Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, у якому, згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з [PERSON], [PERSON] заподіяну моральну шкоду в розмірі 4000грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка [PERSON] навчається у школі № 97, що по вул. Миколайчука, 18 у м. Львові у 10-А класі. 10 березня 2015 року їх клас брав участь у конкурсі на краще виконання [PERSON] у церкві [PERSON], що на вул. Замарстинівській. Після конкурсу, приблизно о 14 год. 30хв. вона з однокласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] йшли додому по вулиці П. Тичини у напрямку до вулиці Гетьмана Мазепи. Випадково у тому ж напрямку йшли дві колишні її однокласниці зі школи №30 (вул. Гетьмана Мазепи, 31), а саме [PERSON] і [PERSON]. З ними йшла їхня подруга, як їй стало тепер відомо [PERSON]. [PERSON] показала на позивачку і сказала: «То та дура?» І вони троє почали її висміювати перед її однокласниками словами: «Боже яка сумка, яке волосся... подивіться як вона вділася… яке пальто...» Вони голосно почали сміятися з [PERSON] [PERSON] і [PERSON] йшли за позивачкою і казали: «Ти стала така борза... ти сучка… воно таке тупе, вчилася тільки на два… чекай-чекай, ми ще тобі дамо». Однокласники позивачки були збентежені такою поведінкою незнайомих дівчат. [PERSON] було дуже неприємно це слухати, і навіть, боляче на душі. Вона відчувала образу і сором перед своїми новими однокласниками, адже вона вчилася добре, і навіть успішно. А образливі слова принижують гідність позивачки. [PERSON] [PERSON] ображають позивачку ще з часу навчання у школі №30. Вони завжди намагалися її принизити, чи словом, чи ділом. Через них позивачка вимушена була перейти до іншої школи, оскільки думала, що це припиниться. Але вони й надалі не дають спокою позивачці. Саме тому [PERSON] вирішила звернутися до суду за захистом своєї честі і гідності. Такі вчинки відповідачів спричиняють їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 4000грн., що підтверджується висновком експертизи. В судовому засідання позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки про слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] навчалася у школі № 97, що по вул. Миколайчука, 18 у м. Львові у 10-А класі. 10 березня 2015 року їх клас брав участь у конкурсі на краще виконання [PERSON] у церкві [PERSON], що на вул. Замарстинівській. Після конкурсу, приблизно о 14 год. 30 хв. позивачка з однокласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] йшли додому по вулиці П. Тичини у напрямку до вулиці Гетьмана Мазепи. В тому ж напрямку йшли дві колишні однокласниці позивачки зі школи №30 (вул. Гетьмана Мазепи, 31), а саме [PERSON] і [PERSON]. З ними йшла їхня подруга, як їй стало відомо пізніше - [PERSON], яка показала на позивачку і сказала: «То та дура?», і вони троє почали її висміювати перед однокласниками словами: «Боже яка сумка, яке волосся... подивіться як вона вділася… яке пальто...» Вони голосно почали сміятися з [PERSON] Після того, [PERSON] і [PERSON] йшли за позивачкою і казали: «Ти стала така борза... ти сучка… воно таке тупе, вчилася тільки на два… чекай-чекай, ми ще тобі дамо». Позивачці [PERSON] було дуже неприємно це слухати, і навіть боляче на душі. Вона відчувала образу і сором перед своїми новими однокласниками, адже вона вчилася добре, і навіть успішно. А образливі слова принижували гідність позивачки. Крім того, [PERSON] та [PERSON] ображали позивачку ще з часу навчання у школі №30. Через них позивачка вимушена була перейти до іншої школи, оскільки думала, що це припиниться, однак вони й надалі не дають їй спокою. В судовому засіданні також встановлено, що з приводу зазначених вище подій мати позивачки [PERSON] 11.03.2015 року зверталася з заявою в Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області. Так, з висновку начальника СКМСД Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 20.03.2015 року вбачається, що дійсно 10.03.2015 року мали місце події, зазначені [PERSON] Крім того, з [PERSON], [PERSON] слід провести профілактичну роботу з метою недопущення таких випадків у майбутньому, вказати батькам на посилення контролю за поведінкою дітей. Відповідно до висновку №461 судово-психологічної експертизи від 15.08.2016 року, наявність психотравмуючих факторів обґрунтовують виникнення моральної шкоди у [PERSON] внаслідок: сильного психологічного та фізичного дискомфорту при зіткненні із будь-якими натяками, що символізують чи нагадують про обставини приниження її честі та гідності однокласниками, вплив цих порушень у соціально-побутовій сфері. Таким чином, матеріальний еквівалент моральної шкоди, заподіяної [PERSON] склав 4000грн. Ця сума включає компенсацію за перенесені нею моральні страждання, а також вартість коригувальних заходів, спрямованих на нормалізацію її психологічного стану. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі частини 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95р., слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім того, на підставі ч. 1 п. 9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, факт заподіяння зі сторони відповідачів моральних страждань позивачу, які полягають у спричиненні стресу, порушенні нормального ритму життя. Суд, визначаючи розмір морального відшкодування, виходить із характеру заподіяних позивачу моральних страждань, ступеня провини відповідачів [PERSON], [PERSON], дійшов висновку, що моральна шкода підлягає стягненню в розмірі 4000 гривень, поклавши обов'язок по відшкодуванню шкоди позивачу на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved