Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] 25 листопада 2014 року близько 18 год. та повторно близько 19 год. із підсобного приміщення літньої кухні [PERSON] таємно викрав грошові кошти в сумі 1900 гривень та 2950 гривень, чим заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальні збитки на загальну суму 4850 гривень. Вироком Любешівського районного суду від 11.03.2015 року [PERSON] засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк на 2 роки. Внаслідок злочину їй була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 4850 грн та моральна шкода, поскільки відповідач заволодів її коштами, які вона накопичувала та планувала витратити на проведення новорічно-різдвяних свят, будь-яких інших засобів для існування в неї не залишилось. В неї були відсутні кошти на придбання продуктів харчування, була змушена брати гроші в борг. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн. Просить стягнути 4850 грн. за завдану матеріальну шкоду та 5000 грн. моральної шкоди. В суді позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди із зазначених підстав підтримали повністю, в частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги зменшили, просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з їх уточненням визнав повністю, не заперечив щодо його задоволення, пояснив, що дійсно заволодів коштами позивачки в розмірі 4850 грн. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, з наступних міркувань. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] 25 листопада 2014 року близько 18 год., діючи умисно та переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття шибки у віконній рамі, проник до підсобного приміщення літньої кухні [PERSON], що знаходиться по [ADDRESS], де із плетеної корзини таємно викрав грошові кошти в сумі 1900 гривень, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд. Продовжуючи свою протиправну діяльність, яка охоплювалася єдиним злочинним умислом та була спрямована на заволодіння майном [PERSON], неповнолітній [PERSON] 25 листопада 2014 року близько 19 год. через пошкоджену ним віконну шибку проник до приміщення вищевказаної літньої кухні, де їз зазначеної корзини таємно викрав грошові кошти в сумі 2950 гривень, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином [PERSON] заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальні збитки на загальну суму 4850 гривень. Вироком Любешівського районного суду від 11.03.2015 року [PERSON] засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк на 2 роки. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Згідно ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що позивачці по справі, як потерпілій по кримінальній справі, було заподіяно неправомірними діями відповідача матеріальну шкоду у розмірі 4850 грн., про що останній не заперечував в суді. Так, крім завданої матеріальної шкоди, позивачка зазнала моральної шкоди, яка виразилася в моральних та психічних стражданнях, які виникли в зв'язку з розкраданням її грошових коштів; в моральних та психічних переживаннях, які виникли в результаті порушення її права власності, оскільки вона не мала змоги користуватися та розпоряджатися належними їй грошовими коштами. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, суд виходить з принципів розумності та справедливості і вважає, що для повного відшкодування спричиненої позивачці матеріальної і моральної шкоди, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 4850 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved