Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Буківський дитячий будинок-інтернат 18.03.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку, в якому зазначає, що Буківський дитячий будинок-інтернат є соціально-медичною установою для постійного проживання дітей віком від 4 до 18 років з утвореним молодіжним відділенням для молоді віком від 18 до 35 років, з вадами фізичного та розумового розвитку та психічними розладами, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування, освітніх та реабілітаційних послуг. В Буківському дитячому будинку-інтернат на повному державному утриманні перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO] з 22 травня 2006 року. [PERSON] поступила до Буківського дитячого будинку-інтернат з Львівського будинку дитини № 1 згідно путівки Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської державної адміністрації № 74 від 16 травня 2006 року. Батьками неповнолітньої [PERSON] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Львівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 03 травня 2002 року. Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 13 вересня 2010 року позбавлено [PERSON] і [PERSON] батьківських прав щодо їхньої доньки [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації міста Львова від 28 вересня 2010 року № 529 [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання своєї дитини, то Буківський дитячий будинок-інтернат змушений звернутися до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідачів аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дочки - [PERSON] Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідачів на свою користь аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі по 1/4 частини з усіх видів їхнього заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. 06.11.2014 року від дирекції Буківського дитячого будинку-інтернат надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої присутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти, додатково пояснив, що від дитини він не відмовлявся, кожного місяця або він, або його мати навідувалися до дитини, привозили їй речі та солодощі, давав по 200 гривень, скільки в січні та лютому 2014 року давав, то не пам»ятає. Приїжджав до дитини. Його мати та він і дальше відвідують дитину та нею опікуються. Просив зменшити йому розмір сплати аліментів менше ніж ? частини з усіх видів його заробітків, так як його заробіток є мізерним, на утриманні у нього перебуває мама, яка хворіє онкологічним захворюванням, пенсію, яку вона отримує не хватає на ліки, він також перебуває на обліку в медичному закладі, однак, доказів для підтвердження даних фактів відповідачем не було надано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO] (а.с.3), згідно свідоцтва (а.с.27) їхній шлюб 10.09.2011 року розірвано. Із посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], 2002 року народження, є дитина інвалід до 18 років (а.с.8). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.09.2010 року [PERSON], [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо їхньої доньки - [PERSON] (а.с.7). Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації м. Львова від 28.09.2010 року №529 «Про набуття малолітньою [PERSON], [INFO] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та згідно путівки №74 від 16.05.2006 року влаштовано до Буківського дитячого будинку-інтернату (а.с.4), де по даний час перебуває на повному державному утриманні (а.с.5). З довідки про доходи(а.с.26) відомо, що відповідач [PERSON] працює ювеліром-монтувальником у товаристві з обмеженою відповідальністю «КУМГУФ». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідачі розлучені, проживають окремими сім"ями, добровільно не дають кошти на утримання дитини, а таку можливість мають, так як можуть працювати, оскільки є молоді, будь-яких доказів про їх непрацездатність суду ними не представлено, інших утриманців не мають, стягнень за виконавчими документами з них не проводяться ( документів, які б говорили про інше, ними також суду не представлено), відповідач [PERSON] має постійний заробіток, неявка відповідачки [PERSON] також свідчить про її байдуже ставлення до розгляду справи, а тому позивач доказав своє право на стягнення аліментів із відповідачів на їхню дитину в розмірі 1/4 /однієї четвертої/ частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. . Прохання відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів - менше ніж ? частини з усіх видів його заробітків, так як на утриманні у нього перебуває мама, яка хворіє онкологічним захворюванням, та ним та його матір»ю постійно і достатньо надається позивачу матеріальна та фінансова допомога на утримання дитини, судом до уваги не береться, оскільки голослівне прохання відповідача в судовому засіданні з посиланням на вказані обставини не було підтверджено жодними доказами. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 245 СК України регламентує що, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Згідно ч.2 ст. 248 СК України, влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу не припиняє права дитини на аліменти. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи, що відповідачі у добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надають, та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 18.03.2014 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави в сумі 243.60 гривень з кожного. А тому,

Outcome: approved