Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому його племінниця [PERSON] зберігає реєстрацію, хоча із грудня 2012 року в будинку не проживає. Оскільки збереження реєстрації відповідачки у будинку позбавляє його можливості розпорядитися ним, просить визнати [PERSON] втратившою право на користування цим житлом із зняттям з реєстрації. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, хоч була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, що дає суду підстави зі згоди позивача у відповідності зі ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи також в судове засідання не з'явився, але від завідувача Старосамбірським РС ГУ ДМС у Львівській області Піхоцького І.М. поступила заява з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] до [PERSON] у відсутності представника сектору. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів: У відповідності зі ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України - дружина наймача, їх діти і батьки, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України член сім'ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців. Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с.5) вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Із долучених до справи документів (а.с.6-10) вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], перебувала у шлюбі із [PERSON], у зв'язку з чим поселилася та була зареєстрована у житловому будинку [PERSON] [ADDRESS] 08.06.2010 року. Проте у жовтні 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з того часу [PERSON] у селі Буньковичі не появлялася, хоч зберігає реєстрацію у згаданому будинку. Таким чином, цими достовірними доказами у суді встановлено, що відповідач більше року за місцем реєстрації - у житловому будинку [PERSON] [ADDRESS] не проживає, отже її слід вважати втратившою право на користування цим жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації через Старосамбірський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, а у відповідності до вимог ст.14 ЦПК України таке рішення суду є обов'язковим для виконання. А тому,

Outcome: approved