Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

24 січня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного 09.07.2008 року кредитного договору №ZRCWGК0004447 ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 65534,33 доларів США на термін до 09.07.2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов'язання заданим договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі , передбаченому умовами кредитного договору. В порушення ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим відповідач станом на 08 січня 2014 року має заборгованість на загальну суму 230305,71 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 60464,79 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 42262,52 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 11259,62 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором - 105322,04 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 31,29 доларів США; штрафу (процентна складова) - 10965,45 доларів США. Посилаючись на ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №ZRCWGК0004447 від 09 липня 2008 року в розмірі 230305,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.01.2014 року складає 1840142,60 гривень. Представник позивача Терехов О.Л. у судовому засіданні підтримав позов про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, просив задовольнити позов повністю і відшкодувати з відповідача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, підтримала подані нею письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що позов є безпідставним та необгрунтованим, оскільки позивачем не надано жодних доказів в підтвердження позовних вимог, зокрема, доказів, що підтверджують надання відповідачу коштів по договору, щодо стягнення яких заявлений позов. Відповідачем [PERSON] подана до суду письмова заява про зменшення розміру неустойки, в якій зазначено, що спірною угодою передбачена потрійна відповідальність за невиконання відповідачем зобов?язань перед позивачем. Зокрема, банк в порушення вимог ст.61 Конституції України нарахував позичальнику пеню та два види штрафів, які є різновидами неустойки. Таким чином позовні вимоги про стягнення штрафів є неправомірними. Розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків, надані документи в підтвердження тяжкого матеріального становища відповідача, наявності на її утриманні трьох дітей. Посилаючись на ст.61 Конституції України, ст.ст.27, 549, 551 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів», просить зменшити розмір пені з 105322,04 доларів США до 10000 гривень, відмовити позивачу у стягненні штрафів. Вислухавши пояснення представника позивача, пердставника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав: Судом встановлено, що 09 липня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZRCWGК0004447, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 65534,33 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі !,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 липня 2018 року. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 08 січня 2014 року становить 230305,71 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 60464,79 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 42262,52 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 11259,62 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором - 105322,04 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 31,29 доларів США; штрафу (процентна складова) - 10965,45 доларів США. Нарахування пені розпочате з вересня 2008 року і з цього часу заборгованість з нарахованої пені постійно збільшується. Штрафи нараховані на час проведення розрахунку 08 січня 2014 року. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.ст.549-551 ЦК України кредитор має право на неустойку (штраф, пеню), розмір якої встановлюється договором, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав, що підтверджується копією платіжного документа «Заява на видачу готівки №7», який містить необхідні реквізити про здійснення банківської операції про зарахування коштів за кредитом на рахунок відповідача [PERSON], є підпис відповідача [PERSON] як отримувача коштів. Окрім того, укладенння вказаного кредитного договору, в тому числі надання банком грошових коштів позичальнику [PERSON] згідно умов кредитного договору, встановлено судовими рішеннями: рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2014 року, ухвалою апеляційного суду Житомирскьої області від 02 грудня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідачем [PERSON] як позичальником не виконані зобов'язання, передбачені пунктами кредитного договору щодо щомісячного погашення кредиту та щомісячної сплати процентів за використання кредитних коштів згідно з графіком, дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, сплати пені та штрафу, що призвело до виникнення заборгованості станом на 08 січня 2014 року в загальній сумі 230305,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.01.2014 рокуеквівалентно 1840142,60 гривень. Що стосується доводів відповідача про неправомірність одночасного стягнення пені і штрафів, то суд виходить з наступного. Умовами договору (п.5.1.) передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту у порядку визначеному п.8.1. кредитного договору. У той самий час, згідно з пунктом 5.4. кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, яким, зокрема, є порушення обов'язку дострокового повернення суми кредиту в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів (пункт 8.1.2.). За таких обставин доводи про те, що є неправомірним покладення на відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання не знайшли свого підтвердження. Вказані обставини, які встановлені судом, є достатніми підставами для визнання обгрунтованими позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі, визначеному позивачем. Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої пені, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення такого клопотання, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника. Враховуючи наведені відповідачкою обставини про те, що на утриманні її сім'ї знаходяться троє дітей, та зважаючи на дії банку відносно сприяння збільшення розміру неустойки та не вжиття своєчасно заходів щодо її зменшення, оскільки відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за кредитними договорами з вересня 2008 року, оскільки з цього часу нарахована пеня, а банк звернувся до суду з позовом лише у січні 2014 року, внаслідок чого пеня значно перевищила розмір збитків, а тому суд дійшов до висновку про можливість зменшення розміру пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитними договором з 105322,04 доларів США до 40000,00 доларів США. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість, що утворилася із кредитних правовідносин, за кредитним договором №ZRCWGК0004447 від 09 липня 2008 року в сумі 164983,67 доларів США (сто шістдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят три тисячі доларів США 67 центів), що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.01.2014 рокуеквівалентно 1318219,52 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 60464,79 доларів США, що еквівалентно 483113,67 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 42262,52 доларів США, що еквівалентно 337677,53 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом - 11259,62 доларів США, що еквівалентно 89964,36 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 40000,00 доларів США, що еквівалентно 319600,00 гривень, штрафу (фіксована частина) - 31,29 доларів США, що еквівалентно 250,00 гривень, штрафу (процентна складова) - 10965,45 доларів США, що еквівалентно 87613,95 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3654,00 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: partial