Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати договір довічного утримання від 28 грудня 2004 року, укладений між ним та [PERSON] В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що він будучи особою похилогого віку 28.12.2004 року уклав з [PERSON] договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської облаті. За умовами вказаного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача, забезпечувати його харчуванням, одягом, необхідною допомогою, зберігати в його безкоштовному користуванні будинок з надвірними будовами. В свою чергу [PERSON] передав їй у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Піщанка Красноградського району по вулиці Пушкіна, 126. Свої зобов'язання за договором [PERSON] не виконувала, у зв'язку з тим, що часто хворіла і постійно проживає в м.Харкові, що позбавляло її можливості в повній мірі виконувати умови укладеного договору довічного утримання. В судове засідання представник позивача [PERSON] не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа, Красноградська державна нотаріальна контора Харківської області направила до суду заяву, про слухання справи за відсутності їх представника. За даних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, захисту майнових прав та інтересів позивача суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Суд, враховуючи позицію сторін по справі та визнання відповідачем позову, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності , яке видано виконкомом Піщанської сільської ради Красноградського району 02.12.1988 року, був власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в с.Піщанка Красноградського району вулиця Пушкіна, 126. На моменту укладення договору довічного утримння 28.12.2004 року, позивач був особою похилого віку, 75 років, що підтверджується копією паспорту, а тому потребував сторонньої допомоги. За даних обставин 28.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори [PERSON], 28 грудня 2004 року. Зареєстровано в реєстрі за № 2-2553. За умовами п.1 договору позивач передав у власність [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будовами, що розташований в с.Піщанка Красноградського району по вулиці Пушкіна, 126. Згідно п.3 договору [PERSON] зобов'язалась довічно утримувати [PERSON], матеріально забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом і необхідною допомогою, зберігати в його безкоштовному користуванні згаданий жилий будинок. В пункті 4 договору, матеріальне забезпечення, яке повинно надаватися відповідачем [PERSON], визначено сторонами у сумі мінімальної пенсії на місяць. Підставою для звернення позивача до суду стало виникнення між сторонами спору з приводу неналежного виконання відповідачем зобов"язань за договором довічного утримання, укладеним 28.12.2004 року, який станом на теперішній час є чинним. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено в ст.744 ЦК України, за договором\~довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру\~або їх частину, інше нерухоме майно\~або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно із п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п.5 договору, а саме за зверненням однієї зі сторін в судовому порядку у випадку невиконання набувачем своїх обов'язків. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем обставин невиконання умов договору, а відтак і визнання позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про доведеність обставин невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання від 28.12.2004 року, укладеного з [PERSON], а тому пред'явлений останнім позов про розірвання договору підлягає задоволенню.

Outcome: approved