Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був спадкоємцем майна матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя батько не встиг оформити право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки остання хворіла і вони здійснювали за нею догляд, а з 2005 року по день смерті бабуся фактично проживала разом з ними по [ADDRESS] , хоча зареєстрована була в с. Отроків, Новоушицького району, Хмельницької області. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому просить встановити факт спільного проживання його, [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Ухвалою суду від 3 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 8 годину 30 хвилин 30 жовтня 2019 року. 30 жовтня 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 2 грудня 2019 року у зв`язку із витребуванням судом доказів. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] , про що свідчать копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 1 вересня 2008 року та копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 червня 2016 року (а.с.9,10). Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 1989 року (а.с.5). [INFO] [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а.с.14). Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із неможливістю встановити факт спільного проживання, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 3 квітня 2019 року (а.с.16). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Поліховської Л.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Водночас після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 154-2016, за заявою [PERSON] (а.с.28-36). Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до частини десятої статті 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. З довідки № 194 від 27 лютого 2019 року, виданої Новоушицькою селищною радою, суд встановив, що [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до даних довідки за № 659 від 1 червня 2018 року [PERSON] з 2005 року до дня смерті проживала разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.13). Такі ж дані містяться у акті обстеження на предмет проживання (а.с.15). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала із спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання [PERSON] із [PERSON] на момент відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину. Водночас доказів спільного проживання заявника [PERSON] із [PERSON] матеріали справи не містять. Натомість з копії паспорта заявника суд встановив, що останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 28 листопада 2008 року, тобто після смерті [INFO] [PERSON] . Тому в частині заяви про встановлення факту спільного проживання заявника зі [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої необхідно відмовити. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: partial