Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, вказавши, що з 22 серпня 1998 року вона, перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 29 від 16 січня 2002 року, що підтверджується копією вказаного Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про її народження Серія [NUMBER]. Позивачка вказує, що згідно з вимогами ст. 196 Сімейного кодексу України, який набув чинності з 01 січня 2004 року, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми неоплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд роз»яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. 13.01.2016 року представник позивача [PERSON], подала письмову заяву, якою збільшила позовні вимоги, прохала суд, стягнути з відповідача [PERSON], на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], станом на 01.02.2015 року в сумі 770645,37 гривні. При цьому, боржником [PERSON] було сплачено аліменти в квітні 2008 року в сумі 349 грн., в червні 2008 року - 260 грн., у вересні 2008 року 750 грн., в серпні - жовтні 2011 року по 400 грн. щомісяця, в листопаді 2011 року - січні 2012 року 300 грн., щомісяця, в лютому - березні 2012 року по 400 грн. щомісяця, в серпні 2012 року - 1000 грн., у вересні 2013 року - 1000 грн., у грудні 2013 року - 500 гривень, січень 2015 року - 400,00 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, але в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що частково визнає позов у сумі 1 158, 88 грн. та прохає застосувати спеціальну позовну давність в 1 рік відповідно до ст.258 ЦК України і відмовити в задоволенні стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період часу з 01.04.2008 року по 01.02.2015 року. Суд, з»ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши надані по справі докази, приходить до висновку, що позов [PERSON], підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що відповідно до рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02.03.2005 року по цивільній справі №2-128 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідач зобов»язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян починаючи з 16.02.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.04.2008 року по 01.02.2015 року, яка станом на 01.02.2015 року становить 43543,93 грн., що доводиться довідкою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ № 19707 від 27.04.2015 року. Заява відповідача, щодо застосування спеціальної позовної давності в 1 рік відповідно до ст.258 ЦК України і відмові в задоволенні стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період часу з 01.04.2008 року по 01.02.2015 року, не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Отже, ст.20 СК України містить вичерпний перелік вимог, що випливають із сімейних відносин до яких позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України. Оскільки, ст.196 СК України (стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів) в цей перелік не входить, так як за своєю природою дана неустойка є виключно похідною від аліментів, на які позовна давність не застосовується, то в задоволенні заяви відповідача, щодо застосування спеціальної позовної давності слід відмовити за безпідставністю. Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з того, що у зв'язку з винними діями відповідача щодо неналежного виконання обов'язку зі сплати аліментів на неповнолітню доньку по відповідних платежах сформувалася заборгованість, тому наявні правові підстави для притягнення платника до відповідальності. При розгляді справи в суді було встановлено, що відповідачем доказів щодо наявності незалежних від нього причин, з яких утворилась заборгованість, не надано, а тому зроблено висновок про винність відповідача у несплаті аліментів. Оскільки судом встановлена заборгованість по сплаті аліментів, то відсутність своєї вини в її виникненні має доводити особа, яка сплачує аліменти. В підтвердження неспроможності сплачувати аліменти відповідач посилається на відсутність постійного місця роботи, наявність другої дитини в іншому шлюбі та хворобу батька. Однак ці обставини самі по собі не звільняють платника аліментів від відповідальності, передбаченої ст.196 СК України. Відповідач будучи молодою особою працездатного віку, не надав будь-яких доказів наявності об'єктивних причин неможливості виконувати обов'язок по утриманню дитини в розмірі, визначеному рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов»язано з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч.2 ст.550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв»язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Тому суд не може згодитись з розрахунком неустойки, який надала представник позивача у заяві від 13.01.2016 року (а.с.207 - 211 т.2), оскільки він не ґрунтується на законі. Не можна приймати до уваги і розрахунок відповідача оскільки він не охоплює весь період стягнення неустойки і також не ґрунтується на законі. Суд приходить до висновку, що розрахунок пені за прострочку сплати аліментів слід здійснювати за формулою: Р = s * р * Q де Р - сума пені; s - сума заборгованості; р - ставка пені, у відсотках за день прострочення; Q - кількість днів прострочення. Здійснивши розрахунок пені за прострочку сплати аліментів з квітня 2008 року до січня 2015 року , суд приходить до висновку, що її розмір складає 770645,37 грн.: 2008 рікБорг по аліментахПеняКількість днівСума неустойки Квітень 1212,751%246729914,10 Травень1561,751% 243638044,23 Червень1301,751% 240631320,10 Липень1204,371% 237528603,79 Серпень1204,371% 234428230,43 Вересень454,371% 231410505,56 Жовтень1638,771% 228337413,12 Листопад 1638,771% 225336921,49 Грудень1638,771% 222236413,47 2009 рікБорг по аліментах Пеня Кількість днів Сума неустойки Січень1899,581% 219141619,80 Лютий1899,581% 216341087,92 Березень1899,58 1% 213240499,04 Квітень1333,75 1% 210228035,42 Травень1333,75 1% 207127621,96 Червень1333,75 1% 204127221,84 Липень210,301% 20104227,03 Серпень210,30 1% 19794161,84 Вересень210,30 1% 19494098,75 Жовтень366,661% 19187032,54 Листопад366,66 1% 18886922,54 Грудень366,66 1% 18576808,88 2010 рікБорг по аліментах Пеня Кількість днів Сума неустойки Січень270,301%18264935,68 Лютий270,30 1%17984859,99 Березень270,30 1%17674776,20 Квітень275,101%17374778,49 Травень275,10 1%17064693,21 Червень275,10 1%16764610,68 Липень276,301%16454545,13 Серпень276,30 1%16144459,48 Вересень276,30 1%15844376,59 Жовтень282,301%15534384,12 Листопад 282,301%15234299,43 Грудень287,101%14924283,53 2011 рікБорг по аліментахПеня Кількість днівСума неустойки Січень293,101% 14614282,19 Лютий293,10 1% 14334200,12 Березень293,10 1% 14024109,26 Квітень 299,101% 13724103,65 Травень299,10 1% 13414010,93 Червень299,10 1% 13113921,20 Липень299,10 1% 12803828,48 Серпень- 100,90-1249- Вересень-100,90-1219- Жовтень-93,40-1188- Листопад6,601% 115876,43 Грудень12,601% 1127142,00 2012 рік Борг по аліментах Пеня Кількість днів Сума неустойки Січень 33,601%1096368,26 Лютий- 66,40 1067 Березень- 66,40 -1036- Квітень340,201%10063422,41 Травень340,201%9753316,95 Червень340,201%9453214,89 Липень343,201%9143136,85 Серпень- 656,80-883- Вересень343,201%8532927,50 Жовтень348,301%8222863,03 Листопад348,201%7922758,54 Грудень359,101%7612732,75 2013 рікБорг по аліментах ПеняКількість днівСума неустойки Січень363,001% 7302613,60 Лютий363,00 1% 7022548,26 Березень363,00 1% 6712435,73 Квітень363,00 1% 6412326,83 Травень363,00 1% 6102214,30 Червень363,00 1% 5802105,40 Липень363,00 1% 5491992,87 Серпень363,00 1% 5181880,34 Вересень- 637,00 488- Жовтень363,00 1% 4571658,91 Листопад363,00 1% 4271550,01 Грудень- 114,20-396- 2014 рікБорг по аліментахПеня Кількість днів Сума неустойки Січень385,801% 3651408,17 Лютий385,80 1% 3371300,15 Березень385,80 1% 3061180,55 Квітень385,80 1% 2761064,81 Травень385,80 1% 245945,21 Червень385,80 1% 215829,47 Липень385,80 1% 184709,87 Серпень385,80 1% 153590,27 Вересень385,80 1% 123474,53 Жовтень385,80 1% 92354,94 Листопад385,80 1% 62239,20 Грудень385,80 1% 31119,60 2015 рікБорг по аліментахПеняКількість днівСума неустойки Січень- 14,20--- Всього770645,37 грн. Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. При цьому, санкція у вигляді стягнення пені спрямована на забезпечення виконання платником аліментів своїх зобов'язань, визначених ст.ст.181,182 СК України і її розмір має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до стягнення пені, яка перевищує сам розмір заборгованості по аліментам. Суд враховує, наявність другої дитини від іншого шлюбу - малолітньої [PERSON], [INFO], яка також потребує утримання, а також батька відповідача похилого віку, який тяжко хворіє та те що на час вирішення спору відповідач періодично частково сплачує аліменти, а тому зважаючи на вищевикладене,

Outcome: partial