Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником ј частини кімнати [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї від 07.09.2021 року №48192 [PERSON] , онука позивача, зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, проте протягом останніх 10 років у вказаному житлі не проживає, особистих речей у квартирі немає. Факт реєстрації відповідача у квартирі створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, окрім того її реєстрація зумовлює для позивача додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а тому вона змушена звертатися з даним позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу на праві власності. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить ј частка кімнати в гуртожитку [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2011 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №481912 від 07.03.2021 року, що видана адміністратором відділу ведення реєстру територіальної громади управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради у кімнатах 114,115 в будинку [ADDRESS] зареєстрована, зокрема, [PERSON] , [INFO] . Актами від 15.06.2021 року, 15.07.2021 року, 13.08.2021 року затвердженого начальником ОСББ "Фабрична-22" підтверджується, що [PERSON] не проживає більше одного року за адресою: [ADDRESS] . При огляді даного житла речей особистого користування не виявлено, участі у веденні домашнього господарства не приймає. Згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 14.09.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17.03.2011 року. Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved