Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення завданих збитків, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в розмірі 118284,21 гривень, з яких : збитки завдані як власнику КТЗ Volkswagen Caddy станом на 25.06.2020 року в сумі 83969,39 гривень, збитки по виготовленню висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчої експертизи № 2882/20-27 від 21.07.2020 року в сумі 4314,82 грн. та 30000,00 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач являється власником автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер [NUMBER] . 25.06.2020 року о 17.05 год. відповідач рухаючись на дорозі Н-23, Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, 5км+9 км 400 м, керуючи транспортним засобом Renault Logan державний номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, а також особливості вантажу та стан транспортного засобу та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.07.2020 року, відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчої експертизи № 2882/20-27 від 21.07.2020 року, складеного експертом КНДІСЕ Кропивницького відділення Гончар В.В. Ринкова вартість КТЗ Volkswagen Caddy на 26.06.2020 року складає 170656,35 гривень. Вартість відновлюваного ремонті на 21.07.2020 року складає: 243208, 41 гривень. Частково завданий збиток в сумі 86686,96 гривень 25.09.2020 року відшкодований страховою компанією ПрАТ «УПСК», отже розмір збитків складає 83969,39 гривень. Крім того, для відновлення свого порушеного права позивач вимушений був звернутись до експертної установи. За послуги експерта сплачено 4314,82 гривень, та вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як особи визнаної винною у вчиненні ДТП. В результаті протиправних дій відповідача відносно майна позивача, останній отримав сильні душевні страждання, весь час його не полишає думка, що він міг би в результаті ДТП попасти під удар авто та загинути. Після ДТП у нього виник страх перед водінням автомобіля, який від по сьогоднішній день намагається подолати. В нього порушився сон, почали турбувати болі у серці. Протиправні дії позивача змінили його звичайний ритм життя. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Правом надати відзив відповідач не скористався. Однак з клопотання про витребування письмових доказів вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову, і зазначає що, відповідно до висновку експерта № 2882/20-27 від 21.07.2020 року, який долучено до позовної заяви, визначена вартість матеріального збитку позивача, яка оцінюється 170656,35 гривень, а залишкова вартість автомобіля Volkswagen Caddy відсутня, тобто вважає, що позов має бути зменшений на суму залишкової вартості транспортного засобу. Третя особа в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву відповідно до якої не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, відповідно до наданих позивачем матеріалів, наступне. Відповідно до постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2020 року, 25.06.2020 року о 17.05 год. [PERSON] по автомобільній дорозі Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, 5км+9 км 400 м, керуючи транспортним засобом Renault Logan державний номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, а також особливості вантажу та стан транспортного засобу та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до Висновку експерта від 21.07.2020 року № 2882/20-27, ринкова вартість КТЗ Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] станом на 25.06.2020 року складає: 170656, 35 гривень. Вартість відновлюваного ремонту КТЗ Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] , станом на 21.07.2020 року складає: 243208,41 гривень. Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 25.06.2020 року складає: 170656, 35 гривень. Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 14.07.2020 року, пошкодження автомобілю Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER] складено дефектну відомість зовнішнього огляду автомобіля. Відповідно до Довідки АТ КБ «Приват Банк» від 15.02.2021 року, збиток у розмірі 86686,96 гривень відшкодовано страховою компанією ПрАТ «УПСК». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 32.1. статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на загальних правилах, встановлених ЦК України. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Великою Палатою Верховного Суду було надано такі роз`яснення. Так, Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в результаті протиправних дій відповідача відносно майна позивача, завдана шкода відшкодовується повністю, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, твердження представника відповідача, щодо зменшення суми позову, не може бути розглянуто, оскільки дана вимога не розглядалась в рамках даної цивільної справи та не може бути вирішено без участі страхової компанії, як сторони у справі. Також позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі:- 30000,00 грн. Згідно з ч. 1, ч.3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п.4 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які зумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності. Отже, спричинення моральної шкоди позивачу має своє підтвердження в тому, що в результаті ДТП водій [PERSON] отримав сильні душевні страждання, що призвело до порушення його життєвих зв`язків. Крім того він був позбавлений можливості вести звичайний ритм життя, оскільки не може подолати страх перед водінням автомобіля. А тому з урахуванням вимог справедливості, виваженості та розумності, суд приходить до висновку, що моральна шкода позивачу має бути задоволена у розмірі 20000,00 гривень. За таких обставин, зваживши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення завданих збитків, слід задовольнити частково. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує ким були понесені відповідні судові витрати, а тому збитки за виготовлення висновку авто товарознавчої експертизи необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial