Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

23.10.2015р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що 18 жовтня 1995 року м. Конотопі помер її батько [PERSON] Померлий залишив заповіт, посвідчений 18.01.1993 р. державним нотаріусом Конотопської державної нотаріальної контори, яким все своє майно заповідав їй, але оформити свої спадкові права не може, оскільки в свідоцтві про її народження в графі «відомості про батька» запис відсутній. У судовому засіданні заявниця і її представник [PERSON] вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи Конотопської міської ради [PERSON] вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Заінтересовані особи: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області просили справу розглядати у відсутність їх представників проти задоволення заяви не заперечували. (а.с.15-17) Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо, пояснили, що померлий 18.11.1995р. [PERSON] є батьком [PERSON] Як вбачається з паспорту громадянина України і свідоцтва про народження заявниця народилась 27 травня 1962 року в с. Кузьки Конотопського району і її матірю є [PERSON]. Відомості про батька у графі «відомості про батька» відсутні. Разом з тим, з даного актового запису вбачається, що дитина по батькові записана Іванівна.(а.с.7,11) 25.04.1986 р. у зв"язку з реєстрацією шлюбу заявниці присвоєне прізвище [PERSON]. (а.с.7) 18.10.1995 р. [PERSON] помер у віці 68 років. (а.с.6) Згідно повідомлення Конотопської міської державної нотаріальної контори після померлого 18.10.1995 р. [PERSON] заведена спадкова справа № 265/2015 рік, на підставі заяви про прийняття спадщини поданої до нотконтори [PERSON]І.(а.с.10,15) Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із послідуючими змінами і доповненнями суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком. Зі змісту Прикінцевих положень Сімейного Кодексу України вбачається, що він не має зворотної сили і не поширюється на відносини, які виникли до набрання ним чинності. Отже, правовідносини між заявницею та померлим [PERSON] регулюються Кодексом про шлюб та сім»ю Української РСР 1970 року. Згідно ст.53 Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР 1970 року в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини, спільне виховання чи утримання ними дитини, або доказами, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги [PERSON] обгрунтовані, законні, тому і підлягають задоволенню. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення і необхідне їй для оформлення спадкових прав. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved