Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

02.09.2014 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, уточнивши який просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, 31.05.2013р. звільнився з посади інженера механіка ПрАТ «Авіакомпанія»Аеросвіт», однак по факту звільнення відповідач не провів розрахунку по заробітній платі ні в день звільнення, ні на дату подання позову до суду, у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду про стягнення середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, згідно якої просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ніяких заперечень щодо позову не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] по 31.05.2013 року працював в Приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» та був звільнений на підставі наказу №1618-ос від 31.05.2013 року за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 11-12/, та довідкою про доходи /а.с. 13/. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У звязку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати позивач має право на отримання компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати». Утрата частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їхньої виплати компенсується у разі затримання виплати доходів на один і більше календарних місяців відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (з урахуванням внесених змін за постановами Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2001 року № 958 і від 31 березня 2003 року № 430). Відповідач зобовязаний зробити розрахунок суми такої компенсації. Відповідно до частини 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст.177 Кодексу законів про працю України. Під час звільнення позивача, всі належні суми повинні були виплачені йому в день звільнення. Оскільки відповідач порушив цю норму, то відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України підлягає виплаті позивачу середній заробіток за весь час затримки по день винесення судового рішення, а саме з 31.05.2013 року по день ухвалення судового рішення, який згідно з абзацом 3 пунктом 8 порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, становить 211 869,56 грн. ( 334 днів х 634,34 грн.). Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 2118 грн. 69 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України „Про оплату праці»,

Outcome: approved