Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт проживання його однією сім"єю з померлою 08 липня 2012 року [PERSON], а також визнати за ним право власності в порядку спадкування на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52, належного померлій [PERSON] В обгрунтування позову вказує, що померла [PERSON] була його хрещеною матір»ю, а коли в 10-ти річному віці він залишився сиротою, вона замінила йому матір, оскільки власних дітей у неї не було. Згодом позивач оселився неподалік від [PERSON], вони підтримували стосунки матір-син, позивач допомагав їй по господарству, купував ліки і продукти харчування, допомагав у ремонті та утриманні будинку. Останні роки і на момент смерті [PERSON] вони фактично проживали однією сім»єю. Оскільки після смерті [PERSON] не залишилося жодних спадкоємців, позивач [PERSON] є спадкоємцем 4-ї черги, він звернувся до нотаріуса із проханням оформлення спадкових прав, однак, отримав відмову з підстав відсутності документів на підтвердження сімейних стосунків. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити. Представник відповідача визнав позов частково, в частині встановлення факту проживання однією сім"єю [PERSON] та померлої [PERSON], в частині визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52 позов не визнав. Свідки П»ятницька Г.А. та [PERSON], судіди позивача та померлої [PERSON], в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] вів разом із нею спільне господарство, доглядав її до смерті, допомагав в ремонті та утриманні будинку. Також свідки підтвердили, що своїх дітей у [PERSON] не було, за сина вона мала позивача, а її чоловік уже давно помер. Аналогічні покази надав свідок [PERSON], який є чоловіком куми померлої [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні, 08 липня 2012 року померла [PERSON] (а.с. 23-25) та після її смерті відкрилася спадщина на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52. Відповідно до Акту від 14.02.2017, складеного КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради, померла [PERSON] протягом 5-ти років до моменту смерті вела спільне господарство та фактично проживала однією сім»єю із [PERSON]А.(а.с. 38). Таким чином факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON], яка померла 08 липня 2012 року, стверджується показами свідків та вказаним вище актом (а.с. 38), а тому суд вважає позов у цій частині обгрунтованим та задовольняє його. Стосовно позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52, належного померлій [PERSON], судом встановлено наступне. Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як роз"яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не реалізовано своє право на звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки постанову про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину суду не надано. Тобто, права позивача в цій частині не порушені, а тому суд вважає, що наразі позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно не підлягає до задоволення.

Outcome: partial