Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтуванні заяви вказує на те, що заявник працює поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, в період часу з 15.04.2014 по 14.09.2014 він безпосередньо перебував на службі у зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. На розгляд комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, були направлені необхідні матеріали, під час розгляду яких було виявлено у наказах помилку щодо написання імені по-батькові заявника, в зв`язку з чим призупинено розгляд заяви заявника про прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій. Заявник зазначає, що в паспорті його ім`я по-батькові зазначено як « [PERSON] », натомість у наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) генерала-полковника Воробйова Г.П. № 43 від 21.10.2014, та наказі першого заступника Голови Служби-керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України генерала-полковника Малікова В. № 0106 від 25.09.2017, ім`я по-батькові заявника вказано як « [PERSON] ». Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність [PERSON] п. 4 Наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) генерала-полковника Воробйова Г.П. № 43 від 21.10.2014 про перебування особового складу Ізюмського міського відділу Головного управління МВС України в Харківській області з 15.04.2014 у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької області та Луганської областей, забезпечували її проведення та виконували посадові (функціональні) обов`язки за призначенням, в якому зазначено «прапорщик міліції [PERSON] » та належність [PERSON] п. 2 Наказу першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України генерала-полковника Малікова В. № 0106 від 25.09.2017 про припинення з 14.09.2014 залучення до проведення антитерористичної операції на території Донецької, Луганської та Харківської областей і виведено з підпорядкування керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької, Луганської та Харківської областей співробітників Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області, в якому зазначено « [PERSON] ». Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи: Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, в яких зазначив, що Головне управління Національної поліції в Харківській області не видавало вищевказаних наказів, а також підтвердив, що заявник в період з 19.06.2013 по 06.11.2015 проходив службу на посаді інспектора патрульної служби ВПС Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області, просив суд прийняти обґрунтоване та законне рішення у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правиламип.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що той факт, що п. 4 Наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) генерала-полковника Воробйова Г. П . № 43 від 21.10.2014 про перебування особового складу Ізюмського міського відділу Головного управління МВС України в Харківській області з 15.04.2014 у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької області та Луганської областей, забезпечували її проведення та виконували посадові (функціональні) обов`язки за призначенням, в якому зазначено «прапорщик міліції [PERSON] » та п. 2 Наказу першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України генерала-полковника Малікова В. № 0106 від 25.09.2017 про припинення з 14.09.2014 залучення до проведення антитерористичної операції на території Донецької, Луганської та Харківської областей і виведено з підпорядкування керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької, Луганської та Харківської областей співробітників Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області, в якому зазначено « [PERSON] » належить [PERSON] , підтверджується наступними доказами: копіями паспорта, свідоцтва про народження, ідентифікаційного номера, спеціального жетону № [NUMBER] (а.с.7-10), а також довідкою, виданою 13.11.2019 начальником Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області полковником поліції [PERSON] (а.с.20) та копією послужного списку [PERSON] . Однак, у п. 4 Наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) генерала-полковника Воробйова Г. П . № 43 від 21.10.2014 про перебування особового складу Ізюмського міського відділу Головного управління МВС України в Харківській області з 15.04.2014 у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької області та Луганської областей, забезпечували її проведення та виконували посадові (функціональні) обов`язки за призначенням, та п. 2 Наказу першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України генерала-полковника Малікова В. № 0106 від 25.09.2017 про припинення з 14.09.2014 залучення до проведення антитерористичної операції на території Донецької, Луганської та Харківської областей і виведено з підпорядкування керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької, Луганської та Харківської областей співробітників Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області, ім`я по-батькові заявника зазначено " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] " (а.с.11-17). Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності відповідних наказів заявнику потрібно йому для того, щоб він мав можливість отримати посвідчення учасника бойових дій та для забезпечення його соціально-правового захисту як особи, яка брала участь у проведенні АТО, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved