Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі, який розірвано 10.02.2013 року. В шлюбі народилася одна дитина донька [PERSON], 31.07.2008р.н., на утримання якої позивач, згідно рішення Свалявського районного суду від 10.09.2013 року, сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. З 2013 року позивач проживає з іншою жінкою [PERSON] в незареєстрованому шлюбі, в якому народилась донька [PERSON] Крістіна Ігорівна, 17.06.2016р.н. Позивач працює по мірі знаходження роботи, має на утриманні ще одну дитину, а тому суму стягуваних аліментів, визначених судом по рішенню суду позивач невзмозі сплачувати. Окрім того згідно норм чинного законодавства визначено частки від доходу згідно яких частка стягнення аліментів на одну дитину становить ј частку від доходу, на двох 1/3, на трьох і більше Ѕ. В зв'язку з чим позивач звернувся в суд із вказаним позовом та просить його задовольнити, яким зменшити розмір стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], 31.07.2008р.н. до ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 року, тобто з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не з'явилася, представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі доручення, посвідченого секретарем Неліпинської сільської ради Свалявського району від 11.05.2018року за реєстром №29 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Ст.ст. 8, 11 Закону України Про охорону дитинства визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ст. ст.180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON], 31.07.2008р.н., відповідач є батьком (а.с.21). Згідно рішення Свалявського районного суду від 10.09.2013 року з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Позивач [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], мають доньку [PERSON] Крістіну Ігорівну, 17.06.2016р.н. (а.с.6). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. З врахуванням того, що позивач має на утриманні ще одну дитину, з дотриманням вимог ст.ст.182,184 СК України, з врахуванням змін до Сімейного кодексу України, суд вважає встановити аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто з 13.02.2018р., і до досягнення дитиною -[PERSON], 31.07.2008р.н., повноліття. Стягнення по виконавчому листу №306/1884/13-ц за попереднім рішенням продовжуться до часу погашення заборгованості. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved