Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

26.12.2016 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом гараж на [ADDRESS] Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, також і на нежитлове приміщення - гараж [ADDRESS] Спадкоємцем майна за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі. Після звернення у встановлений строк до нотаріальної контори, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину, однак, нотаріус не включив до спадкової маси нежитлове приміщення - гараж [ADDRESS], в зв»язку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на вищевказане приміщення. Оскільки, реєстраційне посвідчення, на підставі якого зареєстроване право власності на вказаний гараж, не входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року, яка діяла на час видачі реєстраційного посвідчення. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 36). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд, визнав можливим справу розглянути у відсутності представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Баглай Андрій Іванович в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 37). До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. (а.с. 40) Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 03.05.1994 року № 262 [PERSON] на праві особистої власності на підставі справки [ADDRESS] що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 18 -19) Як вбачається з довідки КП «ЧМБТІ» від 25.10.2016 року № б/н за [PERSON] було зареєстроване право власності на гараж [ADDRESS] (а.с. 22) Як вбачається з матеріалів справи КП «ЧМБТІ» було виготовлено технічний паспорт на вказане нежитлове приміщення (а.с. 20) Таким чином, [PERSON] був членом автогаражного кооперативу «Вистрел", що також підтверджується справкою № 14 від 22.04.1994 року. ( а.с. 18) [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( а.с 42) Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, 19.09.1970 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, спільне прізвище обрано «[PERSON]», що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 16). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 54, 57) Позивач [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги, яка має право на спадкування, після померлого [PERSON], оскільки [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщина на користь матері, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 53, 56). Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті [PERSON], право власності його на нежитлове приміщення - гараж [ADDRESS], не зареєстровано. Таким чином, у встановлений законом строк, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформити право власності на [ADDRESS], не має можливості, оскільки, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2016 року № /02-31 (а.с.103), спадкодавцем за життя не було оформлено належного правовстановлюючого документа на вищезазначений гараж. Згідно із статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1278 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті члена житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, у відповідності до вимог цивільного законодавства, цивільна дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Отже, [PERSON] позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на успадкований гараж [ADDRESS]» після смерті [PERSON] Суд враховує положення ст. 124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином, наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення та визнання права власності за [PERSON] на гараж [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved