Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Вказана вище позовна заява надійшла до суду 13.09.19 р.. Позов позивачем обгрунтований тим, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого він є, та відповідачем 22.11.18 р. було укладено договір про споживчий кредит № 12 685 (далі - договір). Відповідно до п. 2.2. договору відповідачу було надано кредит в розмірі 15 000 грн на строк 60 міс. з терміном остаточного повернення не пізніше 21.11.23 р.. Зазначає, що він повністю виконав свої зобов`язання за договором. Згідно з п. 2.4.1. договору позичальник зобов`язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначені в цьому пункті договору проценти ставки є фіксовані і застосовуються у відповідний період дії договору. Відповідно до п. 3.1.1.2 договору він здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунка позичальника одночасно із зарахуванням на поточний рахунок суми кредиту, для чого позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Відповідно до п. 3.3.3. договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 250 грн та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2018 р., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для їх списання банком відповідно до умов договору. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Згідно з п.3.9.1. договору він має право у випадку, якщо буде мати місце невиконання умов договору, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, в повному обсязі. Він має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та ін. платежів.Пунктом 8.3. договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди позичальник зобов`язався платити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Так за станом на 03.09.19 р. за відповідачем рахується заборгованість за договором про споживчий кредит № 12 685 від 22.11.18 р. в сумі 16 177 грн, 52 коп., в т. ч.: - 13 498 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 2 495 грн, 72 коп. - заборгованість за процентами; - 72 грн, 02 коп. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 74 грн, 44 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; - 6 грн, 34 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 40 грн, 11 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.Позичальником було сплачено пеню в розмірі 9 грн, 12 коп.. Покликаючись на ст. ст. 526, 599, 625, 1 054, 1 056 - 1 ЦК України, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь вказану вище суму боргу та судові витрати у справі. Провадження у справі відкрито 07.10.19 р.. Копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 22.10.19 р.. За станом на 11.11.19 р. письмового відзиву на позов відповідачем до суду не подано. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Як зазначено у ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, може бути зменшений судом, якщо значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення. На підтвердження існування вище вказаної суми заборгованості, позивачем подано до суду копію кредитного договору, меморіальний ордер № 12 685 від 22.11.18 р., та розрахунки заборгованості, що відповідає доводам позивача про погоджені сторонами умови договору, виконання ним своїх зобов"язань за договором та суми виникнення заборгованості у порушення умов договору, та такі розрахунки зауважень у суду не викликають. Суд приймає до уваги, що на момент укладення договору, його сторін влаштовували умови договору та вони скористалися своїм правом свободи договорів. На час розгляду справи зобов`язання за договором відповідачем не виконані, а тому є підстави для задоволення позовних вимог. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що такі, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved