Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

17 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 лютого 2004 року померла її двоюрідна баба по лінії батька [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар із земель КСП "Обрій", яка розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті померлої. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса [PERSON], яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у звязку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явились, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Павлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, виконуюча обовязки голови сільської ради [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання також не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 19 вересня 2017 року, встановлено юридичний факт про те, що [PERSON], яка відповідно до Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть померла 04 лютого 2004 року, була двоюрідною бабою [PERSON], [INFO] по лінії батька, а також факт належності померлій сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051707 від 14 червня 1996 року, виданого на імя «Шикули Ганни Степанівни» на підставі розпорядження Білопільської РДА від 17 травня 1996 року за №152, розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП «Обрій» (а. с. 17-18). 01 грудня 2000 року виконавчим комітетом Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області посвідчено заповіт від імені [PERSON], яким остання заповіла [PERSON] належний їй вклад на рахунку №91551146 на суму 4413 грн. 10 коп., розміщений у філіалі №3231/07 Білопільського відділення с.Павлівка. Заповіт, що зареєстрований у реєстрі за №412, не змінювався та не відмінявся (а. с. 47). Крім того, рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 30 січня 2018 року, позивачу [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 04 лютого 2004 року (а. с. 6-7). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району від 09 листопада 2018 року №881, [PERSON], яка померла 04 лютого 2004 року, до 1999 року постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] (колишня вул. Леніна). Заповіт від імені померлої на території Павлівської сільської ради не посвідчувався (а. с. 12). За інформацією\~Іскрисківщинської сільської\~ради Білопільського\~району Сумської\~області від\~08\~листопада 2018\~року №533/02-24\~[PERSON]\~з 1999\~року до\~04\~лютого 2004\~року проживала без реєстрації разом з [PERSON] в с. Іскрисківщина Білопільського району Сумської області, вул. 40 років Перемоги, 15. Поховання померлої здійснили [PERSON] та [PERSON], вони зберігали документи, розпорядилися особистими речами та предметами домашнього вжитку померлої, фактично прийняли спадщину (а. с. 15, 45). 30 жовтня 2004 року у с. Железняк Сумського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 16). З матеріалів справи також вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 04 лютого 2004 року, заведена 19 лютого 2018 року за заявою позивача [PERSON] від 05 лютого 2018 року(а. с.29, 33). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті [PERSON], у зв'язку з чим звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], але в оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 1265 ЦК України\~у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій" розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved