Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

31 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами, а також на земельну ділянку для його обслуговування, що знаходяться по вул. Кооперативній 18 в с.Лупареве Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування позову зазначає, що є спадкоємицею, яка єдина прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], однак у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів щодо цього майна вона позбавлена можливості в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав, через що за захистом своїх майнових прав була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] обєднана територіальна громада Вітовського району Миколаївської області свого представника до суду не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнала в повному обсязі. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч. 3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у звязку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів судом встановлено наступне. [PERSON] помер 24 вересня 2010 року, про що Лиманівською сільською радою здійснено актовий запис про смерть № 57 від 01 жовтня 2010 року, видано свідоцтво про смерть 1-ФП № 129356, (а.с. 28). Згідно копії Державного акту ЯИ № 282005, виданого 11 травня 2010 року на час смерті [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 0,2068 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Кооперативній, 24 в с.Лупареве Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с. 44). Відповідно до рішення Лиманівської сільської ради № 3 від 03 травня 2000 року змінено нумерацію даної присадибної ділянки на житлового будинку № 24 на № 18 (а.с. 70). Окрім того, відповідно до копії договору купівлі-продажу від 11 квітня 1997 року, у власності [PERSON] знаходився житловий будинок за цією ж адресою, зокрема по вул. Кооперативній 18 в с.Лупереве та право власності [PERSON] на дане майно зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 квітня 1997 року за № 47 (а.с. 16-17). Право позивача на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємця першої черги, підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON], яка є донькою спадкодавця (а.с. 29). Відповідно до відомостей [PERSON] сільської ради, на час смерті [PERSON] мешкав один, зареєстрованих осіб із ним не було (а.с. 40). За даними спадкової справи №264/2010, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області 15 грудня 2010 року (а.с. 34), позивач [PERSON] дійсно єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину після смерті батька. Як пояснює у своїй позовній заяві [PERSON], на час смерті батька вона була неповнолітньою, а на даний час звернувшись за оформленням своїх спадкових прав, здійснити дане позбавлена можливості через втрату оригіналів правовстановлюючих документів щодо спадкового нерухомого майна. Підстави, з яких позивач була змушена звернутись до суду із цим позовом також підтверджуються змістом постанови нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] від 08 вересня 2018 року, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вище вказаного майна через не надання нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 76). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Належність права власності спадкодавця [PERSON] щодо вищевказаного нерухомого майна підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів, а отже останнє віднесене до спадкової маси. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»\~право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ \~ \~З наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст. 1268, Глави 85 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за законом що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], проте через вищевказані обставини можливість нотаріального оформлення її спадкових прав вичерпано, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вище вказане спадкове майно.

Outcome: approved