Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на будинок № 55 по вул. Шевченка в с Крайниково Хустського району, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] Позов мотивовано тим, що 23.04.2014 року помер його батько [PERSON], який при житті склав заповіт відповідно до якого все майно належне йому на момент смерті успадковує позивач. До спадкового майно відноситься будинок № 55 по вул. Шевченка в с.Крайниково Хустського району та надвірні споруди. Мати позивача [PERSON] відмовилась від обовязкової частки у спадковому майні на користь позивача. На моменти відкриття спадщини позивач проживав разом зі спадкодавцем, вступивши в управління спадковим майном та володіє ним по сьогоднішній день. При зверненні до нотаріуса, щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини, позивач отримав розяснення про неможливість видачі такого свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Належність вказаного будинку, померлому [PERSON] підтверджує відомостями погосподарської книги Крайниківської сільської ради Хустського району, відомостями погосподарської книги № 2 Крайниківської сільської ради за 2011-2015 роки, щодо передачі гр.[PERSON] земельної ділянки в розмірі 0,2500 га для будівництва житлового будинку в с.Крайниково по вул. Шевченка № 55 Хустського району. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, останній збудований в 1970 році, на час дії ЦК УРСР і дана обставина пояснює відсутність правовстановлюючого документу.. В судове засідання позивач не зявився. До суду надійшла заява від імені позивача в якій останній просив суд розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Крайниківської сільської ради Хустського району в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшов лист за підписом представника [PERSON], в якому останній позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без участі їх представника. Третя особа - приватний нотаріус Хустського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, не заперечивши проти задоволення позовних вимог. Представник Реєстраційної служби Хустського РУЮ в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В порядку, передбаченому ст. ст. 158, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши обставини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Так згідно відомостей погосподарських книг Крайниківської сільської ради головою дворогосподарства №55 по вул.Шевченка в с.Крайниково Хустського району являвся батько позивача - [PERSON] При житті останній залишив заповіт, яким заповідав все своє майно, що буде належати йому до дня смерті своєму сину [PERSON] В матеріалах справи наявна нотаріальна заява від імені матері позивача про відмову від обовязкової частки у спадковому майні. Згідно довідки, виданої Крайниківської сільської радою Хустського району, на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого 23.04.2014 року, в будинку були зареєстровані та проживали позивач з родиною та дружина покійного. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, останній збудований в 1970 році. У 1970 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року N 8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Зважаючи на викладені вище обставини, вважаю що позивач правомірно ставить вимогу про визнання за ним права власності на спадковий будинок в судовому порядку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу і дані вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved