Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] 03.11.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача грошових коштів за договорами позики від 04.01.2014 року та 08.05.2014 року - у загальній сумі (ціна позову) 57 861 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] зазначав, що за договорами позики від 04.01.2014 року та 08.05.2014 року [PERSON] (відповідач) отримав від нього (позивача) в борг грошові кошти у загальному розмірі 2600,00 доларів США, що становило на момент укладення договору згідно офіційного курсу НБУ 33670,00 грн.; за умовами договору - суму боргу у доларах США або еквівалент даної суми у національній валюті на момент повернення [PERSON] був зобов"язаний повернути не пізніше 31.10.2014 року, про що ним було надано розписку від 23.09.2014 року, підписану ним власноручно. Оскільки відповідачем зобов»язання щодо повернення суми боргу у розмірі 2600,00 доларів США не виконано у повному розмірі по теперішній час, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його (позивача) користь суму боргу 57861,00 грн., що становить 2600,00 доларів США за курсом НБУ на день проведення розрахунку (21.04.2015 року). В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги в редакції від 21.04.2015 року підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві; відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали; при цьому, відповідач пояснив, що зазначених позивачем договорів позики сторони не укладали, надану позивачем розписку від 23.09.2014 року відповідач не підписував, тому просили в задоволенні позову відмовити; після оголошення перерви на час проведення почеркознавчої експертизи відповідач та його представник в судове засідання не з»явились повторно, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань від них не надходило. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: як стверджує позивач [PERSON], за договорами позики від 04.01.2014 року та від 08.05.2014 року [PERSON] (відповідач) отримав від нього (позивача) в борг грошові кошти у загальному розмірі 2100,00 доларів США; за умовами цього договору - у подальшому сторони домовились про те, що суму боргу у доларах США або еквівалент даної суми у національній валюті на момент повернення боргу [PERSON] зобов"язаний повернути не пізніше 31.10.2014 року; також сторони погодили сплату відповідачем додаткової суми 500,00 доларів США, як плату за користування грошима позивача та у зв»язку із затримкою повернення боргу; тобто відповідач [PERSON] був зобов»язаний повернути 2600,00 доларів США - до 31.10.2014 року, про що сторонами було складено у письмовій формі розписку (графік виплат), яку було підписано сторонами, у тому числі відповідачем особисто. Зазначені обставини підтверджуються копією розписки (графіку виплат) від 23.09.2014 року (а.с.4), оригінал якого зберігається у позивача [PERSON] та наданий ним в судовому засіданні для огляду та досліджено судом (ст.545 ЦК України). Ствердження позивача [PERSON] щодо обставин справи також підтверджуються роздруківкою листування між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с. 41-47). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що предметом договору, укладеного між сторонами, є сума позики у розмірі 2100,00 доларів США та 500,00 доларів США, як сума визначена за узгодженням сторін у якості процентів річних від простроченої суми, у вигляді грошової суми (ч.2 ст.625 та ст.1048 ЦК України). Обставини справи, які стверджуються позивачем, відповідачем та його представником фактично не спростовані будь-якими доказами. Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, суд враховує те, що за клопотанням відповідача та його представника у даній справі ухвалою суду від 21.04.2015 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу - для перевірки заперечення відповідача щодо підписання розписки (графіку виплат) від 23.09.2014 року самим відповідачем чи іншою особою (а.с.54); невиконання зазначеної ухвали фактично свідчить про свідоме ухилення відповідача від проведення цієї експертизи, адже матеріали справи були повернуті експертною установою в суд згідно листа від 29.07.2015 року без проведення почеркознавчої експертизи, оскільки відповідачем не виконано покладений на нього обов»язок щодо попередньої оплати експертизи (а.с.80-81). Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України - у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких обставин - щодо не проведення експертизи, та з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд вважає наявними достатніх підстав для відмови у визнанні факту не підписання відповідачем розписки (графіку виплат) від 23.09.2014 року (а.с.4 - копія). Отже, між сторонами виникли правовідносини за договором позики, який укладено у письмовій формі (ст.1046-1051 ЦК України); відповідач [PERSON] не заперечує факт неповернення позивачеві суми 2600,00 доларів по теперішній час; . Згідно положень ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідачем [PERSON] відповідних зустрічних вимог у даній справі не заявлено; відповідних належних доказів на підтвердження своїх заперечень у межах заявлених позивачем вимог, відповідачем судові також не надано. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заперечення відповідача не доведені в судовому засіданні належними та достатніми доказами. Оскільки в разі невиконання зобов»язання за Договором відповідач зобов»язаний на вимогу позикодавця (позивача) повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а також на підставі ч.2 ст.625, ст.1048 ЦК України - з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сума 2600,00 доларів США з урахуванням курсу НБУ на 21.04.2015 року (згідно розрахунку позивача), що становить 57861,00 грн., тобто позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають також стягненню на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 578 грн. 61 коп. (а.с.1, 38).

Outcome: approved