Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПТ «Мега-Ломбард» Остапенко і компанія» про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором позики та процентів за користування грошовими коштами в сумі 24400 доларів США, що еквівалентно 606096 грн., посилаючись на те, що [PERSON] 26 червня 2012 року позичив у нього 10000 доларів США зі сплатою 3% місячних за їх користування, зобов»язуючись повернути їх при першій вимозі, але не раніше, ніж через 6 місяців. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Позика була надана для забезпечення діяльності вказаного ломбарду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 26 червня 2012 року [PERSON] позичив [PERSON] 10000 доларів США зі сплатою 3% місячних за користування грошовими коштами, які відповідач зобов»язувався повернути при першій вимозі, але не раніше, ніж через 6 місяців, що підтверджується відповідною розпискою. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Таким чином, правовідносини щодо грошових зобов"язань виникли лише між [PERSON] та [PERSON] Станом на 4 серпня 2016 року офіційний курс валют Національного банку України становив: 1 долар США - 24,8160 грн. А, отже, сума заборгованості за договором позики складає 248160 грн. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір трьох процентів місячних за період з 26 червня 2012 року по 4 серпня 2016 року становить 367385 грн. 58 коп. (248160 грн. х 36% : 365 днів х 1501 день). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 248160 грн. татри проценти місячних в розмірі 367385 грн. 58 коп. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial