Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] 22 серпня 2018 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що йому на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 29 листопада 1994 року, належить домобудівля, розташована по [ADDRESS] в смт. Білозерка Херсонської області. В належному йому будинку зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, однак з 1996 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, місце проживання його невідоме. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, житловим будинком [ADDRESS] В судове засідання позивач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на вебпорталі судової влади України; про причини неявки суд не повідомив. Відзив від відповідача не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду позивач на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах в порядку положень ст. ст. 279, 280 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 29 листопада 1994 року [PERSON] на праві власності належить домобудівля, розташована по вул. [ADDRESS] в смт. Білозерка Херсонської області. Згідно витягу з рішення 5 сесії сього скликання Білозерської селищної ради Херсонської області № 67 від 29 лютого 2016 року, вулицю [ADDRESS] в смт. Білозерка Херсонської області перейменовано на вулицю [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов заявника від 145 серпня 2018 року, який був складений уповноваженою на те комісією та затверджений заступником селищного голови, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 1996 року за вказаною адресою фактично не проживає. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідач, який не є членом сім"ї позивача в спірному житловому приміщенні не проживає понад рік, а тому втратив право користування ним.

Outcome: approved