Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

25.03.2014 року за вх. № 3921 [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту останнього місця проживання. В заяві [PERSON] зазначає, що [INFO] року в с. Бобрик Ніжинського району помер його батько [PERSON]. Він поховав батька, відбув необхідні обряди. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0733 га на території Вертіївської сільської ради Ніжинського району ( відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 621469). На випадок своєї смерті батько залишив заповіт, яким вищевказану земельну ділянку заповідав йому [PERSON]. Все своє життя до дня смерті батько фактично проживав в [ADDRESS] разом з ним [PERSON]. Будинок по [ADDRESS] належить йому з 2007 року ( по договору дарування від 01.06.2007 року). З невідомих йому причин їх родичі в Києві в 1999 році зареєстрували батька [PERSON] в [ADDRESS]. Але фактично батько ніколи з с. Бобрика не виїжджав і в Києві ні дня не жив. В даний час він не може отримати в державній нотаріальній конторі Ніжинського району свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріус не може відкрити спадкову справу після померлого батька, пояснюючи це тим, що він на день смерті був зареєстрований в м. Києві. А тому, йому необхідно звертатися до відповідної нотаріальної контори в м. Києві і там оформляти право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована в Ніжинському районі Чернігівської області. Йому, як інваліду II групи, дуже важко це робити. Крім того він вважає, що місцем відкриття спадщини є с. Бобрик Ніжинського району. У відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає місцем проживання адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживала строком понад шість місяців на рік. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України №296/5 від 22.02.2012 року ( п.1.12.) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Тільки в тому випадку, якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до п. 1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року №1077, реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, виходячи із вищезазначених нормативних документів, місце постійного проживання і реєстрація місця проживання є різними речами. І місце відкриття спадщини визнається фактичне місце проживання (ч. 1 ст. 29 ЦК України), а не місце реєстрації. Пункт 1.14. Порядку вказує, що у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Просить встановити факт останнього постійного місця проживання [PERSON], померлого [INFO] року за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника адвокат [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити і встановити факт останнього постійного місця проживання [PERSON], померлого [INFO] року за адресою: [ADDRESS] Заінтересована особа Вертіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явилась, але про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому сільський голова Теслик О.І. надала до суду 28.03.2014 року за вх. № 4198 письмове клопотання, в якому просить розглядати заяву без їх представника та проти задоволення заяви не заперечують. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Допитані в судовому засіданні свідки показали: Свідок [PERSON], що вона знала батька заявника [PERSON] останні 20 років, який постійно проживав в [ADDRESS] і нікуди не виїздив, де в [INFO] року помер, хоронив його син [PERSON] Де був зареєстрований [PERSON] вона не знає. Свідок [PERSON], що він знав батька заявника [PERSON] давно років 50, який жив в селі Бобрик Ніжинського району і нікуди не виїздив, де в [INFO] року помер, якого хоронив [PERSON] Де був зареєстрований [PERSON] він не знає. Свідок [PERSON], що вона співмешкає із заявником [PERSON] і з 2012 року здійснювала догляд за престарілим [PERSON], за що отримувала допомогу по день його смерті [INFO] року, який помер в селі Бобрик Ніжинсього району. В копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], [INFO] зазначено, що його батько [PERSON]. В заповіті від 16 липня 2013 року зазначено, що [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], площею 4.0733 га, кадастрові номери: № 1 -7423381900:26:001:0211, № 2 - 7423381900:26:001:1273, надані йому для товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, що належать йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 621469, виданого згідно розпорядження Ніжинської районної державної адміністрації 21 листопада 2005 року за № 392, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1055, заповідає [PERSON], [INFO]. В копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 89 років в селі Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області . В інформації Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 21.03.2014 року за вих. № 178/03-21 зазначено, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] останні 20 років по день своєї смерті [INFO] року. Але з 1999 року був знятий з реєстрації та зареєстрований в м. Києві. В повідомленні Ніжинського МВ УДМС України від 02.04.2014 року № 72.23-623 зазначено, що за відомостями реєстраційного обліку Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області [PERSON], [INFO] зареєстрованим по місту Ніжину і району не значиться. За даними архівної картотеки заяв про видачу паспорта (Ф-1) [PERSON] був документований паспортом громадянина України 23.07.1996 року серія [NUMBER] в Ніжинському РВ УМВС України в Чернігівській області. На момент отримання вищевказаного паспорта був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На заяві є запис про те, що 01.12.1998 року він вибув в м. Київ. Відповідно до повідомлення Дарницького районного відділу Головного управління в місті Києві Державної Міграційної Служби України від 18.04.2014 року за вих. № 1674, згідно картотечних даних КП «Житло-Сервіс» № 2, громадянин України [PERSON], [INFO] з 27.05.2010 року по 13.03.2014 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в місті Києві від 12.05.2014 року за вх.№ 6058 [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації 13.03.2014 року як померлий. В повідомленні управління соціального захисту населення Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 08.04.2014 року за № 01-10/729 зазначено, що [PERSON], [INFO] перебував на обліку в управлінні з 28.09.2012 року по день смерті, як такий за ким здійснювався догляд. Компенсацію на непрацюючу працездатну особу, яка доглядала за престарілим отримувала [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в розмірі 13.86 грн., з урахуванням індексації, щомісяця. За весь період догляду отримала 223.15 грн. Про це також зазначено в довідках управління соціального захисту населення Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02.04.2014 року за № 04-14/774. В листі державного нотаріуса Ніжинської районної державної нотаріальної контори від 19.03.2014 року за № 1021/01-16 на ім?я [PERSON] зазначено, що завести спадкову справу до майна померлого [INFO] року [PERSON] в Ніжинській районній державній нотаріальній конторі не вбачається можливим, так як померлий [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], а проживав без реєстрації, згідно довідки Вертіївської сільської ради, в [ADDRESS] В повідомленні Ніжинської районної державної нотаріальної контори від 27.03.2014 року № 1-95/01-16 та інформаційній довідці із Спадкового реєстрі № 36998218 від 27.03.2014 року зазначено, що спадкова справа до майна [PERSON], який помер [INFO] року не заводилась. З пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 17.06.2004 року та листа управління пенсійного фонду України в місті Ніжині та Ніжинському районі вбачається, що [PERSON], [INFO] являється інвалідом 2 групи і отримує пенсію по 2 групі інвалідності. В ч.1 ст. 29 ЦК України зазначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В ч.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. В ч.1 ст. 121 ЦК України зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно із ч. 2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт останнього постійного місця проживання батька [PERSON], померлого [INFO] року, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його останнього постійного місця проживання законодавство пов'язує місце відкриття спадщини, при цьому спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт останнього постійного місця проживання спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року за адресою: [ADDRESS] Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту останнього постійного місця проживання [PERSON], померлого [INFO] року за адресою: [ADDRESS] підлягає задоволенню і вважає можливим встановити факт останнього постійного місця проживання [PERSON], померлого [INFO] року за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved