Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про реєстрацію [PERSON] в кв. [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є власником 1/3 частини вказаної квартири та бажає зареєструвати в ній місце проживання своєї дружини, однак його син [PERSON] заперечує щодо вказаного. На підставі вказаного позивач вимушений звертатись до суду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року вказану позовну повернуто позивачу на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України. 08.02.2017 р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва вказану ухвалу від 19 грудня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року відкрито провадження по справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Зотько Т.А. у зв`язку з звільненням з посади суддя [PERSON] . Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року скасовано вказану ухвалу суду, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 20 квітня 2018 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 31 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява, у відповідності до якої не має змогу з`являтись в судові засідання у зв`язку зі станом здоров`я. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду подані пояснення у відповідності до яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, а відмова у здійсненні реєстрації [PERSON] в кв. [ADDRESS] є законною, оскільки така реєстрація може бути здійснена лише за згодою співвласників, або за рішенням суду. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення позовної заяви. Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року позивачу [PERSON] надано ордер № 017951 серії Б на жиле приміщення, а саме кв. [ADDRESS] , в складі сім`ї: дружини [PERSON] , сина [PERSON] , онуків [PERSON] , [PERSON] та дружини сина [PERSON] (а.с.43) В подальшому дружина позивача [PERSON] - [PERSON] знята з реєстрації та зареєстрована 17.05.2011 р. по [ADDRESS] . У відповідності до розпорядження органу приватизації від 03 квітня 2012 року № 285, кв. [ADDRESS] приватизована на: позивача [PERSON] , сина [PERSON] та онука [PERSON] , тобто співвласниками квартири є позивач, його син та онук. Станом на 23 травня 2018 року в вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] , онука [PERSON] та онук [PERSON] . Вбачається, що [PERSON] є дружиною позивача, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.44), при цьому ордер на квартиру видавався позивачу по справі - [PERSON] на сім"ю, в тому числі дружину - [PERSON] [PERSON] звернулась 05 квітня 2016 року до Деснянської РДА в м. Києві з заявою про реєстрацію місця проживання в кв. [ADDRESS] , проте їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди всіх співвласників вказаної квартири на здійснення вказаних дій. Поміж іншого, наявна заява співвласника [PERSON] (сина позивача) від 01 грудня 2016 року про заборону в реєстрації у вказаній квартирі будь-яких осіб без його згоди. 26 жовтня 2016 року до Деснянської РДА в м. Києві звернувся позивач [PERSON] стосовно відмови в реєстрації місця проживання його дружини [PERSON] . Враховуючи вказане, вбачається, що права позивача, як співвласника квартири, порушені неможливістю володіння, користування та розпоряджання своєю частиною квартири на власний розсуд, а саме неможливістю зареєструвати місце проживання своєї дружини на належній йому частині квартири. Судом враховано те, що Розпорядженням Деснянської РДА в м. Києві від 03 серпня 2018 року №106-к відповідач [PERSON] звільнений з посади першого заступника голови Деснянської РДА в м. Києві. Зокрема, постановою Апеляційного суду м. Києві від 04 квітня 2018 року встановлено,що відповідачем по справі визначено фізичну особу [PERSON] . Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки відсутні докази, що ця особа має повноваження на реєстрацію осіб у житловому приміщенні. Крім вказаного, відмова Деснянської РДА в м. Києві в реєстрації [PERSON] в кв. [ADDRESS] позивачем не оскаржується, у зв`язку з чим її правомірність судом не перевірялась, порушення прав позивача Деснянською РДА в м. Києві судом не встановлено. Вбачається, що вказаний спір існує між співвласниками спірної квартири. У відповідності до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідачем [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] не подано до суду відзив на позовну заяві та докази на спростування вимог позивача. При цьому, судом не здобуто доказів наявності обставин, які перешкоджали б [PERSON] в реалізації свого права на володіння, користування та розпорядження своєю частиною квартири, зокрема, шляхом реєстрації в ній місця проживання своєї дружини. Поміж іншим, обставин порушення прав інших співвласників здійсненням такої реєстрації судом не встановлено, а останнім не наведено. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ,\~до якого\~вносяться відомості\~про місце\~проживання.\~Якщо дитина\~не досягла\~16-річного\~віку,\~подається свідоцтво\~про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Документом, що підтверджує право на проживання в даному житлі можуть бути ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї. Вбачається, що між співвласниками квартири існує спір, а саме інші співвласники не надають згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] в кв. [ADDRESS] , у зв`язку з чим в позивача відсутня будь-яка можливість захистити свої права, крім звернення до суду. При цьому вбачається, що [PERSON] є дружиною позивача, членом його сім`ї, та мала право користування на вказану квартиру на підставі ордеру. Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтеречу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. ч.2 ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких відносить: - визнання права; -відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі викладеного, з урахуванням ст. 5 ЦПК України, суд вважає за необхідне захистити права позивача, як співвласника квартири, шляхом визнання його права на реєстрацію місця проживання в належній йому частині кв. [ADDRESS] своєї дружини [PERSON] .

Outcome: partial