Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

19 жовтня 2017 року [PERSON]звернулася до суду з даним позовом, яким просила стягнути з [PERSON]на її користь аліменти на доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частин від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що сторони від спільного проживання мають двох доньок [PERSON] та [PERSON], 2009 та 2014 років народження, відповідно, [PERSON] є батьком дітей, але матеріальну допомогу на їх утримання у добровільному порядку не надає. Позивач уважала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, зважаючи на те, що працює і має постійний заробіток, інвалідом не являється, інших утриманців не має. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи / ас 22/. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною пятою статті 74 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло /ас 19, 26-29/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 158, 169, 197,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 вересня 2009 року народилася [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БП № 086646 з датою видачі 18.09.2009/копія ас 6/. 07 червня 2014 року народилася [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БП № 168727/копія ас 7/. Діти проживають за адресою проживання батьків у с. Миропілля Краснопільського району Сумської області, що підтверджується довідкою сільської ради від 6.10.2017 № 999/102-29 /ас 8/. За інформації КЗ «Сільська лікарська амбулаторія» Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, [PERSON] працює опалювачем у даному закладі /ас 17/. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Як передбачає частина перша статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно чч 1-2 статті 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до частини третьої статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 01.05.2017 становить 1426 грн, з 01.12.2017 1492 грн; для дітей віком від 6 до 18 років - з 01.05.2017 1777 грн, з 01.12.2017 1860 грн. Таким чином, станом на день розгляду справи у суді мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становить не менше 746 грн / 50 % від 1492 грн /, віком від 6 до 18 років - не менше 930 грн / 50 % від 1860 грн /. Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60, 137 ЦПК України. Враховуючи вище викладене,суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно з п.1 частини першої статті 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, та стягує з відповідача 640 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved