Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

24 грудня 2013 року до Корольовського районого суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності йому Державний акт на право приватної власності на земелю серії ІІІ-ЖТ № 013142, що виданий 17 листопада 2013 року на ім»я [PERSON]. Заявник, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що під час отримання ним зазначеного акту він не звернув уваги, що його прізвище написано невірно і це є перешкодою для користування та розпорядження ним земельною ділянкою. В судове засідання заявник не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що вимоги заяви підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, причини неяки не повідомив. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Суд, дослідивши письмові докази по факту належності Державного акта на право приватної власності на земелю серії ІІІ-ЖТ № 013142 від 17 листопада 2013 року [PERSON] і вважає, що заява є законною та обґрунтованою, оскільки заявник дійсно є власником зазначеного нерухомого майна. Встановлено, що в акті на право власності на земельну ділянку (а. с. 9), а саме: у відомостях про особу, якій його видано та яка проживає за адресою: [ADDRESS], внесено власника по батькові [PERSON]. Факт належності заявнику зазначеного вище правовстановлюючого документу підтверджується наявними у справі доказами, а саме: копіями паспорта заявника, довідки від 17 жовтня 2013 року, технічного завдання від 25 серпня 2012 року, висновку про наявність обмежень, обтяжень на використання земельної ділянки від 12 листопада 2012 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 жовтня 2013 року, де [PERSON] зазначено по батькові в українському варіанті написання, як [PERSON], анкетні дані - ім'я та прізвище співпадають. За таких обставин, у суду не виникає сумнівів в доведеності факту належності правовстановлюючого документу [PERSON], встановлення якого йому необхідно для реалізації свого права на оформлення речових прав, тому заява останнього підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити цей факт він не міг. На підставі викладеного та

Outcome: approved