Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом через свого представника [PERSON] , який просив зняти арешт з майна [PERSON] , вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження арешт, що був зареєстрований: 01.11.2012 за № 13193505 реєстратором: Перша Київська державна нотаріальна контора, на підставі постанови про накладення арешту на майно від 25.10.2012 у кримінальній справі № 14, винесеної капітаном юстиції [PERSON] , ст. слідчим в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Київській області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 04.09.2017 набув у власність земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться у м. Переяславі Київської області, про що 25.09.2017 державним реєстратором були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме мано. Водночас, до реєстру було внесено актуальну інформацію про державну реєстрацію обтяжень цієї земельної ділянки. Як з`ясувалось, таке обтяження відбулось на підставі Інформації з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, де за № 13193505 від 01.11.2012 Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на все майно [PERSON] на підставі Постанови про накладення арешту на майно від 25.10.2012, винесеної у кримінальній справі №14 слідчим відділу Управління СБУ в Київській області Глущенко В.І. Представник позивача зазначає, що обтяження майна позивача на даний час не є виправданим та створює перешкоди позивачу в розпорядженні набутим у власність майном, посилаючись при цьому на ту обставину, що кримінальне провадження відносно [PERSON] , який обвинувачувався за ст. 367 ч.1 КК України, закрито постановою Баришівського районного суду Київської області від 12.07.2013. Ні конфіскації майна, ні спеціальної конфіскації в кримінальному провадженні не передбачалось, цивільний позов не заявлявся. Проте, ні суд, ні орган досудового розслідування при закритті кримінального провадження не вирішив питання скасування арешту майна, який накладався слідчим. Представник відповідача Головного Управління СБУ в місті Києві та Київській області Кломієць В.В. обставини, на які посилався позивач визнала, проти зняття арешту з майна не заперечувала, але зазначила, що ними вживались заходи за заявою позивача по питанню зняття арешту з майна, однак Баришівський районний суд Київської області на їх запит від /30.10.2020 до цього часу не направив належним чином завірену копію постанови суду про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] , що унеможливлює розгляд цього питання на рівні ГУ СБУ. Представник третьої особи ДП «НАІС» надало пояснення по суті спору, які зводяться до того, що ця установа не має свого інтересу у даній справі, оскільки вона є технічним адміністратором Державного реєстру прав та не приймає рішення, пов`язані з реєстрацією прав та їх обтяжень. Залучений позивачем відповідач ГУ ДФС у Київській області в судове засідання не з`явився та не надав відзиву на позов. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. 22.06.2012 прокурором Київської області винесено постанову про порушення кримінальної справи №14 відносно депутата Переяслав-Хмельницької міської ради [PERSON] за ч.2 ст. 364 КК України. Кримінальну справу для проведення досудового розслідування направлено до слідчого відділу Управління СБУ в Київській області. 25.10.2012 слідчим в ОСВ слідчого відділу Управління СБУ в Київській області в кримінальній справі №14 з метою забезпечення в майбутньому цивільного позову винесено постанову про накладення арешту на майно обвинуваченого [PERSON] , де б воно не знаходилося і в чому б воно не виражалося. На підставі вищевказаної постанови слідчого до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 01.11.2012 за № 13193505 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора внесено відомості про арешт всього майна, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 28.09.2017 цей запис був перенесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером: 1364644832110 від 25.09.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га, кадастровий номер: 3211000000:01:028:0087, для індивідуального садівництва, яка розміщена у м. Переяслав-Хмельницький Київської області. В числі актуальної інформації про право власності на цю земельну ділянку вказано також про внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 28.09.2017 У розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису обтяження: 22571715 міститься інформація про реєстрацію 01.11.2012 обтяження у виді арешту нерухомого майна [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), де обтяжувачем значиться Управління СБУ в Київській області. Інформація внесена на підставі відомостей про реєстрацію до 01.01.2013 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження :13193505 від 01.11.2012. За даними Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі документи, де боржником являється [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) станом на 07.10.2020 на виконанні не перебувають. 09.10.2020 [PERSON] звернувся до ГУ СБУ в м. Києві та Київській області з заявою, де серед іншого, просив прийняти рішення про зняття арешту з майна, зареєстрованого 01.11.2012 за № 13193505 Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 25.10.2012, винесеної слідчим Глущенком В.І. у кримінальній справі. У відповідь на звернення позивача Заступник начальника слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області Глущенко В.І. 30.10.2020 направив запит (вих № 51/12-8997) до Баришівського районного суду Київської області про надіслання на адресу Управління копії постанови від 12.07.2013 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи відносно [PERSON] (справа №1001/1797/12). Відповіді на запит на момент розгляду справи в суді, за твердженням представника відповідача, Управління не отримало. Арешт з майна не знято. Згідно наданої позивачем копії постанови Баришівського районного суду Київської області від 12.07.2013 у справі № 1001/1797/2012 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрито провадження у кримінальній справі. За змістом постанови цивільний позов по справі не заявлявся. Отже встановлені судом та викладені вище обставини справи свідчать, що майнові права позивача [PERSON] зазнають обтяження у виді арешту на все майно, накладеного на підставі постанови слідчого СБУ від 25.10.2012 у кримінальному провадженні №14. Оскільки цивільний позов, на забезпечення якого слідчий наклав арешт, у кримінальній справі не заявлявся, а сама кримінальна справа відносно [PERSON] закрита судом постановою від 12.07.2013 що набрала чинності 28.07.2013, відпала потреба у збереженні обтяження майна особи, яка на той час притягувалась до відповідальності. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 20.03.1952 року, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року Законом №475/97, положеннями протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції, та положеннями Цивільного кодексу України (ч.1,2 ст. 319, ст. 321 ЦК) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, За змістом статті16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений законом, зокрема, шляхом припинення правовідношення чи дії, яка порушує право. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає правильними та доведеними аргументи представника позивача, щодо безпідставного продовження обмеження цивільних (майнових) на нерухоме майно [PERSON] . В суді не встановлено обставин, за яких продовження обтяження майна [PERSON] може бути виправданим. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону та не порушує прав інших осіб. Отже позовні вимоги, заявлені до обтяжувача майна: відповідача у справі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved