Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

13.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплачених коштів в сумі 2572 грн., посилаючись на те, що 09.06.2003 року до них звернулася відповідачка із заявою про призначення соціальної допомоги на дитину, над якою вона встановила опіку, на [PERSON], [INFO]. З 01.06.2003 року допомога була призначена згідно рішення виконавчого комітету Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області за № 16а від 26.03.2003 року. Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 188-р-14 від 30.04.2014 року повноваження опікунів [PERSON] та [PERSON] над дитиною [PERSON] були зняті у зв'язку з небажанням надалі виконувати обов'язки опікунів і займатися вихованням та утриманням підопічного. 09.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] надали особисту згоду на зняття з них обов"язків опікунів над неповнолітньою дитиною до Служби у справах дітей та молоді Апостолівської районної державної адміністрації, після чого виплата соціальної допомоги на дитину, яка знаходиться під опікою, була припинена з 01.04.2014 року, але у зв'язку з тим, що відомості про нарахування всіх видів соціальної допомоги формуються заздалегідь, то на момент отримання управлінням розпорядження № 188-р-14 від 30.04.2014 року, допомога в розмірі 2572 гривень [PERSON] була нарахована та отримана відповідачкою. Оскільки станом на травень 2015 року відповідачем не було добровільно повернуто кошти, позивач звернувся у суд з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] переплачені кошти в сумі 2572 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, справу слухати без участі представника. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала до суду клопотання про закриття провадження у справі з тієї підстави, що між нею та позивачем виник публічно-правовий спір, який не може розглядатися в порядку цивільного судочинства. Суд, вивчивши матеріали справи та наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 1212 Цивільного Кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Великокостромської сільської ради Апостолівського району № 16а від 26.03.2003 року відповідача призначено опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 16). 09.06.2003 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення із заявою про призначення допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».(а.с. 13). 04.12.2013 року відповідач повторно звернулася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги на дитину, над якою встановлено опіку (а.с.8). Рішенням Управління соціального захисту населення від 09.12.2013 року [PERSON] призначено допомогу на утриманця [PERSON], [INFO], як на дитину, яка знаходилася під опікою, з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року в сумі 2572 грн. (а.с.7). Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 188-р-14 від 30.04.2014 року обов'язки та повноваження опікунів [PERSON] та [PERSON] над дитиною [PERSON] знято (а.с.6). Відповідно до ст. 16 Закону України «По державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини. Згідно п. 29 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМ України від 27 грудня 2001 року № 1751 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на шість місяців. Згідно п.26 допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається в розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. Підставою для припинення виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, є: звільнення від виконання обов'язків опікуна чи піклувальника; працевлаштування або взяття шлюбу дитиною до досягнення нею 18-річного віку; усиновлення дитини, передача дитини батькам; досягнення дитиною 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності, якщо вона записана матір'ю або батьком дитини. У разі виникнення обставин, внаслідок яких може бути припинена виплата зазначеної допомоги, її одержувачі, служба у справах дітей, виконавчий комітет сільської (селищної) ради зобов'язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення, які виплачують допомогу. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу праці та соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли відповідні обставини (п.30 вказаного Порядку). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач з 01.12.2013 року виконувала обов'язки опікуна неповнолітнього [PERSON], в зв'язку з чим їй на утримання неповнолітнього позивачем було нараховано допомогу за період з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року в сумі 2572 гр. 30.04.2014 року обов'язки та повноваження опікуна з відповідача було знято, на підставі чого було припинено виплату грошової допомоги на дитину [PERSON] Враховуючи ту обставину, що відповідачем фактично виконувалися обов'язки опікуна 5 місяців, тобто з 01.12.2013 року по 30.04.2014 року, а допомога на дитину отримана за 6 місяців, тобто за період часу з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року, суд приходить до висновку що за травень 2014 року відповідачем безпідставно отримано допомогу, яка складає 428 гр. 67 коп. Вказана сума безпідставно отриманих коштів підлягає стягненню з відповідача, тому в даній частині позов підлягає задоволенню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання відповідачем обов'язків опікуна в період часу з 01.12.2013 року по 30.04.2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 70 гр. 60 коп. Клопотання відповідача про закриття провадження у справі суд не бере до уваги, оскільки між спір між сторонами виник не з приводу виконання позивачем владних управлінських функцій, а з приводу безпідставного отримання відповідачем коштів.

Outcome: partial