Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.01.2014 року Комунальне підприємство «Єдність» (далі - КП «Єдність») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до договорів купівлі - продажу, посвідчених 23.10.2006 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, квартири [ADDRESS], належать на праві власності [PERSON] За вказаною адресою КП «Єдність» надає послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Проте, відповідач плату за обумовлену комунальну послугу не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2006 року по 01.09.2013 року в розмірі 7 479 грн. 78 коп. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги КП «Єдність» не визнала, посилаючись на те, що відповідач не проживає в належних їй на праві власності квартирах та, відповідно, послугами, що надає КП «Єдність», не користується. Крім того, надала заяву про застосування позовної давності. Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що відповідач є власником квартир [ADDRESS]. Обумовлений будинок перебуває на балансі КП «Єдність», яке надає послуги щодо утримання цього будинку та прибудинкової території. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими Постановою КМ України від 8.10.1992 року № 572, в редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, співвласники будинку повинні укладати договори на обслуговування будинку та прибудинкової території (співвласники квартир, де не створено товариство співвласників). В разі неукладення окремого письмового договору з виконавцем послуг, споживач, що отримував комунальні послуги та користувався ними, вважається таким, що знаходиться в договірних відносинах з виконавцем, в силу ч. 1 ст. 11 ЦК України. Обсяг прав та обов'язків сторін при неукладенні окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Типовий перелік послуг з утримання будинків та прибудинкової території затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 (до 9.06.2009 року), постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як балансоутримувач, належним чином здійснював обслуговування будинку [ADDRESS], а також закріпленої за ним прибудинкової території, про що свідчать письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази щодо ненадання послуг або надання неналежної якості послуг їх виконавцем, а також щодо звернення відповідача до КП «Єдність» з відповідними претензіями з приводу якості послуг в порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також відповідачем не надано доказів, що вартість послуг є економічно необґрунтованою або не відповідає тарифам, що сформовані відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно ст. 66, 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків споживачі зобов'язані повністю оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, виходячи з положень ст.ст. 151, 156 ЖК України, громадяни України, які мають у приватній власності квартиру, та повнолітні члени їх сім'ї зобов'язані утримувати в порядку придомову територію та приймати участь у витратах по утриманню квартири та придомової території. Таким чином, в вищевикладеного слідує, що відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за комунальні послуги, що надає КП «Єдність». Проте, відповідач обумовлений обов'язок не виконувала, внаслідок чого, утворилися заборгованість за період з 01.12.2006 року по 01.09.2013 року в розмірі: - 3 071 грн. 99 коп. - особовий рахунок № [NUMBER] (квартира № 33) - 4 407 грн. 59 коп. - особовий рахунок № [NUMBER] (квартира № 34), а всього 7 449 грн. 58 коп., що нараховано відповідно до встановленого тарифу за рівнем благоустрою та загальної площі квартири. Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Ст. 267 ЦК України встановлені наслідки спливу позовної давності, а саме: заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як роз'яснено в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року ,,Про судове рішення у цивільній справі", суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, в рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Поважність причин пропуску позовної давності позивач не довів. В зв'язку з чим, враховуючи викладене, підлягає застосуванню позовна давність, тому з відповідача належить до стягнення заборгованість за комунальну послугу в розмірі: - 1 631 грн. 85 коп. - особовий рахунок № [NUMBER] (квартира № 33), - 2 341 грн. 35 - особовий рахунок № [NUMBER] (квартира № 34), а всього 3 973 грн. 20 коп. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення (53 %) в сумі 129 грн. 11 коп.

Outcome: partial