Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

02.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2002р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З січня 2010р. вони припинили шлюбні відносини, по причині, що у них виникали постійні суперечки, які виникали у зв»язку з різним поглядами на сімейне життя, на підставі чого просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 06.03.2002р. виконкомом Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що вони приблизно з 28 січня 2013 року припинили подружні відносини та не проживають разом, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання з'явилася, пояснила, що приблизно з 28 січня 2013 року з позивачем припинили подружні відносини та не проживають разом проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище „ [PERSON]". Суд, заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 06 березня 2002 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2 та було видане виконкомом Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про одруження [NUMBER] від 06.03.2002 року (а.с. 5). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 17.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 9). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін, сторони приблизно з 28 січня 2013 року припинили подружні відносини та не проживають разом, що визнано сторонами по справі, що не потребує доказуванню, відповідно до частини 1 статті 61 ЦПК України. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачкою. Позов був поданий до суду 02 липня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідачки. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved