Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «НВО «Етал», з позовними вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати заробітку з моменту звільнення по день винесення рішення. В подальшому, [PERSON] відмовився від позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати заробітку з моменту звільнення по день винесення рішення. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з ПрАТ «НВО «Етал» компенсації втрати заробітку з моменту звільнення по день винесення рішення закрито. Отже, судом розглядались наступні позовні вимоги [PERSON], з урахуванням заяви останнього про збільшення їх розміру: стягнути з ПрАТ «НВО «Етал» 50\~872 грн. 58 коп., з яких 3\~591 грн. 71 коп. заборгованість по заробітній платі, 47\~280 грн. 87 коп. середній заробіток з моменту звільнення по день винесення рішення. Позов обгрунитовує тим, що з 02.10.1985 року до 16.12.2015 року працював на підприємстві відповідача. За цей час відбувалися зміни в назві підприємства, зокрема в жовтні 1985 р. підприємство мало назву «Олександрійський електромеханічний завод імені 25 зїзду КПРС», з 02.02.1990 р. мало назву «Науково-виробниче обєднання «Етал», 22.09.2000 р. відбулась зміна назви на Відкрите акціонерне товариство «Науково-виробниче обєднання «Етал», а з 23.04.2010 р. відповідно до наказу №64 ВАТ «НВО Етал» перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче обєднання «Етал». Наказом №1521/ок від 15.12.2015 р. він був звільнений з посади за п.5 ст.36 КЗпП України в звязку з переводом в ТОВ «Електромеханічний завод «Етал». На момент звільнення з ПАТ «Науково-виробниче обєднання «Етал», підприємство не провело повного розрахунку з ним по заробітній платі. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини підприємства належних йому сум в день звільнення, підприємство повинно сплатити йому середній заробіток за час затримання по день фактичного розрахунку. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав повністю. Надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій розрахував середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та просив стягнути з ПрАТ «НВО «Етал» заборгованість по заробітній платі в сумі 3591 грн. 71 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 47\~280 грн. 87 коп. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, судом встановлено наступне. Наказом № 1521/ок від 15.12.2015 року позивач з 16.12.2015 року звільнений з ПрАТ "Науково-виробниче об'єднання "Етал" за п.5 ст. 36 КЗпП України в звязку з переведенням в ТОВ «Електромеханічний завод «Етал», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці.(а.с. 3) При звільненні з позивачем остаточного розрахунку не проведено. Відповідно до довідки ПрАТ «НВО «Етал» 14.02.2017 року №10/03/078, заборгованість по заробітній платі [PERSON] на день звільнення складає 3\~591 грн. 71 коп., середньомісячна заробітна плата позивача складає 2846 грн.42 коп., середньоденна заробітна плата складає 158 грн. 13 коп. ( а.с. 23) Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України "Про оплату праці"\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку). Згідно розрахунку позивача, з яким суд погоджується, за період з 16.12.2015 р. по 22.02.2017 р. кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу становить 299 днів (12 днів у грудні 2015 р., 251 день в 2016 р. та 36 днів за період з 01.01.2017 р. по 22.02.2017 р.) За таких обставин середній заробіток за період з 16.12.2015 року по 22.02.2017 року складає 47\~280 грн. 87 коп. (158,13*299). У відповідності до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що на момент розгляду справи заборгованість зі сплати нарахованої позивачу заробітної плати не виплачена, суд дійшов переконання про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 3\~591 грн. 71 коп., а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 16.12.2015 року по 22.02.2017 року у сумі 47 280 грн. 87 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах проприсудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Питання стосовно судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved