Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

23 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 травня 2007 року помер її колишній чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого ввійшла земельна ділянка (пай), площею 4,34 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Воронівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ № 738763, яка належала померлому. Своєчасно спадщину після смерті чоловіка вона не прийняла у звязку з відсутністю коштів для її оформлення. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після чоловіка [PERSON], який помер 23 травня 2007 року, тривалістю два місяці. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, письмовою заявою повідомивши, що проти позову не заперечують, просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 серпня 1991 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії БП №482365 (а. с. 16). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БП № 088916 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 07 вересня 2004 року зроблено запис за № 121 ( а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 061267 [PERSON] помер 23 травня 2007 року (а. с. 4). На підставі копії Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 738763, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 04 квітня 2002 року № 118, зареєстрованого за № 1228, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,34 га ріллі в межах згідно з планом (а. с. 6). З довідки, виданої Воронівською сільською радою від 16 березня 2016 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON], виконкомом Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, не посвідчувався (а. с. 5). Пунктом 24 вказаної вище Постанови визначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. У відповідності до інформаційного листа Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 30 вересня 2016 року, спадкова справа після [PERSON], який помер 23 травня 2007 року, держнотконторою не заводилась (а. с. 14). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із наведених вище норм слідує, що всі ці дії має право вчинити лише особа, яка є спадкоємцем. У разі відсутності заповіту спадкування здійснюється особами в порядку черговості відповідно до закону ( ч.2 ст. 1223 ЦК). Так, зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ч.1 ст. 1261 ЦК). Отже, первинним є вирішення питання про підтвердження факту належності особи, яка заявляє свої права на спадщину, до кола спадкоємців. Позивач, [PERSON], звертаючись до суду із вказаним позовом, документів, які б підтверджували її родинний зв'язок із спадкодавцем, не надала.Отже, позивачем не доведено тієї обставини, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 23 травня 2007 року. Тому у суду немає правових підстав для вирішення питання щодо визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не має права на спадщину після смерті чоловіка, так як не входить до кола спадкоємців у зв»язку з розірванням шлюбу зі спадкодавцем за три роки до його смерті. На підставі викладеного

Outcome: dismissed