Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

06 вересня 2019 року представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] 06 серпня 2014 року уклав з кредитною спілкою «СуперКредит» кредитний договір №СК-44/0080/14/55/06, відповідно до якого отримала кредит в розмірі 7000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №143 від 06 серпня 2014 року. Посилаючись на те, що у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідач має сплатити суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти відповідно до кредитного договору, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання, яку просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 к. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у їхню відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву чи надання суду доказів, якщо вони не подані з поважних причин на адресу суду не направив. \~ \~ \~ \~В зв`язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу 28 листопада 2019 року. \~ \~ \~ \~Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй\~Постанові №5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»\~роз`яснив, що при розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень\~Конституції України\~та враховувати, що кредитні відносини врегульовано\~законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених\~Законом України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України». За змістом частини першої\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що\~\~06 серпня 2014 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-44/0080/14/55/06, відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7 000 грн. 00 к. Відповідно до пункту 3.1 Договору кредит мав надаватися [PERSON] у національній валюті після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Відповідно до видаткового касового ордеру № 143 від 06 серпня 2014 року позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу транш в сумі 7000 грн. Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку сімдесят два процента, що передбачено п. 3.2 кредитного договору. Відповідно до пункту 3.4 Кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, визначених в пункті 3 останнього укладеного сторонами Додаткового договору, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного відсотка від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Згідно пункту 3.6 Кредитного договору прострочення суми кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Однак відповідач в порушення п. 3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується\~розрахунком нарахування\~процентів та\~штрафних санкцій\~по кредитному\~договору станом\~на 29\~серпня 2019\~року,\~з якого\~вбачається,\~що заборгованість\~відповідача становить\~4\~200\~грн.\~95\~коп.,\~з яких:\~583\~грн.\~26\~коп.\~ заборгованість\~по сплаті\~тіла кредиту;\~1303 грн. 57 коп. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 23 липня 2016 року по 29 серпня 2019 року; 2 314 грн. 12 коп. сума заборгованості по пені за період з 26 лютого 2016 року по 30 червня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною першою\~ст.1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього кодексу. Згідно із частиною другою\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16. Згідно вимог ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~\~частини першої\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. За частиною першою\~ст.1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої\~\~ст.1050 ЦК України\~якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно частини першої ст.1048, частини першої ст.\~1054 ЦК України\~за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення в сумі 4200 грн. 95 коп., яка складається з: 583 грн. 26 коп. заборгованості по сплаті тіла кредиту; суми заборгованості по сплаті процентів за період з 23 липня 2016 року по 29 серпня 2019 року, 2 314 грн. 12 коп. сума заборгованості по пені за період з 26 лютого 2016 року по 30 червня 2017 року. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно вимог\~ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 грн. 00 к. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved