Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Він прийняв спадщину фактом спільного проживання разом з померлим. Після його смерті залишилося спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому позивач був змушений звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа - нотаріус Першої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть від 02.06.2008 року, видане виконавчим комітетом Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 37) (а.с.7). Після його смерті залишилось спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 5-1 за 2006-2010 роки, об"єкт погосподарського обліку № 1210 - вказаний житловий будинок значиться за померлим [PERSON], що підтверджується довідкою Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 327 від 05.03.2018 року (а.с.9). Спадкодавець [PERSON] з 1962 року і по день смерті [INFO] року був зареєстрований і проживав в [ADDRESS], разом із ним в будинку були зареєстровані невістка [PERSON], внук [PERSON], внучка [PERSON] Син [PERSON] проживав з 1982 року і по даний час без реєстрації, що підтверджується довідкою виконкому Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 133 від 23.01.2018 року (а.с.8). Відповідно до відповіді № 426/01-09 Першої Лохвицької ДНК від 27.03.2018 року, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] ніхто не звертався, спадкоа справа не заведена. Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 307/02-31 від 05.03.2018 року (а.с.13). На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об'єкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до інформаційної довідки № 2801 від 01.09.2017 року, наданої приватним підприємством "Бюро послуг та консультацій", що житловий будинок розташований в [ADDRESS] не зареєстровано. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних технічного паспорту станом на 01.09.2017 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу об'єкту входить А-1 житловий будинок (глина обкл. цеглою) загальною площею 54,0 м?, житловою площею 31,6 м?, З - погріб (цегла), Б - гараж (цегла), в - гараж (цегла), В - літня кухня (цегла), г - прибудова (цегла), Г - сарай (цегла), Д - убиральня (цегла), Е - літній душ (цегла), Ж - сарай (цегла), №1 - огорожа (профільоване залізо), №2 - колодязь (азбоцементні труби), №3 - яма вигрібна (автоскати). З наданої експлікації вбачається, що усі ці об'єкти будівництва були побудовані в період 1962-1989 роки. Як убачається з довідки № 326 від 05.03.2016 року, затвердженої сільським головою Вирішальненської сільської ради [PERSON], будинок [ADDRESS], в якому проживав померлий [PERSON] знаходиться в хорошому санітарному стані, придатний для проживання (а.с.10). Позивач прийняв спадщину фактом спільного проживання разом з померлим без реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS]. Встановлення факту прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] позивачу необхідно для належного оформлення спадкових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Приписами ст.1261 ЦК зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved