Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

В вересні 2021 року позивач Моторно ( транспортне ) страхове бюро України звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на наступні обставини. 17.12.2019 року об 11 годині 40 хвилин у м. Біла Церква перехрестя вулиць Я. Мудрого та Осипенка, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), а саме, [PERSON] (далі - Відповідач) керуючи транспортним засобом «MAZDA», д.р.н. [NUMBER] по вул. Я. Мудрого, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA», д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року по справі № 357/13923/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статус полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обумовлений прописаними в ПДР обов`язками учасника дорожнього руху. Параграф 2 пункт 2.1 ПДР України містить перелік документів, які повинні бути в обов`язковому порядку і наявність яких дає право виїжджати на дорогу. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній pyх» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс(сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (абзац другий пункту 21.2 статті 21 Закону). Згідно з витягом відповіді Національної поліції України щодо ДТП, яка сталася 17.12.2019 року, з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо [PERSON] було складено протокол серії ОБ№ 288197 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП України у зв`язку з тим, що він не мав при собі або не пред`явив для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). Тобто, на дату ДТП, Відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність/або про підстави звільнення його від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) правоохоронні органи, потерпілого та МТСБУ. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП Відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 27 870 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят) гри. 12 коп. Регламентна виплата у розмірі 27 870 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят) гри. 12 коп. була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 17.12.2019 року від потерпілого, Звіту за вих. № 16567 від 27.01.2020 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ЕАК «Довіра». Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1293795 від 26.02.2020 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди та врегулювання справи МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності - ЕАК «Довіра», яке виконало Звіт вих. № 16567 від 27.01.2020 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість послуг якого склали 1 950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., відповідно до рахунку № 16567 від 29.01.2020 року. Факт зазначеної виплати МТСБУ підтверджується платіжним дорученням № 1476703 від 24.03.2020 року. Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 2376 від 26.02.2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов`язаної зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 27 870 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят) гри. 12 коп. Загальна сума витрат, які пов`язані з розглядом даної справи склала 1 950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. У зв`язку з тим, що МТСБУ є не підприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту, Відповідач повинна сплатити загальну суму боргу разом з витратами на збір документів, що складає - 29 820 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 12 коп. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1 .ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на те, що [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду та на момент ДТП не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ, як Страховик, що здійснив регламентну виплату потерпілій особі, має право регресу до нього і це право підлягає захисту судом. Просили суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП-невідомий( [ADDRESS] ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, ЄДРПОУ: 21647131) 29 820 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 12 коп. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. ( а. с. 1-3 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 37 ). Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 01 жовтня 2021 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 41 ). 20 жовтня 2021 року за вх. № 48760 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 44 ). З вказаної інформації вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрованим не значиться ( а. с. 44 ). Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи - відповідача. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України ( ч. 10 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від 22 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою Моторно ( транспортного ) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 14 годину 00 хвилин 23 листопада 2021 року ( а. с. 45-46 ). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. В судове засідання позивач свого представника не направив, звертаючись до суду з позовною заявою, в прохальній її частині просили проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечують проти заочного розгляду справи ( а. с. 3 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення ( а. с. 48 ). Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). З наявного в матеріалах справи оголошення вбачається, що воно вчинено 25.10.2021 року про виклик [PERSON] в судове засідання на 14 годину 00 хвилин 23.11.2021 року. Тобто, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Однак, відповідач в судове засідання в призначений час судом не з`явився, заяв та клопотань з боку останнього на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 23.11.2021 року постановлено проводити заочний розгляд у зазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Моторно ( транспортного ) страхового бюро України підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 17.12.2019 року об 11 годині 40 хвилин у м. Біла Церква перехрестя вулиць Я. Мудрого та Осипенка, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), а саме, [PERSON] (далі - Відповідач) керуючи транспортним засобом «MAZDA», д.р.н. [NUMBER] по вул. Я. Мудрого, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA», д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року по справі № 357/13923/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП України ( а. с. 7 ). З вказаної постанови суду вбачається, що [PERSON] в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся. Зазначена постанова набрала законної сили 27.12.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначене підтверджується і витягом з відповіді Національної поліції України щодо ДТП, яка сталася 17.12.2019 року, з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо [PERSON] було складено протокол серії ОБ№ 288197 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП України у зв`язку з тим, що він не мав при собі або не пред`явив для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). Оскільки на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 27 870,12 гривень. Отже, регламентна виплата у розмірі 27 870,12 гривень була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 17.12.2019 року від потерпілого ( а. с. 12 ), Звіту за вих. № 16567 від 27.01.2020 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ЕАК «Довіра» ( а. с. 14-19 ). Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1293795 від 26.02.2020 року ( а. с. 34 ). У зв`язку із залученням суб`єкта оціночної діяльності - ЕАК «Довіра», яке виконало Звіт вих. № 16567 від 27.01.2020 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість послуг склали 1 950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., відповідно до рахунку № 16567 від 29.01.2020 року ( а. с. 13 ). Факт зазначеної виплати МТСБУ підтверджується платіжним дорученням № 1476703 від 24.03.2020 року ( а. с. 35 ). Отже, згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 2376 від 26.02.2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов`язаної зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 27 870 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят) грн. 12 коп. та витрати, які пов`язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу в розмірі 1 950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Отже, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач МТСБУ вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто загальну суму боргу в розмірі 29 820,12 гривень , яка склала з страхового відшкодування у розмірі 27 870,12 гривень та витрати понесені на проведення експертизи в розмірі 1 950 гривень. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди. За п. 41.1 «а» ст. 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст. 38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до положення ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, виплативши на користь потерпілого [PERSON] спричинену шкоду пошкодженням автомобіля марки «SKODA», д.р.н. [NUMBER] в розмірі 27 870,12 гривень, позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 200/13392/13-ц, провадження № 61-41615св18. Так, згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Згідно з пунктом 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. Оскільки позивач поніс витрати в розмірі 1 950 гривень у зв`язку із проведення Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, то така сума підлягає також стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача МТСБУ. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.07.2019 року по справі № 185/5812/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідача [PERSON] на користь позивача Моторно ( транспортного ) страхового бюро України підлягає стягненню судові витрати у сумі 2 270,00 гривень, понесення яких документально підтверджено наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 9802204 від 07 вересня 2021 року ( а. с. 4 ). Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved