Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

21.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Акцент-Банк», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору № ZPS0GK00000060 від 31.05.2007р. Посилається на таке. 31.05.2007 року між ним та Запорізьким регіональним управлінням ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Керуючої Шевченківським відділенням філії ЗРУ [PERSON], правонаступником за яким нібито став ПАТ «А-Банк» підписано кредитний Договір № ZPS0GK00000060. Відповідно до п. 1.1. та п. 2.1.1 цього договору ПриватБанк зобовязався надати йому кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок зазначений в п.7.1 цього договору на строк з 31.05.2007 року по 31.05.2027 року, у вигляді строкового кредиту у сумі 28175,01 доларів США, зі сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 10,08% річних. Але кредитні кошти у сумі 28175,01 доларів США надані не були. Також, вказує на те що підписання даного договору про надання споживчого кредиту стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав споживача фінансової послуги у вигляді кредиту, з боку ЗАТ КБ «ПриватБанк», а саме: не визначено кредитним договором № ZPS0GK00000060 від 31.05.2007року істотні умови споживчого кредитування зокрема: кредитодавець у кредитному договорі не зазначив про дату видачі кредиту; кредитодавець, перед укладенням кредитного договору, не надав позичальнику в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту тощо; кредитодавець не отримав письмове підтвердження від позичальника про його ознайомлення з інформацією про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту тощо; у кредитному договорі або додатку до нього не наданий детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача тощо (документ відсутній); кредитний договір або додаток до нього не містять графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, щомісяця, щокварталу тощо) у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом, у якому повинна бути розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом; кредитодавець не попередив споживача, що валютні ризики під час виконання зобовязань за кредитним договором в іноземній валюті несе споживач; у кредитному договорі не зазначено номер основного поточного рахунку позичальника для надання кредиту як це передбачено п.3.4 Постанови НБУ №168, також відсутній додатковий поточний та позичковий рахунок. Відповідач вимагає виконання договору, як дійсного. Позивач вважає такі дії Відповідача істотним порушенням законодавства та умов договору і вважає необхідним визнання договору недійсним. У судове засідання позивач не зявився, його інтереси за договором представляв адвокат [PERSON] який підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити на підставі наявних в матеріалах справі доказів. Відповідач ПАТ «Акцент - Банк» у судові засідання не направив свого представника, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомляв. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області про захист прав споживачів у судове засідання не направила свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 31 травня 2007 року, Шевченківським відділенням філії «Запорізьке регіональне управління «Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в особі Керуючої [PERSON], (далі за текстом «Банк»), з одного боку, та [PERSON] (далі за текстом «Позичальник»), підписано Кредитний договір № ZPSOGK00000060 від 31.05.2007 року (а.с. 11-13) (далі за текстом Договір), правонаступником за яким став ЗАТ «Акцент-Банк» (далі за текстом Відповідач) на підставі Договору факторингу № 1 від 01.11.2007 р. укладеним між ПриватБанк і ЗАТ «Акцент-Банк». Відповідно до п.1.1 цього договору Банк зобов'язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.7.1 цього Договору, на строк з 31.05.2007 року по 31.05.2027 року, у вигляді строкового кредиту у сумі 28175,01 доларів США, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом та сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20 % від суми наданого кредиту, щомісяця в період сплати відсотків за користування Кредитом. За кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК України). У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. [PERSON] Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2016 року було витребувано у Відповідача: оригінал меморіального ордеру перерахунку кредиту в безготівковій формі в сумі 28175,01 доларів США на поточний рахунок позичальника (рахунок 2620…); прибуткові касові документи по кредитному договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року; належним чином завірену копію Положення про облікову політику касових операцій Філії ЗРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» (затверджену наказом Банку №327 від 09.03.2006 року); витяг з Книги реєстрації відкритих рахунків на імя [PERSON]; документи підтверджуючі виконання положень ч.2, ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також додаток до кредитного договору із зазначенням сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, та інші документи зазначені в ухвалі суду. [PERSON] суду від 04 липня 2016 року не була виконана в повному обсязі, також по клопотанню експерта від 05.11.2016р. про надання усіх цих та додаткових документів з боку як ПАТ КБ «ПриватБанк» і ПАТ «Акцент-Банк» до суду не надійшло. Згідно проведеної судово-економічної експертизи №3/10-16 від 17.04.2017 року експерт документально встановлено, що поточний рахунок «2620» [PERSON] не відкривався, бухгалтерські проводка (Дебет 2233…- Кредит- 1002…) і видача кредиту готівкою фізичній особі через касу банку з рахунку, відмінного від поточного, - є неможливою, тобто такою що неможливо виконати, а такі операції, не передбачені ні в Інструкції про касові операції в банках України, ні у бухгалтерському обліку банків України взагалі, на підставі чого експерт не підтверджує операцію з видачі [PERSON] кредитних коштів за Кредитним договором № ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року з каси Шевченківського відділення філії ЗРУ ЗАТ «ПриватБанк» в сумі 28175,01 доларів США, відповідно до п.1.1, 7.1 кредитного договору. Також експерт не підтверджує відображення на відповідних рахунках і субрахунках банку видача кредиту [PERSON] Також експерт не підтверджує операції зі сплати кредиту та відсотків [PERSON] за Кредитним договором № ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року, та не підтверджує розрахунок заборгованості наданий Відповідачем станом на 13.01.2016р., так як він не відповідає фактичним даним наявним в матеріалах справи, а відображені в ньому «цифрові» дані не підтверджені санкціонованими бухгалтерськими документами. Експертом встановлено невідповідність процентної ставки встановленої п.7.1 Кредитному договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року, реальній відсотковій ставці по Кредитному договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року, яка складає 28,4% за весь строк фактичного користування кредитом, без врахування обовязкових платежів на користь третіх осіб, що в 2,8 рази вище за розмір щомісячного платежу, відсотковій ставці, яка була визначена відповідно до п. 6.4, 7.1 Кредитному договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року. В своєму висновку експерт вказав, що відповідно до умов договору видача кредиту можлива через касу банку (за належним чином оформленою заявою на видачу готівки або перерахування коштів на рахунок визначений у п. 7.1 договору тобто безстроково (у п. 7.1 договору даний рахунок не визначено). Інструкція №337 «Про касові операції в банках України» є нормативно-правовим актом НБУ, який встановлює порядок та вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій в банках України та порядок оформлення касових документів. До касових документів, які оформлюються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією належать: заява на переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, а також рахунки на сплату платежів та документи, установлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі. До касових операцій належать видача готівки національної та іноземної валюти клієнтам з їх рахунків за видатковими касовими документами через касу банку. З каси банку готівка іноземної валюти здійснюється за заявою на видачу готівки фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку. В якості доказу надання кредиту Відповідачем було надано заяву на видачу готівки № 1 від 31 травня 2007 року (а.с.14), яка не приймається судом, виходячи з наступного. Тобто, за заявою на видачу готівки фізична особа може отримати кредит готівкою з каси банку виключно з поточного рахунку (2620...), який повинно бути зазначено у кредитному договорі. Умовою видачі споживчого кредитного договору в іноземній валюті є відкриття фізичній особі відповідного банківського (2620) рахунку для зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту, його обслуговування і погашення. Проте, в суді встановлено, що поточний рахунок на імя [PERSON] для зарахування на нього суми кредиту з подальшим наданням його з каси банку не відкривався, що є порушенням пункту 3.4 Постанови НБУ №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», без узгодження та відкриття якого взагалі неможливо виконання зобовязання банком з надання кредиту згідно кредитного договору. Це також є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», де визначено що банки мають право відкривати своїм клієнтам на договірної основі вкладні (депозитні), поточні, а банкам - кореспондентські рахунки. Поточний рахунок це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. При цьому постанова НБУ № 492 від 12.11.2003р. «Про затвердження Інструкції про прядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає порядок відкриття та закриття поточних рахунків фізичним особам. За змістом п.6 Інструкції однією із умов відкриття фізичній особі поточного рахунку є заповнення нею заяви про відкриття поточного рахунку, встановленого зразка. Кошти фізичних осіб обліковуються в банках України за відповідними балансовими рахунками груп 262, 263 розділу 2 Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (далі - План рахунків) згідно з їх призначенням, визначеним Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (далі - Інструкція № 280). Постанова Національного Банку України № 492 від 12.11.2003 "Про затвердження Інструкції про прядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає порядок відкриття та закриття поточних рахунків фізичним особам. Також до матеріалів справи, в якості доказу надання кредиту та його погашення було надано Розрахунок заборгованості по кредитному договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року станом на 13.01.2016 р., в ході дослідження якого встановлено, що він не відповідає фактичним даним наявним в матеріалах справи, а відображені в ньому «цифрові» дані не підтверджені санкціонованими бухгалтерськими документами, тому неможливо встановити як підраховувалися підсумки в ньому, при цьому експертом в ході проведення економічного дослідження було зазначено, що Розрахунок заборгованості, згідно нормативних документів (Закону України № 996, Закону України № 2346, Положення № 88, Інструкції № 337, Положення № 254, Положення № 566), по формі та змісту, не є первинним бухгалтерським документом або регістром аналітичного обліку. Для договорів про надання споживчого кредиту у іноземній валюті, зокрема забезпечених іпотекою, існують особливі істотні умови, встановлених: Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту від 10.05.2007 року № 168, Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Як розтлумачив Верховний Суд України у п.8 Постанови Пленуму № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення". Так, у судових засіданнях встановлено, що оскаржуваний кредитний договір №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року не містить зазначення поточного рахунку для зарахування на нього суми кредиту, як вже вище зазначалося Відповідач не надав окремого договору на відкриття поточного рахунку, а навпаки у судовому засіданні визнав факт того, що відкриття поточного рахунку на імя [PERSON] сторонами не узгоджувалось, тобто не було досягнено згоди сторонами щодо відкриття цього рахунку. Позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що йому кредитні кошти в сумі 28175,01 доларів США не видавались. Висновки судово-економічної експертизи №3/10-16 від 17.04.2017 року ці доводи не спростовують, та вказує на те, що не підтверджуються документально операції з видачі [PERSON] кредитних коштів та операції зі сплати кредиту та відсотків [PERSON] Також із висновків судово-економічної експертизи, вбачається, що внаслідок документального недотримання «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених\~Постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168\~(далі - Правил), кредитний договір №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. та додатки до нього не містять розрахунку щодо реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі). Реальна відсоткова ставка в 2,8 рази вище за розмір щомісячного платежу, відсотковій ставці, яка була визначена відповідно до п. 6.4, 7.1 кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року мав відкрити споживачу [PERSON] поточний рахунок для зарахування на нього суму кредиту з позичкового рахунку та зазначити про це в кредитному договорі. ПАТ КБ «Приватбанк» був зобовязаний в кредитному договорі №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року зазначити абсолютне значення подорожчання кредиту у валюті зобовязання (в грошовому та у процентному виразі) та до підписання кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року повідомити у письмовій формі [PERSON], як споживача фінансових послуг, про умови відкриття, ведення та закриття поточного рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням. Невідповідність розрахунку реальної відсоткової ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту, вказує на їх неузгодженість між сторонами у кредитному договорі, недосягнення згоди про відкриття поточного рахунку для зарахування на нього суми кредиту та недосягнення згоди по інших вищезазначених істотних умовах кредитного договору. Таким чином, зі змісту кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. вбачається, що в ньому відсутні встановлені законодавством обов'язкові умови, які необхідні для його укладення. В пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами та доповненнями), судам наголошено: Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний), або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягай згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити, виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ІДК). При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати розяснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам наголошено: Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Оскільки вище вказані обовязкові відомості не зазначені в кредитному договорі забезпеченого іпотекою, суд прийшов до висновку, що оспорюваний кредитний договір є неукладений. А відтак, не може бути визнаний недійсним кредитний договір, який не вчинено. Зокрема, в якому відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для його укладення. Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі відмови у позові відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed