Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту посилаючись на те, що 21.09.2011 року між ним на відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобілю «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 21 вересня 2011 року йому було видано довіреність на право розпоряджатися (продавати, здавати в оренду, закладати, зняти з обліку в ДАЇ, СТО з усіх питань, пов'язаних з експлуатацією автомобіля) та керування вказаним транспортним засобом від імені відповідача - [PERSON] Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 2609. Відповідачка отримала грошові кошти за транспортний засіб в повному обсязі, а саме у розмірі 20000 гривень, про що свідчить договір купівлі-продажу автомобіля від 21.09.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Тобто, фактично, між сторонами відбувся договір купівлі-продажу транспортного засобу «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER], хоча нотаріально оформлений не був. Крім того, відповідачка передала позивачу ключі від автомобіля та оригінал технічного паспорту. Нещодавно позивачу стало відомо, що на зазначений автомобіль другим Малиновським ВДВС Одеського міського управляння юстиції було накладено арешт, оголошено заборону на його відчуження та розшук на підставі виконавчого листа № 1519/2-5644/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 05.08.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» грошової суми у розмірі 191903,75 гривень. Враховуючи те, що позивач є фактично власником автомобілю «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER] з 21.09.2011 року, а накладений арешт перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися вказаним транспортним засобом, він вимушений звернутися з наступним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2014 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зокрема, був накладений арешт на автомобіль «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER], який належить відповідачці [PERSON] Арешт було здійснено на виконання виконавчого листа № 1519/2-5644/11 відианого 05.08.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» грошової суми у розмірі 191903,75 гривень. 21 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобілю «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER], на підставі якого [PERSON] продала та передала позивачу автомобіль «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER], ключі від зазначеного автомобілю, оригінал технічного паспорту та отримала від [PERSON] 20000 гривень. На підтвердження укладання договору 21.09.2011 року [PERSON] видала довіреність, якою уповноважила [PERSON] розпоряджатися з правом продажу та з усіх питань, пов'язаних з експлуатацією автомобіля «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER], яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 2609. З наданих суду документів видно, що [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобілю марки «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER]. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, позивач набув право власності на вищевказане рухоме майно з моменту передачі грошей за даний транспортний засіб. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 2 Закону України «Про власність» від 07.02.1991р., кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими, а склад, кількість і вартість майна, що може бути у власності громадян, не обмежується (ч. 3 ст. 13 Закону України „ Про власність" від 07.02.1991р.). Відповідно ст. 48 Закону України «Про власність» від 07.02.1991р., Україна законодавчо забезпечує громдянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Захист права власності здійснюється судом. Задовольняючи вимоги позивача, щодо виключення з акту опису майна боржника, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41. Конституції України, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За відсутності обґрунтованих заперечень учасників провадження, з врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Daewoo Sens», 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], д/н [NUMBER]. На підставі викладеного,

Outcome: approved