Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

24.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, просила стягнути з відповідача на утримання дочки на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, інших утриманців не має, взмозі надавати матеріальну допомогу, однак добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає та допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць. В обгрунтування своїх вимог послалася на те, що відповідач офіційно працює у ТОВ «Текро» торговим представником, займається підприємницькою діяльністю, здає в оренду торговий павільйон за 3000грн., має власне фермерське господарство, оформлене на його брата. Його дохід в місяць становить 10.000грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просила стягти з відповідача на утримання доньки по 500грн. щомісяця до її повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Заслухавши думку сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Судом встановлено, що 27 січня 2007 року по лютий 2013 року позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюб із відповідачем [PERSON] (а.с. 5). Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON],[INFO], про що 12 липня 2007 року в Книзі реєстрації народжень відділу РАЦС по м. Миргороду Миргородського МРУЮ Полтавської області зроблено відповідний запис за № 196. Батьками дитини є позивачка та відповідач по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки виданої Миргородським КЖЕУ дитина перебуває на утриманні матері (а.с. 6). Зважаючи, що між сторонами в судовому засіданні добровільно досягнуто умови матеріального забезпечення дитини, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню і стягненню із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісяця, починаючи з 24.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету України 243 гривні 60 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved