Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

27.11.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої просить стягнути з ПАТ «СГ «ТАС» на її користь страхове відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 39 611,93 грн., матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 20 941,46 грн., моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 5 000 грн., та судовий збір у розмірі 840,80 грн. і витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 500,00 грн. 07.12.2020 р. до суду надійшла відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та призначено судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 12 січня 2021 року. 12.01.2021 року представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС» звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 15.02.2021 року. 15.02.2021 року у судовому засіданні булли присутні представник позивача - адвокат Зудова В.В., відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Дударенко С.В., представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС» звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, судове засідання відкладене на 03.03.2021 року. 01.03.2021 року позивач надала суду заяву про часткову відмову від позовних вимог та уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить стягнути з ПАТ «СГ «ТАС» на її користь страхове відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 60 553 грн. 39 коп., моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 5 000,00 грн., судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 500,00 грн. 03.03.2021 року судове засідання відкладене на 15.03.2021 року. Представник позивача - адвокат Зудова В.В. надала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить ухвалити рішення. Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне) звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без присутності АТ «СГ «ТАС» (приватне). 19.01.2021 року було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки АТ «СГ «ТАС» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 58888,07 грн., у зв`язку з чим та в повному обсязі виконало своє зобов`язання за полісом № АО/6414251, а тому на думку відповідача позивач безпідставно вимагає стягнути з АТ «СГ «ТАС» (приватне) вартість ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу та вирахування ПДВ. Також, вказує, що згідно наданого позивачем Висновку №677-20 від 11.09.2020 року ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та з ПДВ становить 68 030,13 грн., окрім того даний звіт складений через три місяці після ДТП, тобто з іншими цінами та курсами валют та без присутності представника АТ «СГ «ТАС» (приватне) при огляді пошкодженого майна, а отже даний звіт не може братися до уваги. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Судом встановлено, що 10 липня 2020 року о 15 год. 10 хв. в м.Одесі по вул. Пиморській, 47, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Toyota Corolla номерний знак [NUMBER] , не надав перевагу в русі транспортному засобу Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого скоїв з ним зіткнення. ДТП відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу Toyota Corolla номерний знак [NUMBER] [PERSON] п. 10.2. Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2020 року по справі №522/13383/20 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , завдано механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована AT СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6414251 від 09.12.2019 року. Франшиза згідно вказаного Полісу становить 1500 грн. ПрАТ «Страхова група «ТАС» було надано Звіт №50-07-20 про оцінку вартості відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику КТС, від 31.07.2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТС, завданого власнику мотоцикла Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак [NUMBER] , на момент цього дослідження складає 71 439,46 грн. Ремонтні роботи без ПДВ, замінені компоненти з ПДВ. Згідно листа ПрАТ «Страхова група «ТАС» № 12537/912 від 20 серпня 2020 року сума страхового відшкодування склала 60 388,07 грн. Розрахунок страхового відшкодування, наданий ПрАТ «Страхова група «ТАС» наступний: 60 388,07 грн.-1500 грн. (франшиза) = 58 888,07 грн. Я вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, з боку ПрАТ «Страхова група «ТАС» було сплачено 58 888,07 грн., з боку [PERSON] було сплачено франшизу в розмірі 1500 грн. Однак позивач не погоджується із вказаною сумою виплати, оскільки зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого мотоцикла значно більше. Згідно висновку № 677-20 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ та вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 14 серпня 2020 року, складеного ФОП [PERSON] судовим експертом з правом проведення експертиз за спеціальністю 12.2 «визначення вартості комісії транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», вартість відновлювального ремонту мотоцикла Harley-Davidson FLHP Road King номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП, визначається рівною 118 941 грн. 46 коп., вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП, визначається рівною 68 030 грн. 13 коп. За складання висновку № 677-20 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ та вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 14 серпня 2020 року [PERSON] сплатила 2 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 677-20 від 11 вересня 2020 року. Таким чином, як вказує позивач, загальний розмір матеріальної шкоди позивача складається з 118 941,46 грн. вартості відновлювального ремонту, 2 000 грн. - вартості складання висновку № 677-20 експертного автотоварознавчого дослідження від 11.09.2020 року, за відрахуванням частково отриманого страхового відшкодування у розмірі 60 388,07 грн., та складає 60 553, 39 грн. Як вбачається з Полісу АО 6414251 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.12.2019 року AT СГ «ТАС» сума страхового відшкодування становить 130 000 грн. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі З вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 6 зазначеного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду держмайна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 60 553, 39 грн., в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6414251 від 09.12.19 року. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.З) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У частині вимог про стягнення з відповідачів завданої моральної шкоди, позивачем не було належним чином обґрунтовано, тому у цій частині вимог суд має йому відмовити. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування вказаної вимоги позивач вказує, що внаслідок ДТП їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у ДТП переляку, шоковому стані, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за свій стан здоров`я, а також через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього, відсутністю коштів на ремонт транспортного засобу, що порушило уклад її звичного життя, та просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, за недоведеністю, оскільки розмір завданої моральної шкоди підлягає доказуванню на загальних підставах, при цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру спричиненої їй моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн. Відповідно до вимог статей 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Згідно статті 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. При цьому за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1, ч. 2, ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки Позивач приймає участь у справі не самостійно, а шляхом залучення представника - адвоката, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів у разі задоволення позову. Позивачем на підтвердження фактично понесених сум судових витрат надано суду копію Договору №24/20 про надання правничої допомоги від 26.08.2020 року, рахунок-фактуру №24/20/1 від 01.09.2020 року, меморіальний ордер №@2PL624747 від 03.09.2020 року. За умовами пункту 3.1. договору про надання правової допомоги договору про надання правової допомоги № 24/20 від 26 серпня 2020 року, укладеного між позивачем та адвокатом Зудовою В.В. вартість однієї години роботи адвоката встановлена на рівні 500 грн. Відповідно до п. 3.2 договору про надання правничої допомоги № 24/20 від 26 серпня 2020 року Клієнт здійснює оплату протягом десяти днів після виставлення рахунку, виходячи з розрахунку витрачених годин. Із рахунку фактури №24/20/1 від 01.09.2020 року вбачається, що гонорар у розмірі 7 500 грн розраховується з вивчення матеріалів справи (2 години) - вартість складає 1000 грн, консультації клієнта (1 година) - вартість складає 500 грн., складання позовної заяви (10 годин) - вартість складає 5 000 грн, участі адвоката у судових засіданнях (2 години) - вартість складає 1 000 грн, а загальна сума гонорару складає 7 500 грн.. Таким чином, витрати на правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а час, витрачений на складання та подання цих документів, є обґрунтованим. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] страхового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 60 553, 39 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн., в частині стягнення моральної шкоди суд вважає з необхідне відмовити.

Outcome: partial