Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] 17.03.2014 р. звернувся до суду з позовом до ДП «Селидіввугілля», третя особа - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог пози вач зазначив, що з 04.09.2006 р. працював на Шахті «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» підземним горноробочим очисного забою 4-го розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці № 1, його було звільнено з шахти 29.01.2009 р. За цей період роботи на Шахті «Курахівська» з ним трапилося два нещасних випадки на виробництві. Перший нещасний випадок стався 11.12.2007 р., за результатами якого складено акт по формі Н - 5 від 14.12.2007 р., п. 1 цього акту визначено діагноз: відкритий перелом нігтьової фаланги ІІ пальця, травматична ампутація нігтьової фаланги ІІІ пальця лівої кісті. Другий нещасний випадок стався 30.09.2008 р., за результатами якого складено акт по формі Н- 5 від 02.10.2008 р., п. 1 цього акту встановлено діагноз: забита рвана рана н/3 правого передпліччя. Висновком МСЕК від 17.06.2009 р. йому встановлено 15 % (за сукупністю) втрати працездатності безстроково. Внаслідок вищезазначених травм йому було завдано моральну шкоду, оскільки значно погіршився стан його здоров»я, він не може виконувати ту роботу, яку виконував до каліцтва. Просить суд стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди на його користь 15000 грн. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явився, надав суду заяву з проханням задовольнити позов та розглядати справу без його участі Представник відповідача - ДП «Селидіввугілля» Капітонов В.І., у судовому засіданні заперечував проти позову, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що моральна шкода - це витрати немайнового характеру унаслідок моральних чи фізичних страждань. Для встановлення фату моральної шкоди необхідно: встановлення факту наявності втрат немайнового характеру; встановлення факту наявності моральних чи фізичних страждань; встановлення причинного зв»язку між стражданнями та втратами. Встановлення факту спричинення моральної шкоди є обов»язком медико - соціальної експертної комісії. Підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок медико - соціальної експертної комісії про стрес, якого зазнав і зазнає потерпілий у разі трудового каліцтва чи професійного захворювання, чи їх наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого. Окрім того, позивач працюючи на Шахті «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» отримував пільги у зв»язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Представник третьої особи - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області Шашков В.В., у судовому засіданні заперечував проти позову. Надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач повинен надати докази про моральні переживання в зв»язку з ушкодженням здоров»я, про порушення нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, дані про порушення стосунків з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків. Довідка МСЕК та акт про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, є документами, що підтверджують тільки факт виробничої травми та встановлення в зв»язку з цим стійкої втрати професійної працездатності, і ніяким чином не можуть бути доказом заподіяння моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно трудової книжки [NUMBER] [PERSON] з 04.09.2006 року по 29.01.2009 р. працював на ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля». На підставі акту № 23 розслідування нещасного випадку, затвердженого 14.12.2007 р. директором ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» , нещасний випадок з [PERSON] стався 11.12.2007 р. о 09 годині 25 хвилин на ВП Шахті «Курахівська», встановлено діагноз: відкритий перелом нігтьової фаланги ІІ пальця, травматична ампутація нігтьової фаланги ІІІ пальця лівої кісті. Комісія вважає, що даний нещасний випадок пов,язаний з виробництвом. На підставі акту № 24 розслідування нещасного випадку затвердженого 02.10.2008 р. директором ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», нещасний випадок стався з [PERSON] 30.09.2008 р. о 10 годині 00 хвилин на ВП Шахті «Курахівська», встановлено діагноз: забита рвана рана н/3 правого передпліччя. Комісія вважає, що даний нещасний випадок пов,язаний з виробництвом. Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серія ДОН-04 № 081963 від 17.06.2009 р., виданої Обласною МСЕК № 4 м. Донецьк, [PERSON] 17.06.2009 року встановлено первинно - 5 % за травмою від 30.09.2008 р., 10% - за трудовим каліцтвом від 11.12.2007 року; за сукупністю ступінь втрати професійної працездатності - 15% безстроково. При вирішенні питання про право [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги статей 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в їх сукупності, якими передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Суд знаходить неспроможними заперечення представника відповідача з приводу того, що підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок медико-соціальної експертної комісії та вважає, що при визначенні факту спричинення моральної шкоди у зв,язку з трудовим каліцтвом позивача під час виконання ним трудових обов,язків, яке встановлено висновком МСЕК заподіяння моральних страждань [PERSON] є доведеним. Суд не бере до уваги доводи представника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області про те, що довідка МСЕК та акт про нещасний випадок не є доказом підтвердження заподіяння позивачеві моральної шкоди, оскільки саме втратою професійної працездатності, позивачу заподіяно моральні страждання. При встановлених судом обставин, оцінюючи надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що нещасні випадки, що відбулися з позивачем 11.12.2007 р. та 30.09.2008 р., заподіяли йому моральні страждання, тому що через це він змушений зараз докладати додаткових зусиль для утримання себе, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Внаслідок травми на виробництві він зіткнувся з труднощами побутового плану. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. З урахуванням конституційної значимості здоров'я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає задоволенню. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 4500 гривень, який повинен бути стягнуто з відповідача на користь [PERSON] є достатнім для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог позивача необхідно відмовити у зв,язку з їх необґрунтованістю. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров,я. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв,язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial