overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник, [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про роззгляд справи в його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Із змісту вимог заяви вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с.Дубівка Чемеровецького району Хмельницької області , проживає в с.Брустори Косівського району Івано-Франківської області. В зв"язку із досягненням пенсійного віку він звернувся із заявою до управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі для призначення пенсії. Однак під час перевірки представлених ним документів було виявлено розбіжність в написанні його прізвища, а саме: в архівних довідках Чемеровецького районного трудового архіву Хмельницької області за вих. № № 147, 148, 149, 150 від 17.11.2014 року помилково вказано його прізвище [PERSON] тоді, як відповідно до паспортних даних та записах в трудовій книжці фактично він є [PERSON] [INFO]. Саме такі розбіжності у вказаних документах в даний час унеможливлюють для нього оформлення пенсії. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви визнає та не заперечує в її задоволенні. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення за наступних підстав:. В судовому засіданні встановлено, що заявник, [PERSON] [INFO] згідно паспортних даних (а.с.3) значиться саме як «[PERSON]» . На прізвище [PERSON] заявнику було видано і трудову книжку [NUMBER] , дата заповінення 15.12.1976 року. Разом із тим в архівних довідках №№ 147, 148, 149, 150 від 17.11.2014 року виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом прізвище заявника помилково вказано «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд має право розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також до ч.2 ст. 256 ЦПКУкраїни у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява є підставною та її слід задовольнити - встановити факт належності правовстановлюючих документів, що видані на ім"я [PERSON] такими, що фактично належать [PERSON] [INFO]. На підставі наведеного, п.1. ч.1 ст. 234, та п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник, [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про роззгляд справи в його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Із змісту вимог заяви вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с.Рибне Косівського району Івано-Франківської області. В зв"язку із досягненням пенсійного віку він звернувся із заявою до управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі для призначення пенсії. Однак під час перевірки представлених ним документів було виявлено розбіжність в написанні року його народження, а саме: в архівній довідці комунальної установи «Трудовий архів Косівського району» Івано-Франківської області за вих. № 467 від 06.05.2015 року помилково вказано його рік народження «1959» , як відповідно до паспортних даних , свідоцтва про народження та трудовій книжці він фактично числиться як «[PERSON] [INFO]». Саме такі розбіжності у вказаних документах в даний час унеможливлюють для нього оформлення пенсії. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви визнає та не заперечує в її задоволенні. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що заявник, [PERSON] [INFO] згідно паспортних даних (а.с.6-8) , свідоцтва про народження (а.с. 5) а також трудової книжки (а.с.10) значиться саме як«[PERSON] [INFO]» . На прізвище «[PERSON] 1955 року народження» заявнику було видано і трудову книжку б/н , дата заповнення 20.07.1973 року. Разом із тим в архівній довідці комунальної установи «Трудовий архів Косівського району» Івано-Франківської області за вих. № 467 від 06.05.2015 року помилково вказано рік народження заявника «1959». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд має право розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також до ч.2 ст. 256 ЦПКУкраїни у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява є підставною та її слід задовольнити - встановити факт належності правовстановлюючого документу, що виданий на ім"я [PERSON] 1959 р.н. таким, що фактично належить [PERSON] 1955 року народження. На підставі наведеного, п.1. ч.1 ст. 234, та п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник, [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про роззгляд справи в його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Із змісту вимог заяви вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с.Химчин Косівського району Івано-Франківської області. В зв"язку із досягненням пенсійного віку він звернувся із заявою до управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі для призначення пенсії. Однак під час перевірки представлених ним документів було виявлено розбіжність в написанні дати його народження, а саме: у вкладиші до трудової книжки [NUMBER], дата заповнення 12.07.1989 року помилково вказано його дату народження «[INFO]», в той час як відповідно до паспортних даних, він фактично числиться як «[PERSON] [INFO]». Саме такі розбіжності у вказаних документах в даний час унеможливлюють для нього оформлення пенсії. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви визнає та не заперечує в її задоволенні. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що заявник, [PERSON] [INFO] згідно паспортних даних (а.с. 3) , картки ІПН (а.с. 3 зв.) а також трудової книжки (а.с.4) значиться саме як «[PERSON] [INFO]» . На прізвище «[PERSON] 1955 року народження» заявнику було видано і трудову книжку б/н , дата заповнення 05 квітня 1973 року . Разом із тим у вкладиші до трудової книжки [NUMBER], дата заповнення 12.07.1989 року помилково вказано його дату народження «[INFO]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд має право розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також до ч.2 ст. 256 ЦПКУкраїни у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява є підставною та її слід задовольнити - встановити факт належності правовстановлюючого документу, що виданий на ім"я [PERSON] [INFO] таким, що фактично належить [PERSON] [INFO]. На підставі наведеного, п.1. ч.1 ст. 234, та п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про оголошення свого батька [PERSON] [INFO] померлим. В обґрунтування заяви у тексті заяви та під час розгляду справи посилався на те, що його батько 13 липня 2014 року пішов з дому у невідомому напрямку і поданий час не повернувся.По даному факту було заведене кримінальне провадження. 28.07.2014 року в чергову частину Личаківського РВ ГУМВСУ у Львівській області надійшло повідомлення, що у м. Львові по вул. Зеленій був знайдений труп невідомої людини, який після проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 10/144 від 08.04.2015 року на 99,94% являється тілом його батька- [PERSON]. Внаслідок цього, кримінальне провадження було закрито. Він має право на отримання спадщини. Його матір та сетра від спадщини відмовились в його користь. Враховуючи вказане просив оголосити його померлим. Просив заяву задовольнити. Залучена до участі у справі як заінтересована особа - відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського РУЮ Львівської області, в судове засідання не з"явилася, подала лист, в якому просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Заінтересована особа [PERSON] заяву свого сина [PERSON] підтримала з підстав викладених у заяві та просила вимоги заяви задоводити. Заінтересована особа [PERSON] заяву свого брата [PERSON] підтримала з підстав викладених у заяві та просила вимоги заяви задоводити. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. З пояснень заявника, свідків [PERSON], [PERSON], заінтересованих осіб -[PERSON] та [PERSON], копії паспорта заявника, свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON],листа начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області № 70/8760 від 14.07.2015 р., висновку експерта № 10/144 від 08.04.2015 р. науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, довідки Золочівського МВ ЖКП № 823 від 22.07.2015 року судом встановлено, що батько заявника - [PERSON],[INFO] , зареєстроване та фактичне місце проживання якого [ADDRESS] з липня 2014 року за місцем свого постійного проживання відсутній і згідно висновку експерта невідомий труп, який був виявлений по вул. Зеленій в м. Львові, може бути біологічним батьком заявника з ймовірністю 99,94% Враховуючи наведене, заяву [PERSON] слід задовольнити та оголосити [PERSON] померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №704/817/16-ц та вирішення питання про судові витрати. Ухвалою суду від 04.10.2016 року розгляд заяви призначено на 11.10.2016 року. Позивач в судовому засіданні заяву підтримав повністю. Відповідач та представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з'явилися, що не є перешкодою для розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Заслухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи № 704/817/16-ц, суд дійшов висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення у справі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у провадженні Тальнівського районного суду знаходилась цивільна справа № 704/817/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Тальнівська міська рада Черкаської області та сектор містобудування та архітектури Тальнівської РДА Черкаської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. 13.07.2016 року судом ухвалено рішення, згідно якого було зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення його тимчасової споруди із металевих стовпчиків, металевої сітки та шиферу для утримання птиці на відстань не ближче ніж 12 метрів від вікон житлового будинку [PERSON]. Питання про судові витрати, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України не було вирішено. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З урахуванням вищенаведеного, заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати підлягає до задоволення, та слід доповнити резолютивну частину рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 13.07.2016 у справі за № 704/817/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Тальнівська міська рада Черкаської області та сектор містобудування та архітектури Тальнівської РДА Черкаської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, реченням такого змісту: "Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у справі за сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS] Ніжинського району Чернігівської області. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він та треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] Ніжинського району Чернігівської області, де вони зареєстровані та проживають, і кожному з них належить по 1/4 частці даного будинку. З 11.09.2003 року в даний будинок був вселений та зареєстрований в ньому відповідач [PERSON] Відповідач прожив в будинку близько місяця, після чого виселився з будинку, і з того часу в ньому не проживає, і місце його знаходження їм невідомо. Проте до даного часу відповідач значиться зареєстрованим у належному їм житловому будинку. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку більше одного року без поважних причин, то втратив право на користування даним житлом у відповідності до ст.71 ЖК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідач [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому суд, з урахуванням думки учасників судового розгляду справи, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача у справі та його представника, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Копією довідки з Талалаївської сільської ради від 21.10.2013 року підтверджується, що в житловому будинку [ADDRESS] Ніжинського району Чернігівської області значаться зареєстрованими позивач, треті особи та відповідач у справі ( а.с. 14 ). Актом побутового обстеження житлового будинку [ADDRESS] Ніжинського району Чернігівської області підтверджується, що відповідач [PERSON] з жовтня 2003 року не проживає в зазначеному вище житловому будинку і його речей в будинку немає ( а.с. 13 ). Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщенні більше 6-ти місяців без поважних причин, то він втратив право користування даним жилим приміщенням. Тому позовні вимоги позивача є законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позову у заяві вказав, що 02.10 1982 році між ним та відповідачкою у Золочівському відділі ЗАГС Львівської області було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилися діти, які на даний час є повнолітніми. Близько 16 років назад, через важке матеріальне становище, він з дружиною почали їздити на заробітки в Росію. Так триває і до теперішнього часу. На даний момент, дружина знаходиться в м. Санк-Петербурзі в Росії, додому в Україну приїзджає рідко, він теж їздить в Росію на заробітки. Проживають вони окремо, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Подружніх відносин вони не підтримують уже 16 років. Крім цього, в нього є інша жінка , з якою вони разом уже три роки. Він втратив до відповідачки почуття любові, вони стали чужими людьми . Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення їй судової повістки, в судове засідання не з"явилася, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вирішив справу в її відсутності . Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 02 жовтня 1982 р. у Золочівському відділі ЗАГС Львівської області було зареєстровано шлюб між подружжям . Близько 16 років назад шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, тривалий час вони проживають окремо. Причинами розпаду сім'ї є втрата між ними почуття любові . Крім цього позивач вже три роки проживає з іншою жінкою і має намір зареєструвати з нею шлюб. Отже збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обгрунтування позову у заяві вказав, що 08.01.1986 року між ним та відповідачкою у Великовільшанецькій сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя в них народилися троє дітей , які вже повнолітні. З листопада місяця 2013 р. подружні відносини між ними стали погіршуватися . Причиною цього стали подружня невірність дружини, яку вона сама не заперечує та припинити її не бажає. З такої поведінки дружини він зрозумів, що вона втратила до нього будь-які почуття поваги та любові. І як наслідок, вони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства , не мають спільного бюджету та не роблять спроб зберегти сім"ю. Подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, тому просив позов задавольнити. Відповідачка позов визнала і пояснила, що вона з чоловіком вже рік часу як подружнім життя не живе. У нього є інша жінка з якою він підтримує близькі відносини. Діти їх вже дорослі . Вона визнає , що до неї додому вечором приходив інший мужчина , але лише для того , щоб випити кави. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 01 січня 1986 року у Великовільшанецькій сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб між подружжям . Вже протягом року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вони не ведуть спільного господарства . Причинами розпаду сім'ї є те , що відповідачка допускала подружню невірність , а у позивача є інша жінка з якою він підтримує близькі стосунки. Позивач в суді визнав , що він має намір створити нову сім`ю і що він втратив до дружини всі почуття. . Враховуючи наведене, а також те , що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, збереження щлюбу суперечить інтересам обох сторін , а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позову у заяві вказав, що 10.07.1976 р. між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області, було зареєстровано шлюб. 13.02. 1978 р. у них народився син [PERSON]. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Причиною того вбачає конфлікти, сварки, непорозуміння, які стали виникати у них, практично, з самого початку життя. Протягом спільного життя дружина відмовлялася від роботи по господарсту, оскільки вказувала, що вана є пенсіонеркою. Тому всю роботу він змушений був виконувати сам. З весни 2016 року він зустрів іншу жінку, з якою він планує жити разом. З цього часу, він не підтримує з відповідачкою подружніх відносин, не проживає з нею як одна сім"я, і на даний час вони стали чужими людьми. Позивач в суд подав заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позову підтримав, просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала , просила розглядати справу у її відсутності, про що подала суду відповідну заяву. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 10 липня 1976 р. у виконавчому комітеті Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області, було зареєстровано шлюб між сторонами. З вересня 2016 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Між соронами немає взаєморозуміння, виникали конфлікти, сварки. Позивач знайшов іншу жінку, з якою планує разом жити. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 15 травня 2015 року виконавчим комітетом Лосинівської селищної ради Ніжинського району, актовий запис № 2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою у них немає дітей. Шлюб з відповідачкою не склався, вони втратили взаємні почуття. З початку лютого 2016 року вони з відповідачкою разом не проживають, спільного господарства не ведуть, збереження їх шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив, що подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження їх шлюбу неможливе, оскільки між ними нема почуття любові та поваги, тривалий час вони проживають окремо і ніхто з них не приймав ніяких мір для примирення. Тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідачки у справі, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує\~ з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved