Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

26 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 06.10.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб розпався. Вона з дітьми проживає окремо від відповідача, діти знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1350 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме: просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів його доходу. Не заперечувала проти розгляду справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неприбуття суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 06 жовтня 2007 року Заводським відділом реєстрації атків цивільного стану Запорізького міського управління юстиції сторони уклали шлюб, актовий запис №369 (а.с. 2). Згідно із свідоцтвом про народження серії № 1-ЖС №084561, виданого 06.03.2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], 28.02.2008 року народженння, актовий запис 102 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії № 1-ЖС №278534, виданого 17.03.2015 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції сторони є батьками [PERSON], 01.03.2015 року народженння, актовий запис 135 (а.с. 4). Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання № 04-19/2/4172 від 26.09.2016 року, виданої начальником ВРФО Заводського району, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За вказаною адресою зареєстровані також: [PERSON] Дмитровчи, [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно із рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 650 гривень. Згідно із довідкою №00000000064 від 14.11.2016 року, виданою директором ТОВ «Лакомка 2010», [PERSON], який працює на посаді калібрувальника харчових продуктів, за відпрацьовані три місяці нараховано 7339,20 гривень заробітної плати. Згідно\~зі ст.180 СК України\~на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми\~СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~із ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст.184 цього кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. При вирішенні питання про стягнення аліментів та визначенні їх розміру суд враховує стан здоровя дитини, її матеріальне становище, а також те, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, з відповідача рішенням суду стягнуто аліменти на утримання старшої спільної з позивачкою дитини [PERSON], при цьому відповідач є здоровим та працездатним, працює, отримує заробітну плату. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню. Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, визначивши їх у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved