Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

07.06.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина\~ [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред"явлення позову та до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина. Син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Позивачу не відомо, де працює відповідач та розмір його доходів. Лише відомо, що він неофіційно працевлаштований, має нестабільний, але достойний заробіток. Відповідач\~проживає окремо від сім`ї і матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Вважає, що відповідач може утримувати свого неповнолітнього сина. Інших утриманців не має. З метою захисту майнових прав своєї дитини змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який згідно акта обстеження депутата міської ради від 02.06.2021 року проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно вимог ст.180 СК України [PERSON] , як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, відповідно до вимог ст. 184 СК України позивач визначила розмір аліментів у твердій грошовій сумі. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2021 року - 1921 грн., з 01.07.2021 року 2013 грн., з 01.12.2021 року 2100 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2021 року 2395 грн., з 01.07.2021 року 2510 грн., з 01.12.2021 року 2618 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При постановленні\~рішення суд\~зважає на\~ту обставину,\~що відповідач\~є здоровим,\~працездатним,\~інших утриманців\~не має (відомостей на спростування не надав), а тому має можливість утримувати свого неповнолітнього сина. Щодо вимоги позивача про застосування індексації, то Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17 травня 2016 року №1368-VIII, який набрав чинності 12.06.2016 року, внесені зміни в Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», що стосуються індексації розміру аліментів. Змінами до ст. 9 Закону було визначено суб`єктів, які здійснюють індексацію розміру аліментів (підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів). Також, станом на 05.10.2016 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, в якому було зазначено (абз.2 ч.7 ст. 74 Закону), що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями на підставі розрахунку, зробленого (обчисленого) державним виконавцем відповідно до закону. Однак, в новому Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, який набрав чинності 06.10.2016 року, повноваження державного виконавця щодо здійснення ним розрахунку індексації розміру аліментів не передбачено, в зв`язку з чим він позбавлений правової можливості на здійснення таких дій. Тому суд відмовляє в задоволенні вимоги про застосування індексації. Таким чином, з метою захисту інтересів сторін та їхнього неповнолітнього сина, а також виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, суд частково задовольняє позовні вимоги. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 07.06.2021 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial