Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа - комунальний заклад «Кам'янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про відібрання малолітньої дитини у матері без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що гр. [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] Відомості про батька записані в свідоцтві про народження дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Мати [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] кім. 10, однак протягом тривалого часу за адресою реєстрації не проживає. Ніяких дій для збереження помешкання, стосовно якого нею укладено договір найму житла не робить, на даний час житло знаходиться в занедбаному стані. 28.11.2017 року, [PERSON], в лікарні у м. Дніпро народила дитину, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем сім'ї 06.12.2017 року її разом з дитиною було доставлено до м. Вільногірська транспортом КЗ «Вільногірська ЦМЛ» та запропоновано до 11.12.2017 року, разом з дитиною перебувати у педіатричному відділенні даного медичного закладу. Однак вона категорично відмовилась від госпіталізації та разом з немовля зникла в невідомому напрямку. 07.12.2017 року, її виявлено соціальними працівниками , в квартирі, яка належить стороннім особам в антисанітарних умовах, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Дитина потребувала догляду та її разом з матерю було доставлено до педіатричного відділення лікарні. Житло відповідачки перебуває у стані не придатному для проживання малолітньої дитини: відсутнє опалення та електропостачання, санітарний стан незадовільний. Дитяче ліжечко та інші меблі дуже брудні, відсутня постільна білизна, будь-які дитячі речі, засоби гігієни. Умов для приготування їжі, здійснення гігієнічних процедур немає. Перебування дитини в таких умовах становить пряму загрозу її життю та здоров'ю. Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 12.12.2017 року № 334/0/7-17 «Про доцільність вилучення малолітньої [PERSON], [INFO] з сім'ї матері, гр. [PERSON], [INFO] р.н.», дитина 13.12. 2017 року передана до КЗ «Кам'янський спеціалізований будинок дитини» ДОР». Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з інтересів виключно малолітньої [PERSON], [INFO], просять відібрати [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та після відібрання передати дитину органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, для вжиття заходів щодо її влаштування відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою від 19.01.2018 року, було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не надав. Сторони про справі будь-яких заяв та клопотань не заявляли. Представник позивача - виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як органу опіки та піклування, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. Відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що не має можливості створити новонародженій дитині належні умови для її існування з тих причин, що вона ніде не працює, соціальних виплат та допомог не отримує, ніяких доходів як і будь-якого майна не має. Дитиною не цікавиться та не відвідує, так як не має коштів. Третя особа - КЗ «Кам'янський спеціалізований будинок дитини» ДОР», в судове засідання не з'явився, надали через канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника, додатково зазначили, що з 13.12.2017 року мати дитини [PERSON], дитину не відвідувала, станом її здоров'я не цікавилась. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] кім. 10 в м. Вільногірську Дніпропетровської області (а.с.7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 Сімейного кодексу України вбачається, що народження [PERSON], зареєстровано 07.12.2017 року у Вільногірському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9). Наказом № 278-ОД-17 від 07.12.2017 р. «Про постановку на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, малолітньої [PERSON], 28.11.2017 р.н.» начальника ССД УСССДМ ДСГП Левченко О.М., зобов'язано організувати роботу щодо постановки на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах - [PERSON], складення індивідуального плану соціального захисту дитини, формування особової справи стосовно останньої (а.с.10). З акту обстеження умов проживання від 07.12.2017 року, складеного начальником ССД УСССДМ ДСГП Левченко О.М., головним спеціалістом з питань опіки та піклування [PERSON], головним спеціалістом [PERSON] вбачається, що з метою перевірки умов проживання, створених для новонародженої доньки гр. [PERSON], було проведено обстеження умов проживання за її адресою [ADDRESS], результат відвідування - для проживання, виховання та розвитку немовля гр. [PERSON], відсутні умови (а.с.11). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 07.12.2017 року, складеного начальником ССД УСССДМ ДСГП Левченко О.М., головним спеціалістом з питань опіки та піклування [PERSON], головним спеціалістом [PERSON], з метою підготовки висновку про доцільність/недоцільність відібрання малолітньої [PERSON] у матері [PERSON] встановлено, що наявні умови проживання в кімнаті № 10 кв. 5 по вул. Гагаріна в м. Вільногірську Дніпропетровської області становлять загрозу для життя і здоров'я малолітньої [PERSON] (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 12.12.2017 р. № 334/017-17 «Про доцільність вилучення малолітньої [PERSON], [INFO] з сім'ї матері, гр. [PERSON], [INFO] р.н.», вирішено, негайно відібрати малолітню [PERSON], 28.11.2017р.н. у матері [PERSON], [INFO] р.н та влаштувати ї до КЗ «Кам'янський спеціалізований будинок дитини» ДОР» (а.с.13). Відповідно до Акту про факт передачі дитини [PERSON], [INFO] від 13.12.2017 р., складеного у присутності лікаря педіатра відділення КЗ «ВЦМЛ» ДОР» [PERSON] та заступника начальника сектору превенції Вільногірського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] передала дитину [PERSON], [INFO], начальнику ССД УСССДМ ДСГП Левченко О.М. (а.с.14). Згідно Акту про факт передачі дитини [PERSON], [INFO] від 13.12.2017 року, складеного у присутності сімейної медсестри КП ВМЦ ПМСД [PERSON], начальник ССД УСССДМ ДСГП Левченко О.М. передала дитину - [PERSON], [INFO], адміністрації КЗ «Кам'янський спеціалізований будинок дитини» ДОР» в особі головної медсестри [PERSON] (а.с.15). З довідки про склад сім'ї № 12061 від 08.12.2017 року виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що за адресою [ADDRESS] к. 10 зареєстровані відповідачка та її четверо дітей, в тому числі малолітня [PERSON], [INFO] (а.с.16). Копією довідки про не отримання допомоги від 12.12.2017 року №807 підтверджується той факт, що відповідачка - [PERSON], не отримує ніяких видів державних соціальних допомог (а.с.52). У відповідності до ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому випадку дитина передається другому з батьків, бабі, дідові за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачка дитину не відвідує та не цікавиться нею, веде неприйнятний спосіб життя, напротязі тривалого часу не працює, ніяких соціальних виплат не отримує, інших доходів та майна в своїй власності не має, в шлюбі не перебуває, з цих причин створити належні умови для існування своєї новонародженої дитини, та матеріально утримувати її вона не в змозі. В її помешканні антисанітарні умови, не створено нормальних умов для проживання та виховання дитини, відсутні опалення та електропостачання. За наведених вище обставин, суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання існували умови, загрозливі для життя і здоров'я малолітньої дитини і були підстави для негайного її відібрання від матері. Та в свою чергу існує необхідність відібрання дитини від відповідачки без позбавлення її батьківських прав, оскільки необхідні умови для їх проживання - відсутні. Відповідачка також підтвердила, що це на даний час відповідає інтересам її малолітньої дитини, враховуючи її майновий стан та відсутність належних умов для проживання та розвитку дитини, що і слугувало підставою для визнання нею позову у повному обсязі. За таких обставин відібрання дітей від матері з передачею органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування є доцільним, а позову підлягає задоволенню. При цьому суд вважає за доцільне роз'яснити відповідачу, що у разі, коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за їх заявою може постановити рішення про повернення їй дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні з даним позовом до суду, був звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 150,152,155,164,170 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved