Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

18.04.2019 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , у зв`язку з його навчанням в розмірі 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму до закінчення навчання - до 30 червня 2020 року, мотивуючи тим, що відповідач є батьком [PERSON] , який на даний час навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач її не надає та не допомагає їй матеріально. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 19.05.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Відповідач доводиться батьком [PERSON] , [INFO] , що встановлено рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11 січня 2010 року по справі №2-363/2010 року. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені вказані обставини. На даний час [PERSON] навчається в Житомирському агротехнічному коледжі (І-ІІ рівень акредитації) за спеціальністю «Агроінженерія», на бюджетній основі з 01.09.2016 року денної форми навчання, термін навчання закінчується 30.06.2020 року, про що свідчать довідка від 01.03.2019 року №168 (а.с.2). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд. За таких обставин, суд вважає, що внаслідок навчання на стаціонарі повнолітній син сторін не має можливості працювати та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення ними повноліття, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; не досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позов позивачкою подано 18.04.2019 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки син сторін є повнолітньою особою, то вказана норма на нього не поширюються. Тому вимога позивача щодо визначення аліментів в розмірі не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, та те що доводи позивача відповідачем не спростовані, суд приходить до висновку про можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який навчається в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial