Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

15.09.2010 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення окремого режиму проживання подружжя, поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання договорів іпотеки недійсними. 17.03.2011 р. позивачка уточнила позовні вимоги та просить поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності її та її чоловіка, [PERSON], виділити їй та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], виділити [PERSON] та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], також просить визнати недійсним договір іпотеки квартири [ADDRESS] укладений 05.09.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України», та договір іпотеки квартири [ADDRESS] укладений 05.09.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» та стягнути на її користь судові витрати. (а.с.3-6, 30-33) При цьому посилається на те, що в період шлюбу нею та відповідачем було придбано наступне майно, яке підлягає поділу: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідач без її згоди отримав в ВАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти за кредитним договором та надав у забезпечення виконання кредитного зобов'язання у заставу вказані квартири. Оскільки договори іпотеки укладені без її згоди то вони повинні бути визнані недійсними. В судове засідання представник позивачки не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що просить розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надавав суду письмові заперечення на позов. (а.с. 73-76) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Згідно договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 2808 від 27.11.2007 р., що укладений між [PERSON] та [PERSON] останній придбав квартиру [ADDRESS]. (а.с. 48-49) Відповідно до договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 3507 від 21.08.2006 р., що укладений між [PERSON] та [PERSON] останній прийняв в дар квартиру [ADDRESS]. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 01.02.2011 р., яке набрало законної сили 11.02.2011 р., визнано удаваним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 21 серпня 2006 року за р.№ 3507, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар квартиру [ADDRESS], а також визнано, що насправді 21 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] р.№.№ 3507, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. (а.с. 8-9, 70-72) Отже під час шлюбу сторони придбали у власність квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю [PERSON], тому суд вважає за можливе відступити від принципу рівності часток у майні подружжя та виділити [PERSON] у власність більшу частку майна, а саме квартиру [ADDRESS], яка складається з двох кімнат загальною площею 54,2 кв.м, жилою площею 34,1 кв.м. Виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат загальною площею 46,8 кв.м, жилою площею 39,8 кв.м. 04.09.2008 р. між ВАТ„Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське міське відділення № 7860 ВАТ „Ощадбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського міського відділення АТ „Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1853. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 05.09.2008 р. між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1264, згідно якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS], а також іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1261, згідно якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] (а.с.34-39, 42-47, 99-103) Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майрна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ст.6 Закону України „Про іпотеку", майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Відповідно до п. 25 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 р. при оспоренні договору застави (іпотеки) суд має враховувати положення статті 578 ЦК України, згідно з якими майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі. Згідно із ч.1 ст. 203, ч. 1 ст.215 ЦК України змість правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким, чином, оскільки позивачка не надавала свою згоду на укладання іпотечного договору, який укладений між банком та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1264 від 05.09.2008 р., згідно якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] вказаний договір слід визнати недійсним. Будь-яких правових підстав для визнання недійсним іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1261 від 05.09.2008 р., що укладений між банком та [PERSON], згідно якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] не має. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 171 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial