Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Костянтинівського державного хімічного заводу про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, в якому зазначила, що вона перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом. Заробітна плата позивачці не виплачувалась, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період червень-серпень 2013 року у розмірі 6471,98 грн. Незаконними діями відповідача, які полягали у невиплаті заробітної плати, позивачці заподіяно моральну шкоду. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 6471,98 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку з 01 серпня 2013 року та моральну шкоду у розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, та зазначила, що моральна шкода полягає у стражданнях та переживаннях, пов'язаних із порушенням відповідачем її трудових прав, зокрема, на своєчасне отримання заробітної плати. Представник Костянтинівського державного хімічного заводу в судовому засіданні частково визнав позов, надав письмові заперечення (а.с.18), не заперечував проти стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості із заробітної плати у розмірі 6471,98 грн. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди не визнав і просив відмовити в їх задоволенні у зв'язку з недоведеністю, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом, та була звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.12-13). Відповідно до довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 1005 від 11 листопада 2013 року (а.с.9) заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати становить 6471,98 грн. Згідно довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 7 від 14 січня 2014 року (а.с.22) розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 178,38 грн.. Як вбачається з довідки відповідача по справі № 25/4 від 14 січня 2014 року (а.с.23), за графіком кількість робочих днів [PERSON] з 01 серпня 2013 року по 27 грудня 2013 року включно мала становити 63 робочих днів. Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оплату праці" трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку, що з Костянтинівського державного хімічного заводу на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість із заробітної плати за період часу з червня по серпень 2013 року у розмірі 6471,98 грн. Середній заробіток [PERSON] за час затримки розрахунку за період часу з 01 серпня 2013 року по 27 грудня 2013 року включно становить 11237,94 грн. (63 робочих днів за графіком х 178,38 грн.) які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення з боку відповідача трудових прав [PERSON] в частині невиплати в строки, передбачені ст.ст.115, 116 КЗпП України належних їй сум заробітної плати, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи тривалість порушення трудових прав, суд вважає, що виходячи із засад розумності виваженості і справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст.115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.32 Закону України "Про оплату праці",

Outcome: partial