Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що за рішенням суду від 19.04.2012 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної з відповідачем дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.04.2012 року і до повноліття дитини. Їх з відповідачем син є дитиною-інвалідом з діагнозом симптоматина епілепсія. Позивачка є інвалідом третьої групи загального захворювання, ніде не працює, весь час зайнята доглядом за дитиною, отримує лише незначну соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом та пенсію по інвалідності, інших доходів не має. Вказаних коштів не вистачає для забезпечення рівня життя дитини та її потреб у лікуванні дитини. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно, приблизно раз у чотири місяці по 900 грн., брати участь у додаткових витратах на дитину, а саме: у придбанні одягу, ліків, продуктів харчування відмовляється. Відповідач офіційно працює, його матеріальне становище з дня ухвалення рішення про стягнення аліментів покращилось, оскільки отримує значний заробіток, інших дітей не має та будь-яких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. У звязку з цим вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, а саме у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а тому просила стягувати з відповідача аліменти саме у такому розмірі. Вказала також, що у зв"язку із тим, що дитина часто хворіє вона змушена витрачати значні кошти. За останній рік вона витратила на лікування дитини понад 30000,00 грн., однак документально підтвердити вкзані витрати може тільки на суму 10277,89 грн., які просила стягнути з відповідача. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказав що регулярно сплачує аліменти на користь позивачки, несе додаткові витрати на дитину: купує одяг, продукти харчування та інше. Згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі по 600,00грн. щомісячно, оскільки отримує невелику заробітню плату в розмірі по 2000 грн.. Нести додаткові витрати на лікування дитини не погодився. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] За рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 19.04.2012 року з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2012 року і до повноліття дитини (а.с.7). Дитина сторін є дитиною-інвалідом з діагнозом «симптоматина епілепсія», який потребує постійного догляду та значних затрат на його лікування. Дохід позивачки складає лише її пенсія по інвалідності та соціальна допомога по догляду за дитиною - інвалідом, інших джерел доходу позивачка не має. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно (раз у чотири місяці в розмірі 900 грн.), брати участь у додаткових витратах на дитину відмовляється. З моменту ухвалення рішення суду від 19.04.2012 року його заробіток збільшився, має задовільний стан здоровя. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З огляду на викладене, враховуючи те, що дитина сторін власних доходів не має, є дитино-інвалідом, потребує значних затрат на лікування, відповідач працездатний, працює, має стабільний заробіток, має задовільний стан здоровя, жодних доказів про зміну його матеріального чи сімейного становища, погіршення здоровя, що впливало б на сплату аліментів у більшому розмірі не надано, суд вважає, що слід збільшити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, з часу набрання даним рішенням чинності та до досягнення дитиною повноліття. Також, суд враховуючи вимоги ст. 185 СК України та досліджені докази по справі (а..с. 13-30), стягує з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на дитину в розмірі 10277,98 грн. Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2012 року позивачці присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.4). Крім того суд, у відповідності із ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. та 500 грн. витрат на правову допомогу на користь позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved