Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ісрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 22 травня 2017 року помер її син [PERSON]. Останній приймав участь в антитерористичної операції на сході України та був учасником бойових дій. При житті Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-1559/16-17-СГ від 02 березня 2017 року [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. На підставі розпорядження [PERSON] уклав договір на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 2,00 га. В процесі виконання даного договору розробником документації із землеустрою було замовлено і отримано документи, які необхідні для розробки проекту землеустрою, але закінчити розробку проекту землеустрою виконавець за життя не встиг. Внаслідок смерті сина [PERSON] відкрилась спадщини на його майно, права та обовязки, в тому числі право на зазначену вище земельну ділянку. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом із матірю за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Іскрисківщина, вул. Училищна, буд. 6. Позивач вважає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті сина [PERSON], в тому числі права та обовязки, що належали йому на момент відкриття спадщини, а саме право на завершення приватизації земельної ділянки. Однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном вона не може у звязку з тим, що спадкодавець за життя не встиг набути права власності на земельну ділянку, а лише розпочав процедуру її приватизації. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 22 травня 2017 року право на завершення приватизації та отримання на своє імя правовстановлюючі документи на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,00 га, розташованої на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області. В підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON] не зявились, надали до суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 36,37 ). Представник відповідача Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області в підготовче засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника сільської ради (а. с. 31). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори у підготовче засідання також не зявився. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 32). Частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-БП № 351228 (а. с. 8). Згідно посвідчення серії УБД № 065904, виданого 14 січня 2016 року Управлінням персоналу штабу управління оперативного командування «Південь» [PERSON] був учасником бойових дій (а. с. 9). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-1559/16-17-СГ від 02 березня 2017 року [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що також стверджується викопіюванням з кадастрової карти (плану) ( а.с. 14-17) . Зі змісту довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 25 травня 2017 року за № 129/162-17 вбачається, що земельна ділянка, орієнтованою площею 2,00 га, яка буде надаватись громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Іскрисківщинської сільської ради за межами населених пунктів. Відповідно до Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2016 року, земельна ділянка числиться в рядку 95 «Землі резервного фонду», в графі 5 «рілля». Категорія земель землі сільськогосподарського призначення, форма власності державна (а. с. 18). 03 квітня 2017 року [PERSON] уклав з КФ «БІТЕК» договір на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 2,00 га (а. с. 21 ). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 283874 [PERSON] помер 22 травня 2017 року в м. Суми (а. с. 10). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року встановлено юридичний факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю на час відкриття спадщини - 22 травня 2017 року за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12-13). Згідно довідки Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області від 05 лютого 2018 року за № 90/02-24 [PERSON], [INFO], який помер 22 травня 2017 року, був зареєстрований за адресою: [INFO], а фактично проживав [INFO] разом зі своєю матірю [PERSON]. Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався. Поховання [PERSON] здійснила [PERSON], розпорядилась речами померлого (а. с. 11). Із довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 15 лютого 2018 року за № 30/132-18 вбачається, що середня грошова оцінка 1 га сільськогосподарських угідь по базовому господарству ПАФ «Іскра» на території Іскрисківщинської сільської ради за межами населених пунктів станом на 01 січня 2018 року становить: рілля 30\~504 грн. (а. с. 19). Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 05 лютого 2018 року вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер 22 травня 2017 року, не вдається можливим у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а. с. 20). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області спадкова справа після [PERSON], який помер 22 травня 2017 року, не заведена, у Спадковому реєстрі відсутня будь-яка інформація (а. с. 33). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3 ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], прийнявши фактично спадщину після смерті сина [PERSON], набула право на спадкування усіх його прав та обов'язків, що йому належали, у тому числі право на завершення приватизації земельної ділянки, визнаної на підставі рішення суду про факт проживання однією сімєю на час відкриття спадщини із спадкодавцем, однак за відсутності зареєстрованого правовстановлюючого документу на ім'я померлого, позивач позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з чим право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved