Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

14.12.2015 року Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 43334,09грн., судові витрати в сумі 1218 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу. За особистою заявою відповідача від 02.07.2012 року, наказом директора центру зайнятості [PERSON] був наданий статус безробітного. З 02.07.2012року призначена допомога по безробіттю застрахованій особі без урахування страхового стажу. На виконання п. 5 Порядку №60/62, був складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. В ході проведення розслідування було встановлено, що на день реєстрації в центрі зайнятості та в період перебування на обліку,відповідач був зареєстрованим як фізична особа-підриємець,однак документів щодо припинення підприємницької діяльності не надавав та стверджував,що не зареєстрований як фізична особа-підприємець. Отже, відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував посилаючись на те, що дійсно з 1999року він був зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак за відповідним рішенням суду його підприємницька діяльність була припиненёа, тому мав право на одержання допомоги по безробіттю. Суд, заслухавши сторони,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.07.2012 року [PERSON] звернувся з заявою до Харківського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного, у якій повідомив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, та не є субєктом підприємницької діяльності. З правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ознайомлений . [PERSON] Харківським міським центром зайнятості було надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю ,яку він отримував у період з 16.07.2012року по 10.07.2013 року в сумі 43334,09грн. Відповідно до акту розслідування страхових виплат, наказом №1157 від 11.08.2015року директора Харківського міського центру зайнятості наказано вжити заходів по поверненню коштів виплачених [PERSON] як допомога по безробіттю за період з 16.07.2012 по 10.07.2013 в сумі 43334,09грн. Відповідно до п.б ч.З ст.1 Закону України „Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Таким чином, особи, які зареєстровані як фізичні особи-піджприємці, не можуть бути зареєстровані як безробітні, оскільки відносяться законодавством до категорії зайнятого населення. З наданого позивачем [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис на [PERSON] станом на 10.07.2015року про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» 02.03.2000 року, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, від 13.02.2009 N 60/62, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа\~\~знімається\~\~з\~\~обліку\~\~як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови\~\~виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 7 Порядку від 13.02.2009 N 60/62, протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Відповідно до листа-претензії від 12.08.2015 року, відповідача було повідомлено про заборгованість та добровільне повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. Однак, за загальними правилам ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З наданої відповідачем копії рішення Господарського суду Харківської області від 21.12.2004року вбачається що вирішено припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця (скасувати державну реєстрацію суб?єкта підприємницької діяльності-фізичної особи) [PERSON],зареєстрованого у виконавчому комітеті Червонозаводської районної Ради народних депутатів м.Харкова за № ф0020219 від 30.11.1999 р. Також в рішенні зазначено що в день набрання судовим рішенням законної сили направити копію рішення державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізично особи-підприємця. За таких обставин, суд вважає що в діях [PERSON] не міститься такої ознаки як вина, в наслідок чого наступає матеріальна відповідальність і тому на підставі викладеного, позовні вимоги Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів не підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed