Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування даної заяви зазначала, що в вересні 2017 року вона в зв'язку з досягненням віку та отриманням стажу роботи, які в сукупності дають їй право на призначення пенсії, звернулася до Вознесенського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області. Проте заявнику було відмовлено в постановці її на пенсійний облік з підстави наявності розбіжностей в документах, що підтверджують її трудовий стаж та навчання (помилок в написанні її прізвища в трудовій книжці та атестаті). Оскільки в адміністративному порядку виправити зазначені помилки неможливо, [PERSON] просила встановити факт належності їй вказаних документів. В судове засідання заявник не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Вознесенського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що наявна в матеріалах справи, просив розглянути справу за його відсутності. Вирішення заяви по суті залишив на розсуд суду. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернулася до Вознесенського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області з заявою про призначення пенсії за віком. Проте їй було відмовлено у вчиненні відповідної дії в зв'язку з наявними розбіжностями в написанні її прізвища в документах, що підтверджують її трудовий стаж та навчання, а саме: в атестаті № [NUMBER], виданому 19.07.1975 року Міським професійно - технічним училищем № 48 м. Львів, а також трудовій книжці, виданій 27.03.1978 року Ремонтно-будівельним управлінням № 1, невірно вказано прізвище заявника до державної реєстрації шлюбу. Крім того, напис щодо зміни прізвища в зв'язку з реєстрацією шлюбу, вчинений в трудовій книжці не відповідає вимогам закону та існують розбіжності в написанні прізвища заявника після укладення шлюбу та його розірвання. Судом встановлено, що на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до вищевказаних документів у адміністративному порядку (а.с.23,24) . В той же час факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до матеріалів справи в сукупності, наявністю в заявника оригіналів вищевказаних документів. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації прав щодо отримання пенсії, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення обумовленого факту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved