Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], яка діє також в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у якості третіх осіб зазначені: Виконавчий комітет Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, та Служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації, вказуючи, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок №17, що знаходиться в селі Дмитрівка Бердянського району Запорізької області по вулиці Миру, (Підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку від 16.12.2005 року, копією витягу з Державного реєстру правочинів від 16.12.2005 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2006 року, копією технічного паспорту від 18.08.2005 року). Крім нього, у будинку зареєстровані [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON]. (Підтверджується копією домової книги). З відповідачами по справі він не перебуває у родинних відносинах. З 2014 року [PERSON] та її діти не проживають у квартирі, за місцем реєстрації не з'являються, свого особистого майна та речей у будинку не тримають, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надають, будь-які перешкоди у користуванні житлом відповідачам по справі ніхто не чинить. Витрати по утриманню будинку несе він, його власник. Він бажає зняти відповідачів по справі з реєстраційного обліку у житловому будинку за номером 17, що знаходиться в селі Дмитрівка Бердянського району Запорізької області по вулиці Миру. Писати заяву про зняття з реєстрації у добровільному порядку відповідач по справі не бажає і тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON], позов підтримали, просили його задовольнити, так як відповідачі з 2014 року без поважним причин не проживають у житловому будинку за № 17, що знаходиться в селі Дмитрівка Бердянського району Запорізької області по вулиці Миру. Позивач у 2008 року зареєстрував [PERSON] у своєму будинку. Потім у ней народилися диті. А у 2014 році вона виїла із будинку разом з дітьми. Зараз вона можливо проживає у м. Харьків. Позивач має намір продати зазначений будинок, але реєстрація відповідачів у будинку заважає цьому. Не заперечують проти постановлення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], яка діє також в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], повідомлена про дату та місце розгляду справи, до суду не зявилася, причини неявки не повідомила, не надала до суду своїх заперечень проти позову, тому суд вважає за можливе справу розглянути за її відсутністю, на підставі наявних в ній доказів постановивши заочне рішення. \~\~\~Сільський голова Дмитрівській сільської ради Бердянського району Запорізької області [PERSON] просила розглянути справу за відсутністю представника сільської ради. Заперечень щодо позову [PERSON], Дмитрівська сільська рада не має (а.с.38). Представник Служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації, за довіреністю [PERSON] (а.с.42), просила відмовити у позові, так як у випадку зняття з реєстрації малолітніх [PERSON] та [PERSON], їх матір [PERSON] буде позбавлена права на отримання допомоги, а діти будуть позбавлені житла. Вивчивши докази по справі, допитавши свідків, суд прийшов до наступного висновку. Згідно копії договору купівлі - продажу житлового будинку від 16.12.2005 року, копії витягу з Державного реєстру правочинів від 16.12.2005 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2006 року, копії технічного паспорту від 18.08.2005 року, житловий будинок за № 17, що знаходиться в селі Дмитрівка Бердянського району Запорізької області по вулиці Миру належить по праву власності позивачу по справі [PERSON] (а.с.7-15 ). Довідкою №443 від 05.09.2016 року, наданою Сільським головою Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області [PERSON], встановлено, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані у житловому будинку за № 17, що знаходиться в селі Дмитрівка Бердянського району Запорізької області по вулиці Миру. Але з 2014 року за даною адресою не проживають. (а.с.27). Факт не проживання у зазначеному будинку з 2014 року відповідачів підтверджений у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Також довідками начальника служби у справах дітей [PERSON], директора школи [PERSON], завідуючої Дмитрівського ДНЗ «Ромашка» встановлено, що [PERSON], [INFO], в школі не навчається, а [PERSON], [INFO], дитячий заклад не відвідує. (а.с.28-30) Пунктом 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" розяснено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Відповідно до ст. ст. 10 ч. 3, 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Підстави для звільнення позивача [PERSON] від доказування, передбачені ст.61 ЦПК України, у цій справі відсутні. Позивачем [PERSON]В, не надано належних доказів, що відповідачі [PERSON], яка діє також в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є членами його сім'ї, а тому для вирішення спору не можна застосовувати вимоги ст. 405 ЦК України. За ст. ст. 391, 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів, що реєстрація відповідачів у належному йому будинку здійснюють перешкоди йому у праві користування та розпорядження своїм майном. Зокрема заважають продати належний йому будинок. Крим цього, суд враховує, що Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволенні позову.

Outcome: dismissed