Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] (змінила прізвище з [PERSON]» згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 19 вересня 2-15 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області) звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактичних сімейних стосунках, від яких мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання [PERSON] вживав наркотичні засоби у зв'язку з чим сімейне життя з ним не склалося. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки, тобто протягом останнього року не приймає участі у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться її життям та здоров'ям, морально та матеріально не підтримує дочку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. 22.09.2015 р. відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр" № 170 (5544) від 16 вересня 2015 року (а. с. № 30). В судовому засіданні двічі оголошувалися перерви до 22.10.2015 р. та до 12.11.2015 р. для виклику свідків та надання органом опіки та піклування висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. На вказані дати [PERSON] до суду не викликався, оскільки 22.09.2015 р. суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача. Представник третьої особи проти позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. № 4). Як зазначає позивач, вона з відповідачем перебувала у фактичних сімейних відносинах, від яких народилася донька. За час спільного проживання [PERSON] вживав наркотичні засоби у зв'язку з чим сімейне життя з ним не склалося. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З моменту народження та по теперішній час малолітня [PERSON] проживає з матір'ю, яка займається її вихованням та утриманням. В свою чергу батько дитини вихованням останньої не займається, не провідує її, не цікавиться її життям та здоров'ям, успіхами у розвитку, морально та матеріально не підтримує дочку, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Малолітня [PERSON] проживає разом зі свою матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та зареєстрована за місцем реєстрації місця проживання матері: [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] займається також чоловік позивача - [PERSON], який має намір усиновити дитину, щоб забезпечити всім необхідним для всебічного розвитку та повноцінного життя. Згідно Акту обстеження умов проживання від 21.07.2015 р. житла, де проживає малолітня [PERSON], в помешканні належним чином створені умови проживання. В приміщенні чисто та затишно, є сучасні меблі, побутова техніка та інші предмети тривалого вжитку. Для виховання та розвитку дитини створені умови: є дитяча кімната, дитяче ліжко, стільчик для годування дитини, дитячий одяг та іграшки. Також вказано, що під час обстеження умов проживання позивач повідомила, що фактично з початку 2014 року батько дитини [PERSON] не проживає разом з сім'єю, не приймає участі у вихованні, матеріально не допомагає. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язки по вихованню дитини. З висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що відповідно до довідки № 60061 від 04.08.2015 р., виданої дитячою поліклінікою ДЗ «СМСЧ № 2» МОЗ України, лікуванням дівчинки займається мати. Згідно до інформації № 237 від 29.10.2015 р., наданої дошкільним навчальним закладом № 6 «Світлячок», за період відвідування малолітньою [PERSON] закладу її батько - [PERSON] не з'являвся. З метою з'ясування думки відповідача стосовно розгляду судом даної справи спеціалістами служби було здійснено візит за адресою його реєстрації: [ADDRESS], але двері ніхто не відчинив. В телефонному режимі його було неодноразово запрошено на бесіду до Служби у справах дітей, але він не з'являвся, не вказавши на те вагомих причин, на даний час телефонний зв'язок з ним відсутній. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки - [PERSON] (а. с. № 51). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ( п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, враховуючи думку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті факти, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та, які є підставою для ухвалення відповідного рішення. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч. 2 ст. 166 СК України). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, [PERSON] зобов'язаний утримувати малолітню дочку - [PERSON], а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача також підлягають задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена, а також на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень, сплачений нею при зверненні до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав (а. с. № 1).

Outcome: approved