Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що з 2007 року [PERSON] разом з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2009 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно. На даний час позивач просить стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судовомуе засідання не зявився, надіслав до суду заяву, позов визнає просить слухати справу за його відсутності. В зв"язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Крім того , згідно ч. ч. 4, 5 ст 268 ЦПК України рішення не проголошується , а датою його прийняття є дата складання повного тексту судового рішення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. на дитину щомісячно, згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2009 року. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Відповідач позов визнав, а тому згідно ст.ст. 182, 192 СК України, необхідно змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, і стягти їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до діючого законодавства, аліменти слід стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу, згідно п. 23 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved