Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач посилався на те, що 16 червня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «Мітсубісі Оутлендер» державний номер. [NUMBER], рухаючись в м. Дніпропетровську по вул. Набережній Перемоги з боку вул. Космічної в напрямку вул. 6-ї Стрєлкової Девізії, при виконанні розвороту ліворуч, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з мотоциклом «YAMAXA», державний номер. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (брат позивача), який рухався у зустрічному напрямку. Після зіткнення, водій мотоцикла «YAMAXA» вдарився тілом об припаркований праворуч за напрямком його руху автомобіль «ЗАЗ-ТF 696 Р» державний номер. [NUMBER]. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла «YAMAXA» [PERSON] від отриманих травм загинув на місці пригоди. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2014 року по кримінальній справі № 201/13436/13к [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Дані обставини спричинили позивачу матеріальну шкоду яка включає в себе: пошкодження мотоцикла «YAMAXA» моделі YZF 600R державний номер [NUMBER], який належав позивачу на праві приватної власності, оплата послуг спеціаліста з оцінки майнової шкоди. Відповідно до висновку спеціаліста про оцінку майнової шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу № 22/09 від 09 вересня 2013 року, вартість майнової шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження мотоциклу складає 74810 грн.; матеріальні витрати, пов'язані із оплатою послуг спеціаліста з оцінки майнової шкоди, складає 950 грн. Крім матеріальної шкоди позивачу було спричинено значну моральну шкоду яку він оцінює в 50 000 грн., яка виразилась в тім, що постраждалий був його братом, відмова відповідача компенсувати завдану шкоду, спричинення шкоди належному позивачеві майно, а також інші обставини, які у своїй сукупності викликали у позивача сильні душевні хвилювання. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Вислухати пояснення сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «Мітсубісі Оутлендер» державний номер. [NUMBER], рухаючись в м. Дніпропетровську по вул. Набережній Перемоги з боку вул. Космічної в напрямку вул. 6-ї Стрєлкової Девізії, при виконанні розвороту ліворуч, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з мотоциклом «YAMAXA», державний номер. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. [PERSON] є братом позивача, відповідно до свідоцтва про народження /а.с. 8-9/. Після зіткнення водій мотоцикла «YAMAXA» вдарився тілом об припаркований праворуч за напрямком його руху автомобіль «ЗАЗ-ТF 696 Р» державний номер. [NUMBER]. [INFO] внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла «YAMAXA» [PERSON] від отриманих травм загинув на місці пригоди, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 10/. Дані обставини спричинили позивачу матеріальну шкоду яка включає в себе: пошкодження мотоцикла «YAMAXA» моделі YZF 600R державний номер [NUMBER], який належав позивачу на праві приватної власності /а.с. 11/, оплата послуг спеціаліста з оцінки майнової шкоди. Відповідно до висновку спеціаліста про оцінку майнової шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу № 22/09 від 09 вересня 2013 року, вартість майнової шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження мотоциклу складає 74810 грн. /а.с. 15-18/; матеріальні витрати, пов'язані із оплатою послуг спеціаліста з оцінки майнової шкоди, складає 950 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 121 /а.с. 20/. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2014 року по кримінальній справі № 201/13436/13к [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України /а.с. 12-14/. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно п.2 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно п. 8 та 9 ч. 2 ст. 15 ЦПК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1,2 та 3 ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушено. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність її заподіяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, наявність вини останнього в її заподіянні. В результаті протиправних дій [PERSON] брат позивача [PERSON] від отриманих травм загинув на місці пригоди. В матеріалах справи мається достатньо доказів в підтвердження наявності протиправних дій [PERSON] в спричиненні [PERSON] матеріальної і моральної шкоди. Пунктом 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Спричинена матеріальна шкода підтверджується висновком спеціаліста про оцінку майнової шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу № 22/09 від 09 вересня 2013 року /а.с. 15-18/ та підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] в розмірі 74 810 грн., а також матеріальні витрати, пов'язані із оплатою послуг спеціаліста з оцінки майнової шкоди, складає 950 грн./ а.с.20/ оскільки саме позивачем було витрачено дану суму на оплату послуг спеціаліста. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 6 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року роз'яснено, що особо, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду. Таким чином враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 74 810 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Ст. 1168 ч. 1 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає виходячи з вимог розумності, справедливості, а також істотності зазначених змін в звичному складі життя позивача у зв'язку з злочином. Судом встановлено, що у результаті злочину позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в тім, що постраждалий був його братом, який завжди був для позивача дуже близькою людиною, однак в результаті смерті брата, позивач відчуває постійну стурбованість, нервові переживання та дискомфорт та до теперішнього часу знаходиться в пригніченому настрої. Також судом береться до уваги те, що відповідачем було добровільно надано матеріальну допомогу у розмірі 13 132,20 грн. жінці померлого. Враховуючи вищезазначене, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково. Судові витрати розподілити на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial