Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа , яка не заявляє самостійних вимог Бирлівська сільська рада Бершадського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позов мотивують тим , що згідно виписки з погосподарської книги №10, особовий рахунок № 851, житловий будинок № 133 по вул. Комсомольська (нині Залужанська) в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області відносився до суспільної групи колгоспників та станом на 15.04.1991 року до складу двору входили : [PERSON] Дмитрович-голова двору, [PERSON] Михайлівна- дружина, [PERSON] (після шлюбу Гадз) [PERSON] . В даному житловому будинку також прописаний [PERSON],[INFO], який з 28.10.2008 року по 13.03.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Стверджують , що з 2008 року [PERSON] в їх будинку по вул. Залужанська в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області не проживає, а повернувся до своїх батьків, де і проживає зараз [INFO]. Таким чином [PERSON] більше семи років в належному їм будинку не проживає, не підтримує сімейних відносин з [PERSON], не веде господарство, там відсутні його речі. На даний час позивачі позбавлені можливості оформити субсидію на комунальні послуги в зв'язку з тим, що для цього необхідно надати довідку про доходи всіх осіб, які зареєстровані в будинку, а це неможливо, оскільки вони з [PERSON] не спілкуються. Відповідач ігнорує їх прохання добровільно знятися з реєстрації у будинку по вул. Залужанська в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області, а тому просять визнати [PERSON] таким , що втратив право користування житловим будинком розташованим в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області по вул. Залужанська (колишня Комсомольська),133. Позивачі в судове засідання не з"явилися, надали до суду письмові заяви, в яких заявлені вимоги підтримали повністю, просять слухати справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді , про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги №10, особовий рахунок № 851, житловий будинок № 133 по вул. Комсомольська (нині Залужанська) в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області відносився до суспільної групи колгоспників та станом на 15.04.1991 року до складу двору входили : [PERSON] Дмитрович-голова двору, [PERSON] Михайлівна- дружина, [PERSON] (після шлюбу Гадз) [PERSON]. Таким чином позивачі набули права власності на вказаний житловий будинок на підставі Закону України "Про власність". Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в належному позивачам житловому будинку по вул.Залужанській в с.Бирлівка Бершадського району Вінницької області. Позивачі в позовній заяві стверджують, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає з 2008 року. Факт відсутності [PERSON] в належному позивачам житловому будинку з 2009 року по даний час констатовано довідкою Бирлівської сільської рад Бершадського району Вінницької області № 1328 від. 19.12.2016 року . Як зазначено у ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наведене кореспондується і з нормами ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом. Статтею 401 ЦК України, передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Частиною 2 вказаної статті унормовано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із здобутих у справі доказів судом з'ясовано, що в розумінні ст.64 ЖК України та ст.3 СК України, відповідач [PERSON] був зареєстрований в належному позивачам житловому будинку на правах члена їх сім'ї - як зять, відтак набув права сервітуту, проте з 2009 року там не проживає, тобто більш як один рік, відтак слід констатувати, що він втратив право на користування цим житлом, оскільки інше не було встановлено домовленістю між ним та власниками житла чи законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на нормах чинного законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved