Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до розміру 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.05.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 600,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В даний момент її матеріальний стан змінився, тимчасово безробітна. Розмір аліментів в 600,00 грн. не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач працює далекобійником, отримує непогану заробітну плату і тому має можливість забезпечувати сина. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с.1-3). Додатково пояснила, що на даний час вона не працює, дитина хворіє на цукровий діабет, часто страждає ацетоном, він потребує постійного лікування, необхідне 6 разове харчування. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 600,00 грн. щомісячно, яких не вистачає для матеріального забезпечення дитини. Дохід на сімю складається із пенсії 1945 грн та допомоги 860 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с.33-36). Пояснив, що у нього є інша сімя, на його утриманні ще троє дітей та його матір, за якою він здійснює догляд, працює далекобійником. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.04.2013 року було розірвано (а.с.6-7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно копії рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.05.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2013 року і до повноліття дитини (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] 07.10.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Дражниця» (а.с.13). З довідки про склад сім»ї № 13/8/39 від 26.02.2018 року виданої ОСББ «Добробут 79» вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] (а.с.21). Згідно висновку ЛКК № 159 від 26.02.2018 року [PERSON] хворіє на цукровий діабет, І тип, тяжка форма, діабетичний кетоацидоз І ст., дитина інвалід з дитинства, інвалідність встановлена до 09.06.2022 року (а.с.22). Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в роз'ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України. Аналіз змісту ч. 3 ст. 181, ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі). Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд визначає їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд враховує встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (Постанова ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13). Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів суд враховує наступне. Відповідно до довідки від 18.04.2018 року виданої Городнянським РВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області заборгованість по аліментам, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600,00 грн. щомісяця, відсутня (а.с.24). Згідно довідки № 189 від 19.04.2018 року виданої виконкомом Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] зареєстрований в [INFO], разом з матірю [PERSON], [INFO] (а.с.25). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] 19.08.2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.29). Від даного шлюбу подружжя мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.27), та дитину дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с.28). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.30). Приймаючи до уваги те, що відповідач є працездатним, розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з 2013 року залишався незмінним в розмірі 600 грн., що є меншим за встановлений Законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, який становить 930 грн., враховуючи вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців, інших обставин та докази на їх підтвердження, які б суд врахував при визначенні розміру аліментів сторони суду не надали. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову [PERSON], шляхом зміни способу стягнення аліментів та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача.

Outcome: approved