Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

29.02.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свій позов, посилалася на те, що 28.09.2007р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2011р. було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (в подальшому, прізвище [PERSON] було змінено з „[PERSON]" на „[PERSON]"), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття та проводити стягнення на користь позивачки. В наданій суду 11.04.2016р. заяві позивачка також просила розглядати справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України та винести по справі заочне рішення суду (а.с. № 21). Відповідач [PERSON] у судові засідання, які були призначені на 22.03.2016р. та 11.04.2016р., повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області від 08.04.2016р. (а.с. № 17). Відповідно до відміток на конвертах або згідно даних пошукової системи сайту „Укрпошти", вони повернуті до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» або «на даний час не вручено» (а.с. № 18, 19, 20). Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі заочне рішення суду, у зв'язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, та заперечень суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач (а.с. № 6). Прізвище малолітньої доньки 13.10.2015р. було змінено з „[PERSON]" на „[PERSON]" (а.с. № 5). Малолітня дитина мешкає зі своєю матір'ю [PERSON], знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад родини (а.с. № 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів, також позивачка володіє інформацією, що відповідач працює та отримує офіційну заробітну плату, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини - [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 29.02.2016р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved