Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

29 жовтня 2019 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила винести судове рішення, яким виселити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з житлової квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування позову вказувала, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою : [ADDRESS] . Дана квартира перейшла їй у власність після померлої бабусі [PERSON] , яка ще за життя склала на позивачку заповіт. Відповідачі\~фактично проживають за даною адресою, відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, натомість вони не є ні власниками (співвласниками даної квартири), останні до теперішнього часу продовжують проживати в ній, виїжджати з квартири не бажають, чим порушують її законні права та інтереси, як власника. Представник позивача в судовому засіданнні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши,\~ письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~Виходячи із змісту ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] є власником квартири за адресою : [ADDRESS] . У відповідності дост.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідност. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Заст. 317 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1ст. 381 ЦК Українивласник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За ч. 2ст. 386 ЦК Українивласник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідност. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Заст. 270 ЦК Українифізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. За вказаною адресою зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] , відповідач [PERSON] , та позивач [PERSON] як власник вищезазначеного майна. Остання просить виселити відповідачів із спірного майна. Згідно копії заповіту від 18.02.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Чернецькою Іриною Павлівною [PERSON] зробила розпорядження щодо спірного майна саме: на випадок своєї смерті все належне їй мано, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право в тому числі квартиру номер сто вісім, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] номер сім заповідає повністю онуці [PERSON] , [INFO] та покладає на неї обов`язок надати право користування і довічного проживання в зазначеній квартирі гр. [PERSON] [INFO] . Питання пов"язані з користуванням жилими приміщеннями в будинках належних громадянам на праві приватної власності, врегульовано нормами\~глави 6 Житлового кодексу\~\~УРСР та\~\~ст.405 Цивільного кодексу України. Частиною 4\~ст.9 ЖК України\~\~передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави виселення членів сімї (колишніх членів\~\~сімї) власника будинку, передбачені\~ст.116 ЖК України. Відповідно до\~\~ст.157 ЖК УРСР\~\~членів сімї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою\~статті 116 цього Кодексу.\~\~Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.8 Європейської конвенції\~\~Про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] за наявності такого заповіту задоволенню не підлягають. Оскільки позов не підлягає до задоволення, суд залишає, понесені позивачем судові витрати на його рахунку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed