Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2014 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб їх існує формально, через конфлікти та суперечки вони перестали спільно проживати. З моменту припинення шлюбних відносин, їх син проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає жодної участі в утриманні та вихованні сина, який потребує значних коштів для нормального розвитку організму. Окрім цього їх син переніс хворобу на кишкову інфекцію, в з"в'язку з чим тепер йому потрібні кошти для повної реабілітації після перенесеної хвороби. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити, розірвати їх шлюб та стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Представнки позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали та дали пояснення аналогічні за змістом фабулі позовної заяви. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно. Він добровільно, ще до звернення позивачки з позовом до суду, давав їй кошти в сумі 300 грн. на утримання сина, часто спілкувався та спілкується з ним, дбає про нього. На розлучення згідний. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача. Вважає, що з відповідача можливо стягувати аліменти в частці від до ходу, оскільки він працює та має стабільний заробіток. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2014 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO], батьком якого є відповідач і який проживає з позивачкою. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд оцінює усі докази, що є у справі, у їх сукупності, та вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, доказів цьому відповідач не представив, а тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його сина [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В інших випадках аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) та згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є малолітня дитина, та наявні відомості про її доходи, а також те, що відповідач працездатна особа, не має осіб на утриманні, визнає частково позов, зокрема те, що аліменти можливо стягувати з нього у сумі 1000 грн. , окрім цього він добровільно надавав кошти в сумі 300 грн.Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Суд вважає аліменти в сумі 1200 грн. такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 24.01.2017 року , тому суд має підстави для стягнення аліментів із цієї дати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягають стягнення судових витрат в сумі 640 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України, суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: partial