Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], тертя особа: [PERSON] павлович про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1 лютого 1998 року по 20 квітня 2004 року. У період шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття та являється студентом вищого навчального закладу - Івано-Франківського коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України. Відповідач не проживає з позивачем та дитиною і не приймає участі в уриманні сина, а сама позивач не має фактичної змоги забезпечити належні умови для продовження навчання сина. Позивач не має фактичної можливості утримувати повнолітнього сина, оскільки від іншого шлюбу виховує та утримує другого сина [PERSON], [INFO]. і на грошові кошти із заробітної плати не може забезпечувати належні цмови розвитку і ваиховання обох дітей. Відповідач є здоровою, повноцінною людиною і має фактичну можливість надавати матеріальну допомогу. У зв"язку з чим просила стягуват з відповідача [PERSON] павла павловича аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], щомісячно у твердій грошовій сумі 1500 гривень до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Її представником [PERSON] на електронну пошту суду надіслано заяву Вх.№ЕП-95/18 від 24 січня 2018 року, про розгляд справи у його відстуності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених у позові та просить такий задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з"явився. Причину неявки суд не повідомляв. Заперечень на позов не подавав. У зв"язку з чим, на підставі ч.4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 лютого 1998 року по 20 квітня 2004 року, що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ №030757 від 28 вересня 2011 року. У період шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який наразі являється повнолітнім, що стверджується свідоцтвом про його народження, та навчається у вищому навчальному закладі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], на період його навчання у вищому навчальному закладі, але не більше як до 23 річного віку. Відповідно до довідки Івано-Франківського коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України від 22 вересня 2017 року № 938 син сторін, [PERSON] є студентом цього навчального закладу, денної форми навчання. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітнього сина. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Згідно довідки Великобичківської селищної ради № 4218 від 15 листопада 2017 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], на утриманні позивачки знаходиться повнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка має також на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проживає з дітьми у будинку бабусі. Як вже було встановлено, повнолітній син сторін, [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже він не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище сина сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] павла Павловича аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі 1500 грн. щомісячно. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 14 листопада 2017 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривні. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved