Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, однак позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса у зв`язку з тим, що не знав про наявність спадкового майна. У підготовчому судовому засіданні позивач відсутній в позовній заяві просить справу розглянути без його участі. У підготовчому судовому засіданні представник Сновської міської ради відсутній, в матеріалах справи є заява відповідно до якої міська рада не заперечує проти задоволення позову (визнає позов) та просить суд розглянути справу без участі представника міської ради. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.9,10). На день смерті спадкодавець була зареєстрована та проживала одна (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 59576617 від 25.02.2020 року встановлено, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім"я [PERSON] ( а.с. 12). В установлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори у зв`язку з тим, що не знав про наявність спадкового майна. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved