Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

11.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, втрату поваги та любові один до одного, вчинення фізичного насилля зі сторони відповідача, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюб носить формальний характер через припинення шлюбних відносин з травня 2015 року. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає біля неї. Спору щодо проживання дитини не має. Наявний спір щодо розподілу майна. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Підтвердила, що останнє спричинення фізичного насильства до неї зі сторони відповідача мало місце в грудні 2014 року, що підтверджується фотознімками в матеріалах справи. Після цього, за взаємною згодою вони проживали однією сім"єю до травня 2015 року. На даний час проживають в спільному будинку, але шлюбних сімейних відносин не підтримують. Наявний спір щодо розподілу майна, який вирішується у судовому порядку. Також просила залишити її шлюбне прізвище « Попескул». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив факту спричинення фізичного насильства до дружини. Намагалися примиритися та пробачити один одному заради дитини. Через постійні сварки побутового характеру, виховання дитини, подружніх відносин - подальше спільне життя не можливе. Майновий спір вирішується у судовому порядку. За вимогами ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 08 вересня 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 22 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 079483 від 08.09.2012 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « Боляк » було змінено на « Попескул». З тексту позовної заяви, доданих документів та пояснень сторін вбачається, що подружжя фактично не проживають однією сім»єю з травня 2015 року та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту, шлюб носить формальний характер. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає у спільному будинку батьків та знаходиться на утриманні матері. Спору щодо місця проживання дитини не має. Наявний спір щодо розподілу майна, який вирішується у судовому порядку. За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини і чоловіка та їх дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved