Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

04.03.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до територіальної громади Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, відділу Держкомзему у Гуляйпільському районі Запорізької області, державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові позивач посилався на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321882500:02:013:0024, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №034174, виданого головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Бірюковим І.О. 15.07.2002 року, йому як спадкоємцю першої черги за законом після матері відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як відсутній державний акт про право власності на землю, прохає визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321882500:02:013:0024, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №034174, виданого головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Бірюковим І.О. 15.07.2002 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321882500:02:013:0024, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №034174, виданого головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Бірюковим І.О. 15.07.2002 року, йому як спадкоємцю першої черги за законом після матері відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як відсутній державний акт про право власності на землю, прохає визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321882500:02:013:0024, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №034174, виданого головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Бірюковим І.О. 15.07.2002 року. Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надали. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: [INFO] народився позивач [PERSON], батьками якого є [PERSON], а матір`ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданого Дорожнянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 19.07.1954 року (а.с.10). 15.07.2002 року головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Бірюковим І.О. [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЗП №034174 на земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Дорожнянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321882500:02:013:0024. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданого 22.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.9). 23.07.2011 року позивач звернувся до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом після своєї матері. 23.07.2011 року Гуляйпільською державною нотаріальною конторою Запорізької області зареєстрована спадкова справа №224/2011, спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. 17.10.2013 року відомості про земельну ділянку, належну на праві приватної власності [PERSON], внесені до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12). Грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2013 року становить 44964,80 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.15). 29.10.2013 року постановою державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області Носенко Ю.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на земельну ділянку (а.с.16). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той, з подружжя, хто його пережив. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач як син померлої матері відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом у першу чергу після своєї матері і прийняв спадщину, в тому числі земельну ділянку відповідно до ст.1269 ЦК України, так як в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після своєї матері, однак за відсутності державного акту на земельну ділянку на померлу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, право якого на отримання спадщини на земельну ділянку не визнається в установленому законом порядку в зв`язку з відсутністю Державного акту на право власності на землю, оригінал якого втрачено, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як право позивача не визнається і підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на земельну ділянку відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України. При цьому суд виходить з того, що спадкодавцю належала на праві приватної власності земельна ділянка, про що свідчить копія Державного акту про право власності на землю (а.с.8). 07.07.2011 року редакція ст.126 ЗК України була змінена і викладена наступним змістом: "Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.1 п.8-1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який діє з 01.01.2013 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно видається фізичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, органів місцевого самоврядування. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved