Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. 14.02.2008 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., за реєстром № 730 від імені [PERSON] було складено заповіт, яким спадкодавець на випадок своєї смерті заповідав своє майно , в тому числі і квартиру [ADDRESS], позивачу. Після смерті [PERSON] спадкоємцями були - позивач спадкоємець, згідно заповіту, та [PERSON], який своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але спадщину прийняв у встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України порядку, бо як на момент смерті спадкодавця так і по день власної смерті постійно проживав та був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, являється співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.19). 18.03.2009 року приватним нотаріусом Краснолиманського міського округу [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], яким спадкодавець на випадок своєї смерті заповідав все своє майно, в тому числі вищевказану квартиру, [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, так і не отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON](а.с.16). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] являється позивач. 22.08.2014 року позивач у данній справі звернулась до Краснолиманської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру, за адресою:квартира, [ADDRESS], яку [PERSON] прийняв після смерті [PERSON], не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO], позивачу було відмовлено, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.08.2014 року. Однак відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд вважає, що зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті. Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Перелік підстав припинення права власності, передбачений ч.5-6 ст.41 Конституції України, главою 25 ЦК України, є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. Але вказані норми права не передбачають як підставу припинення права приватної власності смерть самого власника. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняв спадщину у встановленому порядку бо постійно проживав зі своєю дружиною [PERSON] на час відкриття спадщини і після її смерті, від прийняття спадщини не відмовився.. Незважаючи на те, що статтею 1297 ЦК України передбачений обов»язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це майно, але жодною нормою права не обмежений строк, на протязі якого спадкоємець повинен це зробити, бо ст.1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Тобто в діючому законодавстві існують прогалини і невідповідності щодо порядку та строків оформлення спадкоємцями своїх спадкових прав, котрі на погляд суду не можуть бути підставою припинення права власності спадкодавця на таке майно. Суд також враховує, що згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Але надані позивачем докази свідчать про те, що спірне спадкове майно спадкодавець прийняв у встановленому законом порядку, незаконність прийняття спадщини в судовому порядку не встановлено. Тому суд приходить до висновку про те, що позивач в результаті прогалин законодавства, позбавлений можливості у позасудовому порядку успадкувати та зареєструвати право власності на належне йому по закону нерухоме майно, у зв'язку з чим відповідно до ст. 392 ЦК України він має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним такого права. Тобто судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню бо право власності на спадкове майно перейшло до позивача відповідно до закону.

Outcome: approved