Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь про стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 5139,42 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем з 21.06.2012 року по 27.11.2014 перебував у трудових відносинах. На день звільнення заробітну плату за період з 1 серпня 2014 року по 1 листопада 2014 в 5139,42 грн. не виплачено, внаслідок відсутності грошових коштів. Через невиплату заробітної плати відповідач позбавив єдиного джерела існування в тяжкий економічний стан. Постійні звернення до близьких та знайомих з проханням позичити гроші та неповернення їх негативно сказалися на взаємостосунках з останніми. Така ситуація призвела до сварок із родичами та близькими, до глибоких душевних страждань, стосунки з близькими і досі напружені, тому оцінює моральну шкоду у 8000 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача ПрАТ «Азовелектросталь» до судового засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення проти позову, де зазначено, що позовну заяву не визнає. Заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] була повністю погашена 29.09.2015 року. Позивач мав довести, що обставини за яких він був вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, які виникли внаслідок затримки розрахунку з ним взагалі мали місце, пояснити в чому вони полягали та чому моральну шкоду він оцінює саме в 8000 грн., але до позовної заяви докази цього не були надані, тому вважає, що ці ствердження позивача не відповідають дійсності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 21.06.2012 по 27.11.2014 перебував у трудових відносинах із відповідачем, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. Згідно довідки ПрАТ «Азовелектросталь» №3240 від 19.10.2015 року, заборгованість по заробітній платі станом на 15.10.2015 рік відсутня, платіжним дорученням №403, №404, від 25.09.2015, перераховані грошові кошти в сумі 1541,83 грн.; платіжним дорученням №20 від 28.09.2015 р. перераховані грошові кошти в сумі 1079,28 грн.; платіжним дорученням №14 від 29.09.2015 р. перераховано грошові кошти в сумі 2518,31 гривень. Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. За п.8 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Встановлено, що відповідач порушив право позивача на отримання своєчасного повного розрахунку, чим спричинив йому моральну шкоду, тому суд вважає необхідним з урахуванням наведеного обґрунтування спричиненої шкоди, позовні вимоги в цій частині з урахуванням принципу справедливості та розумності, передбаченого ст. 23 ЦК України, задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 200 грн. В задоволенні стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі слід відмовити, оскільки останню станом на 15.10.2015 сплачено у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн. за вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial