Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту постійного проживання її батька [PERSON], який помер 23 вересня 2015 року разом з спадкодавцем [PERSON], яка померла 06 лютого 2013 року у будинку №26 по вул. Староніжинська в с. Підгірне Чернігівського району Чернігівської області, на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 06.03.2013 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку по вул. Староніжинська,26 Чернігівського району, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON]. [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала з сином [PERSON], який хоча і проживав постійно з матір»ю, але мав реєстрацію місця проживання за іншою адресою. 23.09.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. При оформленні спадщини з»ясувала, що її батько за життя не оформив свої спадкові права на спадщину після смерті її бабусі, та його матері [PERSON], хоча постійно проживав з нею на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник, представник заявника заяву підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Після оголошеної перерви в судове засідання 10.02.2016 року не з»явилися, надали заяви про продовження розгляду справи у їх відсутності. Заінтересовані особи: [PERSON], Пісківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівська районна державна адміністрація, Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з»явилися. Пісківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівська районна державна адміністрація, Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Пісківська сільська рада Чернігівська району із заявою [PERSON] погодилася, Чернігівська районна державна адміністрація та Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області віднесли розгляд даного питання на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця є племінницею її чоловіка [PERSON], який по даній справі вказаний як заінтересована особа. Її чоловік та батько заявниці [PERSON], який помер у вересні 2015 року, рідні брати, а [PERSON], яка померла у 2013 році була їх матір»ю. Їй відомо, що [PERSON] постійно проживав з матір»ю [PERSON], по день її смерті. Її чоловік, [PERSON], на спадщину після смерті матері [PERSON], не претендує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 10.02.2016 року в зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснювалося. Вислухавши заявника, представника заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 06 лютого 2013 року, про що зроблено актовий запис № 04 (а.с.6). До спадкового майна [PERSON] відноситься ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у с. Підгірне Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Староніжинська,26, який вона отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 20.12.2001 року та зареєстрованого в Чернігівському бюро технічної інвентаризації; майновий пай, що складає 8264 грн у загальному пайовому фонді підприємства КП «НОВИЙ ШЛЯХ», що знаходиться у віданні Чернігівського району та області, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.03.2002 року; земельна ділянка, розміром 6,67 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що надавалася [PERSON] на підставі рішення виконкому Пісківської сільської ради від 21.03.2001 року №11 та на яку вона отримала державний акт серії ІІІ-ЧН №043638, про що свідчить лист Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області ( а.с.50-51,71). Згідно інформації Чернігівської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлої 06.02.2013 року [PERSON], не відкривалася (а.с.26). Відповідно до довідки виконкому Пісківської сільської ради Черігівського району Чернігівської області від 18.01.2016 року, [PERSON] на час смерті 06.02.2013 року була зареєстрована і проживала в [INFO]. З вересня 2010 року і по день її смерті разом з нею проживав, без реєстрації, її син [PERSON], який в той час був зареєстрований в [INFO]/б кв.7 ( а.с.60). Факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON], на час її смерті, підтвердила також і допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] Факт реєстрації [PERSON] на час смерті в с. Підгірне, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Староніжинська,26 підтверджується і довідкою адресно-довідкового підрозділу на а.с.15. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився 16.07.1955 року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.44). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON], який згідно вказаної вище довідки виконкому Пісківської сільської ради проживав на час смерті з [PERSON], помер 23 вересня 2015 року, про що зроблено актовий запис № 16 (а.с.11). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області було заведено спадкову справу № 93/2015, про що міститься інформація у спадковому реєстрі (а.с. 3). Відповідно до копії спадкової справи, надісланої на запит суду приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася тільки його донька - [PERSON] ( а.с.27-35). Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Положеннями ч. ч. 1, 6 ст.29 ЦК України ( в редакції на момент смерті [PERSON]О.) передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтею 33 Конституції України гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Згідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснено, «що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому». Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вбачається, «реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження». Згідно до статті 3 цього ж Закону (в редакції на момент смерті [PERSON]О.) : місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла». Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відмітка у паспорті про реєстрацію не має ніякого значення при вирішенні питання щодо постійного та фактичного проживання чи не проживання особи у певному місці, оскільки така реєстрація лише є процедурою внесення особою місця свого проживання, тобто є лише технічною процедурою обліку громадян. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] станом на 06 лютого 2013 року, хоча і був зареєстрований за іншою адресою, а тому вимоги про встановлення факту, що [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] станом на 06 лютого 2013 року за адресою с. Підгірне, Чернігівського району, Чернігівської області, вул. Староніжинська,26 на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved