Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

15 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], який належав померлій на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Спадкоємець вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом поховання спадкодавця, утримання будинку та оброблення земельної ділянки. [PERSON], тобто мати позивача, не встигла оформити спадщину юридично та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як померла [INFO]. Після смерті матері позивач вступив в управління спадковим майном шляхом проживання з [PERSON] та був зареєстрований за однією адресою з нею. Однак, вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у зв'язку з тим, що на зазначене домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO], яка фактично прийняла спадщину після [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON] не з'явились, надавши до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги позивача підтримує, просить розглянути справу у їх відсутність (а. с. 42). Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Міський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 41). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Державний нотаріус надіслала до суду лист про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду (а. с. 34 ). У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Зокрема, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Також, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 11 ч. 1 статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі смерті власника. За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Згідно заповіту, посвідченого 12 травня 1999 року завідуючою юридичним відділом виконкому Ворожбянської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за № 0-85, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а. с. 12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про народження 22 травня 1987 року зроблено відповідний запис за № 42 (а. с. 8). З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано 03 грудня 2002 року, прізвище після розірвання шлюбу присвоєно - [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], тобто мати позивача, померла [INFO] (а. с. 10). З наявної в матеріалах справи копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 24 жовтня 1960 року, [PERSON] надано право на безстрокове користування земельною ділянкою [ADDRESS], загальною площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку (а. с. 13-14). Із змісту витягу з рішення Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області 5 скликання 21 сесії від 28 липня 2008 року вбачається, що [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а. с. 24). Згідно довідки-характеристики об'єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що станом на 05 грудня 2014 року загальна інвентаризаційна вартість зазначеного житлового будинку складає 32 537 грн. Станом на 31 грудня 2012 року власником домоволодіння на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки зазначено [PERSON] (а. с. 15). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 05 грудня 2014 року власником записано [PERSON] (а. с. 16-20). У відповідності до довідки, виданої виконкомом Ворожбянської міської ради від 09 березня 2010 року за № 195, земельна ділянка в [ADDRESS] передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому № 139 від 30 листопада 1993 року в розмірі 0,0794 га, з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,0794 га, але державний акт за життя померла не отримала (а. с. 22). З довідки, виданої депутатом Ворожбянської міської ради Кислою І. В. від 27 листопада 2014 року вбачається, що мати позивача [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON], яка була одинокою шляхом здійснення поховання, управлінням, володінням та утриманням житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Також обробляла прибудинкову земельну ділянку, прийняла у спадок речі спадкодавця та інші предмети побуту (а. с. 23). Отже, наведене вище свідчить про те, що [PERSON] за життя набула право на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], але отримати правовстановлюючий документ не встигла у зв'язку зі смертю. Крім того, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради від 27 листопада 2014 року за № 1752, [PERSON], постійно до дня смерті [INFO] проживала разом з чоловіком [PERSON] та синами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. [PERSON] постійно на протязі шести місяців із дня смерті [PERSON] проживав за вказаною вище адресою, здійснював догляд за спадковим майном (а. с. 21). З довідки Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця Комунального підприємства Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 22 січня 2015 року вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в БТІ зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої, виконком Ворожбянської міської ради, 06.08.1958 рік (а. с. 33 ). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої Білопільською державною нотаріальною конторою спадкова справа відносно [PERSON], яка померла [INFO], заведене за № 63/2009, а спадкова справа відносно [PERSON], яка померла [INFO], заведена за № 10/2010 ( а. с. 35, 38). Із наданих копій спадкових справ № 63/2009 та № 10/2010 вбачається, що після [PERSON], яка померла [INFO], 12 лютого 2009 року заведена спадкова справа за заявою [PERSON] ( а. с. 39-40), а після [PERSON], яка померла [INFO] спадкова справа заведена 22 січня 2010 року за заявою [PERSON] - позивача у справі ( а. с . 36-37) . Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач набув право на спадщину після матері [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після [PERSON], однак через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], він позбавлений можливості вільно розпоряджатися спадковим майном. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved