Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, вимоги за яким в подальшому уточнила заявою від 28.12.2017 р. до [PERSON], [PERSON] про визначення частки та визнання права власності на спадщину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] р. помер її чоловік [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис за № 716 відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції. Спадкодавець за життя заповіту не склав. 01.11.2013 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Торкунової Т.А. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 30/2013. До складу спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка, належить частина в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності чотирьом особам: [PERSON] (померлому [INFO] р.), [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується дублікатом Договору обміну квартир, виданим [PERSON] , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 16.10.2015 року за реєстровим № 4500 замість втраченого Договору обміну квартир, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу 03.12.1996 року за реєстровим № 7782. Оскільки один із співвласників квартири помер та у зв'язку з необхідністю спадкування належного йому майна, 02.11.2015 р. вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину в квартирі [ADDRESS]. З огляду на вищезазначений договір частка померлого [PERSON] у спірному майні є не визначеною, у відповідь на заяву [PERSON] про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т.А., у відповідності до ст. 49 Закону України « Про нотаріат», винесла постанову від 02.11.2015 року (індекс 240/02-31) про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тієї підстави, що нотаріус не уповноважений самостійно визначати частки в такій власності. Відповідачами по справі було подано заяви про відмову від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] Просила визначити, що частка померлого [INFO] р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], співвласниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується Договору обміну квартир, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу 03.12.1996 року за реєстровим № 7782, становить 1/4 . Визначити, що частка [PERSON] , [PERSON], в праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 1/4 . Визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з врахуванням успадкованої частки померлого [PERSON], в розмірі 1/2 частки. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка, представник позивачки за договором про надання правової допомоги - адвокат Луцик О.Л. згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу в їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву згідно якої просив справу розглядати в його відсутність , позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив. Відповідачка [PERSON] подала до суду письмову заяву згідно якої просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечила, просила врахувати , що 14.08.2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1049, після одруження її прізвище змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]». Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис за № 716, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції. 01.11.2013 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Торкунової Т.А. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 30/2013. До складу спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка, належить частина в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності чотирьом особам: [PERSON] (померлому [INFO] р.), [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується дублікатом Договору обміну квартир, виданим [PERSON] , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 16.10.2015 року за реєстровим № 4500 замість втраченого Договору обміну квартир, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу 03.12.1996 року за реєстровим № 7782. Частки у майні є не визначеними. У зв'язку з необхідністю спадкування належного померлому [PERSON] майна, 02.11.2015 р. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину в квартирі [ADDRESS]. Встановлено, що у відповідь на заяву [PERSON] про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т.А., у відповідності до ст. 49 Закону України « Про нотаріат», винесла постанову від 02.11.2015 року (індекс 240/02-31) про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тієї підстави, що нотаріус не уповноважений самостійно визначати частки в такій власності. З оглянутих заяв про відмову від спадщини [PERSON], [PERSON] , посвідчених приватним нотаріусом Торкуновою Т.А., вбачається, що вони відмовились від належної їм спадщини за законом, яка залишилась після смерті їхнього батька на користь матері - [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частин 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю власників або законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У абзацах 5 та 6 п. 3.4. листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено наступне: „У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності". Звернення до суду з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру викликане необхідністю оформлення спадщини після смерті чоловіка позивачки, що у інший спосіб визначити неможливо. Таким чином, оцінивши в сукупності докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення часток співвласників квартири, підлягає до задоволення та визначення частки [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в квартирі [ADDRESS] в розмірі по 1/4 частки квартири кожному з припиненням права спільної сумісної власності [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], на квартиру [ADDRESS] . Суд розцінює вимогу [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частки спірної квартири , як вимогу про визнання за нею права власності на спадкове майно. Так, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Судом встановлено, що спадкова справа на померлого [PERSON] відкрита, у позивачки є всі необхідні правоустановлюючі документи, які дають право на оформлення спадщини. Крім того, у даній справі суд прийшов до висновку про визначення часток співвласників квартири, одна з часток якої є спадковим майном. За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову про визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], яка не позбавлена права оформлення спадщини у нотаріальній конторі. На підставі викладеного,

Outcome: partial