Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, за договором №41/К від 27.06.1998р. купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] продала, а [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] на підставі довіреності № 869365 серії ААМ, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 23.04.1998р. за № 634 придбали у рівних частках квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,30 кв.м., корисною площею 66,1 кв.м., жилою площею 39,4 кв.м.. Даний договір купівлі - продажу був посвідчений Одеською товарною біржою. Право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] ОМБТІ та РОН 30.06.1998р., за № 383 стр. 70, кн. 61 доп.. Однак даний договір не був посвідчений нотаріально, а тому позивачка просить визнати даний договір дійсним. Позивачка в суд подала заяву, згідно якої просила задовольни позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що за договором №41/К від 27.06.1998р. купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] продала, а [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] на підставі довіреності № 869365 серії ААМ, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 23.04.1998р. за № 634 придбали у рівних частках квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,30 кв.м., корисною площею 66,1 кв.м., жилою площею 39,4 кв.м.. Даний договір купівлі - продажу був посвідчений Одеською товарною біржою. Право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] ОМБТІ та РОН 30.06.1998р., за № 383 стр. 70, кн. 61 доп.. Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України, угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved