Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що з [PERSON] (далі -Відповідач) вона перебуває в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області 28 липня 2001 року (актовий запис № 5). Позивач зазначає, що її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Сторони брали шлюб вперше. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], батьком яких в свідоцтві записаний Відповідач. Позивач вказує, що протягом всього подружнього життя між ними постійно виникали суперечки, причиною яких було надмірне вживання Відповідачем спиртних напоїв. Знаходячись напідпитку чоловік ображав її брутальною лайкою, бували випадки, що жорстоко бив, завдаючи фізичного болю. Таке ставлення Відповідача призвело до відчуження і втрати почуттів. Подружні стосунки неодноразово припинялися, проте маючи намір зберегти повну родину - мирилися. Близько місяця тому, в результаті суперечки, Позивач змушена була залишити чоловіка і з дітьми переїхала на проживання до батьків. За цей час спроб до примирення не було. За таких обставин, Позивач вважає, що зберегти шлюб недоцільно і на примирення не згодна. В даний час Відповідач чинить перешкоди в користуванні будинком, який є їхньою спільною сумісною власністю і в разі спору Позивач змушена буде звертатися до суду з позовом про поділ майна. Після розірвання шлюбу Позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]». Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 123020, виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області (актовий запис № 5) між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], 28 липня 2001 року було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на - „ [PERSON]". Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] та серії [NUMBER] [PERSON] [INFO], їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року сторонам по справі надавався строк для примирення терміном один місяць, проте сторони не примирилися. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved