Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме залучення її до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.06.1986 по 15.01.1987. Свої вимоги мотивувала тим, що є особою з інвалідністю ІІ групи з втратою працездатності 80 %, внаслідок виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. Зазначає, що на час аварії працювала на Чорнобильській АЕС з 25.01.1977 по 15.01.1987 на посаді лаборанта - радіометріста 5 гр в експериментальному РЛК Чорнобильської АЕС. Після вибуху виконував свої обов`язки в зоні суворого режиму, в приміщенні при постійному іонізуючому випромінюванні та була залучена до формувань Цивільної оборони, як персонал ЧАЕС. Зазначене підтверджується доказами, які долучає до заяви. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2020 вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Саламон О.Б., відкрито провадження по справі. Від заявника в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка, при цьому заперечень щодо вимог заяви до суду не надав. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі заявника та представника заінтересованої особи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Факт виконання [PERSON] заходів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наступним. Як вбачається з трудової книжки заявника, останній з 29.07.1981 працював в Київському річковому порту кранівником 3 розряду КПЛ - 72. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] та вкладки до нього, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. У відповідності з посвідченням Серії [NUMBER] , заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно з довідкою МСЕК, заявник має ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до довідки №16699 ДСП «Чорнобильська АЕС» та довідки №415 ДСП «Чорнобильська АЕС» [PERSON] була безпосередньо зайнята на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.07.1986 по 15.01.1987. Факт роботи заявника з 25.01.1977 по 15.01.1987 на посаді лаборанта - радіометріста 5 гр в експериментальному РЛК Чорнобильської АЕС підтверджується копією трудової книжки останньої. Відповідно до цього Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданими законами, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог, чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № э1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29 квітня 1986 року № 01, від 30 квітня 1986 року № 2, від 04 травня 1986 року № 16, від 19 травня 1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З матеріалів справи вбачається, що іншим шляхом встановити вказаний факт заявник не може. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник була залучена до складу формувань Цивільної оборони та набула інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved