Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з даним позовом просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме, будинок 62,1 м2, сарай 29,9 м2, літню кухню 7,0 м2, льох (погріб) 6,8 м2, сарай 16,5 м2, колодязь, що розташовані за адресою: с. Льгів Чернігівського району Чернігівської області, вул. Центральна, 44, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10 листопада 2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавалися, він позбавлений можливості оформити спадщину на своє імя. Позивач в судове засідання не зявився, надав повноваження на представлення його інтересів своєму представнику [PERSON] (а.с. 7-8). Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 55). Відповідач - територіальна громада села Левковичі в особі Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. ( а.с. 51). Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про свою згоду на участь у справі не заявила, тому відповідно до ст.36 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до записів погосподарських книг № 7 та № 13, житловий будинок в с. Льгів, вул. Центральна, 44, Чернігівського району Чернігівської області, був зареєтрований за [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року і на 15 серпня 1991 року господарство [PERSON] відносилось до категорії „колгоспний двір, і він був головою колгоспного двору, а членами колгоспного двору були: його дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 51). Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/3 частині. Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 214978, [PERSON] помер 12 лютого 2005 року ( а.с. 12). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO]. Разом з ним були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] ( а.с. 13). Як вбачається із копії спадкової справи № 376/2005 року, наданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою, 17.05.2005 відкрита спадкова справа на спадкове майно померлого 12 лютого 2005 року [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини 17 травня 2005 року до нотаріальної контори звернулася дружина спадкодавця - [PERSON], яка прийняла спадщину за законом (а.с.54). Також вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, син спадкодавця - [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Факт перебування спадкоємця [PERSON] у шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про їх одруження, що знаходиться на а.с. 57. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , як сина та батька підтверджується копією свідоцтва про народження останього ( а.с.58). До спадкового майна спадкодавця [PERSON] належала, зокрема і 1/3 частина домоволодіння по вулиці Центральна, будинок 44, в с. Льгів Чернігівського району Чернігівської області, яка в рівних частинах перейшла до спадкоємців за законом - [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/6 частині. Таким чином, після смерті [PERSON], спадкоємці [PERSON] та [PERSON] стали мати право кожен по 1/2 частині вказаного вище домоволодіння ( 1/6 ( яка перейшла до них в порядку спадкування) + 1/3 ( належала їм як колишнім членам колгоспного двору)). Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 260619, [PERSON] помер 03 липня 2015 року ( а.с. 14). Як вбачається із листа Чернігівської районної державної нотаріальної контори № 5371/01-16 від 28.12.2016 після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалася ( а.с. 53). [PERSON] на день смерті сина - [PERSON] (ступінь родинного звязку підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с. 58), була зареєстрована і проживала разом із ним за однією адресою: вулиця Центральна, будинок 44, в с. Льгів Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 178 від 29.02.2016 ( а.с. 15). Таким чином, після смерті сина, [PERSON] стала мати право на 1/2 частину вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування за законом та на 1/2 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору, а отже, на все домоволодіння в цілому. 10 листопада 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 260695 на а.с. 16. На день смерті остання була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], одна, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 117 від 08.02.2016 на а.с. 17. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є її двоюрідний брат - [PERSON], позивач по справі, за заявою його представника приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] було заведено спадкову справу за № 26/2016 від 12.02.2016. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральна, будинок № 44, с. Льгів, приватним нотаріусом було відмовлено позивачу, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що 27.10.2016 винесено постанову ( а.с.56). Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області - [PERSON] доведено неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] як спадкоємцем п"ятої черги за законом після смерті [PERSON], можливо визнати право власності на спірне домоволодіння. Як вбачається з копії технічного паспорту, вартість домоволодіння станом на 13.09.2016 становить 43862 грн (а.с. 20-24). Згідно листа Чернігівського РБТІ № 660 від 12.10.2016 ( а.с. 18) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: вул. Центральна, будинок № 44, с. Льгів, не зареєстровано. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved