Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

17 січня 2014 року державний виконавець Гапонюк А.В. звернувся до суду із поданням, в якому вказує, що відповідно до рішення суду та відкритого на підставі цього рішення виконавчого провадження [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. На виклик в державну виконавчу службу 23 жовтня 2013 року [PERSON] не прибув, причини неявки не повідомив. Неявка в виконавчу службу, наявність боргу із аліментів на суму 9200 грн. свідчить про ухилення боржника від виконання виконавчого документа З метою примусу до виконання рішення суду виконавець вважає, що одним із заходів може бути тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України. В судове засідання керівник державної виконавчої служби подала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, подання підтримує. Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно не підлягає до задоволення. В суді встановлено, що на підставі виконавчого листа [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Виконавче провадження відкрито у відділі державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції 21 січня 2010 року. Борг [PERSON] з аліментів за період з 30 листопада 2009 року по 01 жовтня 2013 року становить 9200 грн. Відповідно до п. 18 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. З об'єктивної сторони ухилення від виконання зобов'язань позначає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею обов'язків, покладених судовим рішенням. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду. Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані договірні невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язання. На підтвердження своїх доводів державний виконавець надав постанову про відкриття провадження, розрахунок заборгованості, акт про відсутність майна в [PERSON] за місцем його проживання. Відповідно до положення ч. 2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Надані державним виконавцем суду докази не підтверджують про повідомлення боржника щодо відкриття виконавчого провадження, відсутні відомості про обізнаність останнього щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків добровільного виконання таких зобов'язань. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає подання необґрунтованим, оскільки не надано суду доказів про те, що [PERSON] умисно не виконує рішення суду.

Outcome: dismissed