Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

22.05. 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. 29.05.2018 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 20.06.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 28.12.2010 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 57. Сторони мають малолітнього сина Станіслава, [INFO]. Разом з тим, підчас спільного проживання відносини поступово погіршувалися, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, виховання дитини, побут, ведення господарства, у звязку з чим між ними часто виникають непорозуміння та сварки, свідком яких є їх малолітній син, що негативно впливає на його розвиток, у зв"язку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим.\~ Шлюбні відносини фактично припинені з початку 2018 року і по теперішній час не відновлені, спільне господарство не ведеться, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач, повідомлена\~ належним чином у судове засідання не зявилася, надавши заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації, у судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив не подав, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28.12.2010 року\~ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції в Одеській області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]\~ (прізвище до шлюбу Медушевська) [PERSON], про що зроблено актовий запис № 57 (свідоцтво про шлюб серії\~ 1- ЖД № 128441) /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина Станіслава, 07.04.2012 року /а.с.7/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сімя фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами виникають часті непорозуміння та сварки, у звязку з втратою один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, виховання дитини, побут, ведення господарства. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У звязку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлення обставин, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції\~ інтересів подружжя, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї\~ неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, вона має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 704\~ грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved