Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті 14.07.2017 року на тимчасово окупованій території України його батька [PERSON], [INFO], у смт. Дубівський Антрацитівської міської ради Луганської області. 21 липня 2017 року було видано свідоцтво про смерть І-ВВ № 033152 виконавчим комітетом Дубівської селищної ради міста Антрацит ЛНР. Оскільки [PERSON] помер на тій частині території Луганської області, яка визнана тимчасово окупованою, заявник не має можливості зареєструвати його смерть на території України. Представник заявника [PERSON] підтримав заяву [PERSON], заявлені вимоги просив задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що видане заявнику незаконним органом влади свідоцтво про смерть батька не є належним документом і не визнається в Україні. Місце, де помер і похований [PERSON], наразі є непідконтрольним органам державної влади України. Великобурлуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника заінтересованої особи та вказано про згоду із заявленою вимогою. Дослідивши докази по справі, суд встанови такі обставини. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлено, що заявник є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). З копії паспорта [PERSON] встановлено, що він народився 18 червня 1950 року у селищі Кріпінське міста Антрацит Луганської області (а.с. 8). Як вбачається з відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть серії І-ВВ №033152 від 21.07.2017 року, виданому виконавчим комітетом Дубівської селищної ради міста Антрацит самопроголошеної Луганської Народної Республіки, [PERSON] помер 14 липня 2017 року у пгт. Дубівський міста Антрацит Луганської області, Україна (а.с. 9). Заявник надав фото з місця поховання батька, на якому зображена могила з написом «здесь покоится [PERSON], 18.06.1950 г.-14.07.2017 г.» (а.с. 10,11). Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Атрацит Луганської області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 24 лютого 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 4 лютого 2016 року № 990-VIII. Вказаним Законом внесено зміни, зокрема доповнено ЦПК України ст. 257-1, яка передбачає особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, згідно з вказаною нормою Закону, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved