Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Глухівському районі Шакотьку В.П. на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0152995 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Чапаєва за № 995 від 03.10.1996. Розмір земельної частки (паю) складав 3,34 умовних кадастрових гектар. Ще за життя батька, зазначений сертифікат був втрачений. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 30 березня 2021 року вона звернулась до нотаріуса, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай). У судове засідання позивач не з`явилася, але нею надіслано заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Представник відповідача - Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання також не з`явився, при цьому ним подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що Березівська сільська рада не заперечуватиме проти позову [PERSON] у випадку надання нею доказів прийняття спадщини. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного. Як встановлено, [INFO] в селі Слоут Глухівського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої Березівською сільською радою Глухівського району Сумської області 11.02.2020 за вих. № 03-04/2/122, дійсно разом з померлим [INFO] [PERSON] на час його смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] , ніхто не проживав та не був зареєстрований; заповіти від імені померлого [PERSON] . Слоутською сільською радою не посвідчувалися (а.с.8). З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Березівською сільською радою Глухівського району Сумської області 11.02.2020 за вих. № 03-04/2/123 вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 12.03.1980 по день смерті (а.с.8). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64155354 від 30.03.2021 підтверджується, що від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.12). З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64155330 від 30.03.2021 вбачається, що відносно майна [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 853250, видані свідоцтва про право на спадщину під № 46115234 від 24.12.2008 та під № 46115242 від 24.12.2008 (а.с.13). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64744816 від 18.05.2021 свідоцтво про право на спадщину № 46115234 відносно майна спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , видано [INFO] спадкоємиці [PERSON] . Згідно повідомлення Глухівської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального Управління Юстиції (м. Суми) № 183/02-14 від 18.05.2021, в Глухівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 18/1998 від 22 січня 1998 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на підставі заяви, поданої [PERSON] та видані свідоцтва про право на спадщину 22.01.1998 за р. № 130-132 та 24.12.2008 за р. № 3833. Статтею 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст. 548, 549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина визнається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження від 12.009.1949, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Факт зміни прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 27.06.1972 (а.с.7). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 30.03.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) (а.с.10). Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 „Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно повідомлення відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.03.2021 за вих. № 129/133-21, [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0152995 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Чапаєва за № 995 від 03.10.1996. Розмір земельної частки (паю) складав 3,34 умовних кадастрових гектар. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість даної земельної ділянки (паю), станом на 01.01.1997 складає 17706 грн. (а.с.11). Таким чином, судом встановлено, що померлому [INFO] [PERSON] , дійсно за життя згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0152995, належало право на земельну частку (пай) розміром 3,34 умовних кадастрових гектар. Однак, вказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті «Глухівщина» в № 14 від 09.04.2021 було опубліковане відповідне оголошення (а.с.23), і відновити його в передбаченому законом поряду неможливо. Через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, що складається з вищевказаної земельної частки (паю), який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. Оскільки судом встановлено, що батьку позивача [PERSON] , дійсно на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0152995, належала земельна частка (пай) розміром 3,34 умовних кадастрових гектара, а позивач є єдиною спадкоємицею даного майна за законом та прийняла спадщину після смерті батька, так як у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, та частково оформила спадкове майно, що належало померлому батьку, то за таких обставин суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай), що належала її померлому батьку, [PERSON] , а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved