Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

3 листопада 2014року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк» про скасування штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 8 березня 2014року він придбав у кредит в магазині Ельдорадо, що знаходиться на просп. В.Чорновола 65 в м. Львові відеокамеру. Кредитодавцем є Укрсиббанк. Згідно договору кредиту №92583020000 він мав сплачувати щомісячно до 05 числа по 78 грн. 01.04.2014р. він сплатив 80 грн., 05.05.2014р. - 80 грн., 02.06.2014р. - 100 грн., 02.07.2014р. - 80 грн., 24.07.2014р. - 80 грн., 04.09.2014р. - 200 грн. замість планових 78, решту - як аванс, зокрема на сплату за жовтень 10.10.2014р. йому на мобільний номер [NUMBER] прийшло повідомлення, що у нього є заборгованість по кредиту. Він зателефонував в Укрсиббанк, щоб вияснити ситуацію. В банку йому повідомили, що у нього є заборгованість 228 грн., з яких 150 грн. штрафу та 78 грн. черговий платіж у жовтні. На його запевнення, що він по даному кредиту згідно графіка платежів станом на 10.10.2014р. сплатив на 74 грн. більше, ніж вимагає графік платежів, працівники банку вперто заявляли, що він повинен негайно сплатити 228 грн., бо у випадку подальшої прострочки платежу мене ще більше оштрафують. 13.10.2014р. у відділенні Укрсиббанку по вул. Куліша 28 м. Львів він написав скаргу на вище зазначені дії працівників банку. Йому протягом наступних днів продовжували телефонувати з банку та погрожувати збільшенням штрафних санкцій. Вважає, що у програмі з обліку платежів по кредитах Укрсиббанку є специфічна особливість, відмінна від аналогічних програм інших банків, яка і створює вищезазначену проблемність в обліку сплачених по кредиту коштів та дискримінує права споживача (ст.18 Закону «Про захист прав споживачів»). Своїми погрозливими телефонними розмовами працівники Укрсиббанку багаторазово завдавали йому моральні травми та погіршили його самопочуття. Спричинену йому моральну шкоду оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення, покликаюсь на доводи викладені у письмових пояснення, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні 08 березня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір №92583020000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна (надалі Договір або Кредитний договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кредит (грошові кошти), а також сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених даним Кредитним договором. Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ), за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернутий Позичальником банку у визначеному у кредитному договорі порядку та у встановлений строк, з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦКУ, зобов'язання мають виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до п.16 Кредитного договору, сторони домовилися вважати, що, уклавши договір, позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами договору ,тарифами по розрахунково - касовому обслуговуванню та тарифами банку, а також зобов'язався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до графіку платежів у виді ануїтетних платежів,які повинні сплачуватись щомісячно до певного числа.. Відповідно до умов укладеного договору, здійснення дострокового часткового погашення кредиту у поточному платіжному періоді не звільняє позичальника від сплати чергового ануїтетного платежу в дату сплати ануїтетного платежу відповідно до Кредитного договору. Позичальник зобов'язується сплатити комісію за управлінням кредитом при достроковому погашенні кредиту, яка повинна бути сплачена разом з наступним після часткового дострокового погашення ануїтет ним платежем. Розмір ануїтетного платежу ,що зазначений в кредитному договорі, не змінюється. За невиконання чи неналежне виконання обов"язків за кредитним договором кожна із сторін може нести відповідальність,зокрема у формі відшкодування збитків та сплати неустойки. Судом встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» було нараховано комісію при достроковому погашенні позивачем ануїтетних платежів. Штрафні санкції позивачу за кредитним договором №92583020000 від 08.03.2014 р. згідно представленої довідки про стан кредитної заборгованості не нараховувались,а відтак відсутній предмет спору,який оскаржується позивачем. Відповідно до змісту ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001р., №5 при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду доказів щодо заподіяння йому фізичних та душевних страждань або втрат немайнового характеру, які сталися, на думку позивача, з вини відповідача. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed