Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 23.05.2014 року він уклав з СВК «ТНКА-Прогрес» в особі голови кооперативу [PERSON] Договір підряду № 1, відповідно до якого останній зобов'язувався оплатити йому (позивачу) вартість виконаної роботи - польові роботи трактором МТЗ-80, що становить 93670,0 гривень, згідно акту виконаних робіт. Проте, на даний час відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав. Тому, він просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором підряду в розмірі 93670,0 гривень, пеню в розмірі 3932,71 гривні, три проценти річних в розмірі 862,40 гривні, інфляційні втрати в розмірі 6112,54 гривень, моральну шкоду в розмірі 10000,0 гривень та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з явилася, надала заяву, в якій підтримує позов, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу в свою відсутність. Відповідач свого представника до суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в свою відсутність та письмових заперечень не надав. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що необхідно допустити заочний розгляд справи, а позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що між позивачем, [PERSON], та відповідачем, Сільськогосподарський виробничий кооператив «ТНКА-Прогрес» в особі голови кооперативу [PERSON], 23.05.2014 року було укладено Договір підряду № 1. Згідно п.п.1.1, 1.2 Договору підряду № 1, предметом Договору є: за дорученням Замовника (СВК «ТНКА-Прогрес»), Підрядник ([PERSON]) зобов'язується на власний ризик виконати певну роботу (польові роботи трактором МТЗ-80) за умов цього Договору, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити її. Згідно акту виконаних робіт, підписаного сторонами, в період з 23.05.2014 року по 07.09.2014 року, Підрядник [PERSON] виконав польові роботи в повному обсязі згідно умов Договору підряду № 1 від 23 травня 2014 року, а замовник СВК «ТНКА-Прогрес» в особі голови кооперативу [PERSON] прийняв роботу на суму 82450,0 гривень. Згідно акту виконаних робіт № 1, підписаного сторонами, в період з 23.05.2014 року по 10.10.2014 року, Підрядник [PERSON] виконав польові роботи в повному обсязі згідно умов Договору підряду № 1 від 23 травня 2014 року, а замовник СВК «ТНКА-Прогрес» в особі голови кооперативу [PERSON] прийняв роботу на суму 3300,0 гривень. Загальна вартість робіт, виконаних позивачем складає 85750,0 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт № 1, сторони погодились з тим, що для виконання умов Договору підряду № 1 від 23 травня 2014 року позивачем закуплено та використано 440 літрів дизельного пального на суму 7920,0 гривень. Згідно акту виконаних робіт № 1, замовник СВК «ТНКА-Прогрес» в особі голови кооперативу [PERSON] погодився з кількістю використаного дизельного пального, про що підписався в акті 10.10.2014 року. Тому загальна вартість виконаних робіт та використаного пального за Договором підряду № 1 складає 93670,0 гривень. Відповідно до Договору підряду № 1 та вищевказаних актів, робота виконана належним чином, зауважень та претензій від СВК «ТНКА-Прогрес» не надходило. Згідно п. 5.3 Договору підряду № 1 від 23 травня 2014 року, термін оплати роботи складає один місяць з моменту підписання договору підряду. Проте відповідач не сплатив грошові кошти за виконану роботу позивачу. Позивачем 22.12.2014 року було направлено поштою письмову претензію до відповідача щодо погашення заборгованості згідно вищевказаного Договору. 02 січня 2015 року позивачем було отримано лист від відповідача № 18 від 01.01.2015 року, згідно з яким останній просив провести звірку розрахунків та узгодити графік погашення заборгованості. 12 січня 2015 року позивач направив відповідь на лист № 18 від 01.01.2015 року, в якому він зазначив загальну суму заборгованості, надав згоду на проведення звірки розрахунків та просив повідомити його письмово про дату та час зустрічі для проведення звірки розрахунків. Також позивач просив провести звірку розрахунків найближчим часом. Доказом того, що відповідачем отримано вказаний лист позивача від 12.01.2015 року є повідомлення про вручення від 13.01.2015 року. До цього часу позивачу не надано повідомлення від відповідача про дату та час зустрічі для проведення звірки розрахунків та узгодження графіку погашення заборгованості. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Договором підряду № 1 від 23.05.2014 року в розмірі 93670,0 гривень підлягають задоволенню. Як передбачено ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Свій обов язок по оплаті виконаної позивачем роботи на підставі Договору підряду відповідач повинен був виконати на протязі одного місяця з моменту підписання цього Договору, тобто до 23.06.2014 року. Проте, позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, починаючи з 11.10.2014 року - останній день виконання польових робіт. Отже, враховуючи, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми відповідає дійсності, а також те, що інший розмір процентів не встановлений договором або законом, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути три проценти річних в розмірі 862,40 гривні та інфляційні втрати в розмірі 6112,54 гривень. В силу положень ч.1 та ч.3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до абзацу 1 ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тому, приймаючи до уваги, що договором не встановлено розмір неустойки і необхідно враховувати облікову ставку НБУ встановлену на прострочений період, та факт прострочення відповідачем грошового зобов язання, а також відповідність дійсності наданих позивачем розрахунків пені, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 3932,71 гривні. На підставі ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В зв язку з чим, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути завдану моральну шкоду, що виразилась в моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв"язків і необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя, так як позивач не мав змоги використати зароблені гроші на лікування та покращення житлово-побутових умов, що негативно позначилося на способі його життя, він змушений був витратити багато часу на підготовку матеріалів позовної заяви, займатися постійним пошуком відповідача для повернення сплачених коштів, нести додаткові витрати, що вплинуло на його настрій та самопочуття. Разом з тим, заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди суд вважає завищеним і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки значних вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках не наступило. Тому, компенсацію моральної шкоди в сумі 1000,0 гривень суд вважає достатньою для відновлення його нормальних життєвих зв'язків та організації свого життя. З відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1055,77 гривень, оскільки позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.23 ч.1, 525, 526, 549 ч.1 та ч.3, 551 ч.2 абз.1, 625 ч.2, 629, 1167 ч.1 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial