Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

09.11.2020 року до суду звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» із позовом до [PERSON] та просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.10.2012 року у розмірі 38826,64 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач 09.10.2012 року підписав заяву з метою отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк»). Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] користувався картковим рахунком та використовував кредитні кошти, чим прийняв пропозицію банку на укладення кредитного договору на визначених останнім умовах, однак зобов`язання належним чином по поверненню коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.09.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 38826,64 грн., з яких: 26061.10 грн. - заборгованість за тілом кредита в тому числі 0.00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 26061.10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0.00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 1859.38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 10906.16 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0.00 грн.- нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії. Оскільки в добровільному порядку відповідач зобов`язання не виконує, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю із зазначенням у ньому заперечень стосовно позову. Так, зазначає що позов не містить жодних обґрунтованих та достовірних відомостей щодо основної суми та розміру кредитних коштів наданих відповідачу. Крім того, у заяві підписаній сторонами відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Та вказує на те, що умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома. Проте розрахунок заборгованості; виписка по рахунку; довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; довідка про видані картки; копія заяви позичальника; копія паспорту споживчого кредиту - не містять обов`язкових реквізитів, визначених для первинних бухгалтерських документів, що передбачено ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також вищезгадані документи є копіями та не містять підписів осіб, які їх видали, не датовані, не засвідчені печатками Позивача. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку із не доведенням позовних вимог Представник позивача в судове засідання не з`явився,направив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених вимог заперечую, просить суд відмовити в задоволені заявлених вимог, спираючись на обставини викладені в відзиві на позовну заяву. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, 09.10.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації У заяві зазначено, що відповідач погоджується, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Банком у вигляді таблиць надано розрахунок заборгованості за договором від 09.10.2012 року, укладеним між «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 24.09.2020 року. Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 24.09.2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 38826,64 грн., з яких: 26061.10 грн. - заборгованість за тілом кредита в тому числі 0.00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 26061.10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0.00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 1859.38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 10906.16 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0.00 грн.- нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626,628цьогоКодексудоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Уст. 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2ст. 1054 цього Кодексувстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1ст. 1056-1 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістомст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2ст. 551 ЦК Українивизначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Звертаючись до суду, позивач просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.10.2012 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини договору. При цьому, як встановлено судом, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування. Крім того, у Анкеті - заяві від 09.10.2012 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ТіриватБанку (далі - Анкета), процентна хх"' ставка не зазначена. Також Анкета не містить підтверджень, які саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем [PERSON] вже у 2018 році кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до Позову у розмірах і порядках нарахування. Однак позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути складові повної вартості тіла кредиту, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, не надавши при цьому доказів щодо основної суми тіла кредиту наданих відповідачу. Разом з тим,у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1ст. 634 ЦК Україниза змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2018 року у справі № 342/180/17 та від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 за провадженням № 14-131цс19 де чітко вказано, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Чинною (на момент укладення кредитного договору) редакцією частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», було визначено обов`язок Позивача повідомити Відповідача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Однак цих вимог Позивачем дотримано не було Встановивши, що сторони по справі не обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за користування кредитом, неустойки (пені, штрафів) за порушення строків виконання договірних зобов`язань, суд приходить до висновку про відмову в позові банку в частині стягнення на його користь з відповідача, заборгованості за простроченими відсотками, штрафів та пенею. У анкеті заяві від 09.10.2012 року не вказано суми кредиту яку відповідач просить йому видати, відсутність у Анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також суд звертає увагу на те, що паспорт споживача кредиту був укладений між [PERSON] та позивачем 13.04.2018 року, а сам кредитний договір № б/н 09.10.2012 року , тобто вже після укладення договору та не містить посади та ініціалів представника позивача, що дає суду підстави для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 вище вказаної статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи , покладаються у разі відмови в позові на позивача. За таких обставин судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed