Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Рожнівської сільської ради об"єднаної територіальної громади про визначення місця проживання дітей. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що у шлюбі з відповідачкою у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. На даний час шлюб між ними розірвано, і згідно сдового рішення, діти залишені на проживання при матері [PERSON] , але фактично, після розірвання шлюбу, діти проживають із ним. Він займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням. Колишня дружина ж, протягом останнього року проживає окремо і участі у вихованні та утриманні дітей не бере. А тому просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей із батьком, за адресою, [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з?явилася, 29.11.2021 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, а справу просить розглядати без її участі. Представник органу опіки та піклування Рожнівської сільської ради в судове засідання не з?явився, від сільського голови поступила заява, в якій сільська рада просить справу розглядати без участі їх представника, рішення просять прийняти згідно чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основні засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів - визначає Сімейний кодекс України (ч.1 ст.1 СК України), а також, регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч.1 ст.2 СК України). Як передбачено ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Косівського районного суду від 22.01.2018 року (а.с.48). У даному шлюбі у них народилося двоє дітей, а саме: сини [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н., що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданим 11.01.2007 року та серії [NUMBER] виданим 17.03.2009 року (а.с.7, 8). При розірванні вказаного шлюбу, було визначено, що неповнолітніх дітей залишити на проживання при матері [PERSON] . Дане судове рішення ніким не оскаржувалось і набрало законної сили. Право батьків на визначення місця проживання дитини регламентоване ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. При цьому, відповідно до положень ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. На підтвердження своїх позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей саме з батьком, позивач [PERSON] долучив до позовної заяви відповідні докази. Зокрема, згідно копії акту про відвідування від 22.03.2021 року, під час відвідування сім?ї соціальними працівниками Рожнівської сільської ради було встановлено, що вдома перебувала друга дружина позивача [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , і [PERSON] . Діти повідомили, що згідно судового рішення вони повинні проживати разом із матір?ю. Коли батько перебував за кордоном, то вони проживали у цьому будинку разом із мамою. А тепер в цьому будинку вони проживають з батьком, а мама проживає окремо, і вони її тільки відвідують (а.с.9). Також, згідно копій актів обстеження матеріально-побутових умов сім?ї від 30.03.2021 року, позивач [PERSON] проживає в с. Рожнів у господарстві зі своїми батьками та неповнолітніми синами. Діти перебувають на утриманні батька, мати [PERSON] проживає в [ADDRESS] , в будинку в одній кімнаті, на даний час ніде не працює (а.с.10, 11). А відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання від 20.07.2021 року за №452, №453, неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.78, 79). Крім того, факт участі позивача в матеріальному утриманні дітей підтверджується копіями платіжних документів про перерахування відповідачці [PERSON] коштів в іноземній валюті щомісячно протягом 2018-2019 років (а.с.12-28) та копіями чеків і квитанцій про покупку продуктів та оплату платежів, із зазначенням на деяких з них імені клієнта - [PERSON] (а.с.29-33). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 - при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вирішуючи вказаний позов, суд перш за все, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків. Так, відповідачка у поданій до суду 29.11.2021 року заяві позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та не заперечила щодо їх задоволення. Але крім врахування думки відповідачки з цього приводу, суд звертає увагу і на те, щопозивач довів можливість забезпечити дітям належні умови проживання, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази. Таким чином, досліджені судом докази в сукупності, підтверджують як наявність ряду об?єктивних підстав, так і реальну можливість визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом із батьком. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути оплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.34). На підставі наведеного, ст.ст. 141, 150, 160-161 СК України та

Outcome: approved