Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

21 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Халумою Наталією Григорівною та зареєстровано в реєстрі за № 2381. Згідно з п. 1 даного договору він прийняв у власність від [PERSON] належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], однокімнатна, загальною площею 27,84 кв. м., житловою площею 14,92 кв. м. Його право власності на зазначену квартиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 108514013 від 21.12.2017 року. Отже, відповідно до зазначених документів від 21 грудня 2017 року позивач є власником однокімнатної квартири, що розташована за адресою; [ADDRESS], загальною площею 27,84 кв. м., житловою площею 14,92 кв. м. На момент укладання вищевказаного договору Відповідач була зареєстрована у вищевказаній квартирі. Пунктом 13 договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2381, передбачено, що продавець зобов'язується зняти всіх зареєстрованих осіб не пізніше 22 грудня 2017 року. Однак, згідно листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-42/3-3/557 від 20.02.2018 р., в належній мені на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], до теперішнього часу зареєстрована [PERSON], колишній власник вказаного житла. Відповідач хоча на даний час й зареєстрована за вищевказаною адресою, але у зазначеній квартирі не проживає. Крім того, участі у витратах на утримання будинку [PERSON] не бере. Майна, належного Відповідачу, у придбаній мною квартирі немає. Фактичне місце її проживання (перебування) мені не відоме. Таким чином, після відчуження квартири і по теперішній час Відповідач не виконала своїх зобов'язань, передбачених п. 13 договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2017 року, і залишається зареєстрованою у квартирі позивача, що є перешкодою у здійсненні його майнових прав. У зв'язку з чим звертається до суду. Позивача та її представник підтримали заяву та наполягали на її задоволенні. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. 21 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Халумою Наталією Григорівною та зареєстровано в реєстрі за № 2381. Згідно з п. 1 даного договору він прийняв у власність від [PERSON] належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], однокімнатна, загальною площею 27,84 кв. м., житловою площею 14,92 кв. м. Його право власності на зазначену квартиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 108514013 від 21.12.2017 року. Отже, відповідно до зазначених документів від 21 грудня 2017 року позивач є власником однокімнатної квартири, що розташована за адресою; [ADDRESS], загальною площею 27,84 кв. м., житловою площею 14,92 кв. м. На момент укладання вищевказаного договору Відповідач була зареєстрована у вищевказаній квартирі. Пунктом 13 договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2381, передбачено, що продавець зобов'язується зняти всіх зареєстрованих осіб не пізніше 22 грудня 2017 року. Однак, згідно листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-42/3-3/557 від 20.02.2018 р., в належній мені на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], до теперішнього часу зареєстрована [PERSON], колишній власник вказаного житла. Відповідач хоча на даний час й зареєстрована за вищевказаною адресою, але у зазначеній квартирі не проживає. Крім того, участі у витратах на утримання будинку [PERSON] не бере. Майна, належного Відповідачу, у придбаній мною квартирі немає. Фактичне місце її проживання (перебування) мені не відоме. Таким чином, після відчуження квартири і по теперішній час Відповідач не виконала своїх зобов'язань, передбачених п. 13 договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2017 року, і залишається зареєстрованою у квартирі позивача, що є перешкодою у здійсненні його майнових прав. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник частини нерухомого майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved