Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

20.05.2015 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачам, які проживають в [INFO]. Відповідачі не проводили плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ними утворилася заборгованість за період з 01.03.2012 року по 01.01.2015 року у сумі 7550,68 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач [PERSON] з 23.11.2007 року є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.19). Відповідно до довідки КП «Служба Єдиного Замовника» за вказаною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] з 13.12.2007 року. (а.с.5) Як вбачається з особового рахунку, який наданий позивачем, заборгованість за період з 01.03.2012 року по 01.01.2015 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 7550,68 грн. (а.с.4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасники відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги. Таким чином, з урахуванням того, що відповідач [PERSON]є власником квартири [ADDRESS], а відповідачка [PERSON] хоча і зареєстрована за вказаною адресою, але беззаперечних доказів її проживання та користування зазначеними послугами не представлено, письмовий договір на споживання вказаних послуг відсутній, суд вважає за необхідним стягнути заборгованість за опалення та підігрів води за період з 01.03.2012 року по 01.01.2015 року у розмірі 7550,68 грн. саме з відповідача [PERSON], який є власником квартири та зобовязаний її утримувати. Законодавець не передбачає солідарної відповідальності власника та споживача комунальних послуг. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн., бо саме такий мінімальний розмір судового збору за подання до суду позовів майнового характеру встановлено Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial