Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

24.10.2013 р. позивач, як правонаступник КП «ВТП «Вода» і КП КГ «Харкікомуночиствод», звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення. У зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань по оплаті наданих послуг за відповідачем утворилась заборгованість з централізованого водопостачання за період з 01.01.1999 р. по 30.09.2013 р. у розмірі 1761,40 грн. , та з водовідведення за період з 01.08.2011 р. по 30.09.2013 р. у розмірі 306,59 грн. Загальна заборгованість за вказані послуги, з врахуванням 3% річних та індексу інфляції, становить 2135,48 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача - Туренко А.Г. позовні вимоги підтримала. Пояснила, що у квартирі відповідача у 2006 р. були встановлені лічильники, які він мав повірити через три роки, проте до теперішнього часу вони не повірені, у зв'язку з чим з 2009 р. оплата за надані послуги йому нараховується згідно діючих тарифів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував факт наявності заборгованості, проте не згодний з її розміром, оскільки вважає, що комунальні послуги мають нараховуватись відповідно до показників встановлених у нього лічильників, а не за тарифами. Також зазначив, що між сторонами не укладався договір про надання послуг. Пояснив, що він користується водою та каналізацією, просив застосувати позовну давність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає позивач. Вказана квартира належить територіальній громаді м.Харкова, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 07.09.2013 р. Згідно даних зведеної картки абонента, [PERSON] починаючи з 01.01.2009 р. , жодного разу не здійснював оплату послуг водопостачання та водовідведення, що ним не оспорюється. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" , п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 33 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення , постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, споживач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів по квартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленим тарифам. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача з оплати вартості наданих послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1999 р. по 30.09.2013 р. та з водовідведення за період з 01.08.2011 р. по 30.09.2013 р., з врахуванням 3% річних та індексу інфляції, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України, становить 2135,48 грн. Таким чином, права позивача на отримання оплати вартості послуг, наданих безпосередньо ним, а також КП «ВТП «Вода» і КП КГ «Харкікомуночиствод», правонаступником яких є позивач, безумовно, порушені. В судовому засіданні відповідач просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності , про зсовування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки позивач не надав суду доказів поважності причин пропущення позовної давності, суд вважає необхідним в частині вимог щодо стягнення заборгованості за централізоване водопостачання - позов задовольнити частково, в межах строку позовної давності, а саме за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2013 р. , стягнувши заборгованість, з врахуванням 3% річних та індексу інфляції, у розмірі 946 грн.07 коп. (890,76 грн. + 39,38 грн. + 15.93 грн.). Вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги водовідведення суд задовольняє у повному обсязі, в межах заявлених вимог, та стягує їх за період з 01.08.2011 р. по 30.09.2013 р., з врахуванням 3% річних та індексу інфляції, у розмірі 318 грн. 77 коп. (306,59 грн. + 10,20 грн. + 01,98 грн.). При цьому суд вважає, що відсутність договору між сторонами щодо умов надання послуг водопостачання та водовідведення, якими він фактично користується, не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати їх вартості. Також суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність нарахування вартості наданих послуг згідно показників встановлених в його квартирі приладів обліку, оскільки не надав суду доказів встановлення приладів обліку та дійсності їх показників. Крім того, відповідачем в обґрунтування своїх заперечень не надано суду власного розрахунку заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача стягується на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved