Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

12.11.2015 року позивач \~ звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 3, 67 га , розташовану на території Щорсівської сільської ради Коростенського району, яка на підставі державного акту про право власності належала його матері [PERSON], яка померла 27.08.1995 року. 13.06.2016 року позивач, в порядку ст.31 ЦПК України, подав нову позовну заяву в якій зазначив, що 27.08.1995 року померла його мати [PERSON]. Спадщина після смерті матері у вигляді житлового будинку №14 з надвірними будівлями по вул. Броварській в с.Щорсівка Коростенського району була прийнята його братом [PERSON], що стверджується рішенням суду у справі №2-1429/96. Він після смерті брата прийняв спадщину у вигляді вищевказаного будинку, що стверджується рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014 року. На даний час він не може реалізувати право на спадкування земельної ділянки розміром 3, 67 га , розташовану на території Щорсівської сільської ради Коростенського району, яка на підставі державного акту про право власності належала його матері [PERSON], а після її смерті перейшла в управління та володіння [PERSON]. Рішенням суду просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді земельної ділянки розміром 3, 67 , яка на підставі державного акта на право власності належала [PERSON], яка померла 27.08.1995 року та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності, у зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що \~27.08.1995 року в с.Щорсівка Коростенського району померла [PERSON] \~ (свідоцтво про смерть \~ серії \~ І ТП \~ № 027661, видане 28.08.1995 року). Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 5.09.1996 року встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] у вигляді домоволодіння, розташованого в с.Щорсівка, Коростенського району та визнано за ним право власності на зазначене спадкове майно. На підставі \~ державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №139281 виданого 01.09.2004 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 3, 67 га на території Щорсівської сільської ради , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності даного державного акту [PERSON] встановлено рішенням Коростенського міськрайонного суду від 03.03.2016 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина також на \~вищевказане нерухоме майно. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо \~ він фактично \~ вступив \~ в управління \~ або \~ володіння \~ спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт прийняття спадкодавцем позивача спадщини після смерті [PERSON] встановлено рішенням суду від 5.09.1996 року. Особа, яка прийняла частину спадкового майна вважається такою, що прийняла все спадкове майно. Незважаючи на не отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадкове майно у виді земельної ділянки останній вважається таким, що її прийняв, тому встановлення факту прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки [PERSON] після смерті [PERSON] не підлягає розгляду в судовому порядку, отже вимога про встановлення вказаного факту задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судом рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 15.10.2013 року [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем по закону другої черги. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок №14 з надвірними будівлями та спорудами в с.Щорсівка Коростенського району Житомирської області в порядку спадкування за законом. Зміст даного рішення, а саме його мотивувальна частина, містить інформацію про те, що вказане спадкове майно успадкована після смерті брата позивача [PERSON] Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З листа нотаріуса №258/02-17 від 26.03.2014 року слідує, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 3, 67 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Щорсівської сільської ради Коростенського району, державний акт на право власності на яку, серії ЖТ №139281 виданий [PERSON], не може бути видане оскільки вказаний державний акт про право власності на земельну ділянку виданий 01.09.2004 року, тобто після смерті [PERSON], а отже не може входити до складу спадщини. Лист нотаріуса №201/02-17 від 14.03.2014 року містить відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON]. Враховуючи, що право власності на спадкове майно, з приводу якого порушено даний спір, підтверджене належним правовстановлюючим документом державним актом про право власності на земельну ділянку, даний документ ніким не оспорений та не скасований, прийняття частини спадщини спадкодавцем позивача свідчить про прийняття спадщини в цілому, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищевказану земельну ділянку. На підставі наведеного,

Outcome: approved