Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

04.11.2020 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить визнати незаконним та скасувати наказ Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» щодо звільнення [PERSON] з посади лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирської групи управління будівельних робіт «Будсервіс» Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз»; поновити [PERSON] на посаді лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирської групи управління будівельних робіт «Будсервіс» Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та стягнути з Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з незаконним звільненням; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі [PERSON] та в частині стягнення на її користь середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу. Вимоги вмотивовані тим, що згідно з наказом № 305 від 30.09.2020 про припинення трудового договору (контракту), [PERSON] звільнено з посади лаборанта з фізико-механічних випробувань у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. На переконання представника позивачки [PERSON] звільнено із займаної посади з грубим порушенням вимог КзпП України, якими передбачено процедуру скорочення та з порушенням вимог законодавства, які передбачають загальні права працівників при вивільненні. Так про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Однак при звільненні [PERSON] відповідачем допущено порушення, зокрема, відсутня інформація, що на підприємстві видавався наказ про внесення змін до штатного розпису та скорочено посаду, яку займала позивачка; розгляд подання власника до профспілкової організації відбувався без належного повідомлення позивачки; працівника не було персонально повідомлено про наступне вивільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, роботодавцем не дотримано 2-місячного строку попередження про наступне вивільнення; працівнику не запропоновано усі наявні вакантні посади відповідача, що відповідають кваліфікації позивача; з наказом про звільнення позивачку не ознайомлено та не видано трудову книжку всупереч вимог КЗпП України. Оскільки звільнення [PERSON] проведено з численними порушеннями порядку проведення скорочення штату та звільнення з займаної посади, вона в силу ст. 235 КЗпП України має бути поновленою на посаді лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирської групи управління будівельних робіт "Будсервіс" НГВУ "Полтаванафтогаз" та за час вимушеного прогулу НГВУ ''Полтаванафтогаз" має виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. 06.11.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 14.12.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки НГВУ «Полтаванафтогаз» не є юридичною особою. З 26.03.2018 по 30.09.2020 [PERSON] займала посаду лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду Управління будівельних робіт «Будсервіс» Охтирська група НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Реалізуючи своє право, передбачене ч. 3 ст. 64 ГК України на визначення організаційної структури підприємства та встановлення чисельності працівників і штатного розпису, ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» видало 24.06.2020 наказ № 35 «Про організаційні зміни та оптимізацію чисельності персоналу УБР «Будсервіс», яким здійснено відповідні організаційні зміни, виведено посади в окремих підрозділах УБР «Будсервіс», зокрема в Охтирській групі виведено посаду лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду в кількості 2-х одиниць, одну з яких займала позивачка [PERSON] . Вказаним наказом зобов`язано групу кадрових сервісів Полтавського регіону внести відповідні зміни до штатного розпису працівників НГВУ «Полтаванафтогаз», передбачивши введення їх в дію з 01.10.2020 та зобов`язано провести попередження працівників про наступне вивільнення згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці - скороченням посад працівників відповідно до ст. 49-2 КЗпП України. На виконання п.2.2. вказаного наказу, 24.06.2020 на адресу ППО НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», членом якої є позивачка, направлено повідомлення № 01/01/10/05/01/01-06-148 про проведення до 01.10.2020 заходів по скороченню штатної чисельності, які можуть привести до звільнення персоналу в УБР «Будсервіс». Проведення заходів щодо зміни в організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника. Про наступне вивільнення із займаної посади 30.09.2020 позивачка була попереджена 28.07.2020. У зв`язку з відмовою [PERSON] від підпису про ознайомлення та отримання письмового попередження про наступне вивільнення, 28.07.2020 комісією у складі начальника УБР «Будсервіс» Шаповал С.М., керівника Охтирської групи УБР «Будсервіс» Бугай В.С. та старшого фахівця ГКС Охтирка [PERSON] складено Акт про повідомлення працівника про наступне звільнення з посади. Одночасно з попередженням про наступне вивільнення позивачці 28.07.2020 запропоновані всі вакантні посади ПАТ «Укрнафта» для працевлаштування. Проте [PERSON] відмовилася зайняти будь-яку з запропонованих посад. Про що складено відповідний акт. 16.09.2020 та 25.09.2020 позивачці надавалися пропозиції зайняти вакантні посади в ПАТ «Укрнафта». Проте від ознайомлення під підпис з наявними вакантними посадами позивачка відмовилась, про що 16.09.2020 та 25.09.2020 складено Акти про відмову працівника від пропозиції зайняти вакантну посаду. Позивачка попереджалася про наступне вивільнення за два місяці з дати її попередження, з моменту попередження про наступне вивільнення та до дати звільнення відповідачем були запропоновані всі вакантні посади, тому відповідачем вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника [PERSON] не порушено. 