Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

21 травня 2013 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності на частку у спільному майні, визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину та перерозподіл спадщини, третя особа Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради Донецької області. 10 липня 2014 року представником позивача [PERSON] в судовому засіданні було уточнено позовні вимоги, а саме [PERSON] звертається з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності на частку в загальному майні, визнання частковим недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, треті особи Приватний нотаріус Добропільського міського нотаріального округу Шиманського І.Ю., Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] в період з липня 2003 року по 24 липня 2009 року без реєстрації шлюбу та в період проживання з ним у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року по 7 вересня 2010 року. Шлюб розірвано в установленому законом порядку відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2010 року, яке набрало законної сили 18 вересня 2010 року. Вони з [PERSON] мешкали спочатку в [ADDRESS] Донецької області, після цього переїхали на постійне місце мешкання до [ADDRESS]. За час їх спільного мешкання у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. [PERSON] визнав своє батьківство, що підтверджується свідоцтвом про народження її дочки, де [PERSON] записаний як батько, та дав дочці своє прізвище та по-батькові. У них був спільний побут, вони також сумісно займались підприємницькою діяльністю та мали спільний сімейний бюджет. [INFO] [PERSON] трагічно помер, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Після його смерті відкрилась спадщина, на майно, яке вони придбали сумісно за час спільного мешкання без реєстрації шлюбу та за час шлюбу, та інше майно, яке ним було придбано після їх сумісного мешкання та часу зареєстрованого шлюбу. Крім того, позивач пояснила, що між нею та померлим [PERSON] шлюбного договору або іншої домовленості по використанню майна не було укладено, тому вважає, відповідно до ст.ст. 74,70 СК України, що їй належить 1/2 частини зазначеного майна на праві приватної власності, як таке майно, що придбано за час проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу та в зареєстрованому шлюбі. Оскільки відповідачі отримали по 1/5 частині спадкового майна, то після розподілу спадщини (виключення із зазначеного нею вище спадкового майна ? частину належного їй майна) повинні отримати у власність майно кожний в розмірі 1/10 частини від спадкової маси. Позивач в судовому засіданні просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу - [PERSON] та [PERSON] з липня 2003 року по 24 липня 2009 року За час спільного мешкання позивачки та померлого [PERSON] ними було придбано наступне майно: 1. ? частина будови магазину з спорудами за [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 08.06.2004 р. Шиманським І.Ю. приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області по реєстру за №2234. Загальна площа ? частини магазину становить 171,3 кв.м, споруди а-6 - ганок, а-7 - ганок, а-8 - пандус, відмостка, вимощення, огорожа, огорожа, огорожа, огорожа, ворота. Вартість ? частини магазину з спорудами складає 81993,50 грн..; 2. Прирельсовий склад за [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 31.08.2005 р. Шиманським І.Ю. приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області по реєстру за №3705. Загальна площа прирейкового складу становить 1138,7 кв.м., є: підвал - котельня, накриття. Вартість прирейкового складу становить 653680 грн.; 3. Двокімнатна квартира №1 загальною площею 97,7 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м у будинку [ADDRESS], яка являє собою 23/100 частини будівлі магазину, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 14.09.2005 року виконкомом Добропільської міської ради Донецької області. Вартість квартири становить 117935,16 грн.; 4. Земельна ділянка, передана для експлуатації магазину площею 0,0390 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]), виданого Добропільською міською радою Донецької області 24 червня 2008 року на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 28.05.2008 р. Молодняк Л.П. приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 72754,50 грн.; 5. Земельна ділянка, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,0606 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS] яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), виданого Добропільською міською радою Донецької області 20 жовтня 2009 року. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 45225,78 грн.; 6. Автомобіль КАМАЗ 4308, 2006 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області 15.11.2008 року, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 15.11.2008 року ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області. Вартість автомобіля складає 144765,42 грн.; 7. Мотоцикл марки YAMAHA FZ6-S, випуск 2007 року, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області 24.04.2010 року, належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24.04.2010 року ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області. Вартість мотоцикла складає 41907,30 грн.; 8. Автомобіль МАЗ 533603, 2008 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області 29.09.2009 року, належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.09.2009 року ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області. Вартість автомобіля складає 128768,99 грн. Спадкоємцями першої черги стали відповідачі та їх спільна дочка [PERSON]. При цьому, у спадщину ввійшло все перелічене нею майно, разом із її часткою у ньому. Вона вважає, що її права, яка спадкоємця після померлого [PERSON] порушено, та не було з'ясовано при розподілу спадку по закону. Позивачка в судовому засіданні просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] вищеперелічене майно, набуте за час спільного проживання та офіційного шлюбу; визнати за нею право власності на наступне майно: 1. На ? частину будови магазину з спорудами за [ADDRESS], загальна площа ? частини якого становить 171,3 кв.м, споруди а-6 - ганок, а-7 - ганок, а-8 - пандус, відмостка, вимощення, огорожа, огорожа, огорожа, огорожа, ворота, яка належала [PERSON], померлому [INFO]; 2. На ? частину прирейкового складу за [ADDRESS], який належав [PERSON], померлому [INFO], загальна площа прирейкового складу становить 1138,7 кв.м., є: підвал - котельня, накриття; 3. На ? частину двокімнатної квартири №1 загальною площею 97,7 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м у будинку [ADDRESS], яка являє собою 23/100 частини будівлі магазину, що належала [PERSON], померлому [INFO]; 4. На ? частину земельної ділянки, переданої для експлуатації магазину площею 0,0390 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому [INFO]; 5. На ? частину земельної ділянки, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,0606 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS] яка належала [PERSON], померлому [INFO]; 6. На ? частину автомобіля КАМАЗ 4308, 2006 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 15.11.2008 року, який належав [PERSON], померлому [INFO]; 7. На ? частину мотоцикла марки YAMAHA FZ6-S, випуск 2007 року, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 24.04.2010 року, який належав [PERSON], померлому [INFO]; 8. На ? частину автомобіля МАЗ 533603, 2008 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 29.09.2009 року, який належав [PERSON], померлому [INFO]; та визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на майно [PERSON], який помер [INFO], а саме в частині спадкування 1/10 частини його майна, відповідно до уточнений позовних вимог від 10 липня 2014 року, та стягнути з відповідачів сплачений нею судовий збір 3654,00 грн. Представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги [PERSON], та вважають що вони обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про слухання справи в її відсутність, просить, щоб їх інтереси представляв представник [PERSON] Вислухавши думку учасників судового процесу, та вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] (відповідно до ухвали Добропільського міськрайонного суду від 07 липня 2014 року замінена на відповідача [PERSON] арк.справи 202 Т. 2) в судовому засідання дала пояснення, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1994 року по 2002 рік. Мають сумісну дитину - дочку [PERSON], 1995 року народження. Після розлучення вони сумісно мешкали сім'єю до 2003 року. Мали спільний бізнес з 1996 року, зареєстрували в 1999 році на її ім'я, та вели спільно до кінця 2005 року. В 1999 році придбали магазин за адресою в [ADDRESS], потім придбали земельну ділянку та почали будувати житловий будинок також за адресою в [ADDRESS] В 2001 році придбали магазин «[INFO]» в [ADDRESS]. Займались продажем товарів, як продовольчого призначення, так і непродовольчого. В 2004 році придбали магазин [ADDRESS], на сумісні гроші та прирельсовий склад в м. Добропілля. Після розлучення, між нею та [PERSON] залишились добрі стосунки, він завжди допомагав у всьому, які їй, так і дитині. Брав відпочивати дочку разом с собою. Після розлучення та розподілу бізнесу в 2005 році, [PERSON] сплатив їй грошову компенсацію, залишив їй магазин та недобудовий житловий будинок. Про існування в нього іншої жінки, з якою він сумісно мешкав сім'єю їй не біло відомо. Потім [PERSON] їй повідомив, що в нього народилась дочка. Їй не було відомо, що в період з 2003 року по 2005 рік, [PERSON] мешкав в [ADDRESS], він мешкав у батьків за адресою в [ADDRESS] та за адресою в [ADDRESS], в будинку біля магазина «[INFO]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає, суду дала пояснення, що її мати [PERSON] разом з батьком [PERSON] займались разом бізнесом. Батьки придбали магазина по [ADDRESS], потім придбали магазин «[INFO]» в [ADDRESS]. Також в 2001 році придбали в [ADDRESS] магазин. Батьки приблизно розлучились в 2003 році, але продовжували спілкуватися, вели сумісний бізнес десь до 2005 року. У батьків були спроби примиритися, бо вона пам'ятає, що батько деякий час мешкав з ними. Після розлучення батько став мешкати у своїх батьків по [ADDRESS]. Вона навчалась в 2007 році в гімназії м. Добропілля, часто була у батька в магазині «[INFO]», в цей час батько жив сам. Вона познайомилась з позивачкою та її сином [PERSON] до народження дочки [PERSON], вони разом їздили відпочивати. В цей час батько не мешкав однією сім'єю з позивачкою, але часто відпочивали разом. У батька в 2005 році народилась дочка [PERSON], матір'ю якої була позивачка. І батько, і вона стали тісно спілкуватися десь в 2008-2009 роках. Батько вів свій бізнес сам, нікому не довіряв. Позивачка почала мешкати разом з батьком однією сім'єю в 2008-2009 роках. Батько розійшовся з позивачкою в 2010 році. В цей час батько мешкав на базі, очікував, коли позивачка переїде з житлового будинку біля «Ландиша». У її батька [PERSON] було багато знайомих жінок, з якими він підтримував стосунки, але на якому рівні були ці стосунки вона пояснити не може, бо мала малий вік. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача [PERSON], яка надала пояснення в судовому засіданні. Вважає, що в задоволенні позовних вимог про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на частку у спільному майні, визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, необхідно відмовити. Він також вважає, що в судовому засіданні, при допиті численних свідків, позивача [PERSON], не надано доказів щодо сумісного мешкання її та [PERSON], бо ніякі фото та свідчення не можуть довести факту, що особи вели подружні відносити та сумісний бюджет. Сама позивачка не може пояснити, коли і за які кошти було придбано майно - рухоме та нерухоме. Також з мотивів розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], позивач по справі пояснила, що подружні стосунки на час розірвання шлюбу (07 вересня 2010 року) припинені, разом не проживають, відповідач проживає разом з іншою жінкою, подружнє життя не склалось через несумісність характерів. Також в матеріалах справи є розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] грошових сум 215 000 грн. від 24.09.2010 року, 10 000 грн. від 15.10.2010 року, 5000 грн. від 08.10.2010 року (арк.справи 60-62), які датовані часом розірвання шлюбу між ними, що свідчить про те, що при розірвання шлюбу було в добровільному порядку вирішені питання матеріального характеру. Інших доказів щодо ведення сумісного бізнесу, або допомога в бізнесі - ведення бухгалтерського обліку, ніякими доказами не підтверджуються, а навпаки заперечуються свідками. [PERSON] був фізичною особою підприємцем, вів бізнес, від якого отримував дохід, які кошти він направляв на утримання дітей, на розвиток бізнесу - це було тільки його справа, бо відповідно ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Факту, що [PERSON] та [PERSON] вели спільний бізнес ніякими доказами не підтверджується. Вважає, що необхідно [PERSON] відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні дав пояснення, що вимоги [PERSON] не визнає, вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з причини порушення позовної давності звернення до суду, бо пройшло більш ніж три роки після розірвання шлюбу. Також вважає, що за життя [PERSON], позивач [PERSON] не вирішувала питання про розподіл майна подружжя, в зв'язку зі смертю [PERSON] на теперішній час виникли інші правовідносини, круг спадкоємців визначив нотаріус. Сама [PERSON] не зверталась з заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає, згодна з думкою її представника [PERSON] Допит третіх осіб: Представник Органу опіки та піклування Добропільської міської ради Бажинова О.М., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги позивача не визнала, вважає, що відносно малолітніх дітей, які є спадкоємцями після смерті [PERSON] визначено частку спадку, тому будуть порушені їх права на спадщину, в разі задоволення позовних вимог [PERSON] Приватний нотаріус Добропільського міського нотаріального округу Шиманський Іван Юрійович, який діє на підставі посвідчення, позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що в вересні 2012 року помер [PERSON], після його смерті було видано свідоцтва про прийняття спадку всім спадкоємцям. Позивачка не отримала вказаного свідоцтва відносно своєї малолітньої дочки. [PERSON] не перебував у шлюбі на момент смерті, тому факт придбання майна, яке було на момент його шлюбу, не визначався. При видачі свідоцтв про право на спадщину не передбачено перевірки придбання майна у шлюбі. Позивачка [PERSON] не зверталась з заявою про прийняття спадщини, хоча від імені дочки вона зверталась. В судовому засіданні допитані свідки: Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює заст.директора з виховної роботи Ганнівської ЗОШ. З позивачкою знайома з дитинства, підтримували дружні стосунки. Їй відомо, що позивач мешкала однією сім'єю з померлим [PERSON] з липня 2003 року, син позивачки називав його татом. Зустрічалися на сімейних святах, що підтверджується відео- та фото- зйомками. Їй також відомо, що вони з 2003 року вели сімейний бізнес, позивачка приймала участь в торгівлі та ведення бухгалтерського обліку, проводила ревізії, офіційно як робітник вона не була оформлена у [PERSON] Позивачка разом з [PERSON] купували речі, як побутові, так і особисті - одежу, як в сім'ях. Їй також відомо, що позивач оформляла приватного підприємця, точно не знає коли, а знає, що до 2009 року було відкрито, потім їй не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює приватним підприємцем. Він є чоловіком сестри позивачки. Йому відомо, що з 2003 року позивачка стала мешкати разом з [PERSON], з яким він її познайомив. В 2009 році зареєстрували шлюб, в 2010 році розірвали шлюб. Йому не відомо, чи виникали питання про розподіл майна. Вони підтримували дружні стосунки, всі сімейні свята проводили разом. Позивачка разом з [PERSON] вели сумісне господарство, допомагала йому по роботі, а саме вела бухгалтерський облік. Купували разом побутову техніку, нерухомість - магазин за адресою в [ADDRESS], автомобілі, базу по [ADDRESS], квартира за адресою в [ADDRESS] біля магазину «[INFO]». Все майно - рухоме та нерухоме, яке було у [PERSON], було придбано у сумісному мешканні разом з позивачкою. Йому також відомо, що у позивачки та [PERSON] був сумісний бюджет. Померлий [PERSON] просив його поставити підпис приблизно в 2010 році під розпискою про отримання позивачкою грошових суму 215000 грн., 10000 грн., 5000 грн., але сама передача коштів була не при ньому, тому він не може пояснити подальші дії [PERSON], а саме чи передавались кошти, чи ні, які вказані в розписках. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був сусідом [PERSON] за адресою в [ADDRESS]. Позивачка мешкала разом з [PERSON] однією сім'єю з 2005 року і біля п'яти років. У них двоє дітей: хлопчик і дівчинка. Чи мали сумісний бюджет - йому не відомо. Жили по сусідству добре, підтримували дружні стосунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з позивачкою, відносини нормальні, працювали разом в магазині. Вона була свідком, коли у [PERSON] та позивачки починались відносини. Її сестра допомагала позивачці доглядати за її дитиною, коли вона була на роботі. Всі сімейні свята були разом, і [PERSON] з позивачкою були присутні. Останні раз були на святі «Різдва» у 2012 році. Всі з компанії розуміли, що у позивачки та [PERSON] - сім'я. Коли реєстрували та розривали шлюб, їй не відомо. Зі слів позивачки їй було відомо про те, що вона разом з [PERSON] купували побутові речі в квартиру, сама нічого не бачила, в квартирі, де мешкали - не була. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачкою та померлим [PERSON] Знав позивачку з 2003 року, з [PERSON] знайомий давно. Його познайомив [PERSON] з позивачкою, як зі своєю дружиною. Мешкали в [ADDRESS], потім в будинку біля магазину «[INFO]» в [ADDRESS]. Вели разом бізнес, позивачка допомагала [PERSON] по бухгалтерії. Вони дружили сім'ями, проводили дозвілля разом, їздили на відпочинок. Вони підтримували добрі дружні стосунки, бачились приблизно двічі на тиждень, тому були їм відомі їх сімейні стосунки. Йому відомо, що на момент придбання [PERSON] прирельсового складу в м. Добропіллі, вони мешкали сумісно. Йому було також відомо, що на початку їх сумісного мешкання, позивачка утримувала їх сім'ю, грошові кошти [PERSON] йшли на розвиток бізнесу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала у [PERSON] в магазині продавцем з квітня 2003 року по 2011 рік. В травні 2003 року [PERSON] познайомив його з позивачкою, як з дружиною. Працювала в магазині «[INFO]» біля 8 років, весь цей час позивачка з [PERSON] була разом, мешкали вони в будинку, який розташований на території магазину «[INFO]». Вона неодноразово була в будинку, де мешкала позивачка з [PERSON], їй довіряли доглядати за дитиною в їх відсутність. Їй також відомо, що позивачка приймала участь в проведенні ревізій в магазині, забирала касу, допомагала [PERSON] в веденні бізнесу. За сімейний бюджет їх сім'ї вона не знає. [PERSON] разом з позивачкою проводили дозвілля разом, їй було це відомо зі слів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знав з дитинства. Товаришувати сім'ями почали з 1996 року. [PERSON] зі своєю першою дружиною займався бізнесом, починаючи з дрібної торгівлі. Сумісний бізнес був у [PERSON] з першою дружиною [PERSON] також і після розлучення 2003 року, десь до 2005-2006 року. З позивачкою їх познайомив [PERSON] приблизно в 2004-2005 році. Він не знав, що вона була його дружиною, узнав цей факт уже після їх розлучення. В 2004-2005 році він орендував приміщення в магазині «[INFO]» для особистих цілей, і вони тісно спілкувались з [PERSON] На цей час магазин «[INFO]» належав [PERSON] Йому було відомо, що [PERSON] в ці роки придбав продуктовий магазин, прирельсовий склад та магазин «[INFO]». За які гроші та на яких умовах, йому не було відомо. Позивачку ні в яких приміщеннях він не бачив. Про проживання [PERSON] з позивачкою в [ADDRESS] йому нічого не відомо, мешкав при магазині «[INFO]», також йому було відомо, що він часто залишався у батьків або в приміщенні прирельсового складу. Йому не було відомо, що [PERSON] разом з позивачкою вів бізнес. Він позичав часто на невеликий строк грошові суми особисто у [PERSON], або з його дозволу їздив за грошима до його матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] був знайомий десь з 1998-1999 року. Працював у нього з 2010 року з літа. Йому було відомо, що [PERSON] вів бізнес разом зі своєю першою дружиною [PERSON] Він з ним до 2010 року спілкувався по роботі. Приблизно в 2005-2006 році [PERSON] розійшовся з дружиною, і поділили бізнес. В магазині «[INFO]» він побачив Позивачку приблизно в 2007-2008 році. [PERSON] після розірвання шлюбу з першою дружиною вів бізнес один, всі питання вирішувались тільки з ним. Коли він працював у [PERSON], то він мешкав на при рельсовому складі, пояснював, що по сімейним обставинам. Він не знає коли у [PERSON] було розлучення, а на весіллі він був присутній. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий був з [PERSON] з дитинства. [PERSON] починав свій бізнес зі своєю першою дружиною [PERSON]. Продавали муку, цукор. Потім придбали магазин в кінці 90-х р., торгували також цементом. В 2001 року купили магазин «[INFO]», потім базу та магазин в [ADDRESS]. В 2005-2006 роках [PERSON] розділив бізнес з першою дружиною. В магазині «[INFO]» я проводив опалення в 2004 році, також орендував приміщення у вказаному магазині до 2006-2007 рр. для своїх робіт. Платив оренду [PERSON] Йому було відомо, що у позивачки народилась від [PERSON] дитина, були в шлюбі чи ні в той час - йому не було відомо. В 2009-2010 рр. він був з [PERSON] в гостях у [PERSON], там була позивачка, яка пригощала їх чаєм, чи була в них повноцінна сім'я йому невідомо. Перед розлученням він мешкав в при рельсовому складі, він його по роботі навідував там. Після розлучення [PERSON] з [PERSON] йому було відомо, що вони мирно розділили майно. Позивачка після розлучення отримала квартиру і магазин по [ADDRESS]. Особисто він проводив ремонт - вставляв вікна в магазині, чеки віддавав [PERSON], тому йому було відомо про майно. Він брав в борг особисто у [PERSON] гроші. З приводу грошів розмови були тільки з [PERSON], з позивачкою з приводу грошей він не радився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він чоловік сестри [PERSON] Знайомий з 2000 року, коли одружились. Йому було відомо, як [PERSON] з першою дружиною почав бізнес. Торгували продуктами, будівельними матеріалами. Разом почали будувати житловий будинок. В 2001 р. придбали магазин «[INFO]», пізніше магазин в [ADDRESS] в 2004 р., в 2005 році - при рельсовий склад. Десь в 2002 році [PERSON] розлучився з першою дружиною, але бізнес розділили в 2005 році, бо бізнес був оформлений на першу дружину. В 2003 році познайомився з позивачкою, на весіллі у [PERSON] не був. На той час [PERSON] його не раз знайомився з жінками, як дружину або його дівчину, він не представляв йому нікого. Він не може сказати, що відносини між [PERSON] та позивачкою були теплими та добрими, постійно сварились. [PERSON] до своїх дітей відносився однаково. Всі питання по бізнесу та по питанню витрачання грошів [PERSON] вирішував сам. Після народження дитини у позивачки, [PERSON] не мешкав з нею однією сім'єю, їздили на відпочинок разом та проводили деякий час. З [PERSON] у нього утворились десь з 2010 року неприязні відносини, з причини того, що вона ревнувала свого [PERSON] і втручалась в його особисте життя, йому це не подобалось, а до цього часу їх відносини були нормальні. Він мешкає в м. Дніпропетровськ, приїжджає в м. Добропілля біля двох разів на місяць. Він на теперішній час допомогає батькам [PERSON] вести бізнес, який залишився після його смерті. Після смерті [PERSON] залишилось майно: магазин № 33 в [ADDRESS], прирельсовий склад в [ADDRESS], квартира за адресою в [ADDRESS], магазин «[INFO]» в [ADDRESS], автомобіль МАЗ, автомобіль КАМаз, автомобіль ГАЗ проданий з 2006 році, інформації щодо автомобіля ГКБ йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з позивачкою знайомий з осені 2003 року. З [PERSON] познайомився також в 2003 році, але раніше. [PERSON] познайомив з позивачкою і представив її, як свою дружину. Також він з позивачкою в [ADDRESS] спілкувався декілька раз восени 2003 року по роботі та розрахунками за будівельні матеріали, які він купував у [PERSON], який йому поручав відвезти гроші [PERSON] Йому було відомо, що [PERSON] разом з позивачкою мешкав в [ADDRESS], а де саме йому не відомо. Йому також відомо, що 2004-2005 році [PERSON] придбав прирельсьовий склад, який знаходиться біля шахти «Алмазна» в м. Добропілля. Позивачка вела документацію у [PERSON], проводили разом звірку по будівельним матеріалам та розрахункам. Також він декілька раз був в гостях у [PERSON], та бачив, що він мешкає однією сім'єю з позивачкою, разом його зустрічали. Чи вели сімейний бюджет [PERSON] з позивачкою він пояснити не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала у [PERSON] в магазині «[INFO]» в м. Добропілля в якості бухгалтера з 2007 по 2009 рік. [PERSON] ознайомив її з документами, та ввів в курс справ. По документам вона бачила, що [PERSON] мав партнера по бізнесу [PERSON] до 2005 року, у неї був відкритий розрахунковий рахунок в банку. У [PERSON] в 2005 році народилась дитина від позивачки, чи мешкали однієї сім'єю з нею їй не відомо, одружився [PERSON] на позивачці в 2009 році. Позивачка ніколи не працювала в магазині у [PERSON], також ніколи не вела бухгалтерського обліку. Всі звіти віддавались [PERSON], також всі розрахунки велись з ним. Його особисте життя її не цікавило, їй не було відомо з ким, коли і де він мешкав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював у [PERSON] вантажником в вихідні дні та у відпустці. [PERSON] знає з 2001 року. [PERSON] був одружений на [PERSON], разом вели бізнес. У них був магазин по [ADDRESS]. Позивачку бачив, як жителя [ADDRESS] разом з [PERSON] Йому було відомо, що у [PERSON] народилась дитина від позивачки. Особисто не був знайомий з позивачкою. [PERSON] деякий час мешкав на прирельсовому складі в м. Добропілля, рік не пам'ятає. [PERSON] був одружений один раз, а знайомих жінок у нього було багато. У [PERSON] був магазин по вул. Ростовській, магазин «[INFO]» в м. Добропілля, та інші об'єкти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з 2001 року працював у [PERSON] в якості вантажника та водія, та працює до теперішнього часу. Йому було відомо, що у [PERSON] був сумісний бізнес з дружиною [PERSON], з якою він розлучився в 2003 році, але бізнес вели сумісно до 2005 року. Він знав, що в цей час були куплені магазин в [ADDRESS] та тарна база. Після розірвання шлюбу першій дружині [PERSON] залишився продуктовий магазин, а [PERSON] - магазин «[INFO]». В 2005 році у [PERSON] народилась дитина, але з розмов він не бажав сім'ї. З [PERSON] - [PERSON] прожив біля року в шлюбі. У [PERSON] були інші жінки, крім [PERSON] Він би знав, якби [PERSON] жив сім'єю, бо вони часто їздили за товаром разом, розмовляли. До народження дитини у позивачки від [PERSON] та після, вони мешкали разом в будинку біля магазину «[INFO]». Всього у [PERSON] троє дітей. В магазині позивачку ніколи не бачив, цим займався [PERSON] Були одиничні випадки, коли розрахувався з позивачкою, це факт був, коли [PERSON] не було дома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в [ADDRESS] в магазині будівельних матеріалів з 2006 року, який належав [PERSON] Вона знала, як пару [PERSON] та [PERSON] з весни 2003 року. Влітку 2003 року вони стали мешкати як одна родина за адресою в [ADDRESS]. У [PERSON] був син [PERSON], який мешкав разом з ними. Також до них приїжджала дочка [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON]. Потім переїхали в іншу квартиру, точну адресу не пам'ятає. Вказана квартира належала батькам [PERSON]. Після народження дочки в 2005 році, вони переїхали жити в м. Добропілля. Їй відомо, що в 2009 році [PERSON] зареєстрували шлюб, тобто з 2003 року по 2009 рік мешкали як одна сім'я. По магазину будівельних матеріалів [PERSON] здавала всі звіти та проводила всі ревізії за час її праці. На наданій фото таблиці [PERSON] та його родина, [PERSON] та її син, племінниця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була нянею у [PERSON] та [PERSON], доглядала сина [PERSON] - [PERSON], з 2003 року протягом року. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] купували квартиру по [ADDRESS], точну адресу не знає, меблі. Вона вважала, що [PERSON] та [PERSON] родина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] познайомилась в дитячому садку з осені 2005 року. Їх діти ходили в один дитсадок «Топольок» в м. Добропілля, та в Ганнівську ЗОШ. У [PERSON] була маленька донька. Вона сприймала їх як одну сім'ю. Їй не було відомо, знаходились вони в зареєстрованому шлюбі чи мешкають разом без шлюбу. Часто перетиналися на батьківських зборах. Сім'я [PERSON] надавали матеріальну допомогу, як дитячому садку, так і школі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає давно. В липні 2003 році [PERSON] разом з молодим чоловіком, якого вона не знала, придбали квартиру дочки за адресою в [ADDRESS], яка знаходиться на одному поверсі з нею. Вона відремонтували квартиру, закупили м'які меблі синього кольору. Їй було зрозуміло, що молодий чоловік був чоловіком [PERSON] До них в гості приїжджала дочка [PERSON] 5-6 років. Мешкали [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, з ними мешкав хлопчик. В лютому 2004 році [PERSON] та [PERSON] виїхали з квартири, та продали її. Свідок [PERSON] в судому засіданні пояснив, що він працює в якості тренера ДЮСШ. [PERSON] знав десь з 1981 року, також знаю його сім'ю, як батьків та і його дітей. Також добре знає першу дружину [PERSON] - [PERSON] В [ADDRESS] [PERSON] придбав магазин, також в 2000 роках придбав магазин «[INFO]», вантажний автомобіль. Допомагав завжди йому в спортивному залі матеріально - ремонтувати спортивні прилади та проводити змагання. Йому відомо, що [PERSON] разом з першою дружиною займався бізнесом, також і після розлучення. Бізнес весь був оформлений на дружину. З [PERSON] познайомився десь в 2008-2009 роках. Від батьків [PERSON] йому було відомо, що він одружився десь в 2009-2010 роках. Позивачку за місцем мешкання [PERSON] за адресою в [ADDRESS] він не бачив, хоча неодноразово приїжджав до [PERSON] по справам. Йому було відомо, коли народилась дочка [PERSON], але про одруження розмови не було, з матір'ю дитини не знайомив. У [PERSON] було багато знайомих жінок, з якими він проводив вільний час. Після розлучення з [PERSON] - першою дружиною, йому не відомо, з ким мешкав [PERSON] Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України та Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: По вимогам щодо проживання позивачки однією сім'єю разом з [PERSON] з липня 2003 року по 24 липня 2009 року, позивач в судовому засідання дала пояснення, що вони мешкали спочатку в [ADDRESS] Донецької області, після цього переїхали на постійне місце мешкання до [ADDRESS]. За час їх спільного мешкання у них народилась дитина [PERSON], [INFO], та померлий [PERSON] визнав своє батьківство в добровільному порядку, що підтверджується свідоцтвом про народження дочки, де [PERSON] записаний як батько, та дав дочці своє прізвище та по-батькові. У них був спільний побут, вона також наполягає, що вони сумісно займались підприємницькою діяльністю та мали спільний сімейний бюджет. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], яке видано Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області 21 червня 2005 року, актовий запис №52 (арк.справи 9 том 1). В графі батько записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: п. 5: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважають сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України в постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 20 роз'яснив, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. В судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю з липня 2003 року по 24 липня 2009 року без реєстрації шлюбу, що підтверджується поясненнями свідків, допитаними в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд дає критичну оцінку поясненням свідка [PERSON], який підтвердив факт сумісного мешкання позивачки з [PERSON] тривалий час до реєстрації шлюбу, в частині встановлення факту ведення сумісного бізнесу, так як заявлений свідок є зацікавленою особою, бо є чоловіком рідної сестри позивача, що іде всупереч зібраним в судовому засіданні доказам та встановленими обставинами. Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідача [PERSON], в частині пояснення про факт сумісного мешкання позивача з [PERSON], бо в судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які дали свідчення, які не ідуть всупереч ані матеріалам справи, ні поясненням позивачки, а навпаки підтверджуються в повному обсязі сумісного мешкання [PERSON] з [PERSON], тому суд приходить до висновку, що факт сумісного мешкання позивача з [PERSON], який помер [INFO], зібраними доказами підтверджується, і вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. З обліком викладеного, суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає суду підставу зробити висновок про те, що позивач [PERSON] проживали однією сім'єю разом з [PERSON] з липня 2003 року по 24 липня 2009 року, та мешкали разом за однією сім'єю спочатку в 2003 році за адресою в [ADDRESS], потім за адресою в [ADDRESS]. Щодо позовних вимог про визнання за позивачкою [PERSON] права власності на частку у спільному майні, визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом: З позовної заяви та пояснень в судовому засіданні, що шлюбного договору або іншої домовленості по використанню майна позивачка з [PERSON] не укладали, тому вона вважає, відповідно до ст.ст. 74,70 СК України, що їй належить 1/2 частини зазначеного майна на праві приватної власності, як таке майно, що придбано за час проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу та в зареєстрованому шлюбі. Оскільки відповідачі по справі отримали по 1/5 частині спадкового майна, то після розподілу спадщини (виключення із зазначеного нею вище спадкового майна ? частину належного їй майна) повинні отримати у власність майно кожний в розмірі 1/10 частини від спадкової маси. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №376 (арк.справи 8 т.1) Після смерті відкрилась спадщина на майно померлого [PERSON] Спадкоємцями першої черги стали відповідачі - батьки померлого [PERSON] та [PERSON], дочка померлого [PERSON] (від першого шлюбу), малолітня дочка померлого - [PERSON] (відповідач по справі законний представник малолітньої [PERSON]), малолітня дочка померлого - [PERSON] (дочка позивачки [PERSON]). Як вбачається зі свідоцтв про право спадщини по закону: у спадщину ввійшло все майно, що було приватною власністю померлого [PERSON], та були видані свідоцтва про право спадщини за законом відповідно по 1/5 частині спадкового майна спадкоємцям: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (аркуші справи 141-220): - ? частини будівлі магазину з спорудами за [ADDRESS], загальною площею ? частини магазину 171,3 кв.м, споруди а-6 - ганок, а-7 - ганок, а-8 - пандус, відмостка, вимощення, огорожа, огорожа, огорожа, огорожа, ворота; - прирельсового складу за [ADDRESS], загальною площею 1138,7 кв.м., є: підвал - котельня, накриття; - двокімнатної квартири №1 загальною площею 97,7 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м у будинку [ADDRESS], яка являє собою 23/100 частини будівлі магазину, - земельної ділянки, переданої для експлуатації магазину площею 0,0390 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS], - земельної ділянки, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,0606 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS] - автомобіля КАМАЗ 4308, 2006 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований у ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 15.11.2008 року, - мотоцикла марки YAMAHA FZ6-S, випуск 2007 року, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований у ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 24.04.2010 року, - автомобіля МАЗ 533603, 2008 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований у ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 29.09.2009 року, - автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO SPORT випуску 2011 року, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля 06 грудня 2011 року, - причепа марки МАЗ 8926 випуску 1986 рок, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований у ВРЕР 14 березня 2012 року, - 77/100 частин будівлі магазину за [ADDRESS]. Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2010 року, яке набрало законної сили 18 вересня 2010 року, про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - позивачкою по справі було зареєстровано 24 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №143, а розірвано шлюб 07 вересня 2010 року. (арк.справи 10 т. 1) За період з липня 2003 року по 24 липня 2009 року, та зареєстрованого шлюбу Позивачки з [PERSON] було придбано наступне рухоме та нерухоме майно: 1. ? частина будови магазину з спорудами за [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 08.06.2004 р. Шиманским І.Ю. приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області по реєстру за №2234. Загальна площа ? частини магазину становить 171,3 кв.м, споруди а-6 - ганок, а-7 - ганок, а-8 - пандус, відмостка, вимощення, огорожа, огорожа, огорожа, огорожа, ворота. Вартість ? частини магазину з спорудами складає 81993,50 грн..; 2. Прирельсовий склад за [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 31.08.2005 р. Шиманским І.Ю. приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області по реєстру за №3705. Загальна площа прирейкового складу становить 1138,7 кв.м., є: підвал - котельня, накриття. Вартість прирейкового складу становить 653680 грн.; 3. Двокімнатна квартира №1 загальною площею 97,7 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м у будинку [ADDRESS], яка являє собою 23/100 частини будівлі магазину, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 14.09.2005 року виконкомом Добропільської міської ради Донецької області. Вартість квартири становить 117935,16 грн.; 4. Земельна ділянка, передана для експлуатації магазину площею 0,0390 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]), виданого Добропільською міською радою Донецької області 24 червня 2008 року на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 28.05.2008 р. Молодняк Л.П. приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 72754,50 грн.; 5. Земельна ділянка, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,0606 га (кадастровий номер [NUMBER]) за номером [ADDRESS] яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), виданого Добропільською міською радою Донецької області 20 жовтня 2009 року. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 45225,78 грн.; 6. Автомобіль КАМАЗ 4308, 2006 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області 15.11.2008 року, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 15.11.2008 року ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області. Вартість автомобіля складає 144765,42 грн.; 7. Мотоцикл марки YAMAHA FZ6-S, випуск 2007 року, двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області 24.04.2010 року, належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24.04.2010 року ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області. Вартість мотоцикла складає 41907,30 грн.; 8. Автомобіль МАЗ 533603, 2008 р.в., двигун [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в ВРЕР р. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області 29.09.2009 року, належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.09.2009 року ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВС в Донецькій області. Вартість автомобіля складає 128768,99 грн. Частиною 1 статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Порядок здійснення подружжям права спільної сумісної власності та право подружжя на розпорядження спільним сумісним майном визначено у ст. ст. 63, 65 СК України. Водночас, відповідно до ст. 59 СК України, той з подружжя, який є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей. Одним із видів розпорядження власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Окремою формою підприємницької діяльності є підприємницька діяльність фізичних осіб. Жодних спеціальних умов чи обмежень використання фізичною особою, яка перебуває у шлюбі, свого майна для здійснення підприємницької діяльності законом не встановлено. Як зазначено у ч. 2 ст. 52 ЦК України, фізична особа підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. На підставі цього положення, а також норм ст. ст. 57, 61 СК України слід дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший з подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності, тому з урахуванням наведеного, майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця також не може бути об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка з підстав, передбачених ст. 74 СК України. У ч.1 ст.1 Закону України "Про підприємництво" визначено поняття "підприємництва" як безпосередньої, самостійної, систематичної, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Проголошена в ч.1 ст.3 цього Закону свобода підприємницької діяльності, згідно з якою підприємці мають право без обмежень приймати рішення і здійснювати самостійно будь-яку діяльність, що не суперечить чинному законодавству, розкривається через принципи підприємницької діяльності, зазначені в ст.5 Закону. Зокрема, принципами підприємництва є вільний вибір діяльності, залучення на добровільних засадах до здійснення підприємницької діяльності майна та коштів юридичних осіб і громадян, вільне розпорядження прибутком, що залишається після внесення платежів, установлених законодавством, тощо. Стаття 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства проголосила свободу договору, свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 29 постанови від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", відповідно до положень статей 57, 61 СК України, ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності, тому суд не може погодитись з доводами позивачки, що майно придбане за рахунок прибутків приватного підприємця [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки згідно із пояснень позивачки, матеріалів справи вбачається, що такої угоди між сторонами не було, з матеріалів справи та допитаних осіб в судовому засідання не вбачається ведення сумісного бізнесу. В судовому засіданні встановлено, що не підлягає розподілу як сумісне майно подружжя і є особистою власністю [PERSON], який помер [INFO] майно, яке визначено позивачкою, як спільне майно подружжя, оскільки дане майно придбане за кошти фізичної особи-підприємця [PERSON], а не за спільні сумісні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON], та використовувалось ним з метою одержання прибутку, тобто є майном фізичної особи-підприємця. З наведеного суд приходить до висновку, що позивачкою в судовому засіданні не доведено, що майно, яке придбане [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні встановлено, що до 2005 року [PERSON] разом з першою дружиною [PERSON] вели сумісний бізнес, який був оформлений на дружину [PERSON], хоча шлюб їх було розірвано в 2003 році. Цей факт не заперечується поясненнями відповідача - дочки [PERSON] та інших свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме, що померлий [PERSON] не мав свого бізнесу до 2005 року, вела бізнес дружина [PERSON], в неї був свій рахунок (пояснення свідка [PERSON] - бухгалтера), хоча працювали разом з [PERSON] Вказані свідки також підтвердили, що після розлучення [PERSON] з першою дружиною [PERSON] в 2003 році, вони продовжували вести сумісний бізнес до 2005 року. Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON], [PERSON], позивача [PERSON] щодо ведення сумісного бізнесу [PERSON] з [PERSON] з 2003 року, бо вказані пояснення ідуть всупереч поясненням свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаної як відповідача [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] вів сумісний бізнес з першою дружиною [PERSON] на її ім'я, з якою розірвав шлюб в 2002 року, а продовжували вести бізнес до 2005 року, а в 2005 році зареєструвався як фізична особа підприємець [PERSON] самостійно. Вказані факти підтверджуються спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що з 10 січня 2005 року [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основним видом його діяльності була роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах непродовольчими товарами. Позивачка 13 вересня 2010 року звернулась до [PERSON] про поділ майна, але ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2010 року відповідно до заяви позивачки, позовну заяву про поділ майна було повернуто. Також в матеріалах справи є розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] грошових сум 215 000 грн. від 24.09.2010 року, 10 000 грн. від 15.10.2010 року, 5000 грн. від 08.10.2010 року (арк.справи 60-62 т. 2), які датовані часом приблизно після розірвання шлюбу між ними, що суд розцінює як свідчення про те, що при розірвання шлюбу було в добровільному порядку вирішені питання матеріального характеру. Суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON], який дав свідчення щодо вказаних розписок, що - «[PERSON] просив його поставити підпис приблизно в 2010 році під розпискою про отримання позивачкою грошових суму 215000 грн., 10000 грн., 5000 грн., але сама передача коштів була не при ньому, тому він не може пояснити подальші дії [PERSON], а саме чи передавались кошти, чи ні, які вказані в розписках, і з якої причини», бо він є чоловіком сестри позивачки, має заінтересованість. Вказаний збіг проміжку часу суд вважає, як логічний та послідовний факт, підтверджуючий те, що після повернення позовної заяви про поділ майна позивачці [PERSON], слідує написання розписок про отримання грошових коштів, і не обумовлюється [PERSON] в цих розписках, що це є грошова позика або інше формулювання отримання грошових сум. Спір щодо розподілу майна після розірвання шлюбу між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] було вирішено сторонами, що підтверджується розписками позивача, які знаходяться в матеріалах справа (арк.справи 60-62 т. 2), а сама позивач не заперечувала в судовому засіданні проти повернення матеріалів цивільної справи про розподіл майна за її особистою заявою, по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, з яким зверталась [PERSON] до Добропільського міськрайонного суду Донецької області в вересні 2010 року, а на відповідно до даної цивільної справи, [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області 21 травня 2013 року з тотожними вимогами з метою отримання частини майна, яке є спадковим майном після смерті [PERSON], який помер [INFO], і яке було фактично відшкодовано померлим [PERSON] в рамках позову про розподіл майна, яке надходило до суду в вересні 2010 року. Крім цього, на протязі розгляду даної цивільної справи про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності на частку у спільному майні, визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, за позовом [PERSON], сама позивач не заперечувала факту про отримання грошових сум від померлого [PERSON] - 215 000 грн. від 24.09.2010 року, 10 000 грн. від 15.10.2010 року, 5000 грн. від 08.10.2010 року (арк.справи 60-62 т. 2) Згідно ст. 50 ч.2 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 42 Господарського Кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, як вбачається з діючого законодавства, метою підприємницької діяльності є отримання прибутку і розпорядження ним на власний розсуд. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає задоволенню, як доказаний факт проживання позивачки [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з липня 2003 року по 24 липня 2009 року без реєстрації шлюбу, в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial