Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від його доходів щомісяця. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що з відповідачем вони проживають за однією адресою, але в різних кімнатах. Спільне господарство не ведуть. Останнім часом відповідач по декілька днів вдома не ночує, оскільки має стосунки з іншою жінкою. Починаючи з січня 2016 року відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх спільної дочки, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав посилаючись на письмові заперечення (а.с. 20-21). Додатково пояснив, що з січня 2016 року він дійсно гроші особисто позивачу не надає, але він оплачує комунальні послуги та надає кошти особисто дитині. В січні 2016 року він витратив на доньку біля 2000 грн, а саме 800 грн на спортивні змагання, 150 грн - спортивні брюки, а також купував продукти харчування, про те які, вже не пам"ятає. В лютому 2016 року він давав гроші особисто дитині біля 100 грн, також поповнив дитині рахунок на мобільному телефоні та інтернет. Підтвердив, що з позивачем проживають в окремих кімнатах, спільне господарство не ведуть. Не заперечував, що дочка харчується разом з позивачем. Просить в задоволенні позову відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона з позивачем разом працює і підтримує дружні відносини. Вважає, що утримує дитину з січня 2016 року позивач одна, оскільки бачила як остання купує продукти харчування також і з урахуванням дитини. Крім того два рази на місяць вона буває у позивача вдома, але там відповідача не бачить. Вислухавши осіб, які беруть у справі, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статей 150, 180, 181 Сімейного кодексу України, належним виконанням батьківських обов'язків, пов'язаних з матеріальним утриманням дитини, є піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; забезпечення умов для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до п.1.2 Методики визначення прожиткового мінімуму на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки України, Державного комітету статистики України № 109/95/157 від 17.05.2000 року, зі змінами та доповненнями, прожитковий мінімум на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, складається з вартісних величин: - набору продуктів харчування, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я; - мінімального набору непродовольчих товарів, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості ( одягу, предметів першої потреби, санітарії та ліків); - мінімального набору послуг, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (товарів культурно-побутового призначення, житлово-комунальних та побутових послуг, послуг культурно-розважальних закладів). В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження ( а.с.3). На день вирішення питання про стягнення аліментів дитина проживає разом з батьками, які фактично припинили шлюбні стосунки і спільне господарство не ведуть. Спір з приводу розірвання шлюбу сторін знаходиться на розгляді в Чернігівському районному суді. Позивач стверджує, що з січня 2016 року відповідач кошти на утримання дочки їй взагалі не надає, витрати на харчування і на всі необхідні засоби гігієни для дочки несе тільки вона, дитина харчується разом з нею, а не з відповідачем. Дані обставини не заперечувалися і відповідачем, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Як вбачається з довідок Киселівського навчально-виховного комплексу та Позашкільного навчального закладу "Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з лижного спорту " №17 від 17.02.2016 року та №134 від 12.02.2016 року, мати учениці [PERSON] - [PERSON], приймає активну участь у вихованні своєї доньки, а також постійно відвідує змагання, в яких виступає донька, морально її підтримує, постійно спілкується з тренером про фізичний та моральний стан доньки, особливо про стан її здоров"я, частково сплачує власними коштами навчально-тренувальні збори та участь у змаганнях ( а.с.30-31). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачу надавався додатковий час для підготовки заперечень на позов та надання доказів, на обгрунтування заперечень, в зв"язку з чим, в судовому засіданні оголошувалася перерва. Проте, відповідачем, жодного доказу на підтвердження обставин, які викладені ним в запереченнях на позов, суду не надано. Доводи відповідача про те, що він добровільно витрачає достатньо коштів для задоволення розумних потреб дитини спростовані встановленими судом обставинами і поясненнями самого [PERSON] Понесені відповідачем у січні 2016 року витрати в сумі 800 грн на змагання дочки є додатковими витратами (ст.185 СК України) і не відносяться до щоденних витрат на утримання дитини. Показання свідка [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки вона не була постійним свідком взаємовідносин сторін, в тому числі і з питань щодо утримання дитини. Оскільки з наданих сторонами суду пояснень та наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що з січня 2016 року піклування про харчування дочки, забезпечення її засобами особистої гігієни, забезпечення умов для здобуття дитиною освіти, здійснює мати, яка також приймає і активну участь у вихованні доньки, домовленості щодо утримання неповнолітньої дочки сторонами не досягнуто, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні даного позову суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін. Згідно з матеріалами справи, [PERSON] працює продавцем у приватного підприємця [PERSON] і розмір її заробітної плати,згідно довідки про доходи протягом серпня 2015 - січня 2016 p.p. становив 1523 грн. на місяць (а.с.10). З пояснень сторін встановлено, що відповідач отримує пенсію близько 2000 грн на місяць. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобов'язаний утримувати. Беручи до уваги наведені докази, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що в даному випадку позов підлягає частковому задоволенню, а саме з [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати суд вважає необхідним покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial