Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на свою користь 30\~000 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває на обліку в [PERSON] обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області де їй призначено пенсію по інвалідності від 01.01.2007 року згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення»,а з 01.01.2007 року позивачці призначена державна соціальна допомога інваліда з дитинства 1 групи довічно. Позивачка 21.08.2007 року звернулася із заявою до [PERSON] обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про призначення пенсії по втраті годувальника, надавши до управління свідоцтво про смерть батька та матері, довідку витягу із акта огляду МСЕК від 19.06.1996 року, відповідно до якої відповідачу підтверджено 1 групу інвалідності. [PERSON] об»єднаного управління Пенсійного фонду України від 15.01.2013 року № 50/Р7, повідомлено, що при опрацюванні пенсійної справи виявлена помилка в розрахунку пенсії, та відповідно до наданої управлінням праці та соціального захисту виконкому Кіровської районної у м. Кіровограді ради довідки про отримання допомоги на довічний термін виявлена передплата допомоги на догляд інваліду 1 групи в розмірі 50 грн. Пенсійна справа приведена у відповідність, з 01.01.2013 року розмір пенсії становитиме 1\~074,63 грн., жодних утримань з пенсії проводитись не буде. Згідно Повідомлення від 20.05.2015 року № 4838/04-30 за результатами перевірки пенсійної справи було виявлено переплату пенсії в сумі 570,62 грн. за період з 01.01.2013 року по 31.07.2013 року. В повідомленні від 27.07.2015 року № 7046/04-30 позивачці було роз'яснено, що переплата становить 3 387,63 грн. за період з 01.09.2008 року по 30.09.2012 року. Відповідачем було подано цивільний позов до суду про стягнення даних коштів з Позивачки, в задоволені даного позову було відмовлено. Оскільки, за час розгляду справи позивачка постійно знаходилася у стресовому стані, очікуванні та нервовій напрузі, не займалася звичайними справами, як то зустрічами з родичами та друзями, оздоровленням в лікувальних закладах, тощо, а вимушена була витрачати час на написання процесуальних та інших документів, тому вона оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 30\~000 гривень. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання позов не визнав і просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В запереченнях відповідач вказав, що позивачем не було надано доказів в підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, а також підстав з яких саме виходить розрахунок заподіяної моральної шкоди. Відповідач просить відмовити в задоволені позову, оскільки позивачем не зазначено про причинний зв'язок між діями управління та станом, який описує позивачка. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в [PERSON] обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області. Позивачці призначено пенсію по інвалідності від 01.01.2007 року згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.01.2007 року позивачці призначена державна соціальна допомога інваліда з дитинства 1 групи довічно. Кропивницьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області 21.08.2007 року перевело [PERSON] з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника. 15.01.2013 року Кропивницьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області листом № 50/Р7 повідомило, що у [PERSON] виявлена передплата допомоги на догляд інваліду 1 групи в розмірі 50 грн. та що з 01.01.2013 року розмір пенсії становитиме 1\~074,63 грн.,але жодних утримань з пенсії проводитись не буде. Згідно Повідомлення від 20.05.2015 року № 4838/04-30 за результатами перевірки пенсійної справи було виявлено переплату пенсії в сумі 570,62 грн. за період з 01.01.2013 року по 31.07.2013 року. В повідомленні від 27.07.2015 року № 7046/04-30 позивачці було роз'яснено, що переплата становить 3 387,63 грн. за період з 01.09.2008 року по 30.09.2012 року. У зв'язку з викладеним 18 серпня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області звернулося до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 3 387 грн. 63 коп. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] призначена пенсія по інвалідності згідно з нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». В січні 2013 року [PERSON] вкотре надала до управління довідку з управління соціального захисту населення з зазначенням про отримання державної соціальної допомоги інваліду з дитинства. При перевірці пенсійних справ було виявлено факт збою програмного забезпечення. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2016 року у задоволенні позову відповідача про стягнення коштів відмовлено в повному обсязі. Щодо вирішення питання про стягнення моральної шкоди, суд керується наступним. Статтями 23 та 1167 ЦК Україна визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується незалежно від майнової шкоди. Виходячи з положень ст. 23 ЦК України слід зазначити, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Положення ст. 56 Конституції України, яка вказує, що «кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень". У досліджуваних відносинах такою особою і є Кропивницьке об»єднань управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України, що містяться у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно до п. 10-1. Постанови Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 року При розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Дія цієї норми не поширюється на випадки заподіяння моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю недержавних органів, їх посадових чи службових осіб. Така шкода за наявності необхідних підстав може бути відшкодована на підставі ст. 440-1 ЦК чи іншого законодавства. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження , оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що даний спір не підлягає задоволенню. Судовий розгляд цивільної справи відповідно до якої [PERSON] обєднаному Управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області було відмовлено в стягненні з позивачки 3\~387 грн.63 коп. , весь час розгляду справи позивач несла душевні страждання, погіршився її стан здоровя не може бути підставою для задоволення позову, оскільки звернутися до суду має право кожна в тому числі як фізична так і юридична особа. Крім того нарахована більша пенсія ніж повинно було сплачувати проводилася відповідно до програмного забезпечення, помилку в якому було виявлено лише центральному офісі пенсійного фонду до якого відповідач відношення не мав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовив , а вона є інвалідом 1 групи і відповідно Закон України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому суд покладає судові витрати на Державний бюджет України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed