Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12.07.2011р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільно не проживають, так як він залишив сім'ю та перейшов проживати до своїх батьків, де проживає по даний час. Відповідач порушував подружню вірність, влаштовував сварки та скандали, що призвело до тго, що вони стали віддалятися один від одного. Перебувати в шлюбі не бажає, так як вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Примирення між ними неможливе. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Оскільки постійної роботи не має, тому вважає, що аліменти повинен сплачувати у твердій грошовій сумі. Просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно, на кожну дитину, до їх повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, а шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Також, зважаючи на обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, особу відповідача та відсутність обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, визнання відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 06.05.2012 р. нар. та доньки [PERSON], [INFO]. в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved