Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

18.06.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості у розмірі 15730.85 грн. за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2008 рок по 01.05.2014 року, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і зобов'язана своєчасно вносити плату за послуги теплопостачання. У попередньому судовому засіданні представник позивача - Гладишенко Ю.І., яка діє на підставі довіреності, підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені у позовній заяві та зазначила, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і відповідно до установленого порядку суб'єктом господарювання надавалися послуги з теплопостачання, яка надається через приєднану комунальну мережу до зовнішнього обрізу будинку за зазначеною адресою. У період з 01.11.2008 року по 01.05.2014 року відповідач не сплачує надані комунальним підприємством послуги з теплопостачання, у зв'язку з чим склалась заборгованість у розмірі 15730.85 грн. До теперішнього часу заборгованість не сплачена. Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з відповідачки наявну заборгованість та судовий збір у розмірі 243.60 грн. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання з`явилась, позовні вимоги визнала частково, а саме в межах позовної давності і просила суд застосувати строки позовної давності і сягнути заборгованість саме в межах строку позовної давності, тобто за останні три роки, а також не заперечувала щодо стягнення судового збору на користь позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленному ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідчем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інакше не встановлено договором найму. Відповідно до ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженим в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін і наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи відповідач має заборгованість за відпущену теплову енергію у сумі 15730.85 грн. за період 01.11.2008 року по 01.05.2014 року. Проте, згідно ст. 257 ЦК України строк позовної давності, протягом якого особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, складає 3 роки. Відповідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] просила суд застосувати строк позовної давності, надавши суду заяву за вх. № 6723 від 21.07.2014 року, тому проаналізувавши конкретні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість прийняття заяви сторони, тобто відповідачки [PERSON] щодо застосування позовної давності тривалістю три роки та застосувати позовну давність по даній справі, стягнувши з відповідачки заборгованість за відпущену теплову енергію за період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року у розмірі 8776.99 грн. та сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 243.60 грн., відповідно до вимог 88 ЦПК України, що підтверджено наданим платіжним дорученням № 6909 від 06.06.2014 року.

Outcome: partial