Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

05.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 4,8939 гектарів, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, КСП «Восток». Земельна ділянка передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 грудня 2002 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 141. В січні 2018 року він звернув увагу на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29.12.2002 року його прізвище зазначене як «[PERSON]», а згідно паспорту його прізвище є «[PERSON]». Наявність розбіжностей у прізвище обмежує його у реалізації його законних прав та інтересів. Зокрема різниця у написанні прізвища привела до того, що він не має можливості скласти заповіт. Міськрайонне управління в Ізюмському районі та місті Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не має можливості виправити дану розбіжність, а також пояснити у зв'язку із чим вона виникла. При зверненні до Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, щодо розбіжностей в написанні прізвища [PERSON] та внесенню відповідних виправлень до Державного акта на право власності на земельну ділянку йому було повідомлено, що зазначені розбіжності в написанні прізвища в документах стосуються виникненню та реалізації майнових прав, тобто є юридичними фактами, які потребують встановлення. Та просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29 грудня 2002 року на ім'я «[PERSON]», належить «[PERSON]». Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надали письмову заяву про розгляд справи без представника сільської ради , заперечень проти позовних вимог не мають. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правиламип.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 25 листопада 2002р. № 416, Ізюмською райдержадміністрації Харківської області 29 грудня 2002 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 141.(а.с.6) Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні прізвища власника даної земельної ділянки. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] виданий Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 24 червня 1998 року, прізвище заявника - «[PERSON]». (а.с.5) Відповідно картки фізичної особи-платника податків № [NUMBER] заявник зазначений, як [PERSON].(а.с.5) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], місце державної реєстрації Заводська сільська рада Ізюмського району Харківської області заявника вказано «[PERSON]» на мові оригіналу. (а.с.32) Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. Згідно відповіді № 01-24/808 від 04.04.2018 року першого заступника голови районної державної адміністрації Кіян Д. вирішення даного питання не відноситься до компетенції Ізюмської райдержадміністрації, для встановлення зазначеного факту рекомендовано звернутись до суду. (а.с. 30) Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів потрібно заявнику для того, щоб він мав можливість скласти заповіт та використати дану власність на свій розсуд, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 25 листопада 2002 р. № 416, виданого Ізюмською райдержадміністрацією Харківської області 29 грудня 2002 та записаного в реєстрову книгу за № 141.

Outcome: approved