Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON], звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 07 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №75. В позові вказала, що з відповідачем одружилися 07 листопада 2015 року. Від шлюбу спільних дітей немають. Із-за зраду у подружній вірності до відповідача зникла довіра, взаєморозуміння та повага. Відповідач має значні кредитні зобов'язання через, що жодних коштів у сімейний побут не вкладає. У них різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Спроби порозумітися та зберегти сім'ю не дали результату, а тому розірвання шлюбу є обдуманим кроком. У зв'язку із чим позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, до суду подав заяву що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2015 року про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, складено відповідний актовий запис №75, що доводиться свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В поданому позові позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони як подружжя втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. У них різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Через зраду у подружній вірності, зникла до відповідача довіра та всі інші почуття, на яких ґрунтується шлюб. А тому їх шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про шюб. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище набуте при реєстрації шлюбу „ [PERSON]". Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 55, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved