Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]; рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] 04.03.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, а також у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача - за минулий час, починаючи з 01.01.2015 року; про стягнення з відповідача (батька) щомісячно додаткових витрат на дитину - в сумі 1000,00 грн. - до повноліття дитини, посилаючись на те, що сторони після розірвання шлюбу проживають окремо, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки у достатньому розмірі, починаючи з 01.01.2015 року; дитина часто хворіє, у зв»язку з чим потребує лікування, санаторно-курортного оздоровлення, а також потребує додаткових витрат для розвитку її розумових та фізичних здібностей, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Крім того, посилаючись на те, що вона (позивачка) зареєстрована за адресою: [ADDRESS], дочка [PERSON] проживає разом з нею, але дитина не зареєстрована за вказаною адресою, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері дитини та не надає довідки про те, що дитина не зареєстрована за місцем його (відповідача) реєстрації ([ADDRESS]), тому позивачка просила також судовим рішенням надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дочки - [PERSON] без згоди її батька [PERSON] (відповідача), за місцем реєстрації позивачки - [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] (довіреність від 26.01.2016 року) уточнені та збільшені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково; не заперечуючи обов'язок батька щодо матеріального утримання дитини, просили встановити аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, посилаючись на те, що відповідач працює та отримує щомісячно заробітну плату, при цьому він (відповідач) орендує житло в м. Києві, утримує ще старшу доньку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання; просили в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на дочку [PERSON] за минулий час та додаткових витрат на дитину відмовити, як заявлених без достатніх підстав та обґрунтування; відповідач [PERSON] також, стверджуючи, що дочка [PERSON] не зареєстрована за місцем його реєстрації у Дніпропетровській області та те, що він раніше надавав письмову згоду на реєстрацію дитини за місцем реєстрації позивачки, проти задоволення вимоги позивачки в частині реєстрації дитини не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивачки - [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст.185 СК України батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON]; рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 4-6). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов'язок щодо матеріального утримання дитини - доньки [PERSON] та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини; згідно наданої відповідачем довідки про доходи - він працює в Київському міському центрі з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» (код 21565278) та отримує щомісяця заробітну плату (а.с.67), будь-яких утримань з заробітної плати відповідача на користь третіх осіб за виконавчими документами не відбувається; згідно довідки про доходи (а.с.15) - позивачка [PERSON] працює у ТОВ «ТРК «Європа Плюс Київ» на посаді трафік-менеджера. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, відсутність заперечень відповідача в цій частині позовних вимог, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів з батька (відповідача) на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно (як про це просить позивачка), починаючи з 04.03.2016 року і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону. При цьому, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий час (з 01.01.2015 року по березень 2016 року) не доведені в судовому засіданні належними доказами, позивачка не зверталась до суду раніше з аналогічними позовами, тому в задоволенні позову в цій частині вимог має бути відмовлено. Відповідач [PERSON] не заперечує факти захворювань доньки [PERSON] - відповідно до наданої позивачкою медичної документації за період 2013-2015 роки (а.с.8-9), згідно наданої характеристики на дитину - [PERSON] навчається у Слов»янській гімназії з 01.09.2014 року (а.с.7). За встановлених обставин, ствердження позивачки [PERSON] щодо понесених нею додаткових витрат на придбання ліків для дитини згідно наданих квитанцій (фіскальних чеків) на загальну суму 2497,44 грн. (а.с.10-12) є доведеними в судовому засіданні, зазначені суми фактично не оспорюються відповідачем та його представником, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки в частині стягнення з відповідача на її користь суми (2497,44 : 2) = 1248,72 грн., як фактично понесених витрат, разово. Позивачкою не надано належних та достатніх доказів на обґрунтування вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину - у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у розумінні положень ст.185 СК України, тобто зазначена вимога не доведена в судовому засіданні, тому в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] разово сума 1248,72 грн. Як вбачається з копії паспорта на ім»я [PERSON] (позивачки) та довідки ГУ ДМС України у м. Києві (а.с.21-22, 34), позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]; при цьому, позивачкою не надано будь-яких даних щодо власника або користувачів цього житла, технічної характеристики зазначеної квартири; з пояснень представника позивачки - остання не зверталась до відповідного органу реєстрації з приводу реєстрації місця проживання дитини з матір»ю (позивачкою) в адміністративному порядку; як стверджує відповідач, він надавав відповідну письмову згоду з приводу реєстрації місця проживання доньки [PERSON] з матір»ю, тому, з огляду на положення «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні», затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за №2109/22421), вимога позивачки щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дочки - [PERSON] без згоди її батька [PERSON] (відповідача), за місцем реєстрації позивачки - [ADDRESS] - є безпідставною та недоведеною в судовому засіданні; визнання в цій частині позову відповідачем не може бути покладено в основу рішення суду (ст.174 ЦПК України), тому в задоволенні позову в цій частині також має бути відмовлено.

Outcome: partial