Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Салівської сільської ради Черняхівського району про визнання права на земельну діялнку в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] . В обгрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] в смт.Новогуйвинськ, Житомирського району Житомирської області померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка загальним розміром 5,7021 га. призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Салівської сільської ради Черняхівського району. За життя, [PERSON] володіла земельним паєм, який отримала як член КСП "Росівське" Салівської сільської ради Черняхівського району, але не встигла отримати правовстановлюючий документ на землю - Державний акт про право власності на землю. Державний акт про право приватної власності на землю був виданий вже після її смерті - [INFO] . Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, отримав відмову, оскільки Державний акт на право власності на землю серії ІІ -ЖТ №032233 був виданий після смерті [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право на земельні ділянки, загальним розміром 5,7021 га. призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Салівської сільської ради Черняхівського району. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав (а.с.28). Представник територіальної громади в особі Салівської сільської ради Черняхівського району в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради та винести рішення згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.09.2001року Салівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] в смт.Новогуйвинськ, Житомирського району Житомирської області, актовий запис №20 (а.с.6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.12.1958 року вбачається, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с.7). Згідно постанови приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу від 15.05.2019 року (а.с.19), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 5,7021 га, що перебувають на території Салівської сільської ради Черняхівського району після смерті матері [PERSON] у зв"язку із видачею Державного акту на право приватної власності на землю вже після смерті спадкодавця. Відповідно до довідки виданої Салівською сільською радою Черняхівського району за №13 13.01.2020 року, [PERSON] за життя була включена до списків громадян, що мають право на розпаювання КСП "Росівське" (а.с. 18). Указом Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25.10.2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач, як син спадкодавця прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володінням майном померлої (а.с. 17). Як вбачається із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10, 16, 22-25) за [PERSON] зареєстроване право власності на земельні ділянки площею 0,7992 га, 3686 га., 06626га., 0,8717 га. на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 17.05.2002 року серії ІІ-ЖТ №032233. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Outcome: approved