Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

22.11.2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати, що [PERSON], яка померла [INFO] року є його рідною бабусею, та просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після смерті його бабусі право власності на земельну частку ( пай) у землі , яка перебувала у колективної власності КСП "Олесандрівка" Болградського району Одеської області - розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER], що зареєстроване в реєстрі за №8655 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті його бабусі, але не може оформити належним чином свої спадкові права, до складу яких входить право на вищезгадану земельну частку (пай), оскільки за життя спадкодавець - його бабуся- не реалізувала право на оформлення цього паю на її ім'я, але яке їй належить по праву власності як спадкоємцю за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Крім того, стверджує позивач, у свідоцтві про народження його батька, його мати значиться як (рос.) "[PERSON]", але у свідоцтві про смерть її ім'я та по-батькові значиться як [PERSON]", тому просить встановити факт родинного зв'язку між ним - позивачем та його бабусею [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, своєю заявою просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за йогох відсутністю. Відповідач - [PERSON] та представник відповідача - Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області, - до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином; позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять розглянути справу без їхньої участі, про що надали відповідні заяви. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що рішення у даній справі ухвалюється у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна, оскільки відповідно до ч.2ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. З матеріалів справи вбачаються наступні факти та відповідні їм правовідносини, що були встановлені судом на підставі наданих суду доказів: - [INFO] року померла [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.12.), після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входило усе її майно, у тому числі - право на земельну частку - пай, - на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 26.09.1997 за №701, яку вона успадкувала після смерті чоловіка (свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.11.2000 року, зареєстроване в реєстрі за №8655 (а.с.14-15 ); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 25.10.2018 року за №1943/02-31, - позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку з-за відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.22); - з відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І на запит суду №2362/01-16 від 22.12.2018 р., вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] року, - заводилась, спадкоємцем за законом є позивач - [PERSON], адже спадкова справа містить заяву батька позивача - [PERSON], який відмовився від спадщини після смерті його матері, - на користь сина - позивача [PERSON]; - з відповіді на запит відділу Держгеокадастру у Болградському районі вбачається, що грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 31167,66грн. ( а.с.21); - відповідно до заяви відповідачів - голови Олександрівської сільської ради та [PERSON] - відповідачі вимоги позивача визнають повністю. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні (наприклад, встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника має юридичне значення для непрацездатного члена сім'ї померлого незалежно від часу перебування на його утриманні, а для вітчима і мачухи таке право настане за умови, якщо вони виховували або утримували померлого пасинка чи падчерку протягом не менше п'яти років (статті 37 і 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); 4) встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах6) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану тощо). Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення такого юридичного факту, як факт родинних відносин громадян (п.1). Цей факт встановлюється у судовому порядку, якщо його підтвердження необхідно заявнику, наприклад, для одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину, а також для оформлення права на пенсію у разі втрати годувальника. Неправомірною є відмова суду в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з тим порядком окремого провадження не може бути встановлений факт родинних відносин, якщо заявнику він необхідний для підтвердження в подальшому права на жилу площу або на обмін останньої, оскільки у разі відмови щодо визнання права на жилу площу чи на її обмін заінтересована особа може звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки заявник звернувся до суду з заявою для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї бабусі, це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавця, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача щодо визнання родинних відносин між ним та його рідною бабусею. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на вищевказану земельну ділянку підтверджується вищевикладеним, а також іншими доказами, досліджених судом, що містяться в матеріалах справи. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - суду не надано.

Outcome: approved