Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та третіх осіб, заперечень відповідача. У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житлом у квартирі за [ADDRESS] . Поданий позов обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з липня 1997 року, не несе витрати по утриманню житла, що змушує її сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню житла. Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] у шлюбі , який розірвано 15.07.1997 року. Відповідач у вказаній квартирі не проживає з липня 1997 року, даний факт підтверджується актами про не проживання [PERSON] та показами свідків. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на житло. В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали, просять його задовольнити із викладених у заяві підстав. Суду пояснили, що відповідач у спірній квартирі не проживає понад 20 років, свого власного майна в ній не зберігає з липня 1997 року. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Відзиву на позов не подав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, без поважних причини і від якого не надійшов відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи., тому судом ухвалено проводити розгляд справи у порядку заочного розгляду. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20.12.2018 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.10.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 21.05.2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення суду. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Заслухавши доводи позивача, представника позивача дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири за [ADDRESS] на підставі договору № 50 найму житла в будинку комунальної власності від 10.10.2018 року, довідки за № 460, виданої КП «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» 17.12.2018 року з якої убачається, що в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Колишній чоловік [PERSON] не проживає у зазначеному житловому приміщенні з 1997 року, власних речей та майна у ній не зберігає, що підтверджується актами про не проживання особи від 05.10.2018 року та від 17.12.2018 року. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Позивач стверджує, що реєстрація відповідача у квартирі, котрий не являється членом її сім`ї порушує її права як наймача, унеможливлює оформлення субсидій на сплату комунальних та інших послуг. Суд погоджується з таким твердженням, оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі з 1997 року, витрат по оплаті послуг не несе, нею не користується. 6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 65 ЖК України право на житлову площу породжує не наявність прописки (реєстрації), а факт постійного мешкання особи на цій площі. Тимчасова відсутність особи не несе будь-яких правових наслідків. Проте, у разі відсутності особи понад шість місяців без поважних причин в закріпленому за ним житловим приміщенням, окрім випадків прямо передбачених в ст.71 ЖК України, особа може бути визнано такою, що втратила право на дане житлове приміщення. Згідно із ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12.04.1985 р. у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України можливе у разі відсутності особи у жилому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, а у даному випадку поважних причин не має. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved