overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивачка мотивує тим, що з 16.09.2000 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому мають дітей : сина [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Зазначає, що протягом року вони не підтримують сімейних відносин , оскільки систематичні конфлікти та непорозуміння призвели до розпаду сім»ї. Протягом вказаного строку взаємні образи та відсутність взаєморозуміння між ними унеможливили примирення за наданий судом строк та поновлення сім»ї. Вони продовжують проживати в одному будинку з своїми дітьми , однак , поновлювати сімейні відносин не бажають , а тому на розірванні шлюбу вона наполягає. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги з підстав, зазначених позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 16.09.2000 року , шлюб зареєстровано Микуличинською сільською радою Яремчанської міської ради Івано-Франківської області , актовий запис № 21. Із копій свідоцтв про народження вбачається , що сторони мають двох дітей : сина [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Як встановлено поясненнями сторін , діти проживають з обома батьками . Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено, що протягом року сторони, незважаючи на те, що проживають разом в одному будинку, не підтримують сімейних відносин, оскільки між ними склалися такі стосунки, які унеможливили підтримання подружніх відносин. За наданий судом строк для примирення сторони не примирилися і не поновили сімейних відносин, в зв»язку з чим шлюб носить формальний характер. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці, яка змінила прізвище під час реєстрації шлюбу, слід присвоїти прізвище [PERSON] згідно зробленого нею вибору, відповідачу слід залишити прізвище [PERSON] . На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2010 року. [INFO] в них народився син [PERSON]. Протягом останніх років сімейні відносини між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення подружніх відносин. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, на подружні відносини. З цих причин примирення і збереження сім"ї вважає неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В поданій суду заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, примирення вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В поданій суду заяві зазначає, що позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати, спору щодо місця проживання дитини у них з позивачкою немає, син проживатиме з матір"ю, справу просить розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 30 жовтня 2010 року, шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 78. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які виключають спільне проживання та збереження сімейних відносин. Як вбачається з змісту позову, спільне життя сторін не склалося, вони люди різних поглядів на життя та подружні відносини, і це призводить до розбіжностей щодо бачення їхніх сімейних стосунків, що в кінцевому результаті призвело до припинення сімейних відносин. Сторони проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу, не бажаючи примирення. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує, що син [PERSON] проживає з матір'ю, і згідно домовленості між сторонами після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Строни уклали шлюб 20.01.2016 року. За час шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає про необхідність розірвання шлюбу, оскільки відносини між сторонами носять негативний характер, сторони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач та її представник в судове засідання не з"явилися, згідно поданої заяви просять розглянути справу у їх відсутності. Відповідач повторно в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Судові витрати понесені позивачем в сумі 704, 80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно . В суді позивачка, підтримуючи позовні вимоги , вказує, що вона є матір»ю [PERSON] На даний час вона є літньою особою, яка часто хворіє, перебуває у скрутному майновому становищі , позбавлена можливості отримання достатніх засобів для існування та утримання оселі, де вона проживає. Через ув»язнення сина вона особисто не може належним чином забезпечити себе , але враховуючи те, що у відповідача є особисті кошти, які зберігаються на рахунках у МВ ДВС Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, тому вважає, що ці кошти необхідно витратити на її утримання, як аліменти. Відповідач в судовому засіданні позов визнає, проти стягнення аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON]. На даний час позивачка є пенсіонеркою, часто хворіє, перебуває у скрутному майновому становищі , позбавлена можливості отримання достатніх засобів для існування , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.02.1974 року, пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 03.01.2006 року. Через ув»язнення відповідача [PERSON], який відбуває покарання у місцях позбавлення волі, позивачка не може належним чином себе забезпечити . Відповідно до ст.202 ч.1 СК України повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд враховує матеріальний стан ув»язненого та його платоспроможність, а також те, що у відповідача є особисті кошти, які зберігаються на рахунках у МВ ДВС Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, він утримує двох малолітніх дітей, що підтверджується копією рішення суду від 05.12.2014 року, а тому аліменти підлягають стягненню згідно ст. 205 СК України у твердій грошовій сумі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2015 року і довічно. В решті позовних вимог відмовити. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн. щомісячно . В обґрунтування позову вказує, що вона є інвалідом ІІІ групи загального захворювання , довічно, їй 63 роки, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1100,00 грн. У зв'язку з хворобою потребує постійного лікування. Будь-яких інших доходів не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. Відповідач по справі, тобто її син [PERSON], працездатний, має нерегулярний мінливий дохід , проте відмовляється надавати їй матеріальну допомогу. Тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з»явилася , звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , позов визнає, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, довічно, що підтверджується довідкою Сер. МСЕ № 091837 від 25.07.2006 року. Позивачка є похилого віку, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1100,00 грн. З епікризу відділення кардіо- та ендоваскулярної хірургії Хмельницької обласної лікарні вбачається, що [PERSON] хворіє на гіпертонічну хворобу ІІІ ст., 2 стіпінь, ризик високий, у зв'язку з хворобою потребує постійного лікування. Будь-яких інших доходів крім пенсії остання не має, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач по справі [PERSON], тобто син позивачки, працездатний, має нерегулярний мінливий дохід, проте відмовляється надавати матері будь-яку матеріальну допомогу. Відповідно до ст.202 ч.1 СК України повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. На підставі вищевикладеного, суд вважає , що позов підлягає задоволеню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2003 по 2008 році. Від спільного проживання у них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. В 2012 році вона одружилася , в зв»язку з чим дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на [PERSON]. Позивачка зазначає, що відповідач коштів на утримання дочки не надає , дитина перебуває на її утриманні , вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також на її утриманні і вихованні знаходяться ще двоє малолітніх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини , просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в наданій суду 16.01.2015 року письмовій заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в наданій суду 16.01.2015 року письмовій заяві зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у його відстуності. Тому справу слід розглянути у відсутності сторін, наявні в матеріалах справи докази суд вважає достатніми для вирішення спору. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] . Позивачка дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] в зв»язку з одруженням в 2012 році, що стверджується наданою копією свідоцтва про шлюб. Неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає з матір»ю і перебуває на її утриманні. Дана обставина не заперечується відповідачем та стверджується актом обстеження матеріально - побутових умов позивачки , складеним 14.11.2014 року депутатом Яремчанської міської ради . Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, так як від такого обов"язку він ухиляється. Розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, визначає як 1/4 частину її заробітку (доходу), але не менше , ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на матеріальне становище сторін та відповідно до заявлених і визнаних відповідачем позовних вимог. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання сина - [PERSON] [PERSON]»яновича, [INFO]. В суді позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року. Мають неповнолітню дитину. На даний час припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітню дитину, яка на даний час знаходиться на її утриманні, тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, обгрунтовуючи тим, що в даний час він не працює , зареєстрований у Центрі зайнятості , як безробітний і його дохід є мінливим, крім того , купляє синові одяг та взуття , що підтверджується товарними чеками . Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, від якого мають сина - [PERSON] [PERSON]»яновича, [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 087328 від 04.06.2011 року, свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 164707 від 03.12.2011 року . На даний час сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний і спроможний утримувати сина . Позивачка потребує допомоги на утримання неповнолітньої дитини . Відповідно до ст.60 ЦПК України сторони зобов"язані довести ті обставини , на які вони посилаються . Відповідач , заперечуючи позов вказує, що не має стабільних доходів , докази , на підтвердження своїх заперечень , не надав, надав лише довідку з Кам»янець-Подільського МЦЗ від 06.12. 2016 року про те , що він дійсно зареєстрований , як безробітний в Центрі зайнятості з 18.08.2016 року і отримує допомогу по безробіттю , тому суд вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти , згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] . В обґрунтування позову вказує , що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2013 року. Мають неповнолітню дитину. На даний час сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки , хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітню дитину, яка на даний час знаходиться на її утриманні, тому просить позов задовольнити . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явилася , подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов своєї довірительки підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2013 року, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2013 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 17.06.2015 року. На даний час сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки , хоча працездатний і спроможний утримувати дитину. Донька проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні . Позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому позов підлягає задоволенню. Частиною 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного , розумового , духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи , які виховують дитину , несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO] . В обґрунтування позову вказує , що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2007 року. Мають неповнолітню дитину. На даний час сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітню дитину, яка на даний час знаходиться на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просить його задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2007 року, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] , батьком якої є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2007 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.01.2010 року. На даний час сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний і спроможний утримувати дитину. Син проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім"ї Довжоцької сільської ради за № 3525 від 19.11.2018 року. Позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому позов підлягає задоволенню. Частиною 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного , розумового , духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи , які виховують дитину , несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved