Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві зазначає, що 1 березня 2008 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Переспівській сільській раді Сокальського району Львівської області (актовий запис №2). Від спільного проживання в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 23 березня 2011 року шлюб позивача з відповідачем розірвано. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 березня 2016 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно їхньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2010 року суд вирішив: « Стягувати з [PERSON] на мою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку…» Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2017 року суд вирішив змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] , 1982 р.н., на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час позивач перебуває на 32 тижні вагітності, та не має можливості працювати. На сьогоднішній день у відповідача заборгованості по аліментах немає. [PERSON] працює за кордоном та отримує значні доходи. Жодної іншої матеріальної допомоги не надає. Не купує дитині одяг, ліки у разі потреби, шкільне приладдя. Не дарує жодного подарунку на день народження. Вважає, що оплачувати аліменти на її користь на утримання їхньої дочки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача - посильно та реально, та в даному випадку, не призведе до негативних наслідків та порушення його прав, а саме до суттєвої заборгованості по аліментах . Матеріальний стан відповідача дозволяє на сьогоднішній день сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Просить суд постановити рішення, яким змінити та збільшити розмір стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , ідент. № [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідент. № [NUMBER] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідент. № [NUMBER] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць; раніше виданий виконавчий лист на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2017 р. (справа № 451/1207/17) - відкликати (а.с.4-5). 13 березня 2020 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.30). В процесі розгляду справи відповідач через свого представника звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог представник позивача за зустрічним позовом зазначає, що позов [PERSON] вважає таким, що не відповідає дійсності та вимогам закону. Позивачем не заперечується факт укладення та розірвання шлюбу з відповідачем за зустрічним позовом, а також народження дочки [PERSON] і сплати аліментів на її утримання в користь [PERSON] , як це зазначено відповідачем в первісному позові. Позивач регулярно сплачує аліменти в встановленому розмірі та заборгованості по їх сплаті не має, що не заперечується відповідачем в первісному позові. Проте на даний час сімейне та матеріальне становище позивача суттєво змінилося і він має право на зменшення розміру аліментів виходячи з наступного: 15.03.2012 р. позивач - [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області 15.03.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №1 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі в подружися народилися двоє дітей, батьком яких є позивач, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2012 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.2014 року. Позивач з сім`єю проживає в будинку своїх батьків, які є пенсіонерами. Батько позивача - [PERSON] , на даний час важко хворіє, що підтверджується Випискою №3096, виданою 31.12.2020р. лікуючим лікарем [PERSON] . Батько позивача переніс важку операцію, в результаті якої йому було ампутовано праву ногу. На даний час потрібно провести другу операцію з ампутації лівої ноги. Всі витрати по лікуванню та догляду за батьком несе позивач, оскільки пенсії батьків не вистачає навіть на купівлю елементарних лікарських засобів. Крім цього дружина позивача на даний час не працює, а тому весь тягар по забезпеченню своєї сім`ї, оплаті комунальних послуг та матеріальній підтримці батьків-пенсіонерів покладено на позивача. Свого часу позивач змушений був виїжджати за кордон для тимчасових заробітків, щоб хоч якимось чином покращити матеріальний стан своєї сім`ї. Проте після виявлення хвороби у його батька та різкого погіршення стану його здоров`я, він змушений постійно знаходитись біля нього, та немає можливості влаштуватись на постійну роботу. Позивач має невеликі та непостійні доходи, які здебільшого складаються з тимчасових підробітків важкою фізичною працею. З аналізу наведеного вище вбачається, що у позивача змінилося матеріальне становище, сімейний стан та з`явилися нові обставини, зміна яких впливає на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, або у розмірі, який просить встановити відповідач у первісному позові. Таким чином, суттєва зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів, є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України. Зменшення розміру аліментів з 1000,00грн. на 1/6 частину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав усіх неповнолітніх дітей позивача. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яку позивач вже добровільно сплачує, а тому при зменшенні розміру аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не зменшиться та надалі складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 07.11.2017 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.39-42). Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву. У відзиві зазначає, що спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, вважає, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На даний час аліменти стягуються в твердій грошовій сумі. Тому зустрічний позов поданий передчасно, оскільки суд ще не змінив спосіб стягнення. Окрім цього, представник зазначає, що батько [PERSON] помер [INFO] , отже на даний час він не витрачає коштів на його утримання та не надає матеріальну допомогу на лікування. Дружина [PERSON] не перебуває у відпустці по догляду за дітьми, які не досягли трирічного віку, та може офіційно працевлаштуватися. Позивач [PERSON] інвалід ІІІ групи безтерміново та має на утриманні дитину інваліда, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працевлаштуватися. За твердженням представника позивача відповідач оплачує аліменти на утримання дочки не стабільно, періодично затримує виплати. Жодної іншої матеріальної допомоги не надає. Не купує дитині одяг, ліки у разі потреби, шкільне приладдя, а також не дарує жодного подарунку на день народження. Дочка сторін потребує збалансованого харчування, одягу по сезону, витрат на лікування, так як діти її віку часто хворіють, також має додаткові заняття з англійської мови. Аліменти в розмірі 1000 гривень недостатньо, щоб забезпечити дитину всім необхідним для її віку (а.с.61-62). Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) подав до суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначає, що позивач зі сім`єю проживає в будинку своїх батьків, які є пенсіонерами. Батько позивача за зустрічним позовом - [PERSON] дійсно помер [INFO] після чергової важкої операції. Проте, щоб спасти життя свого батька позивач поніс великі витрати по лікуванню та догляду за батьком, отримав в борг значну суму грошей, які на даний час потрібно поверптати. Окрім цього, позивач його дружина на даний час не працюють, оскільки в період пандемії коронавірусу важко знайти постійну роботу, а том весь тягар по забезпеченню своєї сім`ї, оплаті комунальних послуг та матеріальній підтримці батьків-пенсіонерів покладено на позивача, який має непостійні заробітки. Позивач дійсно на незначний час затримує виплату аліментів, оскільки в нього значно погіршився матеріальний стан (зважаючи на підстави наведені в зустрічній позовній заяві та цій відповіді на відзив). Проте сплачує їх в добровільно та стабільно, в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що є значно вищим встановлених судом аліментів в розмірі 1000 гривень. Отже, зменшення розміру аліментів з 1000 гривень на 1/6 частину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав усіх неповнолітніх дітей позивача (а.с.63). Представник позивача за первинним позовом в судове засідання з`явилася, просила суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, у задоволенні зустрічного позову відмовити з врахуванням всіх обставин по справі. Представник відповідач за первинним позовом та за зустрічним позовом представник позивача [PERSON] позов заперечив в повному обсязі, просив задовольнити зустрічний позов з врахуванням того, що відповідач уклав другий шлюб, від якого у нього народилося двоє дітей, батько, який помер, та матір перебувають на його утриманні, він несе витрати за операцію батька, у нього важке матеріальне становище, бо матір теж перебуває на його утриманні. Так відповідачу відомо про те, що у неї не утриманні перебуває дитина інвалід, як і те, що відповідач зобов"язаний утримувати свої дітей. Просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний задовольнити. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що у сторін за час шлюбу народилася дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 березня 2011 року по справі №2-51/11 шлюб між сторонами розірвано (а.с.11-11 зворот). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2010 року по справі №2-977/10 присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя с.Тетевчиці Радехівського району Львівської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 гривень щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 09.08.2010 року і до її повноліття (а.с.12-12 зворот). Згідно з рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 березня 2016 року по справі №451/965/15-ц, яке набрало законної сили 07.04.2016 року, окрім іншого, суд вирішив: «… позбавити [PERSON] , [INFO] (зареєстрованого с.Тетевчиці Радехівського району Львівської області) батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] » (а.с.13-14). Також 07 листопада 2017 року по справі №451/1207/17 Радехівським районним судом Львівської області постановлено рішення, яке набрало законної сили 20.11.2017 року, відповідно до якого присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , жителя с. Тетевчиці Радехівського району Львівської області на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з 06 вересня 2017 року та до досягнення нею повноліття (а.с.15-16). 27.11.2017 року, на підставі вищевказаного рішення суду, Радехівський районний суд Львівської області видав виконавчий лист (а.с.19). Позивач є інвалідом 3 групи з дитинства, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №345821, інвалідність встановлено безтерміново (а.с.6). 28 січня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.17). З копії довідки про склад сім`ї №87, виданої 18.02.2020 року Виконавчим комітетом Переспівської сільської ради Сокальського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] та склад її сім`ї наступний: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - батько, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка (а.с.18). З копії посвідчення № [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, встановлено, що дочка позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства (а.с.20). На момент звернення з позовом до суду була вагітна, що підтверджується копією протоколу УЗД від 19.02.2020 року, копією обмінної карти (а.с.22,23). З копії довідки Радехівського районного відділу Головного управління МВС України у Львівській області №2317 від 15.05.2013 року, констатовано, що прокуратурою Радехівського району 27.05.2012 року було порушено кримінальну справу №265-0051 за ознаками злочину злісне ухилення від сплати аліментів (ч.1 ст.164 КК України), відносно гр. [PERSON] . Дана кримінальна справа була скерована до Радехівського районного суду Львівської області згідно ст.430 КПК України (в редакції 1961 року) 27.05.2012 року (а.с.21). Поряд з цим, 15 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.45). У відповідача за первинним позовом у другому шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.46-47). З копії виписки №8091 із медичної карти стаціонарного хворого, вбачається, що [PERSON] , на час звернення позивача з зустрічним позовом до суду, перебував на лікуванні (а.с.48), проте станом на час розгляду справи в суді останній помер, чого не заперечила сторона відповідача (позивача за зустрічним позовом) (а.с.63-63 зворот). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах ВП №50958998, встановлено, що у [PERSON] станом на 01.07.2020 року була заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1146 гривень 50 копійок (а.с.58-59). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Згідно із статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб. Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тобто, право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. У правовій позиції Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі за № 6-143 цс 13, зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2021 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня. За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2017 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 07 листопада 2017 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини, а також законодавчо закріплене право одержувача аліментів на зміну способу їх стягнення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. При цьому суд враховує, що [PERSON] належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Вказана правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду по справі №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року. У вищевказаній постанові Верховний суд також звертає увагу на те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) має на утриманні малолітніх дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2017 року з твердої грошової суми на частку від доходу і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення нею повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, відтак підлягають до часткового задоволення. Щодо зустрічного позову, то такий виходячи з обґрунтувань наведених вище, не підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: partial