Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

05.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, що стягуються з нього на користь відповідачки за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2007 року (справа №2-1098/2007) на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 50 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.05.2007 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у встановленому законом порядку. Від даного шлюбу сторони мають п`ятеро спільних дітей. 05.09.2008 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . В даному шлюбі позивач має доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Поскільки у позивача на теперішній час змінився сімейний та матеріальний стан, а також враховуючи зміни в чинному законодавсті, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму, позивачу складно оплачувати аліменти у вказаному розмірі, тому він вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів з 50 грн. до 500 грн. визначених рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2007 року. Представник позивача адвокат Вялова І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення та пояснила, що у зв`язку із тим, що на момент звернення до суду матеріальний та сімейний стан позивача суттєво змінився, а тому позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі, що визначений рішенням суду від 07.06.2007 року, а тому, є всі правові підстави для зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей за рішенням Первомайського міськрайонного суду від 07.06.2007 року. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, вказала, що розмір аліментів, який пропонує позивач, а саме 500 грн. на кожну дитину буде меншим ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, як то передбачено чинним законодавством, сплачувати аліменти на дітей це його обовязок, позивач є працездатною здоровою людиною. Заслухавши у судовому засіданні позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. За змістом ст. 180СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття: Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається і тоді, коли дитина народилася у шлюбі, який пізніше було визнано недійсним, а також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін по справі є діти : - донька [PERSON] , [INFO] ,; - син [PERSON] [INFO] ; - син [PERSON] , [INFO] ; - син [PERSON] , [INFO] і син [PERSON] , [INFO] . Судовим рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2007 року справа № 2-1098/2007 з [PERSON] на користь [PERSON] призначено до стягнення аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 50 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.05.2007 року і до повноліття дітей. Посилання позивача на те, що він не може забезпечити утримання своїх дітей від першого шлюбу, суд не приймає до уваги, оскільки сплачувати аліменти у розмірі визначеному Рішеннням Первомайського міськрайонного суду від 07.06.2007 року, вважає обовязком позивача, тим паче, що в нього більш не має стягнень по аліментам на інших дітей. До-того ж позивач є працездатним та фізично здоровим чоловіком, офіційно працевлаштованим. Частина перша статті 192СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом достовірно встановлено, що у позивача з відповідачем домовленості щодо зменшення розміру аліментів за рішенням Первомайського міськрайонного суду від 07.06.2007 року не досягнуто, стан здоров`я не погіршився, сімейний стан покращився, матеріальний стан задовільний. Відповідно до ст. 183 та ст. 184СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказуєна можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення абополіпшення здоров`я когось із них тав інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, визначений судовим рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2007 року справа № 2-1098/2007 відповідає вимогам Сімейного кодексу України, а його зменшення у зв"язку із тим, що на утриманні позивача перебуває ще двоє дітей від останнього шлюбу, без підтвердження погіршення її майнового стану, буде протирічить інтересам дітей від попереднього шлюбу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Позивач повинен усвідомлювати, що розмір аліментів на дитину відповідно до СК України не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто на 2019 рік становить для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2 027, 00 грн., з 01 липня пo 30 листопада - 2 118, 00 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на зазначене суд вважає, що позивач [PERSON] не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість свого позову. Враховуючи наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Виходячи з цих обставин та

Outcome: approved