Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

07 березня 2014 року позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]., померлої [INFO] року, право власності на: житловий будинок під літ. «А-1», розміром 10.06 х 7.11 м; прибудову до будинку літ. «а», розміром 4.15 х 2.40 м; літню кухню літ. «В», розміром 3.03 x 3.87 м; погріб літ. «Д»; криницю № 1; ганок, що знаходяться по [ADDRESS] Свій позов позивачка мотивує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями по [ADDRESS] Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - село Глушки Корсунь - Шевченківського району Черкаської області. Спадкодавець залишив заповіт, вчинений нею 25 грудня 2000 року, посвідчений 25 грудня 2000 року секретарем виконкому Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, реєстр № 32, яким заповідала все своє майно позивачці [PERSON]. Цей заповіт не змінний і не скасований. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори, де 30 травня 2007 року було заведено спадкову справу № 345, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42518422, виданим [PERSON] 30. 05. 2007 року, вказаною нотаріальною конторою. Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала повністю та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, за підписом Кошмаківського сільського голови до суду направлено письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує та просить суд справу розглядати у відсутність представника відповідача. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: завідувач Корсунь - Шевченківської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але до суду направлено письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що будь - яких заперечень по позову не має та просить суд справу розглядати у її відсутність. Суд вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення в силу наступного. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] року померла мати позивачки -[PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями по [ADDRESS] Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - с. Глушки Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується даними довідки №141, виданої Кошмаківською сільською радою від 24 лютого 2014 р. Спадкодавець залишила заповіт, вчиненений нею 26 грудня 2000 року, посвідчений 26 грудня 2000 року Конощук Н.Л., секретарем Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, реєстр. № 100, яким заповідає все своє майно позивачці [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і прийняла спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори, де 30 травня 2007 року було заведено спадкову справу № 345, що підтверджується даними у Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42518422, виданим 30 травня 2007 року Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою. Інші спадкоємці спадщину після смерті спадкодаця не приймали, що підтверджується довідкою № 517/ 01- 16, виданою позивачці Корсунь - Шевченківської державної нотаріальної контори. 13 вересня 2007 року Корсунь - Шевченківською державною нотаріальною конторою позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті її матері [PERSON] що підтверджується даними, які містяться у свідоцтві про право на спадщину за заповітом по спадковій справі № 345, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-2537. Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] який належав на праві власності гр. [PERSON], в зв'язку із відсутністю документа, який засвідчує право власності на вказаний будинок. У зв"язку з відсутністю правовстановлюючого докумета винесена постанова державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 03. 03. 2014 р. Враховуючи судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, суд, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно повинен керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26. Відповідно до п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селиш (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно даних погосподарських книг по Кошмаківській сільській раді вказаний будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] збудований в 1971 році, відповідно до записів погосподарської книги за 1991-1995 роки і обліковується за гр. [PERSON], а відповідно до записів погосподарської книги за 2001-207 роки обліковувався за нею і на день її смерті ,тобто на [INFO] року, що підтверджується даними довідки № 140, виданої Кошмаківською сільською радою від 24 лютого 2014 р. Земельна ділянка розміром 0.43 га по [ADDRESS], на якій розміщений вищевказаний будинок, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення про приватизацію земельної ділянки, що підтверджується даними довідки № 140, виданої Кошмаківською сільською радою від 24 лютого 2014 року. Згідно даних технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] виданим 12 лютого 2014 року Черкаським об'єднаним бюро технічної інвентаризації, по [ADDRESS] знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок А - 1, збудований в 1971 році; погріб з шийкою Д, збудований в 1971 році; прибудова а , збудована в 1976 році; літня кухня В , збудована в 1982 році; сарай Б, збудований в 1971 році; убиральня Г, збудована в 1982 році; колодязь питний, збудований в 1976 році; ганок, збудований в 1976 році. На підтвердження своїх вимог позивачкою суду надані наступні документи: висновок відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства та будівництва Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації Черкаської області, згідно якого будівництво житлового будинку, прибудови до будинку, літньої кухні з прибудовою, сараю для палива, погребу, вбиральні, криниці здійснювалося до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці площею 0.43 га, яка передана безкоштовно у приватну власність померлій [PERSON], згідно витягу з рішення виконавчого комітету сільської ради № 09 від 18.04.1994 р., цільове призначення якого - для ведення особистого селянського господарства. На земельній ділянці побудовані споруди: житловий будинок розміром 10.94x6.28 м; прибудова до будинку розміром 4.56x2.20 м; літня кухня розміром 3.86х6.28 м; прибудова до кухні розміром 3.86x1.88 м; сарай для зберігання кормів розміром 4.73x9.11 м; вбиральня, погріб, криниця - будівлі побудовані з дотриманням містобудівних норм, відповідають містобудівним та планувальним вимогам, а саме ДБН 360-92**. Крім цього на земельній ділянці побудовані: сарай для палива , розміром 3.93 x 6.53 м; вбиральня - споруди збудовані з порушенням будівельних норм, зокрема п.3.30, п.3.31 ДБН 360-92**, не відповідає містобудівним та планувальним вимогам. Відповідно до висновку № 44 санітарно-епідеміологічної експертизи щодо відповідності земельної ділянки Санітарним вимогам, згідно якого будівництво таких споруд, як житловий будинок розміром 10.06х7.11 м, прибудова до будинку(веранда) розміром 2.40x4.15 м, літня кухня розміром 3.87x3.03 м, сарай для палива розміром 6.53x3.93 м, погріб 21 куб, вбиральня, , криниця, побудовані самочинно з дотриманням вимог п.7.10 «Санітарних правил планування та забудови населених пунктів» № 17 від 19.06.1996 р. та містобудівних норм (ДБН 360-92 п.3.26, п. 3.30). Відповідно до висновку Корсунь - Шевченківського PC У ДСНС України у Черкаській області № 64 від 24.02.2014 р., яким погоджено розміщення будівель [ADDRESS], як таких, що відповідають вимогам пожежної безпеки. Таким чином, будівництво вказаного будинку відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1971 році, надвірних споруд - у 1982 році, тобто спірний будинок з надвірними спорудами збудований до серпня 1991 року, знаходиться в сільській місцевості, спадкодавець [PERSON] за свого життя був власником спірного будинку, а її право власності було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства,тобо у погосподарській книзі сільської ради. Оскільки спадкодавець померла [INFO] року, до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК України 2004 року. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. А тому, оскільки позивачка внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Суд, розглядаючи даний спір на підставі вказаних нормативних актів, та в сукупності з доказами, наданими позивачкою, з урахуванням того, що позивачка вказану спадщину прийняла, інших спадкоємців немає, що даний будинок на підставі вищевказаних записів по господарських книг належав померлій [PERSON] і відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1971 році, знаходиться у сільській місцевості, що право власності померлої на даний будинок було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства, а саме: в по господарській книзі сільської ради, то є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Задовольняючи позов, суд залишає за позивачкою сплачений нею судовий збір по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час судового розгляду справи відповідач не заперечував проти його задоволення і згідно наданих доказів прав позивачки не порушував.

Outcome: approved