Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений , 22.03.2005 року між нею та відповідачем, в якому народилася дочка [PERSON], [INFO] Вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося через неправомірні дії відповідача, який зловживає спиртними напоями і в присутності дочки ображав та обзивав нецензурними словами. Внаслідок даних конфліктів дочка перебуває в постійному страху, що впливає на її психічний розвиток, а з травня 2016 року вони проживають окремо, примирення є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с.9). Такі дії позивача не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності ( а.с.42). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції згідно актового запису № 49 укладено шлюб між сторонами (а.с.4), у якому народилася дочка [PERSON] 11.04.2007 р.н.(а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї через неправомірну поведінку відповідача, зловживання ним спиртними напоями та постійні конфлікти, що послужили причиною для подання позову про розірвання шлюбу. На даний час сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивача та їх дитини, шлюб існує формально, примушування до такого не допускається . Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а\~ слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~ його добровільний\~ характер. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ( ст. 56 СК ). Шлюб\~припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання\~шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу\~може бути пред'явлений одним\~із\~подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки через неправомірну поведінку відповідача їх спільне проживання суперечить як її інтересам, так і інтересам дитини, яка потребує спокою, щоденної уваги та турботи. Збереження\~ шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною\~ основою\~ шлюбу, а позивач не має намір\~ зберігати\~ шлюб\~ з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їхньої дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дочку [PERSON] залишити на проживання з матір'ю. Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного,

Outcome: approved