Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачем по справі, [PERSON], зареєстрували шлюб 05.06.2011 року у виконавчому комітеті Добротівської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківській області, актовий запис № 10. У шлюбі у них народилася: дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами. Між ними часто безпідставно виникали сварки і скандали. З відповідачем більше року проживають окремо, не підтримують будь яких сімейних відносин, втратили почуття любові і поваги один до одного. Наміру зберегти сім'ю з відповідачем у нього немає. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Неповнолітню дитину [PERSON] - [INFO], просить залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON]". Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 05.06.2011 року у виконавчому комітеті Добротівської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківській області, актовий запис № 10 (а.с. 5). У шлюбі народилася дочка [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Як роз"яснив Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю у них не має, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений. Неповнолітню дитину: [PERSON] - [INFO], слід залишити проживати з матір'ю, оскільки сторони дійшли спільної згоди стосовно визначення місця проживання дитини. Відповідачу після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved