, що у позивача та відповідача є двоє малолітніх дітей - дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З договору купівлі-продажу від 03.07.2003 року встановлено, що цього числа було нотаріально посвідчено договір між [PERSON] та [PERSON] і за вказаним договором останній набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], шляхом придбання його за 16940 грн. З довідки Української сільської ради Острозького району №172 від 05.03.2014 року вбачається, що в зазначеному житловому будинку є зареєстровані позивач, відповідач та їх діти, але відповідач у вказаному житловому будинку фактично не проживає. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №Е-09/14 встановлено, що поділити житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на двох співвласників неможливо із-за відсутності технічної можливості для такого поділу, а ринкова вартість зазначеного житлового будинку становить 36500 грн. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2002 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб та в період шлюбу, а саме 03.07.2003 року подружжям було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Статтею 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності шлюбного договору між позивачем та відповідачем, або інших домовленостей щодо об'єктів права спільної сумісної власності, то частки майна подружжя щодо даного спору є рівними, а отже кожному з них належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №Е-09/14 встановлено, що поділити житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на двох співвласників неможливо із-за відсутності технічної можливості для такого поділу, а ринкова вартість зазначеного житлового будинку становить 36500 грн. Таким чином, спірний житловий будинок з надвірними будівлями є неподільною річчю. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Оскільки спірний житловий будинок є неподільною річчю, а позивачкою позовних вимог про присудження спірного майна для неї зі сплатою для відповідача грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно не заявлено, то виходячи з того, що відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог, в позові в цій частині слід відмовити. Оскільки судом позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, то на підставі ст.. 79, 84, 88 ЦПК України з відповідача на її користь необхідно стягнути витрати на правову допомогу, відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах в розмірі 205 грн. 50 коп. При цьому суд виходить з наступних розрахунків. 1218х40%=487,2 грн. 487,2 грн. х 50 хв. 37 с. = 411 грн. (компенсація витрат на правову допомогу в частині участі в судових засіданнях). Оскільки тільки половина позовних вимог [PERSON] задоволена, то за правилами ст.. 88 ЦПК України на її користь слід стягнути витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог, що становить 205 грн. 50 коп. За цими ж правилами, на підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути половину її витрат на сплату судового збору, що становить: 350:2=175 грн. та половину витрат на проведення судової експертизи, що становить 3000:2=1500 грн. На підставі ст.. 60, 69-71 СК України, ст.. 368 ЦК України,

Outcome: approved