Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

08 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] Нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на вказаний будинок так як право власності на нього зареєстроване у 2000 році, а тому реєстрація в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутня. Діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на її користь. Просить визнати за нею право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що за життя її чоловік [PERSON] не отримав на руки Витягу про реєстрацію права власності на спадковий будинок, право власності на який зареєстрований в КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 вересня 2000 року, а тому в даний час вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав про що подав до суду відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено, стверджено свідоцтвами про одруження та про смерть (а.с. а.с. 4, 6), що [INFO] після смерті чоловіка позивачки [PERSON], відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок по [ADDRESS]. Належність вказаного нерухомого майна померлому стверджено технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с. 7-9). У відповідності до вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України, позивачка, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 цього Кодексу, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вбачається із довідки Львівського комунального підприємства «Левандівка» від 15 листопада 2010 року № 1731 (а.с. 28), та подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини (а.с. 26), вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка у виді належного йому за життя згаданого будинковолодіння. Діти позивачки [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, подали заяви нотаріусу про відмову від спадщини на користь позивачки (а.с. а.с. 35, 37). Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 11 вересня 2014 року (а.с. а.с. 23, 24), тому позивачка оформити право власності на спадкове нерухоме майно у нотаріуса не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивачку слід визнати власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. З відповідача суд судових витрат не стягує, оскільки позов ним не оспорюється.

Outcome: approved