Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Великолюбінської селищної ради\~ Городоцького району Львівської області про визнання права власності на на земельні ділянки, площею 0,2567 га. та 1,4715 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~ які розташовані на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львіської області, і належали [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №012392, виданого 25.02.2002р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 22.02.2002р. №92, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 07.02.1997р. В судове засідання 21.06.2018р. позивачка не явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, 31.05.2018р. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.35). Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, сільським головою подано до суду заяву (а.с. 39) про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнав. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] є дочкою\~ [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-СГ № 501992 (а.с. 16). З долученої до справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №012392 (а.с. 12), вбачається, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, загальною площею 1,7282 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~ яка розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області. Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 432734(а.с. 15) видно, що [PERSON] померла 07.02.1997р. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 29) спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. З листа нотаріуса від 24.01.2018р. №94/02-14 вказано, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.14). Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула, або володіла правом на земельну ділянку неправомірно, в суді не встановлено. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мала\~ право власності на земельну ділянку, позивачка фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за\~ [PERSON], 31.08.1960р.н., право власності на земельні ділянки, площею 0,2567 га. та 1,4715 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~ які розташовані на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львіської області, і належали [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №012392, виданого 25.02.2002р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 22.02.2002р. №92, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 07.02.1997р. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved