Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] 11.02.2014 р. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, вказавши наступне. Вона та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Вона з сином проживає окремо, син знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина, тому, просить суд стягнути на її користь на утримання дитини, з урахуванням його стану здоров'я, аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісяця. Крім того, дитина страждає церебральним паралічем, визнана інвалідом дитинства, потрібує сторонього догляду і фактично прикута до ліжка, на теперішний час вона не працює, оскільки, доглядає сина. Тому, на підставі положень СК України просить суд стягнути по 1000 гр. щомісяця на її утримання до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав частково; не заперечував, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та згоден сплачувати аліменті на його утримання по ? частини від заробітку, оскільки, має намір працевлаштуватись на постійну роботу, або стягнути по 400 гр. щомісяця. Заперечував проти стягнення утримання позивачки, оскільки, зараз постійного дохіду не має, внаслідок чого, матеріальної можливості для надання такого виду допомоги не має. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [PERSON], [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували; є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Дитина проживає та зареєстрована разом з матір'ю за однією адресою. Вказані обставини сторони підтвердили у судовому засіданні; це підтверждуєтся свідоцтвом про нарождення дитини, довідкою КП „ЖИЛКОМСЕРВИС". За правилом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд має правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд повинен враховувати обставини, що визначені статтею 182 СК України, зокрема: як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення... Відповідач є працездатною людиною, має намір офіційно працевлаштуватись на роботу; неповнолітній [PERSON] є інвалідом дитинства. Отже, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів на утримання дитини в 1/3 частки від заробітку відповідача. Згідно ст.88 СК України якщо один з подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного сторонього догляду, і опікуєтся нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, виходячи зі змісту приведеної норми Закону, для призначення утримання того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, необхідно одразу дві умови: по-перше, неможливість дитини обходитись без постійного сторонього догляду, по друге- можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Разом з тим, доказів того, що [PERSON] може надавати утримання позивачкою не надано та про існування таких доказів не зазначено. Сам відповідач в цієї частини позову заперечував, вказавши, що зараз немає матеріальної можливості надавати утримання матері дитини-інваліда. За приписом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ці обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях (ст.213 ЦПК України). З урахуванням викладеного, суд в задоволенні позовних вимог щодо стягнення утримання відмовляє. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved