Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

02 березня 2017 року комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4060 грн. 77 коп. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго надавало послуги теплопостачання відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Плата за послуги теплопостачання повинна проводитись відповідачем своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Однак відповідач плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству Павлоградтеплоенерго не сплатила. В результаті за період з 01.01.2002 року по 01.01.2017 року утворилась заборгованість перед КП Павлоградтеплоенерго в сумі 4060 грн. 77 коп. В судове засідання представник позивача та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач позовні вимоги не визнала, просила застосувати строк позовної давності. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, яка проживає за адресою [INFO], має заборгованість за плату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго». Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго надавало послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS]. Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає розрахунковим. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Як вбачається з особового рахунку, оформленого на [PERSON] за адресою: [ADDRESS], станом на 11.2013року утворилась заборгованість за оплату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго в розмірі 4060 грн. 77 коп., в подальшому оплата не нараховувалася у зв"язку з демонтажем приборів(а.с.8). Згідно письмової заяви, адресованої суду, [PERSON] просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256,257, ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно частин 2-5 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Споживачем у в останні три роки не здійснювалось погашення заборгованості за спожиту теплову енергію та не вчинялись дії, які свідчать про визнання боргу. Отже, підстави для переривання перебігу позовної давності відсутні. При визначенні суми, яка підлягає стягненню з відповідача в межах трирічного строку позовної давності, суд враховує, що позивач звернувся до суду 02 березня 2017 року, заборгованість відповідача станом на 12 грудня 2016 року складала 4060,77 грн. Станом на 02 березня 2014 року заборгованість склала також 4060,77 грн. Отже, заборгованість за останні три роки становить: 4060,77 4060,77 = 0 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки від відповідача надійшла заява про застосування позовної давності, а позивачем не надано доказів щодо наявності підстав для переривання її перебігу.

Outcome: dismissed