Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

26.11.2013р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа - КС «Добробуд» про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними та поновлення цього строку, стягнення боргу за кредитним договором в сумі 60 028,25грн. В обґрунтування позову зазначив, що 05.04.2007р. між КС «Добробуд» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № КС-001798, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 15000грн. строком на 37 місяців по 05.04.2010р. Згідно графіку боржник до 5 числа кожного місяця зобов'язаний сплачувати кредитору тіло кредиту в розмірі 416,67грн. та відсотки за користування кредитом в сумі 305,75грн. відповідно до кількості днів на місяць. З метою забезпечення повернення кредиту 05.04.2007р. було також укладено договір поруки № КС-001798 між КС «Добробуд» та [PERSON], який взяв на себе солідарну відповідальність по зобов'язанням [PERSON] за договором кредиту по поверненню суми кредиту, відсотків, штрафних санкцій відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору поруки. [PERSON] не виконував свої зобов'язання по поверненню кредиту відповідно до графіка, остання оплата боргу була 29.05.2008р. На цей час заборгованість [PERSON] складає 10836,47грн.- заборгованість за тілом кредиту, 8097,47грн. - обов'язкові відсотки за користування кредитом. Також відповідно п.7.1 кредитного договору відповідачеві [PERSON] було нараховано завищену відсоткову ставку із розрахунку: сума кредиту, наданого відповідачу [PERSON] 15000, прострочення по поверненню боргу з 29.05.2008р. по 25.11.2013р. складає 1995 дня, загальна заборгованість - 10836,47грн., підвищена відсоткова ставка 60%, а тому 15000 х 1995 : 60% = 49191,78грн. - нарахована підвищена відсоткова ставка. Тому загальна заборгованість [PERSON], на думку позивача, складає 60028,25грн. 20 листопада 2013 року між КС «Добробуд» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого КС «Добробуд» передав [PERSON] право вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КС-001798 від 05.04.2007р. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № КС-001798 від 05.04.2007р в розмірі 60 028,25грн., визнавши причину пропуску ним 3-річного терміну позовної давності для звернення до суду поважною та поновлення його з тих причин, що в жовтні 2009р. первинні бухгалтерські, касові та договірні документи, що стосуються кредитної спілки «Доробуд», були вилучені працівниками міліції при проведення обшуків під час розслідування кримінальної справи стосовно службових осіб кредитної спілки. Ці документи визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінальної справи. Тому КС «Добробуд» робились копії цих документів для стягнення заборгованості за кредитами на що пішов значний час, а тому термін позовної давності для звернення до суду було пропущено. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю його представника [PERSON] (а.с.34). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином(а.с.30,31.). Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю його представника [PERSON]., в задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.36). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовних вимог позивача, просив відмовити в їх задоволенні, мотивуючи пропуском строку для звернення до суду та тим, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2013 року було скасоване рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2013 року та в задоволенні позову КС «Добробуд» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено, а відповідно до ст. 514 ЦК України, при заміні кредитора, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Представник третьої особи КС «Добробуд» Каюк М.С., що діє на підставі доручення, в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 05.04.2007 року між КС «Добробуд» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КС-001798, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 15000грн. строком на 37 місяців по 05.04.2010р. Згідно графіку боржник до 5 числа кожного місяця зобов'язаний сплачувати кредитору тіло кредиту в розмірі 416,67грн. та відсотки за користування кредитом в сумі 305,75грн. відповідно до кількості днів на місяць.(а.с.3) 05.04.2007р. між КС «Добробуд» та [PERSON],укладено договір поруки № КС-001798, відповідно до якого останній який взяв на себе солідарну відповідальність по зобов'язанням [PERSON] за договором кредиту по поверненню суми кредиту, відсотків, штрафних санкцій відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору поруки.(а.с.4) Згідно особової картки боржника [PERSON] його заборгованість складає 10836,47грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8097,47грн. - обов'язкові відсотки за користування кредитом.(а.с.6). 20 листопада 2013 року між КС «Добробуд» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого КС «Добробуд» передав [PERSON] право вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КС-001798 від 05.04.2007р.(а.с.5). Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21.10.2013р. № 235/4567/13-ц було скасоване рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2013 року у справі за позовом Кредитної спілки «Добробуд» до [PERSON] та [PERSON] про поновлення строку для звернення до суду, стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 05.08.2013р. в розмірі 57 513,18грн. та було постановлене нове рішення про відмову в задоволенні позову Кредитної спілки «Добробуд»(а.с.39-40). За ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст..514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, зі змісту зазначених статей вбачається, що на час укладення договору про переуступку прав вимоги між КС «Добробуд» і [PERSON], Кредитна спілка «Добробуд» вже втратила свої права кредитора в договорі №КС-001798 від 05.04.2007 року, оскільки Кредитній спілці було відмовлено в задоволенні позову і Договір про переуступку прав вимоги є недійсним( нікчемним). Крім того, відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальний термін позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог І) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту(ч.5 ст.267 ЦК України). Позовна заява [PERSON] була подана до суду 26.11.2013 року, тобто за сплином 3-річного терміну позовної давності. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні просив застосувати строки позовної давності. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Також суд звертає увагу, що відповідно до п.7 ч.1З ст.11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів", якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодаець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого |минув. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п.7 ч.13 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів" застосовуються й за додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). З врахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача [PERSON] такими, що суперечать вимогам закону і в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed