Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

11.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та коштів на своє утримання, в якому зазначила, що з 2013 року вони з відповідачем проживали в фактичних шлюбних відносинах. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], яка на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 24.02.2015 року вони зареєстрували шлюб виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. На даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. В даний час вони не проживають однією сім`єю, відповідач добровільно допомоги не надає, він фізично здоровий, інших виплат по виконавчих документах у нього немає. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 700грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнути понесені нею судові витрати. Крім того, позивачка просила стягнути кошти на її утримання до досягнення дочкою трьох років в розмірі 400грн. щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Інших доходів немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини до 400грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та повністю підтримала позовні вимоги в частині стягнення коштів на своє утримання, до досягнення донькою трьох років в сумі 400грн. щомісячно. Просила розглянути справу в її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 400грн. визнає повністю, просить розглянути справу в його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.02.2015 року підтверджено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2015 року(а.с.4). Відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.03.2015 року відділом ДРАЦС РС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області(а.с.5). Згідно довідки №423 від 11.04.2016 року, виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району [PERSON], [INFO], на її утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO].(а.с.6). При визначені розміру аліментів суд враховує обставини, відповідно до ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Зміст ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позиції сторін, суд вважає, що відповідач як батько дитини зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно кошти на утримання своїй дружині не надає. Тому суд вважає, що кошти на утримання неповнолітньої дитини(аліменти) необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки - у розмірі 400грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.180,182,184,191 СК України. Позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення дочкою трьох років. Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину та дружину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трьохрічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов"язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, не є інвалідом, стягнень по виконавчих документах в нього немає, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, враховуючи думку відповідача, суд вважає, що необхідно задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 400грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 80, 84, 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551грн. 20 коп.

Outcome: approved