Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить визначити, що частка [PERSON] , померлої [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку 0,1048 га, розташовану за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:024:0146 складає 40/100 часток. Визнати за ним право власності на 40/100 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1048 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:024:0146 , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Представник позивача 21 серпня 2019 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, а також просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. 12 серпня 2019 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність та до початку розгляду справи по суті позов визнала у повному обсязі. 12 серпня 2019 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та до початку розгляду справи по суті позов визнав у повному обсязі. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 1415, яка являється позивачу [PERSON] , матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] , являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, після померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яка складається з 40/100 частини житлового будинку номер [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що до складу домоволодіння, 40/100 частки якого спадкується, входить: семи кімнатний житловий будинок, позначений на платі літ. «А», загальною площею 228,1 кв.м., житловою площею 114,4 кв.м., матеріал стін - дерево, надвірні будівлі та споруди: сарай - «Б-1», сарай-«В-1», вбиральня - «б», вбиральня - «г», огорожа - «№1», огорожа - «№2», огорожа - «№3». Та земельної ділянки площею 0,1048 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером № 5610100000:01:024:0146 , яка перебуває у спільній сумісній власності трьох осіб : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . Для оформлення спадкових прав після смерті матері, [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Торкунової Тетяни Анатоліївни, і 14 листопада 2013 року було відкрито спадкову справу № 33/2013. 16 квітня 2014 року приватним нотаріусом Торкуновою Т.А. було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом, згідно якого спадщина на яку видане дане свідоцтво, складається з 40/100 частки якого спадкується, входить: семи кімнатний житловий будинок, позначений на платі літ. «А», загальною площею 228,1 кв.м., житловою площею 114,4 кв.м., матеріал стін - дерево, надвірні будівлі та споруди: сарай - «Б-1», сарай-«В-1», вбиральня - «б», вбиральня - «г», огорожа - «№1», огорожа - «№2», огорожа - «№3». Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 20605658, було проведено державну реєстрацію такого спадкового майна, за номером запису про право власності : 5380719, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 341428456101, власник [PERSON] , форма власності приватна, спільна часткова, розмір частки - 40/100. З оглянутої в судовому засіданні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Торкунової Тетяни Анатоліївни від 06 червня 2019 року індекс 152/02-31 вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на якій розташований будинок, оскільки земельна ділянка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності та частки кожного зі співвласників не виділені, у зв"язку з чим неможливо встановити склад спадкового майна. Згідно до інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», - У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Так, виходячи з того, що позивач [PERSON] , є сином померлої [PERSON] та відповідно до положень ст.1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті матері в першу чергу. Разом з тим, ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суд, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що [PERSON] успадкував після смерті матері, [PERSON] 40/100 часток домоволодіння, відповідно до положень чинного законодавства приходить до висновку, що до [PERSON] перейшло й право власності на земельну ділянку, на якій розташована вказана частка домоволодіння, а відтак позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved