Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

24.05.2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування своїх позивних вимог зазначила, що з 29 липня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 22 лютого 2016 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У період шлюбу ними був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Волноваха, вул. Комарова, буд.25, який зареєстрований на відповідача. Просить суд визнати за нею ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/2 частку земельної ділянки для обслуговування будинку. Позивач у попереднє судове засідання не зявилась надала суду заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Позов визнає, не заперечує щодо поділу будинку в рівних частках. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Судом встановлено, що сторонами не досягнуто згоди стосовно поділу спільного майна. Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 29 липня 2006 року до 22 лютого 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12.02.2016 року шлюб між ними розірвано(а.с.5). Під час спільного життя 09 листопада 2010 року, згідно договору куплі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] подружжя придбало житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 69,10 кв.м, житловою площею 47,00 кв.м., який розташований за адресою: м. Волноваха, вул. Комарова, буд.25, Волноваського району Донецької області(а.с. 8-10). Позивач [PERSON] просить в порядку поділу майна подружжя виділити відповідачу 1/2 частину будинку, та за нею залишити - 1/2 частини будинку. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Що стосується визнання за позивачем ? частини на земельну ділянку Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області площею 0,539га призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, то суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 п в ст. 81 ЗК України право власності на земельну ділянку набувають громадяни України на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідач не приватизував земельну ділянку для обслуговування будинку, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 551,21грн. На підставі ст. ст. 364, 367, 372 ЦК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 81, 88, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial