Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з літа 2012 року до жовтня 2013 року. [INFO] вона народила дитину [PERSON] , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач є батьком народженої дитини, однак останній відмовляється подавати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Під час її вагітності вони з відповідачем проживали разом у будинку її батьків, а саме за адресою: [ADDRESS] , відповідач після народження дитини зустрічав її з новонародженим сином із пологового будинку, про що свідчать відповідні фотографії, крім того після народження сина, вони з відповідачем протягом чотирьох місяців мешкали разом у квартирі його сестри, вели спільне господарство. Разом з тим, відповідач на перших порах надавав дитині матеріальну допомогу, купував подарунки, а батько відповідача визнавав новонароджену дитину, як свого онука. На жаль, на сьогоднішній день, відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з нею, відповідач фізично здоровий, працездатний, має майно, інших утриманців не має. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду та просить: - визнати, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року було призначено у справі судову біологічно-генетичну експертизу, у звязку з чим провадження у справі зупинялося (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року провадження у справі було поновлено (а.с. 41). Ухвалою суду від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 45). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 49). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з літа 2012 року до жовтня 2013 року, і [INFO] відповідач народила сина [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 2013 року, наданого суду у засвідченій позивачем копії, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що запис про батька дитини у актовому записі про народження № 72 вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00016524891 від 08 квітня 2016 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року у даній справі призначено судову біологічно-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу (а.с. 26-27), яку КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" повернуло без виконання, у зв`язку з неявкою обох сторін 14 січня 2019 року та неявкою відповідача 11 лютого 2019 року і 11 березня 2019 року (а.с. 38). Факт народження [INFO] спільної дитини сторін - [PERSON] підтверджується також і наданими фотознімками, на яких відповідач [PERSON] зустрічає позивача [PERSON] разом із новонародженою дитиною із пологового будинку (а.с. 8-11). Аналізуючи викладене, з урахуванням ст. 109 ЦПК України та положень постанови Пленуму верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, і [PERSON] має бути визнаний судом батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, судом установлено, що що дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 12). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі статті 181 СК України, 1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до приписів статті 182 СК України 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі статті 183 СК України, 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають часткову задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial