Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

27.01.2016р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.11.2015року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н.О., вона, [PERSON], стала власником житлового будинку [ADDRESS] У зазначеному житловому будинку зареєстрований [PERSON], попередній власник житлового будинку, його реєстрація у належній їй на праві власності житловому будинку порушує її права та законні інтереси як власника. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених в позові та проситьвизнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідач в судове засідання повторно не з"явилась, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в зв»язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу за його відсутністю, на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 30.11.2015року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н.О., позивач [PERSON] придбала у власність житловий будинок [ADDRESS] площею 75,7 кв.м (а.с.4-6). Право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-7). Згідно копії буднкової книги для прописки громадян, у належному [PERSON] житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований попередній власник [PERSON] (а.с.10-14). [PERSON]не є членом сім»ї власника зазначеного житловий будинок [ADDRESS], а попереднім власником даног житлового будинку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 7,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідача у належній позивачу на праві власності житловому будинку створює позивачу перешкоду у здійсненні нею права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved