Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: 64200, Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122, припинити дії, які порушують її право шляхом виселення відповідачки з спірного житлового будинку та стягнути з останньої судовий збір у розмірі 551,20 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що їй на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАА № 877921 від 21.07.2014 року належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122. В даному будинку зареєстрована та постійно проживає [PERSON]. До даного будинку відповідач вселилась з дозволу колишнього померлого власника будинку [PERSON], як член його сім»ї. Відповідачка створила умови, які унеможливлюють користування та розпорядження позивачкою її власністю. Позивачка в судове засідання не з"явилася, її інтереси представляє [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що в спірному будинку вона проживає з дитинства, її доглядали дід та бабка. 30.03.2006 року, з дозволу її діда, вона була зареєстрована в цьому будинку. За життя її дід склав заповіт на користь її двоюрідної сестри [PERSON]. Іншого житла у неї не має і переселитись їй нікуди. Просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що спірним є житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122. Власником даного житлового будинку був [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.05.2005 року Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстром № 1-969 та зареєстрованого 31.05.2005 року у Балаклійському бюро технічної інвентаризації Харківської області номер запису 88, реєстраційний номер 10726258. 26.12.2013 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122, стала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАА № 877921 від 21.07.2014 року. Право власності позивачки належним чином оформлено (а. с.16, 17, 18-27). Відповідачка [PERSON] була зареєстрована в спірному будинку за згодою колишнього власника, як член його сім'ї 30.03.2006 року та по теперішній час проживає в ньому. Згідно зі статтями\~3,\~4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статей\~10,\~60 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачці також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень. Крім того, у частині 4\~статті 60 ЦПК України\~визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК України\~передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Право на користування жилим приміщенням членів сім'ї власника будинку і наймачів регулюється різними нормами. Зокрема, права і обов'язки членів сім'ї власника будинку регулюються статтями\~156,\~157 ЖК УРСР, а права і обов'язки наймачів -\~статтями 158-170 ЖК УРСР, а також\~главою 59 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-158цс14 від 05 листопада 2014 року, яка згідно зі \~статтею 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Оскільки [PERSON] на законних підставах набула право власності на спірне житлове приміщення, у якому зареєстрована відповідачка, з припиненням права власності [PERSON], померлого 26.12.2013 року, втрачається право власності у членів його сім'ї. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивачки [PERSON] судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved