Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суд із позовною заявою до [PERSON], приватного підприємства "Горизонталь 2007" про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позову вказує, що 01 серпня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики № 11/15 від 17 листопада 2015 року, у відповідності до якого «[PERSON] (Позичальник) отримала від [PERSON] (Позикодавець), а він в свою чергу передав у її власність грошові кошти у розмірі 950 000 (девятсот п'ятдесят тисяч) грн». Крім того 17 серпня 2015 року між ним та Приватним підприємством «Горизонталь 2007» було укладено договір поруки № 01- 11/15, у відповідності до п.1.1 вказаного договору, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання усіх зобов'язань [PERSON], що виникли з Договору позики №11/15 від 17 листопада 2015. Вказує, що факт передачі грошових коштів ним на користь Позичальника - [PERSON] підтверджується належним чином оформленою розпискою про отримання грошових коштів до договору позики № 1 1/15 від 17 листопада 2015 року. зазначає, що сторони у відповідності до пункту 2.2 Основного договору домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення [PERSON] суми коштів повинен був бути здійснений не пізніше 17 липня 2017 року. Однак вказує, що на момент звернення ним з позовом до суду кошти відповідачем йому повернуті не були, тому він звернувся до суду для захисту свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак раніше будучи присутньою в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Представник приватного підприємства "Горизонталь 2007" в судове засідання не зявився, однак був раніше присутній в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики № 11/15 від 17 листопада 2015 року, у відповідності до якого «[PERSON] (Позичальник) отримала від [PERSON] (Позикодавець), а він в свою чергу передав у її власність грошові кошти у розмірі 950 000 (девятсот п'ятдесят тисяч) грн». Також 17 серпня 2015 року між позивачем та Приватним підприємством «Горизонталь 2007» було укладено договір поруки № 01- 11/15, у відповідності до п.1.1 вказаного договору, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання усіх зобов'язань [PERSON], що виникли з Договору позики №11/15 від 17 листопада 2015. Факт передачі грошових коштів позивачем на користь Позичальника - [PERSON] підтверджується належним чином оформленою розпискою про отримання грошових коштів до договору позики № 1 1/15 від 17 листопада 2015 року. У відповідності до пункту 2.2 Основного договору домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення [PERSON] суми коштів повинен був бути здійснений не пізніше 17 липня 2017 року. Згідно із ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання представником відповідача позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 526, 530, 533, 534, 1046, 1049 ЦК України, та

Outcome: approved