Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

28.02.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 02.04.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що господарство під особовим рахунком [NUMBER] в [ADDRESS] станом на 30.06.1990 року відно\-силося до суспільної групи «колгоспний двір», де головою двору була [PERSON] , 1921 р.н. і в цьому дворі вона проживала одна. Вказав, що [PERSON] була сестрою його батька, [PERSON] по батьковій лінії. Зазначив, що тітка [PERSON] померла [INFO] , після смерті тітки, відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого відноситься жит\-ловий будинок. Вказав, що його батько, [PERSON] , проживав разом зі своєю сестрою, [PERSON] до дня її смерті, вони разом вели спільне господарство. Зазначив, що у тітки не було інших спадкоємців, тому його батько, як спадкоємець другої черги по зако\-ну, фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. Вказав, що батько за час свого життя склав заповітне розпорядження такого змісту: все моє майно, яке належить мені, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде мені належати на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю своїм синам, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Зазначив, що батько помер [INFO] , після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно в т.ч. і на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказав, що на частину майна, яка належала [PERSON] , яку фактично прийняв мій батько, [PERSON] , але не оформив, зокрема земельну частку (пай) в розмірі 1,84 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за заповітом визнав за позивачем суд. Зазначив, що після смерті батька він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину по закону, але йому відмовлено у видачі такого у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вказав, що Червоноградське МБТІ своїм листом № 5754 від 17.10.2019 року повідомив його, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. Зазначив, що його брат [PERSON] від своєї частки визначеної в заповіті їхнім батьком відмовляється. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування по заповіту на будинок садибного типу, що складається з кладової (1-1), двох житлових кімнат (1-2, 1-4), коридора (1-3) інвентаризаційною вартістю 25537 грн., що знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , і фактично прийняв [PERSON] , що помер [INFO] . Відповідач не подав відзиву на позов. Позивач в судове засідання не з`явився, однак, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Третя особа в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] вбачається, що будинок садибного типу складається з кладової (1-1), двох житлових кімнат (1-2, 1-4), коридору (1-3). З виписки з погосподарської книги № 01 Кунинської сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року головою колгоспного двору [ADDRESS] була [PERSON] , проживала одна. З довідки № 5754 від 17.10.2019 року, виданої Червоноградським МБТІ, вбачається, що реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась станом на 31.12.2012 року. З копії заповіту від 05.02.2008 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів своїм синам [PERSON] та [PERSON] . З довідки № 1251 від 26.12.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована постійно в [ADDRESS] . З довідки № 1253 від 26.12.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що від імені [PERSON] заповіт у Кунинській сільській раді не посвідчувався. З довідки № 1252 від 26.12.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] , племінник померлої [PERSON] , проживав разом із нею до дня її смерті і вели спільне господарство. З довідки № 716 від 06.09.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] , брат померлої [PERSON] , проживав разом із нею до дня її смерті і вели спільне господарство. З довідки № 1253 від 26.12.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] , син померлого [PERSON] проживав разом із ним до дня його смерті і вели спільне господарство. З постанови Жовківської ДНК № 255/01-16 від 18.02.2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Відповідно до роз`яснень, викладених в п. г ч.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Станом на 30.06.1990 року головою колгоспного двору [ADDRESS] була [PERSON] , проживала одна, що стверджується випискою з погосподарської книги № 01 Кунинської сільської ради. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги те, що заповіт від імені [PERSON] в Кунинській сільській раді не посвідчувався, що стверджується довідкою № 1253 від 26.12.2019 року, виданою Кунинською сільською радою. З довідки № 716 від 06.09.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] , брат померлої [PERSON] , проживав разом із нею до дня її смерті і вели спільне господарство. [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті та не заявив відмову від спадщини. Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1999 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, суду не надано. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію заповіту від 05.02.2008 року, з якого вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів своїм синам [PERSON] та [PERSON] . З довідки № 1253 від 26.12.2019 року, виданої Кунинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] , син померлого [PERSON] , проживав разом із ним до дня його смерті і вели спільне господарство. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті та не заявив відмову від спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved