Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказала, що вона [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про моє народження Серія [NUMBER] та копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] Згідно заповіту, посвідченого 11 березня 2003 року секретарем виконавчого комітету Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 68, [PERSON], [INFO], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті за законом, і на що вона матиме право, заповідала своїй дочці [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року у с. Староаврамівка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] З довідки виконавчого комітету Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 1391 від 10.11.2017 року слідує, що [PERSON] проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті [INFO] року в [ADDRESS] Разом з нею проживали і були зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO]. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] Згідно особового рахунку [NUMBER] погосподарської книги № 11 села Староаврамівка Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області житловий будинок та господарські будівлі і споруди [ADDRESS] належали до дня смерті [INFO] року [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Староаврамівської сільської ради № 1391 від 10.11.2017 року. Ухвалою суду від 06.12.2017 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду на 18 грудня 2017 року . Справа розглядається за правилами ,що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року ( далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу XІІІ Перехідні Положення ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але в позовній заяві до суду прохала суд провести розгляд справи у її відсутність. В судове засідання представник відповідача Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1235 ЦК України позивачка [PERSON], є спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину у відповідності до вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття, а тому має право успадкувати належне їй спадкове майно. Із повідомлення державного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу від 01.12.2017 року № 2075/02-14 слідує, що спадкова справа на майно померлої [INFO] року [PERSON] за № 51/2009 відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 04.02.2009 року на підставі позивачки заяви про прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає, інших осіб, які вважаються в порядку ч.3, ч. 4 ст. 1268 ЦК України такими, що прийняли спадщину, немає. Таким чином, позивачка [PERSON], є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину своєї матері [PERSON] У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на належний [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] позивачці державним нотаріусом роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Враховуючи викладене, у разі якщо документ, який підтверджує право власності спадкодавця відсутній і реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна, який спадкоємець бажає успадкувати не була проведена за життя спадкодавця, питання належності його попередньому власнику (спадкодавцю) та визнання права власності за наступним його власником (спадкоємцем) може вирішуватися у судовому порядку. З довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2017 № 211-Т року слідує, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Відповідно до Інформаційної довідки від 24.11.2017 року за № 3990, виданої ПП «Бюро послуг та консультацій» та технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] останній складається з: житлового будинку - літ. «А-1» загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м.; сараю - літ. «Б», сараю - літ. «В», сараю- літньої кухні - літ. «Г», прибудови - літ. «г», курнику - літ.«г-1», колодязя № 1, огорожі №2. Вартість вказаного домоволодіння становить 124 354 гривень. Житловий будинок по [ADDRESS], що належав померлій [INFO] року [PERSON], розташований на неприватизованій земельній ділянці, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 1460 від 22.11.2017 року. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1217 ЦК України одним із видів спадкування є спадкування за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на вищезазначене домоволодіння. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, правовстановлюючі документи на спадкове майно якої відсутні, саме тому питання визнання права власності в порядку спадкування за заповітом вирішується в судовому порядку, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування за даних обставин не існує. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved