Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, аліментів за минулий період та додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у шлюбі з відповідачем позивачка [PERSON] не перебувала. Проте, сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Мотивує заяву тим, що донька проживає разом з позивачкою, яка самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Відповідач участі у вихованні та утриманні своєї доньки не приймає, матеріально їй не допомагає, від участі у фінансуванні її навчання та оздоровлення ухиляється. Обґрунтовуючи матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти, позивачка вказала, що з щорічної декларації відповідача за 2017 рік вбачається, що його дохід та грошові активи за 2017 рік складають: 33 700 грн. дохід від відчуження корпоративних прав, 30 056 грн. заробітної плати, 48 715 грн. заробітної плати за сумісництвом, 305 000 грн. готівкових коштів, 70 000 дол. США позичених третім особам, 115 918 грн. на банківському рахунку, 32 000 доларів США готівкою та 40 000 євро готівкою, 25 498 грн. на рахунку в Райффайзенбанку, 37 048 грн. на рахунку в Приватбанку, що загалом за курсом НБУ станом на 31.12.2017 року 4799 075 грн. Також, згідно декларації відповідача, він є власником земельної ділянки площею 500 кв. м. та будинку загальною площею 172,1 кв.м. в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, квартири в м. Києві площею 101,2 кв. м., автомобіля Lexus LX 570, квадроциклу, сігвею, цінних годинників. У позовній заяві вказує, що окрім [PERSON], у відповідача на утриманні є ще троє дітей, при цьому відповідач з дітьми проживає у Німеччині, що свідчить про його достатній рівень доходів та спроможність сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/8 частини від його доходів. Визначаючи період, за який позивач просить стягнути аліменти, представник позивача зазначив, що до суду вперше з позовом про стягнення аліментів позивачка [PERSON] звернулася 14 лютого 2018 року. Однак дану позовну заяву ухвалою від 05.09.2018 було залишено без розгляду. Посилаючись на те, що з лютого 2018 року відповідач ухиляється від утримання дитини, просила суд стягнути аліменти саме з дати першого звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, тобто з 14.02.2018. У позовній заяві зазначає, що донька сторін має здібності до творчих професій та вивчення іноземних мов, тому з вересня 2018 року вона відвідує театр-студію «ChungaLAnd» при школі «Кияночка» міста Києва та за її навчання вже сплачено позивачкою 7 600 грн.. Також дитина в червні 2018 року проходила іноземномовну практику в літньому таборі для дітей в період з 3 по 14 серпня 2018 року, за яку позивачка сплатила 33 798,00 грн. Посилаючись на те, що витрати на розвиток творчих здібностей доньки позивач і відповідач повинні нести порівну, позивачка окрім стягнення аліментів, просила також стягнути з відповідача на її користь половину вартості коштів, витрачених на розвиток здібностей дитини, а саме 20 699,00 грн. (7 600 грн. + 33 798 грн.) : 2 ) грн.. Також до додаткових витрат представник позивача просив включити витрати на лікування дитини. Посилався на те, що дитина часто хворіє на респіраторні хвороби, а тому їй рекомендовано лікарями проходити оздоровлення на морі, в горах. З огляду на це, в квітні, червні, липні та серпні 2018 року позивач з метою оздоровлення [PERSON] сплатила за путівки: - з 27.04.2018 року по 08.05.2018 року в готель в Шарм Ель Шейх, Єгипет, - всього 117 300,35 грн., з них 1/3 - 39 100,12 грн. за [PERSON].; - з 14.06.2018 по 24.06.2018 року в готель в Кемер, Туреччина всього 81 227,01 грн., з них 1/3 - 27 075,67 грн. за [PERSON].; - з 15.07.2018 по 24.07.2018 року в готель в Анталії, Туреччина всього 49 976,93 грн., з них 1/2 - 24 988,47 грн. за [PERSON] - з 15.08.2018 року по 27.08.2018 року в готель «Три сини та донька 5*» в смт. Східниця Львівської області всього 70 500,00 грн., з них за [PERSON] - 35 250,00 грн.. Таким чином, вказував, що позивачка витратила на оздоровлення дитини всього 63 207, 13 грн. Посилаючись на те, що позивачка несе витрати на утримання дитини самостійно, а відповідач відмовляється взагалі, або ж неповною мірою виконує свій обов'язок щодо утримання дитини, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/8 частини доходу [PERSON], але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути на свою користь понесені нею додаткові витрати на розвиток здібностей дитини та її оздоровлення у розмірі 83 906,13 грн. У прийнятті заяви про збільшення позовних вимог в частині стягнення аліментів з 1/8 до 1/6 частини від доходів відповідача у судовому засіданні 08.02.2019 було відмовлено з огляду на те, що така заява була подана з порушенням строку на її подачу, оскільки розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження вже було розпочато. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги у первинній редакції підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. При постановленні судового рішення просив врахувати, що найстарша дитина відповідача досягла повноліття, а тому на утриманні відповідача перебуває лише 2 дитини, що впливає на спроможність утримувати [PERSON]. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1\\8 частини доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заперечував проти стягнення аліментів за минулий період, зазначивши, що право на аліменти позивач має з 10.10.2018 року, тобто від дня пред'явлення даного позову, а не з 14.02.2018 року як зазначено в позовній заяві. Вказував також на те, що позивач у позовній заяві викривляє доходи відповідача, називаючи усі його статки доходами, тоді як дохід відповідача за 2017 рік склав 112 471 грн. При цьому також заперечував проти стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки вони не є власне додатковими витратами в розумінні сімейного та цивільного законодавства, а також з огляду на те, що позивачкою не надано доказів необхідності відпочинку дитиною у надвартісних готелях впродовж такого короткого періоду часу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] - відповідач по справі, а матір'ю - [PERSON] - позивач по справі (а.с. 10). Дитина проживає разом з матір"ю, що сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Зважаючи на те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1\\8 частини його доходів, про що у судовому засіданні неодноразово вказував його представник, а також позиція з цього приводу викладена у відзиві на позовну заяву, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її користь у розмірі 1\\8 частині від доходів відповідача. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 10.10.2018 р. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів за минулий період з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів з лютого 2018 року, підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів за минулий період не вбачається. В цьому контексті судом встановлено, що позивач не змогла одержати аліменти, починаючи з 14.02.2018 року не у зв'язку і ухиленням відповідача від їх сплати, а у зв'язку з тим, що після звернення до суду з позовом про стягнення аліментів із позовною заявою від 14.02.2018 ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2018 року таку позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] , слід зазначити наступне. Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов'язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина у зв'язку з хворобою, зокрема. Позивача просить стягнути з відповідача 83906,13 грн. на забезпечення розвитку та лікування доньки. При цьому, позивачка надала суду документи на підтвердження щомісячної оплати занять доньки в театрі-студії «ChungaLAnd» при школі «Кияночка» міста Києва в розмірі 20699,00 грн. та витрат на оздоровлення у розмірі 63207,13 грн., що не належить до витрат, пов'язаних з особливими обставинами, як-то особливим розвитком здібностей дитини чи існуванням хвороби, лікування якої рекомендовано здійснювати за медичними показниками. Так, позивач просить стягнути з відповідача 63207,13 грн. додаткових витрат, пов'язаних з відпочинком дитини, посилаючись на часті респіраторні захворювання дитини та необхідність у зв'язку з цим оздоровлення дитини. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження особливих обставин, які б вказували на необхідність оздоровлення дитини в продовж квітня - серпня 2018 року у готелях люксового класу у Туреччині, Єгипті, в українських Карпатах та в літньому таборі, а також відсутні докази оплати такого відпочинку саме позивачкою. Зокрема, частина платежів не підтверджена матеріалами справи, частина платежів здійснена сторонньою особою - гр. [PERSON]. Оплату відвідувань занять у танцювальній школі суд не може вважати витратами, понесеними у зв'язку з особливими здібностями дитини, оскільки на переконання суду, вони стосуються нормального загального розвитку дівчинки. За таких обставин, на даний час підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини не має. Підсумовуючи викладене, суд виходить з того, що позов [PERSON] до [PERSON] необхідно задовольнити частково та стягнути з батька [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів (заробітку) [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період та в стягненні додаткових витрат на дитину необхідно відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial