Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

19 липня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та\~ середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське науково виробниче об'єднання» та з 31.05.2017 року звільнений з посади за власною ініціативою на підставі ч. 3\~ст.38 КЗпП України. При цьому всупереч ст.44,\~47,\~95,\~110,\~115,\~116, КЗпП України\~в день звільнення відповідач не провів із позивачем остаточного розрахунку, зокрема не виплатив йому: заробітну плату; вихідну допомогу при звільненні, компенсацію заробітної плати у зв'язку з порушенням строків проведення виплат; а на час звернення з позовом до суду відповідач повинен виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої\~просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву, де просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає\~задоволеннюіз слідуючих підстав. Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним\~акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» по 31.05.2017 року./а.с.7-9/ Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі , із урахуванням вимог\~ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки №16-07/814 від 03.08.2017 року, виданої Публічним\~акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» позивачу було нараховано, але не виплачено заробітну плату підлягаючу до виплати ( за вирахуванням ПДФО та військового збору) в сумі 105240 грн. 53 коп., Середньоденна заробітна плата без врахування ПДФО та військового збору складає 819 грн. 86 коп. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповної робочої неділі, з 26.05.2014 року на\~Публічномуакціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденну неповну робочу неділю, понеділок, вівторок, середа . Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 ,середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події , з якої пов"язана відповідна виплата. Згідно п.8\~Порядку, нарахування\~виплат,\~що\~обчислюються\~із\~середньої заробітної плати за останні два місяці роботи,\~провадяться шляхом множення\~середньоденного\~(годинного)\~заробітку на число робочих днів/годин,\~а у\~випадках,\~передбачених\~чиннимзаконодавством, календарних днів,\~які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна\~(годинна)\~заробітна\~платавизначається\~діленням заробітної\~плати\~за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі\~(календарні)\~дні\~на\~числовідпрацьованих\~робочих днів (годин),\~а\~у\~випадках, передбачених чинним законодавством, - на число\~календарних\~днів за цей період. Отже, відповідно до довідки 16-07/814 від 03.08.2017 року, виданої Публічним\~акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» розмір середнього заробітку\~позивача\~за час затримки розрахунку становить 36073 грн. 84 коп. (819,86*44 днів), яка нарахована за період з 01.06.2017 року по 19.09.2017 року. В п.3 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі » №14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно\~до положень статей\~10\~і\~11 ЦПК\~суд розглядає цивільні справи в межах\~заявлених\~позивачем\~вимог\~та\~зазначених і доведених ним обставин. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 105240 грн. 53 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 36073 грн. 84 коп. без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. П.2 ч.3 ст.79 ЦПК України передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача в суді представляв представник - [PERSON], що підтверджується довіреністю від 19.07.2017 року, договором про надання юридичної допомоги від 19.07.2017 року. Однак до матеріалів справи не додано письмових доказів, на підтвердження того, що [PERSON] здійснив оплату наданих йому юридичних послуг, а отже позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Відповідно дост.88 ЦПК Українисудовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, що дорівнює 640,00 грн.

Outcome: approved