Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

11 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 31\~жовтня 2012 року між нею та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЛАТИНУМ БАНК» було укладено кредитний договір №\~2297/1822ES5D1ІР на суму 5\~094,25 грн, а 21\~лютого 2013 року - кредитний договір №\~2641/1822CLВPS на суму 5\~387,20 грн. На підставі вказаних договорів, 30\~січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим\~О.М. вчинено виконавчий напис №\~10398, яким стягнуто з неї на користь ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 6\~821,33 грн\~заборгованості за кредитним договором №\~2297/1822ES5D1ІР, та виконавчий напис №\~10399, яким стягнуто з неї на користь ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 10\~882,33 грн\~заборгованості за кредитним договором №\~2641/1822CLВPS. Зі змісту виконавчих написів вона дізналась, що ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» відступило своє право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БІЗНЕСФІНАНС», яке в свою чергу відступило своє право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», а останнє відповідачу, тобто ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». На підставі виконавчих написів нотаріуса державним виконавцем Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) 05\~березня 2021 року відкрито виконавчі провадження №\~64743932 та №\~64744306. Оскільки заборгованість за кредитними договорами на час вчинення виконавчого напису нотаріуса була спірною, є необґрунтованою та безпідставною, вказані кредитні договори нотаріально не посвідчувалися, письмових вимог (повідомлень) від ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» вона не отримувала, позивач вважає, що виконавчі написи вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить визнати їх такими, що не підлягають виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 12\~березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 09\~квітня 2021 року. На підставі заяви [PERSON] про забезпечення позову ухвалою від 12\~березня 2021 року стягнення в межах виконавчих проваджень за оспорюваними виконавчими написами нотаріуса зупинено. 06 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді (а.с.\~58-59). Ухвалою суду\~від 09\~квітня 2021 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участі судді. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала письмові заяви, в яких просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач свого представника в\~судове засідання не направив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали заяву про часткове визнання позовних вимог [PERSON] в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №\~10398, просили стягнути з них 50% судового збору (а.с.\~63). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заперечень, пояснень або заяв з процесуальних питань до суду від нотаріуса не надходило. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~-\~Варвинський районний\~відділ державної\~виконавчої служби\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми),\~свого представника\~в\~судове засідання\~не направила,\~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду повідомлені\~належним чином. Заперечень\~та пояснень\~від третьої\~особи не\~надходило.\~16\~березня 2021\~року на\~виконання ухвали\~про забезпечення\~позову подали\~до суду\~постанови про\~зупинення вчинення\~виконавчих дій\~з примусового\~виконання виконавчих\~написів.\~06\~квітня\~2021\~року подали до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~участі представника\~відділу ДВС\~(а.с.\~57). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 31\~жовтня 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] у простій письмовій формі укладено кредитний договір №\~2297/1822ES5D1ІР, відповідно до якого банк надав позивачу кредит на суму 5\~094,25 грн строком на 18 місяців, дата повернення - 03\~травня 2014 року (а.с.\~21-22). 21\~лютого 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] у простій письмовій формі укладено кредитний договір №\~2641/1822CLВPS на суму 5\~387,20 грн (а.с.\~23-24). Кредитними договорами передбачена фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами та комісія. На підставі вказаних договорів, 30\~січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим\~Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №\~10398, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 6\~821,33 грн\~заборгованості за кредитним договором №\~2297/1822ES5D1ІР від 31\~жовтня 2012 року, укладеним між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] (а.с.\~19), та виконавчий напис №\~10399, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 10\~882,33 грн\~заборгованості за кредитним договором №\~2641/1822CLВPS від 21\~лютого 2013 року, укладеним між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] (а.с.\~20). Зі змісту вказаних виконавчих написів вбачається, що ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» відступило своє право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БІЗНЕСФІНАНС», яке в свою чергу відступило своє право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», а останнє відповідачу, тобто ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». На підставі виконавчих написів нотаріуса 05\~березня\~2021\~року головним державним виконавцем Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) Коротун\~О.Д. відкрито виконавчі провадження №\~64743932 та №\~64744306 (а.с.\~25, 26, 27, 28). Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, яку вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01\~листопада 217 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зокрема, скасовано пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким було передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначено, що у зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції від 29\~листопада 2001 року. Вказаною редакцією було передбачено вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Таким чином, як на момент вчинення нотаріусом Гуревічовим\~О.М. виконавчих написів №\~10398 та №\~10399 від 30\~січня 2020 року, так як і на час розгляду справи, обов`язковою умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором є нотаріальне посвідчення такого договору. Разом з тим, із наявних у матеріалах справи копій кредитних договорів №\~2297/1822ES5D1ІР\~від 31\~жовтня\~2012\~року та\~№\~2641/1822CLВPS\~від 21\~лютого\~2013\~року, укладених між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] , вбачається, що вказані кредитні договори укладені у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчувалися. За таких обставин, вчиняючи виконавчі написи на підставі кредитних договорів, які нотаріально не посвідчені, приватний нотаріус Гуревічов\~О.М. порушив вимоги чинного законодавства. Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 по справі № 754/9711/14-ц та застосований у постанові Верховного Суду від 27\~березня 2019 року по справі №\~137/1666/16-ц. Протягом усього\~часу розгляду\~справи в\~суді стороною\~відповідача,\~відповідно до\~положень ст.ст.\~76-81\~ЦПК України,\~не було\~надано суду\~належних і\~допустимість доказів\~на обґрунтування\~того,\~що приватному\~нотаріусу Київського\~міського нотаріального\~округу Гуревічову\~О.М.\~були подані\~відомості про\~безспірність суми\~заборгованості позивача\~за кредитними\~договорами.\~Так само\~відсутні відомості,\~що суми\~заборгованості утворилась\~у зазначений\~у виконавчому\~написі час\~та не\~були погашені\~боржником.\~При цьому\~судом враховано\~тіло кредиту,\~яке передбачили\~сторони,\~вид та\~термін кредитування,\~який дає\~підстави для\~висновку,\~що з дня\~виникнення права\~вимоги за\~вказаними кредитними\~договорами минуло\~більше трьох\~років. Також стороною відповідача не було надано доказів надсилання стороні позивача досудових вимог про виконання зобов`язань за кредитними договорами, що позбавило її процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості. Таким чином, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчих написів зазначена у них заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваних виконавчих написів застосовано нечинні на той час норми, які регулюють вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, визнавши спірні виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню. При зверненні до суду з позовом та заявою про забезпечення позову позивач сплатила 2\~724,00 гривні судового збору (а.с. 1, 2, 3, 4, 30, 31, 32, 33). Відповідно до ч. 1 ст.\~142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову в ЦПК України не передбачено. Враховуючи наведене, зважаючи на часткове визнання відповідачем позовних вимог (в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №\~10398), з них слід стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений [PERSON] за позовну вимогу про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №\~10399 (908,00 грн), судовий збір, сплачений [PERSON] за заяву про забезпечення позову (454,00 грн) та 50% судового збору, сплаченого [PERSON] за позовну вимогу про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №\~10398 (908,00 х 50%), що в сумі становить 1\~816,00 грн. При цьому слід повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого нею за позовну вимогу про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №\~10398 (908,00 х 50%), а саме 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved