Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом-позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом-відповідач), третя особа -[PERSON], в якому просить: - стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з січня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 12654,00 грн.; - стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 25% частки від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, тобто не менш ніж 583,00 грн.; - стягнути заборгованість по сплаті аліментів на утримання подружжя за період з січня 2014 року по грудень 2015 року у сумі 28840,00 грн.; - стягнути аліменти на утримання позивача як колишньої дружини в розмірі 1330,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона і відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2013 року не проживає разом з нею і дитиною, матеріальної допомоги на утримання її та дитини не надає, тому звенулась з позовом про стягнення аліментів. Оскільки позивач не надавав матеріальної допомоги з січня 2014 року стягненню підлягає заборгованість по аліментам починаючи з вказаної дати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 229,66 грн., в іншій частині просив у позові відмовити через його безпідставність. Зазначив, що крім дочки [PERSON] має ще двох неповнолітніх дітей, яким надає допомогу, тому не має можливості сплачувати аліменти дружині. Третя особа -[PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КП „Жилкомсервіс" від 29.10.2013 року дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю, [PERSON] (а.с.61) Відповідно до свідоцтв про народження відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.41,42). Відповідачем надається допомога на утримання неповнолітніх дітей, докази про що були надані у судовому засіданні. Зазначена обставина не заперечувалась позивачем по справі. Третя особа [PERSON] також не заперечувала оримання допомоги на неповнолітніх [PERSON] 27.10.2000 року та [PERSON] А-М. [PERSON] відповідач у судовому засіданні зазначив, що він на даний час не працює, має нерегулярний заробіток, тому не може сплачувати аліменти у розмірі визначеному у позовних вимогах. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 400, 00 грн. щомісячно. Щодо позовних вмог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з січня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 12654,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині позовних вимог . Також суд дійшов висновку про відомову у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання подружжя за період з січня 2014 року по грудень 2015 року у сумі 28840,00 грн. через безпідставність зазначених позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення такої заборгованості. Щодо стягнення аліментів на утримання позивача як колишньої дружини в розмірі 1330,00 грн. суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 2,4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитини трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має мінливий, нестабільний дохід, що не заперечується сторонами у справі. Крім того, надає допомогу двом неповнолітнім дітям від першого шлюбу, що не заперечується позивачем та третьою особою. [PERSON] відповідач повинен буде сплачувати аліменти на неповнолітню [PERSON]А Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачу. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в цій частині позовних вимог. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 275, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial