overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Позивач посилається на те, що з 01.03.1988 року 09.12.2013 року працював у відповідача. Згідно довідки бухгалтерії № 847 від 25.12.2013 року заборгованість відповідача по заробітній платі складає 9 757 грн. 14 коп. Позивач вказує, що відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про розмір підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений, заперечень на позов не надав. В судовому засідані встановлено, що позивач працював у відповідача та був звільнений у зв'язку із скороченням (а.с.17). При звільненні йому не була виплачена заробітна плата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен у зазначений статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно довідки ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" позивачу заборгували заробітну плату в розмірі 9 757 грн. 14 коп. за грудень 2012 року; листопад, грудень 2013 року. (а.с.5). Ця сума не оспорюється сторонами. Відповідно до ст. 117 ч. 1 КЗпП України, в разі у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач вказує, що згідно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата складає 91 грн. 47 коп. Він був звільнений 09.12.2013 року. За січень - серпень 2014 року йому не виплачено за 175 робочих днів 16 007 грн. 25 коп. (а.с.12). Ця сума підлягає стягненню. Крім цього позивач посилається на ст. 237-1 КЗпП України. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власникам або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних житлових зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. В зв'язку з невиплатою протягом довгого часу заробітної плати, суд вважає, що вказані обставини мали місце. На думку суду відповідач повинен виплатити позивачу моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Таким чином підлягає стягненню 30 764 грн. 39 коп. (9 757 грн. 14 коп. + 16 007 грн. 25 коп. + 5 000 грн.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у м.Краматорську про стягнення моральної шкоди, завданої у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 21, 28, 30, 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Рішення Конституційного суду України від 27 січня 2004 року № 1-92004, п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства 'Будівельна пересувна механізована колона №2' про стягнення заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за період затримки розрахунків. При цьому зазначає, що він з 08.10.2002 року працював в ВАТ "БМПК 2" на посаді майстра та в подальшому виконроба. З 2009 року відповідач не виплачував йому, належним чином, заробітну плату. 28.01.2011 року він звільнився з роботи. При звільненні відповідач не виплатив йому заробітну плату. Заборгованість по зарплаті з вересня 2009 року на день звільнення становить 16249,47 грн., яку він просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать розписки, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць... Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював до 28.01.2011 року на ВАТ "БМПК 2" і був звільнений в зв"язку з виходом на пенсію. На день звільнення підприємство нарахувало йому заробітну плату в сумі 16249,47 грн., однак вказану суму йому не виплатило, що стверджується довідкою (а.с.3) Дана сума відповідачем не оспорена. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, посилаючись на ті обставини, що 29 червня 1982 року за рішенням Святошинського районного суду м.Києва було розірвано шлюб між матір»ю позивача та відповідачем [PERSON], який є батьком позивача, після розірвання шлюбу батьки позивача проживали разом, та [INFO] року народився позивач, у зв»язку з чим позивач звернувся до суду про визнання батьківства. Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 1979 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з матір»ю позивача [PERSON] 29 червня 1982 року шлюб між батьком та матір»ю позивача було розірвано за рішенням Святошинського районного суду м.Києва, про що було зроблено актовий запис №688. Посля розлучення батьки позивача продовжували проживати разом, вели спільне господарство та підтримували подружні відносини. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], в зв»язку з тим, що між батьками позивача шлюб було розірвано в свідоцтві про народження було зазначено «[PERSON]», у графі «Батько» зазначено «[PERSON]». Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім"я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [INFO] року мати позивача [PERSON] померла, в зв»язку з чим не може бути подана заява про визначення походження позивача до органу реєстрації актів цивільного стану, зазначені в статті 126 СК України. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред»явлений також дитиною, яка досягла повноліття. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, в якому зазначив, що останній є його батьком та сплачував на утримання позивача аліменти до його повноліття, а потім під час навчання в професійному ліцеї сфери послуг до 01.06.2015 року . Після закінчення навчання в ліцеї виплата аліментів була припинена. З 01.09.2015 року [PERSON] навчається в Кіровоградському комерційному технікумі, а тому потребує додаткових матеріальних витрат, в зв'язку з чим вимушений порушувати питання про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до закінчення навчання . Позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримує повністю, просить розгляд справи провести за його відсутності . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки , заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : [PERSON] народився [INFO] року. Батьком позивача є відповідач по справі [PERSON] ( свідоцтво про народження [NUMBER], від 09.02.1995 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області (а.с.4) . Згідно довідки № 310/15 від 03 вересня 2015 року, виданої директором Кіровоградського комерційного технікуму встановлено, що [PERSON] навчається в Кіровоградському комерційного технікумі. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2017 року. Форма навчання денна (а.с. 5). Згідно довідки № 528 виданої виданої Комунальним підприємством "Помічнянська житлово - єксплуатаційна контора №2 від 09.09.2015 року, встановлено, що [PERSON], 1995 року народження проживає в [ADDRESS] до його складу сім'ї входить мати [PERSON], 1972 року народження (а.с. 6). Враховуючи викладене, суд вважає що позивач, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги . Відповідно до вимог статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до закінчення навчання але не більш як до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналізуючи зібрані по справі докази, та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позивач, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, має право вимагати стягнення аліментів з відповідача до закінчення ним навчання . З огляду на ті обставини, що відповідачем не надано доказів про те, що він за станом здоров'я чи матеріальним станом неспроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, суд вважає, що позов обґрунтований , а тому його слід задовольнити. На підставі ст. ст. 182, 198-201 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті [INFO] в [ADDRESS] [PERSON]. Вказує, що до складу спадкового майна входять земельні ділянки, площею 1,5731 га, в тому числі ділянка [NUMBER] площею 0,6967 га, [NUMBER] - 0,8764 га, загальною вартістю 22 511 грн.; земельна ділянка площею 1,5720 га, в тому числі ділянка [NUMBER] площею 0,6957 га, [NUMBER] - 0,8763 га, загальною вартістю - 22 668 грн., цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, що належали спадкодавцю. Зазначає, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON], спадкоємцем за законом - [PERSON], інших спадкоємців та утриманців, передбачених законом немає, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 159 від 01.04.2015 року. Вказує, що він в управління та володіння спадковим майном вступив своєчасно, однак оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому просив задовольнити позовні вимоги. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву про визнання позовних вимог та просив справу слухати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій вказала, що не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно. Дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Частиною 4 ст.130 ЦПК України вказано, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що 29 листопада 2010 року помер його батько - спадкодавець [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно до складу якого також входить земельна ділянка № 312 площею 2.91 га, що розташована на території Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №01977. Мати позивача- Заступець [PERSON], спадщину після смерті батька прийняла, але не встигла зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку так як 01.07.2013 року померла. Також [PERSON] належала земельна ділянка № 311 площею 2.91 га що розташована на території Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №001976. За життя мати позивача - [PERSON] склала заповіт на користь сестри позивача [PERSON] - [PERSON]. 22.11.2013 року [PERSON] нотаріально посвідчила заяву про відмову від прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вказаної земельної ділянки спадкодавцеві [PERSON], а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки . Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив в суд заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі, проти позовних вимог заперечень не має. Судом встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі"від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві покликається на ту обставину, що 02 червня 2015 року померла його мама [PERSON]. Заповіту на випадок смерті мама не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно ,а саме на земельну ділянку площею 758 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Князя Всеволода, 9 м. Володимир-Волинський Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки 0710200000:01:001:2901. Відповідно до закону він мав звернутися у шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у зв"язку із важкою хворобою він не зміг цього зробити своєчасно. Він тривалий час хворіє, а коли звернувся до нотаріальної контори, то йому пояснили, що спадщину слід приймати після спливу 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Коли ж після спливу 6 місяців його представник [PERSON] звернувся до нотаріуса, то йому біло відмовлено в оформленні спадщини, оскільки заяву про намір прийняти спадщину він повинен був написати ще до спливу цього строку. Він же цього не знав. Таким чином шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він пропустив. Вважає цю причину пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання до Володимир-Волинської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 02 червня 2015 року. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовільнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] до суду не з»явилася, подала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились усі особи, які беруть участь у справі у відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно\~ст. 1272 ЦК України\~суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у випадку пропуску строку з поважної причини. Як свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 172565, [PERSON] померла 02.06.2015 року. Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла 02.06.2015 року, що стверджується свідоцтвом про його народження. З письмових пояснень позивача вбачається, що своєчасно прийняти спадщину він не змог у зв'язку із тим, що він хворіє і не встиг своєчасно звернутися у нотаріальну контору. Беручи до уваги зазначене, суд визнає пропуск позивачем строку для прийняття спадщини з поважної причини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13.05.2015 року позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Запорізької обласної ради №6-св від 19.01.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального підприємства "Готель "Україна" Запорізької обласної ради [PERSON] у вигляді догани. Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду зазначеного питання, оскільки присутність не є обов'язковою, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що при зверненні до суду з позовною заявою за вимогами, що випливають з трудових правовідносин, у відповідності до ст.5 ч.1 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] був звільнений від сплати судового збору. У відповідності до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його вітчим - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Дану квартиру під час життя [PERSON] приватизував разом з матір'ю позивача - [PERSON] і отримав свідоцтво про право власності 8 лютого 1994 року. [PERSON] померла [INFO]. Заповітом від 25 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] померлий [PERSON] заповів все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом буде мати право, заповів гр. [PERSON]. Позивач прийняв спадщину фактично, володіє правовими документами на квартиру та розпоряджається нею. Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Ізюмська міська рада Харківської області в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про слухання справи без їх участі, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно копії заповіту від 25 лютого 2006 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.6). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved