Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреностей від 12.11.2013 року та в інтересах позивачів звернувся до суду з позовом до Івашківської сільської ради Городнянського району про визнання за ними права власності на домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом по 1/2 частині кожному. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача - Івашківської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує (а.с.34). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа по справі самостійних вимог на предмет спору не заявила. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у зв'язку з відсутністю її вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні, справу можливо розглянути без її участі. Позов обґрунтовується тим, що позивачі, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, не можуть отримати свідоцтво на спадкове майно в нотаріальній конторі. Будинок мав статус „колгоспного двору" і право власності спадкодавця визначалось за даними погосподарських книг, що велись в сільській раді. За відсутності належно оформленого на ім'я спадкодавця правовстановлюючого документа і реєстрації будинку в органах БТІ нотаріус не уповноважений видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Суд, заслухавши сторону позивачів та дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Достовірно встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17), позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER](а.с.18). Згідно довідок виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] був головою колгоспного двору по [ADDRESS] (а.с.10,12-13).. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 р. № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору. Згідно з довідкою № 930 від 10.12.2013 року, виданої Городнянським районним госпрозрахунковим бюром технічної інвентаризації (додаток до справи) процент готовності будинку [ADDRESS], складає 100 %, будинок в експлуатацію не здано. Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1968/1990 роках в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Факт смерті [INFO] [PERSON] підтверджується свідоцтвом серії « [NUMBER], згідно якого 25.03.1997 року у виконкомі Івашківської сільради, Городнянського району, Чернігівської області зроблений актовий запис про смерть № 10 від 25.03.1997 р. (а.с.14). Як встановлено у судовому засіданні позивачі звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька та прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом (а.с. 35-41). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з переведенням прав [PERSON] на його дружину та сина (позивачів).

Outcome: approved