Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою до [PERSON] про стягненняборгу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.05.2013 року [PERSON] позичив своєму знайомому [PERSON], мешканцю [ADDRESS], грошові кошти в розмірі 3100,00 грн. на три місяці. Після спливу даного терміну, після 16.08.2013 року, позивач неодноразово звертався до [PERSON] з проханням повернути йому кошти, однак відповідач відмовляється повертати гроші. Позивач вказує, що неповернення вказаної суми боргу порушує його права та інтереси, ускладнює сімейне життя та матеріальне становище. У зв"язку з цим просить суд стягнути з [PERSON] борг в розмірі 3100,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив суд такі задоволити з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, 16.05.2013 року [PERSON], 1966 р.н. позичив від [PERSON] 3100,00 грн. та зобов"язався їх повернути протягом трьох місяців. Факт отримання позики підтверджується борговою розпискою від 16.05.2013 року. Розписка підписана сторонами по справі. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На виконання умов договору, 16.05.2013 року [PERSON] передав [PERSON] 3100,00 грн., а [PERSON] зобов'язався повернути кошти протягом трьох місяців. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. А за ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, кошти були передані 16.05.2013 року за правилами ст.1046 ЦК України, яка передбачає, що договір вважається укладеним з моменту передання грошей, що стверджується розпискою від 16.05.2013 року, де є власноручна відмітка відповідача про отримання коштів в сумі 3100,00 грн. від позивача [PERSON] Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві кошти у строк та в порядку , що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві коштів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А тому, з врахуванням викладеного та беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивача 3100,00 гривень боргу за договором позики. Відповідно до приписів ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума судового збору, сплачена позивачем в розмірі 243,60 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved