Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

24.03.2017 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації з позовом до Чернігівської міської ради та [PERSON] і просив визнати незаконним та скасувати пункт 339.178 рішення 17 сесії 4 скликання Чернігівської міської ради від 08.09.2005 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0, 06 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.11.2005 року, виданий на ім»я [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 06 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер [NUMBER]), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 6043; стягнути судові витрати. Мотивуючи вимоги наступним: рішенням 17 сесії 4 скликання Чернігівської міської ради від 08.09.2005 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,06 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі вказаного рішення, [PERSON] отриманий та 28.11.2005 року зареєстрований державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії [NUMBER] у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 6043 та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Вказують, що так як зазначена земельна ділянка входить до території археологічної пам'ятки, тобто є землями історико-культурного призначення, тому передача у власність відбулася з грубими порушеннями законодавства, оскільки здійснювалася без погодження відповідних органів охорони культурної спадщини. Вказують, що наказом Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 16.01.2014 року №3 вказана вище земельна ділянка включена до Переліку пам»яток археології Чернігівської області, що підлягають занесенню до Державного реєстру нерухомих пам»яток України. З метою захисту об'єктів археології, надання земельних ділянок в межах пам'яток археології здійснюється за погодженням з відповідними органами охорони культурної спадщини. Вказує, що технічна документація із землеустрою з органом охорони культурної спадщини не погоджувалась, останнім висновок на ім»я [PERSON] не видавався. Вказують, що надання у власність громадянам земельних ділянок має відбуватися на підставі розробленого та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на підставі технічної документації, що є різними видами документації із землеустрою. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові (а.с. 2-8). Представник Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнав та надав суду письмові пояснення. (а.с.51-59). Представник відповідача Чернігівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача, представника відповідача, представника відповідача Чернігівської міської ради, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок та земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]), які розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 13-16, 25-34) На замовлення [PERSON] ПП «Аксіома» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. (а.с. 13-28). У відповідності до ст.ст.14, 19 Конституції України право власності на землю громадянами набувається виключно відповідно до закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 08.09.2005 року п.339.178 рішення 17 сесії 4 скликання Чернігівської міської ради передано у власність безоплатно [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,06 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11). На підставі цього рішення Чернігівської міської ради від 08.09.2005 року, виготовлено та 28.11.2005 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 06 га, цільове призначення земельної ділянки -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа, адресованого Чернігівській місцевій прокуратурі, від 01.12.2016 року № 15-3270/8 Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, по результатах якої виявлено порушення вимог земельного законодавства, про що було проінформовано. (а.с.35-36). Також встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS], розташована на території пам'ятки археології місцевого значення ІІІ-V, XI-XІІІ ст. поселення «Гора» (охоронний номер № 1848), паспортизована, взята під державну охорону і облік рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 17.11.1980 № 551, в охоронній археологічній зоні №2 та включена до Переліку пам»яток археології Чернігівської області, що підлягають занесенню до Державного реєстру нерухомих пам»яток України. (а.с. 19,60-70). Доводів представника відповідача щодо недоведеності вищезгаданих обставин, суд не приймає до уваги, оскільки місцезнаходження спірної земельної ділянки на території пам»ятки археології підтверджується наявними матеріалами справи, які суд вважає належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що вказана територія є об'єктом культурної спадщини в розумінні ст.ст. 53, 150 ЗК України, ст.1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" і належить до земель державної власності в розумінні ч.4 ст.84 Земельного Кодексу України. Як визначено ст. 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини", археологічна пам»ятка і земельні ділянки, на яких розташовані пам»ятки (об»єкти) археології повинні перебувати виключно у державній власності. У відповідності до ч. 9 ст. 6 та ч. 3 ст. 32, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), земляні та будівельні роботи в охоронній археологічній зоні повинні проводитись на підставі погодженої з органом охорони культурної спадщини проектної документації, після охоронних археологічних досліджень. Проте, як встановлено судом так і визнається самими сторонами по справі, надання спірної земельної ділянки було проведено без погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини. Також, відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (у редакції на час прийняття оскаржуваного рішення ради) обов»язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико - культурного призначення. Проте, державна землевпорядна експертиза щодо відведення земельної ділянки не проводилась, що не спростовувалося самим представником відповідача в судовому засіданні. Таким чином, спірна земельна ділянка надана [PERSON] у власність Чернігівською міською радою з порушенням вимог Земельного кодексу України, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», ст. 14,17,32,37 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відповідно до ст.1 Закону України „Про охорону культурної спадщини" спірна земельна ділянка є об'єктом культурної спадщини і належить до земель державної власності відповідно до ч.4 ст.84 Земельного кодексу України. З огляду на викладене, рішення 17 сесії 4 скликання Чернігівської міської ради від 08.09.2005 року прийнято з порушенням вимог ч.4 ст.84 та ст.118 ЗК України, оскільки земельна ділянка по [ADDRESS] розташована у межах пам'ятки археології значення ІІІ-V, XI-XІІІ ст. поселення «Гора» (охоронний номер № 1848) та може перебувати виключно у державній власності. Крім того, сукупність обставин справи та наявних у справі доказів приводить суд до переконання, що у цій конкретній справі втручання у здійснення права власності є виправданим і у повній мірі відповідає суспільним інтересам як таке, що спрямоване на захист від незворотного та цілком ймовірного знищення об»єкта культурної та археологічної спадщини внаслідок здійснення власником земельної ділянки будівельних та земляних робіт без проведених належних археологічних досліджень пам»ятки. Враховуючи те, що і Чернігівській місцевій прокуратурі, і Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації стало відомо про вказані обставини даної справи лише після 25.11.2016 року, тобто з відповідного листа Чернігівської міської ради, суд не вважає пропущеною позовну давність (а.с.9). Також, не заслуговують на увагу і інші доводи відповідача, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують зроблених судом висновків. На підставі вищевикладеного, враховуючи доведеність знаходження спірної земельної ділянки у межах пам'ятки археології значення ІІІ-V, XI-XІІІ ст. поселення «Гора» (охоронний номер № 1848), та яка може перебувати виключно у державній власності, суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до Чернігівської міської ради, [PERSON] необхідно задовольнити та визнати незаконним та скасувати пункт 339.178 рішення 17 сесії 4 скликання Чернігівської міської ради від 08.09.2005 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0, 06 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.11.2005 року, виданий на ім»я [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 06 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер [NUMBER]), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 6043. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь прокуратури Чернігівської області підлягають стягненню судові витрати в сумі по 1600 грн. 00 коп. з кожного. (а.с. 1) Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглянув дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. На підставі наведеного та

Outcome: approved