Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

16 липня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся Прокурор Кременчуцького району в інтересах держави в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину . В обґрунтування позову вказував, що в ніч з 08 на 09 лютого 2014 року [PERSON] знаходився в приміщені нічного клубу « Плазма», розташованого в с. Рокитне Кременчуцького району Полтавської області, де святкував зустріч випускників. Приблизно о 01:00 годині 09.02.2014 року навпроти нічного клубу « Плазма» між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка на грунті особистих раптово виниклих неприязних стосунків, під час якої [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, наніс [PERSON] один удар рукою, зажатою в кулак, в область обличчя, від якого останній впав на підлогу, потім [PERSON] наніс лежачому на підлозі [PERSON] приблизно 3-4 удари руками, зажатими в кулак, в область голови та один удар в область тулуба. Після цього [PERSON] присутні відтягнули від [PERSON], та він припинив свої протиправні дії. Згідно висновку судово - медичної експертизи № 298 від 25.04.2014 року у громадянина [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна лівої лопатки, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, часткового розриву лівого ключично - акроміального сполучення, який по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню, що спричинили довготривалий розлад здоров'я. З вказаними тілесним ушкодженнями [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні з 14.02.2014 року по 20.02.2014 року. На лікування [PERSON] закладом охорони здоров'я витрачено 1082 гривні 82 копійки. Органом досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого статтею 128 КК України. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від. 15.07.2014 року кримінальне провадження № 536/1425/14/14 к відносно [PERSON] закрито, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Оскільки завдана шкода добровільно не була відшкодована відповідачем, позивач, посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути її з відповідача примусово на підставі статті 1206 Цивільного кодексу України. Представник Фінансового управління Кременчуцького районної державної адміністрації - Вишня В.І. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Прокурор прокуратури Кременчуцького району в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року кримінальне провадження № 1кп/536/129/14 про обвинувачення [PERSON] у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрито у зв'язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Ухвала набрала законної сили. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна лівої лопатки, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, часткового розриву лівого ключично- акроміального сполучення, який по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню, що спричинили довготривалий розлад здоров'я. В наслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Кременчуцькій центральній районній лікарні з 14 лютого 2014 року по 20 лютого 2014 року , на лікування якого закладом охорони здоров'я витрачено кошти в сумі 1082 гривні 82 копійки, що підтверджується довідкою від 22.05.2014 року № 01-21/1269, яка була видана Кременчуцькою центральною районною лікарнею. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного Порядку, в разі коли при ухваленні ухвали сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Враховуючи вищевикладене, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не відшкодував кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора Кременчуцького району в інтересах держави в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації є обґрунтованими та такими, що пілягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved