Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до Акціонерного товариства „Банк Фінанси та Кредит", посилаючись на порушення його прав Відповідачем. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що 15 січня 2015 року він уклав з відповідачем у відділенні № 11 в м. Миргород Договір банківського владу «Нові гроші» № 331832/291895/3-15. Предметом договору являється розміщення строкового вкладу в сумі 40000 грн. на умовах депозитного продукту строком на 3 місяці з виплатою відсотків розміром 25 % річних по закінченню строку дії Вкладу. Позивач виконав своє зобов'язання та вніс до каси банку кошти в сумі 40000 грн. Після закінчення строку дії договору, в установлений строк, позивач звернувся до установи банку із заявою про повернення суми вкладу. На свої заяви позивач не отримав позитивної відповіді, що стало підставою для звернення до суду. Окрім суми вкладу позивач у заяві виклав прохання стягнути з відповідача, на підставі ст. 625 ЦК України, 1200 грн. у якості 3 % річних за порушення умов виконання грошового зобов'язання. Під час розгляду справи по суті, представник позивача адвокат Стахурлов І.І., заявлений позов підтримав, просив задовольнити його з підстав вказаних у позовній заяві. Представник пояснив, що відповідач неправомірно відмовив [PERSON] у поверненні депозитного вкладу. Нараховані по договору проценти позивачем були отримані в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Банк Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явився. Поважності причин неявки в судове засідання представник не повідомив. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 15 січня 2015 року між Позивачем та Акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит», було укладено Договір-заява №331832/291895/3-15 про банківський влад (депозит) «Нові гроші», за умовами якого [PERSON] вніс до каси банку 40000 гривень терміном на 3 місяці з виплатою банком 25 % річних. Факт передачі позивачем коштів відповідачу на виконання умов вищезгаданого договору підтверджується меморіальним ордером № 69225685 від 15 січня 2015 року (а.с. 4). Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу ( депозиту ) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони ( вкладника ) або для неї грошову суму ( вклад ), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Виходячи із аналізу вищенаведеного законодавства, враховуючи факти, встановлені судом, АТ «Банк Фінанси та Кредит» зобов'язаний повернути позивачу, внесену останнім суму вкладу по договору, а відмова від такого повернення є неправомірною. Тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення суми вкладу ґрунтуються на законі, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі положень вказаної статті відповідач зобов'язаний виплатити позивачу 140 (сто сорок) гривень в якості відповідальності за порушення грошового зобов'язання протягом 43 днів у вигляді 3 % річних. Розрахунок : 40000 х 3 % : 364 днів х 43 днів = 140 грн.

Outcome: partial