Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 жовтня 1971 року уклала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Морозівської сільської ради Корецького району Рівненської області зроблено актовий запис №10 . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В останні три роки між ними склалися недобрі відносини, чоловік зловживає алкоголем, вчиняє безпричинні скандали, ображає її нецензурною лайкою, застосовує фізичну силу, наносячи тілесні ушкодження за що відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї. Нанесення тілесних ушкоджень підтверджується копією медичної картки з консультативним висновком лікаря травматолога від 16.12.2017 року, де вказано перелік тілесних ушкоджень, нанесених відповідачем. Причиною фактичного розпаду шлюбу стали неприязні відносини з боку відповідача по відношенню до неї, сварки, скандали. Вказана поведінка відповідача негативно відобразилася на її особистому житті, фізичному здоровї та психологічному стані. Втратили один до одного почуття поваги й любові, більше як три роки не ведуть спільного господарства, фактично кожен живе своїм життям, шлюб носить формальний характер. Наміру на поновлення стосунків не має. Подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим та суперечить її особистим правам та інтересам. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24 жовтня 1971 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Морозівською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис №10. Судові витрати покласти на відповідача. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Підтвердив, що в сімї мали місце сварки. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази,та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] у підготовчому судовому засіданні пред"явленого до нього позову дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що 24 жовтня 1971 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Морозівською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис №10 . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду від 25.01.2018р., яка була змінена постановою апеляційного суду Рівненської області від 02.03.2018р., [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правовопрушення за ч.1 ст.ю 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що підставою притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності було вчинення сімейної сварки із дружиною [PERSON] за місцем проживання в ході якої ображав дружину нецензурними словами. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини протягом трьох останніх років, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved