Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

16.07.2015 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просив усунути перешкоди у спілкуванні з онукою позивача [PERSON], зобовязати [PERSON] надати позивачу можливість спілкування з онукою в такий час: два рази на місяць у вихідний день з 09-00 години до 17-00 години наступного дня за межами її місця проживання; на день народження онуки 11 червня кожного року з 10-00 до 17-00 за місцем її проживання; в літній період проживання з позивачем з виїздом до місця оздоровлення терміном не менше 15 календарних днів; забезпечити безперешкодний телефонний звязок з онукою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 листопада 2011 року син позивача [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від сумісного шлюбу 11 червня 2012 року у них народилась дочка, онука позивача, [PERSON]. 22 серпня 2014 року рішенням Павлоградского міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано, а 11 жовтня 2014 року [PERSON] помер. Після розлучення відповідач разом з онукою позивача переїхала в с. Вязівок Павлоградського району Дніпропетровської області, де позивач онуку. Проте в останній час іхз незрозумілих позивачу причин відповідач перешкоджає вільному позивача спілкуванню з онукою, не дозволяє бачитись з нею, не дозволяє розмовляти з нею по телефону. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне: За приписами\~ст.257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. \~\~\~Відповідно до частини 1 статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи , вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частина 1 та 2 статті 159 СК України передбачають, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. \~\~\~Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], із урахуванням свідоцтва про шлюб [PERSON] (а.с. 11, 13) позивач [PERSON] є матірю [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, від якого шлюбу 11 червня 2012 року у них народилась дочка, онука позивача, [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 19.06.2012 року було зроблено відповідний актовий запис за № 352. (а.с.12, 14). Рішенням Павлоградского міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано, а 11 жовтня 2014 року [PERSON] помер. (а.с.8, 15). \~\~\~Після смерті батька дитина, [PERSON], залишилась проживати з матірю [PERSON] Як стверджує позивач, відповідач по справі перешкоджає йому у спілкуванні з онукою. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підтвердження своїх позовних вимог щодо усунення перешкод у спілкуванні позивача з онукою, позивач не надав жодного доказу. Посилання позивача на перешкоди у спілкуванні з онукою ґрунтуються лише на його поясненнях, будь-яких доказів, що такі перешкоди чиняться, суду не надано. Жодних звернень від позивача не надходило ні до правоохоронних органів, ні до служби у справах дітей. Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки він є недоведеним. Разом з тим, враховуючи право позивача на спілкування з онукою, суд вважає за необхідне\~\~ визначити способи участі баби у вихованні онуки, шляхом зустрічей, а саме: два рази на місяць по 2 години в присутності матері в м. Павлограді, при цьому завчасно домовившись про місце зустрічей, або за погодженням [PERSON] та [PERSON], у с. Вязівок Павлоградського району Дніпропетровської області, при цьому завчасно домовившись про місце зустрічей; один раз на тиждень [PERSON] забезпечити спілкування [PERSON] з [PERSON] по телефону, за викликом, здійсненим [PERSON] При цьому суд враховує висновок Опікунської ради при виконкомі Вязівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, проте вважає за необхідне його деталізувати та уточнити (а.с.26). Суд визначає порядок зустрічей баби з онукою,

Outcome: partial