09.09.2020 відповідач звернувся до первинної профспілкової організації НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», членом якої є позивачка [PERSON] , з поданням № 01/01/10/05/01/01-06-278 на одержання згоди на звільнення працівника НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] , згідно п.1 статті 40 КЗпП України. 22.09.2020 головою ППО НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Деркач Т.М. запрошено на засідання профкому, яке призначене на 24.09.2020. Крім того головою ППО [PERSON] , інженером ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] та майстром ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] . 24.09.2020 проінформовано [PERSON] про те, що 24.09.2020 відбудеться засідання профкому, проте позивачка відмовилася отримувати письмове запрошення на засідання профкому, відмовилася від підпису про ознайомлення з запрошенням, про що 24.09.2020 було складено відповідний Акт. Оскільки, на засідання профкому 24.09.2020 [PERSON] не з`явилася, відповідно до ч. 3 ст. 43 КЗпП України розгляд подання було перенесено на 29.09.2020. 24.09.2020 члени профкому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом з Головою ППО [PERSON] намагалися повторно переконати [PERSON] погодитися перейти на запропоновані роботодавцем вакантні посади, запросили її на повторне засідання профкому, призначене на 29.09.2020 з приводу її звільнення з посади за п.1 статті 40 КЗпП України. Проте позивачка відмовилась взяти письмове запрошення на засідання профкому та відмовилась від пропозиції зайняти вакантні посади ПАТ «Укрнафта». Оскільки позивачка без поважної причини не з`явилася на засідання профкому 29.09.2020 подання на надання згоди на її звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України було розглянуте за її відсутності. З огляду на надану профкомом ППО згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] , відповідач наказом № 305 від 29.09.2020 звільнив позивачку з 30.09.2020 з займаної посади у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України. Від отримання трудової книжки, ознайомлення з наказом про звільнення та ознайомлення під підпис з записами про звільнення в картці Т-2 позивачка відмовилась, про що 30.09.2020 складено відповідний Акт. 30.09.2020 на адресу [PERSON] було направлено поштою рекомендованого листа в якому позивачку проінформовано про звільнення з роботи 30.09.2020, до листа додано копію наказу про звільнення від 29.09.2020 за № 305, та повідомлено про необхідність забрати трудову книжку в групі кадрових сервісів Охтирського регіону, чи надати письмову згоду на пересилання її поштою. Не зважаючи на звільнення, 01.10.2020 позивачка з`явилася на територію Охтирської групи УБР «Будсервіс», в присутності поліцейських та працівників служби охорони ПАТ «Укрнафта» позивачці було запропоновано ознайомитись під підпис з наказом про звільнення та залишити територію. Від підпису в наказі про ознайомлення з останнім позивачка категорично відмовилась, проте копію наказу № 305 від 29.09.2020 отримала. 30.09.2020 позивачка отримала всі належні їй при звільненні виплати (заробітну плату, вихідну допомогу та грошову компенсацію за невикористану відпустку відповідно до статей 44, 83, 116 КЗпП України). До штатного розпису НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» були внесені зміни, а саме виведено з 01.10.2020 в УБР «Будсервіс» Охтирська група посаду лаборанта з фізико-механічних випробувань 3 розряду в кількості 2-х одиниць. В період з 30.10.2020 по 12.11.2020 головним інспектором праці Ягодовською Я.В. проведено інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», в частині порядку звільнення [PERSON] , порушень не виявлено. У зв`язку з чим просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, викладені у позові обґрунтування, підстави, просили позов задовольнити. Заперечення сторони відповідача просили не враховувати через їх безпідставність. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що звільнення позивачки відбулося у відповідності до вимог законодавства, порушень не було допущено. При цьому зауважили, що НГВУ «Полтаванафтогаз» не є юридичною особою, а тому позов заявлено до неналежного відповідача. Свідок [PERSON] , яка є старшим фахівцем Охтирської групи по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта», суду пояснила, що скорочувалося дві посади лаборантів, які виводилися зі штатного розпису. Одну з посад обіймала [PERSON] , а іншу обіймала [PERSON] .. Після отримання наказу про скорочення посад, за два місці, згідно вимог трудового законодавства, здійснювалося попередження працівників. [PERSON] написала заяву про звільнення. Вона разом з [PERSON] та [PERSON] прийшли на робоче місце [PERSON] та повідомили останню про скорочення її посади, запропонували їй ознайомитися із списком вакантних посад по ПАТ «Укрнафта». Попередження зачитувалося уголос, однак [PERSON] відмовилася підписувати попередження та ознайомлюватися з переліком вакантних посад, про що було складено акти. На той час у [PERSON] була освіта медичної сестри, у зв`язку з цим їй наголошувалося на посадах, які не потребували проходження навчання, це посада покоївки та стрілочника, які знаходяться в Охтирському регіоні. Вона особисто умовляла [PERSON] погодитися на будь-яку посаду, оскільки хотіла, щоб та працювала, надала їй повний перелік посад, оголосила його, роз`яснила, що є можливість перевчитися, однак [PERSON] відмовилася від ознайомлення та від підпису. Про звільнення [PERSON] попереджалася профспілка, яка надала згоду на її звільнення. При цьому [PERSON]. засідання профспілки не являлася. Неодноразово вони приїздили за місцем роботи [PERSON] , щоб вручити їй повідомлення про скорочення та список вакантних посад, однак вона була відсутня на робочому місці. 26.09.2020 [PERSON] привіз [PERSON] до відділу кадрів, майже чотири години вони умовляли [PERSON] вибрати яку-небудь посаду із наявних вакантних, але вона відмовилася від переведення та від підписів. 30.09.2020 [PERSON] було звільнено, в цей день остання була на роботі, вона зателефонувала [PERSON] на робочий номер та повідомила про звільнення, просила прийти у відділ кадрів і отримати трудову книжку. Також направила за місцем мешкання [PERSON] рекомендований лист з аналогічним змістом. 30.09.2020 з [PERSON] проведено повний розрахунок. 01.10.2020 [PERSON] прийшла до неї з невідомою жінкою, яка представилася адвокатом, хоча відповідного документу не надала. [PERSON] тримала у руках наказ про звільнення, вона їй запропонувала отримати трудову книжку і підписатися у документах, на що остання відмовилася. Свідок [PERSON] повідомив суду, що є начальником управління будівельних робіт ПАТ «Укрнафта». 28.07.2020 у його присутності у лабораторії, в якій працювала [PERSON] , останній [PERSON] оголосила наказ про зміни в організаційній структурі, повідомлення про наступне її вивільнення, [PERSON] відмовилася його підписувати, про що було складено акт. Також [PERSON] було запропоновано вакантні посади по ПАТ «Укрнафта», з яким вона також відмовилася ознайомлюватися. [PERSON] зачитала цей перелік уголос. Про відмову з ознайомленням переліку вакантних посад також було складено акт. При цьому ніякого тиску на [PERSON] ніхто не чинив. Свідок [PERSON] - керівник Охтирської групи управління будівельних робіт «Будсервіс» НГВУ «Полтаванафтогаз» суду пояснив, що 28.07.2020 був присутній при тому як [PERSON] зачитувала [PERSON] попередження про наступне вивільнення та список вакантних посад, на що [PERSON] відмовилася від ознайомлення та від підпису, у зв`язку з чим було складено два акти. При цьому тиску на [PERSON] ніхто не чинив. 30.09.2020 йому стало відомо, що з цього дня [PERSON] звільнено, але 01.10.2020 вона з`явилася на роботу, він попросив останню звільнити робоче місце та показав їй наказ про звільнення. Через деякий час до нього у кабінет прийшли працівники поліції, запитали щодо причин не допуску [PERSON] до роботи, на що він надав наказ про звільнення [PERSON] . Свідок [PERSON] - голова первинної профспілкової організації НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» суду пояснив, що 10.09.2020 до профспілкової організації надійшло подання роботодавця про отримання згоди на звільнення [PERSON] , розгляд якого було призначено на 24.09.2020 у межах визначеного законодавством п`ятнадцятиденного строку. На засідання профкому [PERSON] не з`явилася, запрошення отримувати відмовилася, про що ними складено відповідний акт. На засіданні профкому він проінформував присутніх про надходження подання, виступила [PERSON] і повідомила, що [PERSON] було запропоновано вакантні посади, але остання відмовилася від них. Було вирішено перенести засідання на 29.09.2020, ще раз запропонувати [PERSON] вакантні посади, однак [PERSON] знову відмовилася отримувати запрошення на засідання профкому та від отримання переліку списку вакантних посад, вагомих обставин для відмови при цьому не навела. Він роз`яснив [PERSON] , що у разі її не згоди перейти на іншу посаду її буде звільнено, жодного тиску чи погроз у її адресу не було. Свідок [PERSON] - голова профспілкового комітету НГВУ «Охтирканафтогаз» у судовому засіданні пояснив, що 24.09.2020 був присутній на засіданні профкому, на якому розглядалося подання щодо звільнення [PERSON] , при цьому сама [PERSON] на засідання не з`явилася. На засіданні виступила представник НГВУ, було вирішено ще раз поспілкуватися із [PERSON] та ще раз запропонувати їй вакантні посади, однак [PERSON] жодна із посад не влаштовувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працює інженером Охтирської групи УБР «Будсервіс» НГВУ «Полтаванафтогаз» та був присутній, коли після звільнення [PERSON] з`явилася на своє робоче місце, при цьому [PERSON] повідомив останню, що вона не може знаходитися на роботі, намагався вручити їй наказ про звільнення, але [PERSON] відмовилася його отримувати. Потім приїхали працівники поліції, їм надали наказ про звільнення [PERSON] . Свідок [PERSON] , який працює майстром з видобування газу та газового конденсату ЦВНТ №1 та є членом профкому НГВУ, у судовому засіданні пояснив, що був присутній на засіданні профкому 24.09.2020під час розгляду подання про звільнення [PERSON] , на якому [PERSON] доповіла, що [PERSON] пропонувалися вакантні посади, на які їй можна було перейти, щоб її не звільняли, однак остання відмовилася від них. На засіданні профкому [PERSON] була відсутня, тому було вирішено поїхати до неї та роз`яснити наслідки такої її відмови, однак [PERSON] була налаштована категорично проти. 29.09.2020 [PERSON] також була відсутня за засіданні профкому, коли було прийнято рішення надати згоду на її звільнення. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка інспектор СРПП Охтирського РВП ГУМВС України в Сумській області [PERSON] суду пояснив, що у зв`язку з надходженням повідомлення до поліції, він у складі групи виїхав на вул. Снайпера за місцем знаходження НГВУ «Охтирканафтогаз», де їх очікувала [PERSON] , яка повідомила, що прийшла на роботу, розписалася у журналі, переодягнулася та пішла на своє робоче місце, де знаходилася близько години, після чого прийшов начальник і повідомив, що вона звільнена, попросив її покинути робоче місце. До них вийшов начальник цеху, повідомив, що жінка звільнена і надав копію наказу. Ними відібрані письмові пояснення у громадян, до матеріалів долучена копію наказу про звільнення [PERSON] . Заслухавши учасників справи, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази суд дійшов наступного висновку. Конституція України, проголосивши Україну демократичною, соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема, її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (ст.ст. 1, 3 Конституції України). Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (ч. 4 ст. 13, ч. ч. 1, 2, 7 ст. 43 Конституції України). Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Встановлено, що [PERSON] з 26.03.2018 по 30.09.2020 працювала на посаді лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду Управління будівельних робіт «Будсервіс»/Охтирська група НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (Т.1 а.с. 52). 24.06.2020 в.о. начальника НГВУ «Полтаванафтогаз» № 35 видано наказ «Про організаційні зміни та оптимізацію чисельності персоналу УБР «Будсервіс»», яким у зв`язку з організаційними змінами та оптимізацією УБР «Будсервіс» НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» для забезпечення безперебійної та ефективної роботи, з метою покращення організації праці, раціонального використання трудових ресурсів, підвищення продуктивності праці та ефективності операційних процесів, вирішено здійснити відповідні організаційні зміни та вивести посади в окремих підрозділах УБР «Будсервіс», зокрема в Охтирській групі посаду лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду в кількості 2-х одиниць. Групі кадрових сервісів Полтавського регіону внести відповідні зміни до штатного розпису працівників НГВУ «Полтаванафтогаз», передбачивши введення їх в дію з 01.10.2020. В триденний термін проінформувати первинну профспілкову організацію про заплановані заходи у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та запропонувати голові первинної профспілкової організації провести спільні консультації щодо запобігання звільненням, або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Провести попередження працівників про наступне вивільнення згідно з п.1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці - скороченням посад працівників відповідно до статті 49-2 КЗпП України. Вивільнення працівників, посади яких скорочуються, провести з дотриманням норм чинного законодавства та вимог діючого Колективного договору ПАТ «Укрнафта» ( Т.1 а.с. 53). 24.06.2020 на адресу ППО НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», членом якої є позивачка, направлено повідомлення № 01/01/10/05/01/01-06-148 про проведення до 01.10.2020 заходів по скороченню штатної чисельності, які можуть привести до звільнення персоналу в УБР «Будсервіс», зокрема Охтирська група : лаборант фізико-механічних випробувань 3 розряду - 2 одиниці. Працівникам, які підпадають під вивільнення будуть пропонуватися вакантні посади, що передбачають виконання роботи за професією чи спеціальністю, що відповідали б їхній кваліфікації, а також будь-яка інша робота. Згідно п.2.1.4 Колективного договору ПАТ «Укрнафта» на 2007 - 2008 рр. працівникам, звільненим з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України, протягом одного року з дня звільнення буде надане першочергове право прийому на роботу за фахом при наявності вакансій або створенні нових робочих місць (Т.1 а.с.54). 14.07.2020 за підписом в.о. начальника НГВУ «Полтаванафтогаз» Наслєднікова С.В. складено попередження про наступне вивільнення лаборанта з фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирська група УБР «Будсервіс» [PERSON] (Т.1 а.с. 82). 28.07.2020 комісією у складі начальника УБР «Будсервіс» Шаповал С.М., керівника ОГ УБР «Будсервіс» Бугай В.С. та старшого фахівця ГКС ОР [PERSON] складено акт про повідомлення працівника про наступне вивільнення з посади, згідно з яким [PERSON] 28.07.2020 повідомлена про наступне вивільнення із займаної посади з 30.09.2020, від підпису про ознайомлення та отримання письмового попередження про наступне вивільнення вказаний працівник відмовилася та 28.07.2020 складено акт про відмову працівника [PERSON] від ознайомлення зі списком наявних вакантних посад ПАТ «Укрнафта» (Т.1 а.с. 83-114). Згідно з наказом № 218 про припинення трудового договору (контракту) від 30.07.2020 [PERSON] лаборант з фізико-механічних випробувань звільнена 18.08.2020 за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, на підставі ст. 38 КЗпП України (Т.1 а.с.71). 16.09.2020 [PERSON] у зв`язку з наступним вивільненням запропоновано для працевлаштування в ПАТ «Укрнафта» вакантні посади, зокрема чергового стрілочного поста, покоївки старшої та тимчасові роботи на період відсутності основного працівника, прибиральника територій, чергового по гуртожитку (Т.1 а.с.115). Проте позивачка відмовилася від запропонованих їй посад, про що 16.09.2020 комісією у складі старшого фахівця ГКС ОР Хорошулі І.В., фахівця ГКС ОР [PERSON] та фахівця ГКС ОР [PERSON] складено акт про відмову працівника [PERSON] від пропозиції зайняти вакантну посаду ПАТ «Укрнафта» (Т.1 а.с. 116). 22.09.2020 на адресу [PERSON] направлено запрошення на засідання профкому НГВУ «Охтирканафтогаз» на 15 год. 30 хв. 24.09.2020, де розглядатиметься подання адміністрації НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України, крім того [PERSON] запропоновано надати письмову згоду на розгляд питання без її присутності або направити представника (Т.1 а.с.55, 119, 154). 24.09.2020 комісією у складі голови ППО НГВУ «Охтирканафтогаз» Біленко І.І., інженера ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] та майстра ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] складено акт про запрошення працівника на засідання профкому НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», згідно з яким [PERSON] 24.09.2020 була інформована про те, що 24.09.2020 о 15 год. 30 хв. відбудеться засідання профкому НГВУ «Охтиркатафтогаз», де буде розглядатися подання адміністрації НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо розірвання з [PERSON] трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення чисельності або штату). [PERSON] пропонувалося отримати письмове запрошення на засідання профкому. Від підпису про ознайомлення з запрошенням та отримання письмового запрошення на профком вказаний працівник відмовилася (Т.1 а.с.56, 155). З витягу з протоколу № 28 засідання профкому НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 24.09.2020 вбачається, що подання адміністрації на розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення чисельності, або штату) з [PERSON] , лаборантом фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирської групи УБР «Будсер» НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не розглядалося у зв`язку з тим, що [PERSON] не з`явилася на засідання профкому; розгляд подання адміністрації на розірвання трудового договору за п.1 ст. 40 КЗпП України з [PERSON] перенесено на наступне засіданні профкому; підтримано пропозицію голови цехового комітету ЦВНГ № 1 [PERSON] щодо створення комісії та спроби вмовити [PERSON] перейти на запропоновані їй посади, запросити її на наступне засідання профкому. При цьому на засіданні виступила старший фахівець групи кадрових сервісів Охтирського регіону управління по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» [PERSON] , яка проінформувала присутніх, що лаборанту фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирської групи УБР «Будсервіс» НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» [PERSON] були запропоновані такі посади: черговий стрілочного поста групи складської логістики (Охтирка) НГВУ «Охтирканафтогаз», покоївки старшої готель «Нафтовик» НГВУ «Охтирканафтогаз» та інші посади, від яких вона відмовилася (Т.1 а.с.156). 24.09.2020 на адресу [PERSON] направлено запрошення на засідання профкому НГВУ «Охтирканафтогаз» на 15 год. 30 хв. 29.09.2020, де розглядатиметься подання адміністрації НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України, крім того [PERSON] запропоновано надати письмову згоду на розгляд питання без її присутності або направити представника (Т. 1 а.с. 157). 24.09.2020 комісією у складі голови ППО НГВУ «Охтирканафтогаз» Біленко І.І., майстра ЦВНГ № 1 НГВУ «Охтирканафтогаз» [PERSON] та оператора ГРС ГЦ НГВУ «Охтирканафтогаз» [PERSON] складено акт про запрошення працівника на засідання профкому НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», згідно з яким [PERSON] 24.09.2020 була інформована про те, що 29.09.2020 о 15 год. 30 хв. відбудеться засідання профкому НГВУ «Охтиркатафтогаз», де буде розглядатися подання адміністрації НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо розірвання з [PERSON] трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення чисельності або штату). [PERSON] пропонувалося отримати письмове запрошення на засідання профкому. Від підпису про ознайомлення з запрошенням та отримання письмового запрошення на профком вказаний працівник відмовилася (Т.1 а.с. 158). 25.09.2020 [PERSON] у зв`язку з наступним вивільненням запропоновано для працевлаштування в ПАТ «Укрнафта» вакантну посаду комірника (Т.1 а.с.117). [PERSON] відмовилася від запропонованої їй посади, про що 25.09.2020 комісією у складі старшого фахівця ГКС ОР [PERSON] та голови ППО НГВУ «Охтирканафтогаз» [PERSON] складено акт про відмову працівника [PERSON] від пропозиції зайняти вакантну посаду ПАТ «Укрнафта» (Т. 1 а.с. 118). Згідно постанови професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України первинної профспілкової організації нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 29.09.2020 № 29-1 профком НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» надав згоду адміністрації НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на розірвання трудового договору з [PERSON] , лаборантом фізико-механічних випробувань 3 розряду Охтирської групи управління будівельних робіт «Будсервіс» НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Украфта» (Т. 1 а.с. 7, 57-58). Наказом в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 29.09.2020 № 305 «Про припинення трудового договору (контракту)» [PERSON] з 30.09.2020 звільнена з посади лаборанта з фізико-механічних випробувань Охтирської групи управління будівельних робіт «Будсервіс» на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників. Наказано виплатити вихідну допомогу [PERSON] , компенсацію за 1 календарний день щорічної основної відпустки (Т.1 а.с. 8, 60). 30.09.2020 комісією у складі старшого фахівця ГКС ОР Хорошулі І.В., фахівця ГКС ОР [PERSON] та фахівця ГКС ОР [PERSON] складено акт про відмову працівника від ознайомлення з наказом про звільнення №305 від 29.09.2020, від отримання під підпис трудової книжки та від ознайомлення під підпис з записами про звільнення в картці Т-2. Згідно вказаного акту 30.09.2020 старшим фахівцем [PERSON] у телефонному режимі (тел. 67-767) в присутності фахівця ГКС ОР [PERSON] , фахівця ГКС ОР [PERSON] повідомлено [PERSON] про її звільнення з 30.09.2020 згідно наказу №305 від 29.09.2020 та запрошено з`явитися у Групу кадрових сервісів Охтирського регіону для ознайомлення з наказом №305 від 29.09.2020 під підпис, запропоновано отримати трудову книжку та ознайомитися з записами про звільнення у картці Т-2, на що [PERSON] категорично відмовилася (Т.1 а.с. 61). 30.09.2020 за вих. № 01/01/10/05/01/02-10/432 на адресу [PERSON] направлено копію наказу про звільнення від 29.09.2020 № 305 та запропоновано з`явитися у Групу кадрових сервісів Охтирського регіону ПАТ «Укрнафта» для одержання трудової книжки або надати письмовий дозвіл для відправки її поштою (Т.1 а.с.62). 01.10.2020 комісією у складі керівника ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] , інженера ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] та механіка ОГ УБР «Будсервіс» [PERSON] складено акт про відмову працівника [PERSON] від ознайомлення під підпис з наказом про звільнення № 305 від 29.09.2020 (Т.1 а.с. 67). 01.10.2020 комісією у складі старшого фахівця ГКС ОР Хорошулі І.В., фахівця ГКС ОР [PERSON] та фахівця ГКС ОР [PERSON] складено акти про відмову працівника [PERSON] від підпису в наказі про звільнення № 305 від 29.09.2020, отримання під підпис трудової книжки та підпису про звільнення в карточці Т-2 (Т.1 а.с. 64-66). Згідно розрахункового листка за вересень 2020 року, [PERSON] нараховано та виплачено, зокрема, заробітну плату, премії, грошову компенсацію за невикористану відпустку при звільненні, вихідну допомогу при звільненні, що також підтверджується зведеною відомістю ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № Інше/091 від 29.09.2020, платіжним дорученням № 5658 від 30.09.2020 (Т.1 а.с.68 -70). З довідки про доходи, виданої НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 20.11.2020 № 702 вбачається, що [PERSON] працювала у Нафтогазовидобувному управлінні «Полтаванафтогаз», займала посаду лаборанта з фізико-механічних випробувань, за період з березня 2020 року по серпень 2020 року загальна сума доходу становить 78332,98 грн (Т.1 а.с.120). Згідно довідки, виданої НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 08.02.1995 № 100 середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 10 113,73 грн ( Т.1 а.с. 149). На виконання наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 30.10.2020 № 200П головному державному інспектору Ягодовській Я.В. доручено провести інспекційне відвідування (позапланового) на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо додержання законодавства про працю в частині порядку при звільненні (Т.1 а.с.148). У період з 30.10.2020 по 12.11.2020 інспектором праці Ягодовською Я.В. проведено інспекційне відвідування Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та за наслідками інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ПЛ№28547/170/АВ від 12.11.2020, яким порушень не виявлено ( Т.1 а.с.72-76). З витягу із штатного розпису робітників Охтирської групи УБР «Будсервіс» Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» вбачається, що станом на 28.07.2020 в Охтирській групі знаходилося дві штатні одиниці посад лаборантів з фізичко-механічних випробувань, які обіймали [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с. 121-133). Станом на 29.07.2020 в УБР «Будсервіс» Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» одна вакантна посада лаборанта з фізичко-механічних випробувань, іншу обіймала [PERSON] , що вбачається з витягу із штатного розпису робітників Охтирської групи УБР «Будсервіс» Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (Т.1 а.с. 134-146). Згідно переліку змін №46 до штатного розпису робітників НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», затвердженого станом на 28.09.2020, що вводиться в дію з 01.10.2020 зазначено дві вакантні посади лаборанта з фізико-механічних випробувань Охтирська група УБР «Будсервіс» (Т.1 а.с. 147). За положеннями статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис (пункт третій статті 64 Господарського кодексу України). Втручання в господарську діяльність підприємства щодо проведення змін в організації виробництва і праці заборонено законом. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 317/4223/16-ц. Згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року № 6-40цс15, та у постановах Верховного Суду: від 07 квітня 2021 року у справі № 946/6628/19 (провадження № 61-9503св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 723/822/20 (провадження № 61-1357св21). Згоду на переведення на іншу роботу працівник підтверджує письмово заявою про таке переведення. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти, як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства та надаючи правову оцінку доводам позивачки суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом під час розгляду справи. Так посилання позивачки та її представника на відсутність інформації щодо видачі наказу про внесення змін до штатного розпису та скорочення посади, щодо розгляду подання відповідача до профспілки без належного повідомлення позивачки та повідомлення [PERSON] про наступне вивільнення за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України без дотримання 2-місячного строку попередження спростовуються як показами свідків, наданими у судовому засіданні, які суд приймає до уваги, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, з яких вбачається, що на виконання наказу НГВУ «Полтаванафтогаз» №35 від 24.06.2020 «Про організаційні зміни та оптимізацію чисельності персоналу УБР «Будсервіс» здійснено відповідні організаційні зміни та виведено посади в окремих підрозділах УБР «Будсервіс», зокрема, в Охтирській групі виведено дві одиниці посади лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду, одну з яких обіймала [PERSON] . Зазначений наказ ніким не оскаржувався і не скасовувався, отже є чинним на даний час. Не приймає до уваги суд і твердження позивачки щодо не повідомлення її про розгляд первинною профспілковою організацією подання роботодавця щодо надання згоди на її звільнення, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи актами комісії про запрошення працівника на засідання профкому НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 24.09.2020, згідно яких [PERSON] відмовилася від ознайомлення із запрошеннями та від їх отримання. З огляду на це порушень з боку первинної профспілкової організації при розгляді подання про звільнення [PERSON] судом не встановлено, а позивачкою не зазначено. Відповідно до положень ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Отже отримавши 10.09.2020 подання НГВУ «Полтаванафтогаз» на одержання згоди на звільнення працівника НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] первинна профспілкова організація НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», членом якої є позивачка, діючи у межах та на виконання вимог чинного трудового законодавства, 29.09.2020 надала згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] за п.1 ст. 40 КЗпП України, про що письмово повідомила роботодавця. Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і доводи позивачки щодо повідомлення її про наступне вивільнення за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України без дотримання 2-місячного строку попередження. Так з матеріалів справи вбачається, що про наступне вивільнення [PERSON] із займаної посади 30.09.2020 остання була попереджена 28.07.2020, однак відмовилася від ознайомлення з попередженням та від отримання його у письмовому вигляді. Від підпису в акті також позивачка відмовилася. 29.09.2020 [PERSON] була звільнена з 30.09.2020, тобто за два місяці від повідомлення про наступне вивільнення. Таким чином при звільненні позивачки положення ч. 1 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України були дотримані. При цьому одночасно з попередженням про наступне вивільнення [PERSON] 28.07.2020 було запропоновано всі вакантні посади ПАТ «Укрнафта» для її працевлаштування з урахуванням освіти, кваліфікації та досвіду позивачки. В подальшому такі пропозиції надавалися позивачці неодноразово, однак остання відмовлялася від переведення на іншу роботу, оскільки вважала, що серед запропонованих посад відсутні такі, які б вона могла виконувати. Про що позивачка зазначала також і у судовому засіданні. Так позивачка зазначила, що їй пропонувалися посади, зокрема, стрілочника та покоївки, від яких вона відмовилася, оскільки не має відповідної кваліфікації та така робота є важкою для жінки. Як вбачається з переліку вакантних посад, які станом на 28.07.2020 були наявні в ПАТ «Укрнафта», це такі посади як охоронник, сторож, інженери, фахівці із закупівлі матеріалів, обладнання, слюсарі, водії, машиністи, мотористи, оператори з ремонту, електромонтери, токарі, шліфувальники, фахівець з нормативно-облікових розрахунків, підсобний робітник, електрозварник, коваль, майстер, менеджер, фахівець, технік-технолог, офіціант, кухар, бармен, старша покоївка, помічник бурильника, бурильник, комірник, завідувач складу, черговий стрілочного поста, бухгалтер, вантажник, оператор заправних станцій, юрисконсульт, економіст, касир, прибиральник службових приміщень, фельдшер, медична сестра тощо. З наведено переліку вакантних посад (на 30 аркушах), [PERSON] було акцентовано увагу саме на посади, які відповідають її кваліфікації та досвіду роботи та освіті (черговий стрілочного поста, старша покоївка, комірник) при цьому не потребують перенавчання, однак позивачка відмовилася від ознайомлення з повним переліком посад та від запропонованих окремих посад, про що нею у судовому засіданні не заперечувалося. При цьому позивачкою не наведено відповідного належного обґрунтування того, що вона могла б виконувати обов`язки за іншими, наявними у переліку посад, які були вакантними. Натомість позивачка відмовилася надати докази на підтвердження її освіти та спеціальності, тобто не довела перед судом, що має спеціальну освіту відповідного напрямку, яка необхідна для зайняття вище перелічених посад. Отже позивачці було запропоновано всі вакансії, які відповідають спеціальності та стану її здоров`я, а підстав для застосування переважного права відповідно до статті 42 КЗпП України не встановлено. Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду зазначеній у постанові № 753/3889/17 від 12.08.2020. Таким чином роботодавець дотримавшись вимог трудового законодавства щодо попередження працівника про наступне вивільнення, запропонувавши такому працівнику наявні на підприємстві вакантні посади, які відповідають досвіду, освіті та кваліфікації працівника, отримавши згоду первинної профспілкової організації, видав наказ № 305 від 29.09.2020 про звільнення [PERSON] із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України, що позивачкою не спростовано. Наявні в матеріалах справи акти комісії про відмову позивачки від ознайомлення з наказом про звільнення та від його отримання, не можуть свідчити про порушення процедури звільнення. При цьому позивачка у день звільнення отримала усі належній їй при звільненні виплати, що нею не спростовується. Не встановлено судом порушень чинного трудового законодавства з боку роботодавця і в частині видачі трудової книжки позивачці, повідомивши [PERSON] про необхідність з`явитися до групи кадрових сервісів Охтирського регіону для отримання трудової книжки роботодавець правильно організував видачу звільненій позивачці трудову книжку, однак, остання не забрала її. Поряд з цим право працівника отримати трудову книжку в день звільнення пов`язується не лише з обов`язком роботодавця видавати трудову книжку, а й з обов`язком працівника її забрати, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 09.03.2021 у справі № 600/121/19. Отже суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] відбулося з дотриманням трудового законодавства. Разом з тим судом встановлено, що позов [PERSON] пред`явлено до належного відповідача, про що також звертав увагу позивачки та її представника представник відповідача. Так позовні вимоги спрямовані на поновлення на роботі [PERSON] та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявлено до НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», яке входить на правах структурної одиниці (філії) до складу ПАТ «Укрнафта» і не є юридичною особою в розумінні ст.80 ЦК України, що вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно положень ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. За приписами ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем може бути фізична і юридична особи, а також держава. Враховуючи, що НГВУ «Полтаванафтогаз» не є юридичною особою, отже не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності і не може користуватися процесуальними правами сторони у справі. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, тобто до неналежного відповідача, заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, передбаченому ст. 51 ЦПК України за клопотанням позивача. Тобто, визначення відповідача є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду. Як у відзиві на позовну заяву, так і у судовому засіданні під час розгляду справи представником відповідача зверталася увага позивачки та її представника на неналежність заявленого відповідача, однак клопотання про його заміну, або залучення належного співвідповідача від сторони позивача не надходило, тобто таким правом позивачка не скористалася. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних встановлених судом обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи докази, як в цілому, так і кожний доказ, окремо, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про дотримання вимог трудового законодавства при звільненні [PERSON] з посади лаборанта фізико-механічних випробувань 3 розряду Управління будівельних робіт «Будсервіс» Охтирська група НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скорочення чисельності та штату працівників цього підприємства. Разом з тим враховуючи, що позов пред`явлено до неналежного відповідача НГВУ «Полтаванафтогаз», яке є філією ПАТ «Укранафта», не являється юридичною особою, а отже не може виступати відповідачем у даній справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed