Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

13 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 грудня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 100. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, через різність характерів, постійні сварки з відповідачем, різність поглядів на подальше спільне проживання та обов`язки та відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено з 2007 року, спільного господарства не ведуть. Питання про поділ майна подружжя між ними не вирішувалось у зв`язку з його відсутністю. Шлюб вони розривають вперше. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з нею. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 29 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 100. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Після розірваня шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ". Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить розглядати справу у їх відсутність, просить задовольнити позовну заяву [PERSON] та розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 100. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають з 2007 року, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено,\~що між\~стронами досягнута\~домовленість,\~щодо місця\~проживання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~-\~з матір`ю. \~ Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved