Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 3104,45грн. 3% річних та 7088,66 грн. інфляційних, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.07.2013р. у справі №296/2056/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 100000 грн., відсотки за користування позикою в сумі 5800,92 грн., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 939,16 грн., а всього 106740 грн. 08 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1067 грн. 00 коп. Однак, відповідач судове рішення не виконав, тому позивач має право на стягнення річних та інфляційних за вказаний період. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги і згідно останньої заяви просив суд стягнути з відповідача 4391,46 грн. 3% річних за період з 20.05.2013р. до 07.10.2014р. та 17457,15грн. інфляційних за період з червня 2013 року по вересень 2014 року. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу ДМС, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.07.2013р. у справі №296/2056/13-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 100000 грн., відсотки за користування позикою в сумі 5800,92 грн., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 939,16 грн., а всього 106740 грн. 08 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1067 грн. 00 коп. Згідно листа Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 08.10.2014р. на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м.Житомира №296/2056/13-ц від 03.09.2013р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 106740,08грн. Станом на 08.10.2014р. рішення суду не виконано, борг за виконавчим документом не сплачено. За положеннями ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За ч.2 ст. 625 ЦК України кредитор має право на отримання боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. У роз'ясненнях, викладених у п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30 березня 2012 року, зазначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, а тому в разі невиконання боржником грошового зобов'язання й після ухвалення рішення про повернення боргу вимоги позивача про стягнення з боржника 3% річних та інфляційних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є правомірними. Нарахування позивачем до стягнення з відповідача 4391,46 грн. 3% річних за період з 20.05.2013р. до 07.10.2014р. та 17457,15 грн. інфляційних за період з червня 2013 року по вересень 2014 року проведено згідно норм чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 625 ЦК України та

Outcome: approved