Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

22.09.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Жидачівського районного суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS]. На випадок смерті батько заповіту не залишив, а тому її мати [PERSON], проживаючи в будинку, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину та 30.06.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі успадкувала житловий будинок, однак відповідно до вимог чинного законодавства не провела державної реєстрації свого права власності на нерухоме майно. Мати померла [INFO] та випадок своєї смерті 08.12.2000 року склала заповіт відповідного до якого заповіла належний їй будинок позивачу, а право на земельну частку(пай) заповіла відповідачу у справі [PERSON]. Вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак у видачі свідоцтва нотаріус відмовив у зв"язку із тим, що мати відповідно до вимог чинного законодавства не провела державної реєстрації свого права власності на нерухоме майно. За вказаних обставин для визнання за нею права на спадкове майно, вона змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засілання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази в справі в їхній сукупності, прийшов до наступного. Так, за вимогами ст.328 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. (далі ЦК України), право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано Журавнівською селищною радою Жидачівського району 24.12.1999 року [INFO] помер [PERSON] (а.с.3). Відповідно до положень ст.ст.1217,1223,1235,1236 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Із долученого до справи свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 30.06.2002 року державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Бораковською О.Я., вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] та спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із цілого житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно із довідкою №1143 від 05.06.2015 року, яка видана КП ЛОР "Стрийське МБТІ", право власності житловий будинок та господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON], тобто [PERSON] не провела у встановленому законом порядку державну реєстрацію свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Журавнівської селищної ради Жидачівського району [INFO] [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років у смт.Журавно Жидачівського району Львівської області(а.с.4). Копією заповіту від 08.12.2000 року, який посвідчено секретарем виконкому Журавнівської сільської ради Жидачівського району Демків Л.Ю., стверджено, що [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] своїй дочці-позиву у справі [PERSON], а належну їй земельну частку(пай) синові [PERSON].(а.с.5). Відповідно до довідки №1693 від 01.07.2015 року, яка видана Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області, [PERSON] була постійно зареєстрована у [ADDRESS] (колишня Сагайдачного,31) Жидачівського району Львівської області до дня смерті, яка наступила [INFO](а.с.2). Позивач [PERSON] у встановлений строк, що стверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 29.07.2014 року, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 15.09.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв"язку із тим, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно померлої не зареєстрований у встановленому законом порядку. Спадкоємцем після смерті [PERSON], є відповідач у справі [PERSON], який на нерухоме спадкове майно не претендує. Обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] при житті набула, або володіла житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS], в якому вона до дня смерті постійно проживала, неправомірно, або, що на вказане майно окрім позивача, у порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Відтак, є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved