Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 20 липня 2012 року [PERSON], шляхом шахрайства, заволодів його грошима на суму 4 415 грн., чим завдав позивачу, як інваліду третьої групи (серцево-легеневе захворювання), значної матеріальної шкоди. Більше того, позивач на виконання умов погашення отриманого споживчого кредиту згідно кредитного договору №2000210073 від 20.07.2012 р., укладеного із ПАТ «ОТП Банк» для оплати вартості товару, в період із 14 серпня 2012 року по 11 грудня 2013 року оплатив кредитні зобов»язання перед Банком разом із процентами на суму 6 786 грн. Крім того, позивачу було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. 00 коп. та яка виразилась в тому, що позивач, у зв»язку з протиправною поведінкою [PERSON], зазнав значних душевних страждань та нервових потрясінь, внаслідок чого погіршилось його здоров»я. Просить стягнути із [PERSON] на його користь завдану йому матеріальну шкоду в сумі 6 786 грн., 5 000 грн. моральної шкоди, а також 1 000 грн. витрат затрачених на правову допомогу. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. [PERSON], будучи засудженим за злочин та перебуваючи в Чортківському СІЗО №26, отримавши копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів, надіслав письмову заяву згідно якої він позовних вимог не визнає, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності, на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2014 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та засуджено на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до позбавлення волі на строк 03 роки. Як вбачається із вказаного вироку, «…20 липня 2012 року [PERSON], використовуючи невстановлених слідством найманих працівників, яким не було відомо про протиправні наміри останнього, які перебували в офісному приміщенні по вул. Руська, 9/1 в м. Тернополі, діючи від імені ФОП [PERSON], уклали із [PERSON] договір індивідуального замовлення, запевнивши його, що ФОП [PERSON] будуть виконані умови договору та буде наданий товар (металопластикових вікна чи двері), хоча [PERSON] не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов»язки та про що не було відомо найманим працівникам, а замовник, у свою чергу повинен оплатити кошти у сумі 4415 грн. [PERSON], шляхом укладення договору про надання споживчого кредиту оплатив кошти у сумі 4 415 грн., які були перераховані на рахунок [PERSON] В результаті своїх злочинних дій, [PERSON] заволодів грошима [PERSON] в сумі 4 415 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму...». Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 20 липня 2012 року між [PERSON], як замовником та фізичною особою - підприємцем [PERSON], як виконавцем було укладено Договір індивідуального замовлення №1. Згідно умов даного договору виконавець фізична особа - підприємець [PERSON] зобов'язався надати [PERSON], як замовнику послуги індивідуального замовлення та передати товар згідно Додатку до цього договору (металопластикові вікна та двері) вартістю 4 415 грн. без урахування доставки та монтажу, а [PERSON], як замовник зобов'язався оплатити вартість товару. Виконавець (ФОП [PERSON] ) зобов'язався в строк 60 діб з моменту підписання Договору індивідуального замовлення, передати товар Замовнику. 20 липня 2012 року між [PERSON], як Позичальником та ПАТ «ОТП Банк», як Кредитором укладено договір про надання споживчого кредиту №2000210073 від 20.07.2012 року, у відповідності до умов якого ФОП [PERSON] реалізує товари в рамках споживчого кредитування. За умовами договору, Банк надав [PERSON] споживчий кредит на загальну суму 4 415 грн. на таких умовах: на придбання товару у продавця - ФОП [PERSON] шляхом проплати за товар в сумі 4 415 грн. терміном на 18 місяців. [PERSON], як замовником виконано умови договору індивідуального замовлення № 1 від 20 липня 2012 року, оплачено продавцеві ФОП [PERSON] вартість товару в сумі 4 415 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 4 415 грн. завданої позивачу матеріальної шкоди. При цьому, суд зазначає, що вимога [PERSON] про стягнення із відповідача суми відсотків, які він сплатив банку за користування коштами, згідно договору про надання споживчого кредиту не підлягають до задоволення, оскільки обов»язок про сплату відсотків за користування коштами покладався на позивача. Крім цього, суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови визначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 зазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу [PERSON], суд виходить із тих обставин, що шкода завдана в результаті кримінального правопорушення, у вчиненні якого визнано винним відповідача по справі [PERSON], доведеність наявного причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, факту перенесених моральних страждань з приводу злочинних дій відповідача, не відшкодування відповідачем в добровільному порядку завданої матеріальної шкоди, вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000 грн. Згідно ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до статті 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 2 статті 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення, оскільки позивачем надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера №12 від 15.05.2014 року, за якою останнім оплачено кошти на правову допомогу в сумі 500 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial