Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

21.01.2019 року позивач звернувся до\~ суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, місце проживання неповнолітньої дитини визначити з матір'ю. Свої вимоги мотивує тим, що тривалий час вони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Намагання відновити сім'ю позитивних результатів не дало.Вказує, що їх шлюб остаточно припинив існування, а тому звернувся до суду з даним позовом. 30.01.2019 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі за даним позовом відкрито, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Сторони у підготовче судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; у письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти розірвання шлюбу, просила прізвище залишити без змін. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 14 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 401, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.5/.\~ Дошлюбне прізвище\~відповідача [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитини : [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та в письмових заява до суду, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітньої дочки Аліни суд визначає з її матір'ю, про що у сторін спору не виникло ( ст. 160 СК України). Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, суд, вирішуючи питання судових витрат у справі, стягує судовий збір з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved