Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з 11.08.1995 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], який вже досяг повноліття, та - [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Між нею та відповідачем втратилося взаєморозуміння, виявилося що вони мають різні погляди на взаємовідносини у сім`ї, на роль чоловіка та жінки у сім`ї та на виховання дитини. На даний час сімейно - шлюбні відносини між ними припинені, спільний сімейний бюджет не ведуть, мешкають окремо, кожен з них веде своє особисте життя . Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно та поновленню не підлягає, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись обставини викладені у позовній заяві, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засідані проти позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 11.08.1995 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 378 (л.с. 6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу мають двох дітей : [PERSON], [INFO], який вже досяг повноліття, та - [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім (а.с. 5- копія свідоцтва про народження ). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористалася цим правом та звернулася з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лушкіна».

Outcome: approved