overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

06.10.2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 24 травня 2008 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Мають неповнолітніх синів: Кирила, [INFO], та Владислава, [INFO]. Спільне життя у них не склалось, мають різні погляди на сім'ю. Кожен живе своїм власним життям, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов визнала. У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в підготовчому засіданні у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.05.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~158(а.с. 3). Сторони є батьками синів: Кирила, [INFO], та Владислава, [INFO](а.с. 4, 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення(частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

06.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до ТОВ «Приладобудівний завод» про стягнення заробітної плати в сумі 5485.29 грн В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді комірника в складально-гальванічній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод», звідки звільнилася за згодою сторін. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 5485.29 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом,оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ «Приладобудівний завод». Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 44-к від 02.01.2007 року була прийнята по переводу на посаду комірника в складально-гальванічній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод». На підставі наказу № 42-к від 11.04.2012 року звільнена з роботи на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, що стверджується записами в трудовій книжці позивача БТ-І № 1961225, копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 5485.29 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

06.11.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1996 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2012 року, та від якого мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO]р.нар., та сина [PERSON], [INFO]р.нар.. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільних дітей не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в суді позов визнав частково, пояснивши, що має на утриманні батьків. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1996 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2012 року, та від якого мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO]р.нар., та сина [PERSON], [INFO]р.нар.. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільних дітей не приймає, добровільної матеріальної допомоги їй не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, він працює. Доказів перебування на утриманні відповідача батьків останнім надано не було. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі ? частки на утримання дитини, так як відповідач має можливість та зобов язаний їх сплачувати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

06.12.2013 року в суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сім"я у них розпалась остаточно по причині втрати подружніх почуттів до відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги, в категоричній формі наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що з лютого 2013 року вони спільно не проживають і не підтримують ні подружні, ні сімейні стосунки через систематичні сімейні сварки. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, своїх заперечень проти позову суду не подав, про причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями про відкладення слухання справи до суду не звертався (а.с.15). Судом встановлено, що 22 серпня 2012 року сторони зареєстрували свій шлюб у відділі ДРАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, в наслідок чого позивачка змінила своє прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]".(а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.8-10). Подружні і сімейні стосунки сторони не підтримують і спільно не проживають з лютого 2013 року по причині втрати позивачкою подружніх почуттів до відповідача із за систематичних сімейних сварок. Позивачка на примирення не згодна, відповідач своїх заперечень проти розірвання шлюбу суду не подав. При таких обставинах суд вважає подальше збереження їх шлюбу неможливим і таким що суперечитиме інтересам позивачки та може негативно впливати на виховання їх спільної дитини, що має істотне значення. Тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка [PERSON] в судовому засіданні висловила своє побажання відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає можливим забезпечити їй таке право.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

06.12.2016 року директор [PERSON] ПНБІ звернувся до суду із заявою про звільнення адміністрації вказаної установи від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON]. В заяві вказував, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.05.2012 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та над ним встановлено опіку, призначивши опікуном його матір [PERSON]. Рішенням вищевказано суду від 31.10.2013 року другим опікуном було призначено над недієздатним адмінстрацію [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату. Оскільки, з 28.11.2016 року [PERSON] виключений зі списків мешканців [PERSON] ПНБІ, як вибулий на постійне місце проживання в [INFO], згідно листа Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА за № 3416/08-18 від 22.11.2016 року, то здійснювати повноваження опікуна заявник не має можливості. В звязку з цим, директор [PERSON] ПНБІ прохав звільнити адміністрацію установи від опікунських обовязків над недієздатним [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися. Представник заявника [PERSON] ПНБІ надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Заінтересована особа [PERSON] надала суду телефонограму, в якій прохала справу розглядати в її відсутності, проти заявлених вимог [PERSON] ПНБІ не заперечувала. В звязку з неможливістю виконання адміністрацією [PERSON] ПНБІ обовязків опікуна відносно недієздатного [PERSON], суд вважає можливим звільнити її від зазначених повноважень. Згідно п.5.2. Наказу про затвердження Правил опіки та піклування Органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обовязків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обовязків". На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

06.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спільне господарство не ведуть. Збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]», проти постановлення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30 квітня 1988 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 6. Спільне життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

06 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області\~ (актовий запис № 3). \~\~\~\~ Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. \~\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~ На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як відповідач не забезпечував сім"ю, влаштовував безпричинні сварки та бійки, зраджував її у подружньому житі, що призвело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "Федосова". \~\~ Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. \~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в.Г. в судове засідання не з"явився. повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді , про причини неявки суд не повідомив , тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. \~\~ Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. \~ Судом встановлено, що 06.03.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 3), що стверджується свідоцтвом шлюб серії І-АМ № 130908 повторно виданим 18.06.2013 Відділом ДРАЦС Бершадського РУЮ у Вінницькій області . \~\~ Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивачка\~ наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. \~\~ Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою\~ [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. \~\~ За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

06 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1987 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.03.2017 р. о 18 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.03.2017 р. о 18 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого скарги на безсоння, роздратованість, плутання думок у голові. Відповідає не в плані поставлений запитань, тривожний. Висловлює маячні ідеї приниження, впливу: „слышу от себя неприятный запах, который никто не слышит, все тело болит, потому, что много думаю". [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

06 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.03.2017 р. о 13 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.03.2017 р. о 13 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням сімейного лікаря Шурай О.В. Амбулаторії № 4. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої мислення дезорганізоване, молиться, падає на колена, плюється, не їсть, не спить, чує „голоси" імперативного характеру. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved