Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,66га розташовану на території Салівської сільської ради з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1825687000:03:000:0031, що належала її матері [PERSON] згідно Державного акта серії ЯБ №231907, виданого 13.12.2004року в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась ,звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності , заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява з Салівської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.Сали Черняхівського району Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,66га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1825687000:03:000:0031, що належала їй на піставі Державного акту серії ЯБ №231907, виданого 13.12.2004року, тобто вже після її смерті (а.с.17). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON] , що стверджується довідкою виданою Салівської сільською радою за №176 від 22.03.2018року (а.с.15). Однак за життя [PERSON] не оформив спадщину після смерті дружини. [INFO] в м.Житомир [PERSON] помер. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй доньці - [PERSON] , що стверджується відповідною копією заповіту (а.с.13). Позивач у становленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька. В жовтні 2019 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку пллощею 2,66 га належну за життя її матері - [PERSON] , однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вказана земельна ділянка не була зареєстрована за її матір"ю. Згідно копії повідомлення Черняхівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №48/2018, спадкоємицею майна після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (а.с.27). Однак оформити право на спадщину на спірну земельну ділянку позивач у позасудовому порядку не має можливості, оскільки державний акт про право власності на землю видано на ім`я [PERSON] після її смерті. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв`язку з цим, судом у відповідності із ст. 82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності спірною земельною ділянкою, розташованою на території Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області площею 2,66га, яка після її смерті увійшла до складу її спадщини та була прийнята її чоловіком [PERSON] , яка після його смерті увійшла до складу його спадщини, в силу ст. 1218 ЦК України. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв`язку з цим, спірна земельна ділянка належить позивачу, як спадкоємиці за заповітом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв`язку з цим, та оскільки документи, які посвідчували право власності на земельну ділянку зареєстровано після смерті спадкодавця, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину на Державний акт на право приватної власності на землю після померлого [PERSON] , а тому вимоги позивача суд вважає законними та підставини, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved