Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

27 вересня 2017 року згідно із експрес-накладною №59000284874046 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства та внесення до актового запису, мотивуючи заяву тим, що 25.10.2011 від фактичних шлюбних відносин померлого [INFO] сина заявниці [PERSON] з [PERSON] у останньої народилася дитина - [PERSON]. Відомості про батька в актовий запис про народження [PERSON] внесено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що [PERSON] не встиг за життя подати заяву про визнання батьківства, заявниця просить встановити факт батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] з метою отримання державної допомоги у зв'язку із втратою годувальника. В судове засідання заявник не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягав на задоволенні заяви. Від заінтересованих осіб жодних заяв не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на допустимість, належність, достовірність та достатність, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт ; докази, що підтверджують факт; докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ст. 318 ЦПК України) Згідно із ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Частиною 1 статті 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану 25.10.2011 народився [PERSON], про що 11.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис за № 870, батьком дитини зазначено [PERSON](а.с. 6). Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00018247109 від 22.06.2017, до актового запису про народження №870 від 11.11.2011 відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України(а.с. 22)./ Відповідно до акту від 12.07.2017, складеного мешканцями [ADDRESS], з жовтня 2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкали однією сім'єю, вели спільне господарство, доглядали за будинком та городом спільно за адресою: [ADDRESS]. Від фактичних шлюбних відносин у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON]( а.с.9). Дитина [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], (заявником) та її чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS], які виховують його( а.с.16-30). Частина 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 Сімейного Кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно із ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно до п.п. 5, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі- органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Заяви про встановлення факту батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає повному задоволенню.\-\-

Outcome: approved