overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

06.04.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.06.2001 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції Донецької області, актовий запис № 209. Від шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Яка проживає з позивачкою. Угоди щодо утримання дитини між нею та відповідачем досягти не вдалося. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, уточнюючи позовні вимоги просила стягнути з відповідача 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач, до судового засідання не з`явився, надав від свого імені заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції Донецької області від 06.11.2001 р. актовий запис №586, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] на утримання якого позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров"я та матеріального положення дитини, платника аліментів, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

06.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання щлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден, вважає що спільне проживання з відповідачем неможливе. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю, просила розірвати шлюб, вважає, що сімю зберегти можливо. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виконавчим комітетом Яцьківської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, 25 липня 2015 року по актовому запису №1 було укладено шлюб. Від шлюбу дітей сторони не мають. Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу відповідачці присвоєне прізвище позивача, то відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу сторони мають право іменуватися вказаним прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

06.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.10.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Вони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, на даний час позивач зрозуміла, що збереження сімейних відносин не можливе, вона втратила почуття любові та пошани до відповідача, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, по телефону повідомив про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 02.10.2015 року зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровській області, від шлюбу у подружжя є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

06.05.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 15.08.2006 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.12.2013 р. має заборгованість - 37608,32 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 37608,32 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON] уклавши кредитний договір з позивачем від 15.08.2006 р. отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-18), але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 31.12.2013 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 37608,32 грн. (а.с.6-9), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 37608,32 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 376,08 грн. (а.с.1-2), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

06.05.2015 р. заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою, вказавши , що з 1984 року по [INFO] проживала з [PERSON] однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу , були пов»язані спільним побутом , мали взаємні права та обов»язки . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця [PERSON], який на спадкове майно не претендує. Посилаючись на те , що встановлення зазначеного факту необхідно їй для прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті [PERSON], заявниця просила суд встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1984 року по [INFO]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила , що вона з 1984 р. проживала однією сім»єю з [PERSON] до дня його смерті. Вела з ним спільно господарство . [INFO] у них народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження якого його батьками вказані вона та [PERSON]. Встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] необхідно для прийняття спадщини , яка залишилась після його смерті. Представник Кричунівської сільської ради Любашівського району в судове засідання не з"явився , повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Заінтересована особа -[PERSON] в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заперечень у справі не має. Вислухавши заявницю , допитавши свідка , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Судом установлено , що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть ( а.с.- 7). Як пояснила в судовому засіданні заявниця , вона з 1984 р. проживала однією сім»єю з [PERSON] до дня його смерті. Вела з ним спільно господарство . [INFO] у них народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження якого його батьками вказані вона та [PERSON]. Пояснення заявниці узгоджується з поясненням , допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - односельця заявниці , який в судовому засіданні пояснив , що з 1984 року до [INFO] заявниця постійно проживала однією сім»єю з [PERSON] У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. З довідки Кричунівської сільської ради за № 142 від 09.04.2015 р. вбачається, що заявниця дійсно проживала і вела спільне господарство з [PERSON] з 1984 р. до дня його смерті , тобто до [INFO] ( а.с.- 8 ). У довідці цієї ж ради № 143 від 09.04.2015 р. вказано , що померлий співмешканець заявниці [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою [ADDRESS], до дня смерті разом з співмешканкою [PERSON] В судовому засіданні знайшло підтвердження , що встановлення зазначеного факту тягне для заявниці юридичні наслідки - прийняття спадщини , яка залишилась після смерті [PERSON]. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

06.05.2015 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою якою просить встановити факт належності йому трудової книжки виданої 01 грудня 1976 року, оскільки при написані його прізвища та ім»я була допущена помилка, а саме зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». При оформленні документів для призначення пенсії працівниками УПФУ було відмовлено в оформленні пенсії та рекомендовано звернутися до суду за захистом порушених прав. [PERSON] своєю заявою просить розглядати справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи своєю заявою просить розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], заявник по справі, народився [INFO] року у с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області. На його ім»я Львівським заводом по ремонту техніки 01.12.1976 року видана трудова книжка. При цьому у зазначеному документі допущена неточність у прізвищі та імені заявника, а саме замість «[PERSON]» зазначено російським текстом «[PERSON]», що не відповідає дійсності. Дані факти підтверджуються об"єктивною сукупністю матеріалів справи, а саме: у громадянському паспорті заявника зазначено прізвище та ім.»я як «[PERSON]», крім того у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність цих фактів. Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та зазначена вище трудова книжка дійсно належать йому. А оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

06.05.2015 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в 1976 році вступила на навчання до Житомирського технікуму радянської торгівлі. Після закінчення в 1979 році вищевказаного навчального закладу отримала диплом [NUMBER], при заповненні якого помилково її прізвище було записано "[PERSON]", замість "[PERSON]", як вказано в свідоцтві про народження серії [NUMBER]. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, надіслав заяву, просить справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи, заявник: [PERSON] народилася [INFO], і в 1976 році вступила до Житомирського технікуму радянської торгівлі, який закінчила в 1979 році. 28 лютого 1979 року,їй був виданий диплом серії [NUMBER] про закінчення технікуму,в якому прізвище заявника вказане «[PERSON]». У свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] від 09.01.2002 року виданого виконкомом Осичківської сільради Радомишльського району та довідки виданої Відділом РАЦС Радомишльського РУЮ за №530 від 11.11.2005 р. її дошлюбне прізвище записано вірно: [PERSON], у той час як у дипломі помилково записано - [PERSON], тому диплом не зможуть прийняти працівники Пенсійного Фонду для підтвердження її навчання та трудового стажу без судового рішення. Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян, зокрема відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що помилку в даних про особу заявника, зроблену при виписці диплому про освіту, неможливо виправити в інший спосіб і зазначене може бути перешкодою при оформлені пенсії за віком, суд вважає можливим задовольнити заяву у повному обсязі. На підставі викладено, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.06.2013 року вони перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області шлюбі, актовий запис № 58, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через небажання відповідача жити з сім"єю, сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ спільного майна немає. У судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, проте надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд,\~ дослідивши матеріали справи,\~ прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 20.06.2013 р.\~ між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 58. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с.11). 08.07.2013 року від шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.07.2013 року (а.с.5). За час спільного проживання через\~ взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~ почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сімї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа,\~ яка\~ змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,\~ має право після розірвання шлюбу\~ надалі\~ іменуватися\~ цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в звязку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

06.05.2016 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.05.2009 вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Куткірській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис №3. Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON] 29.06.2010 року. Їхне спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що між ними немає взаєморозуміння, з багатьох питань вони не можуть дійти згоди, розлад у сімейних стосунках набув стійкого характеру, шлюбні відносини між ними припиненні, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з"явився, однак подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою представника позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, яка, будучи належним чином повідомлена про час розгляду справи, до суду не прибула, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 23 травня 2009 року в Куткірській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис\~ №3. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сім»ї носить стійкий характер, тому беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved