Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 23 серпня 2011 року сторони уклали договір, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти на придбання майна у розмірі 4050грн. терміном на вісім місяців, за умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, винагороду, комісію, зазначену у заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка" Стандарт) - далі (Умови). Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами у період з 23 по 28 числа кожного місяця у сумі 615грн.83коп. На порушення умов вказаного договору, відповідач кредит не погасив і станом на 08 квітня 2014 року має заборгованість у розмірі 28815грн.27коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4050грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1грн.93коп.; по комісії за користування кредитом - 874грн.80коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором - 22040грн.19коп.; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1348грн.35коп. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст.526,527, 530, 1054 ЦК України, позивач просив суд про задоволення позову. У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просила суд справу розглядати за її відсутності. Позовну заяву підтримала повністю, просила суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, судовий збір у сумі 243грн.60коп. та 220грн. витрат за розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу. надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 23 серпня 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк" з одного боку та [PERSON]. з іншого боку уклали кредитний договір, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти на придбання майна у розмірі 4050грн. терміном на вісім місяців, за умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, винагороду, комісію, зазначену у заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка" Стандарт). Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами у період з 23 по 28 числа кожного місяця у сумі 615грн.83коп. Пунктами 3.2.2, 3.2.3,3.2.4, 3.2.9, 5.1,5.3 Умов (а.с.10-22), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідач ознайомлений та не надав будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом, а також оплатити винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних Умов, повністю повернути кредит до дати, зазначеної у заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. При порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та Умовами, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.23), станом на 08 квітня 2014 року становить 28815грн.27коп. і складається із: заборгованості за кредитом -4050грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1грн.93коп.; по комісії за користування кредитом - 874грн.80коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором -22040грн.19коп.; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1348грн.35коп. - штраф (процентна складова). Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі - 243грн.60коп. та 220грн. витрат за розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя».

Outcome: approved