Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

12 листопада 2020 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.12.2011 року. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.2.3, п. 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору та станом на 23.09.2020 року в нього виникла прострочена заборгованість у розмірі 25588,24 гривень, яка складається з наступного: 17552,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0.00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 17552,41 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 3668,89 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4366,89 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та стягнути з відповідача на їх користь сплачений судовий збір. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2020 року провадження в справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, під час подачі позовної заяви до суду надав клопотання про слухання справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.12.2011 року. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, в подальшому розмір кредитного ліміту відповідачу було збільшено до 12000,00 гривень. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також відповідач [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, чим фактично уклав з Банком Договір. Як встановлено судом, позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим і утворилась вищевказана заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.12.2011 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 23.09.2020 року заборгованість склала 25588,24 гривень, яка складається з наступного: 17552,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 17552,41 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 3668,89 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4366,89 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" також вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту зі сплатою заборгованості за відсотками нарахованими на спрострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та заборгованості по пені. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, за користування кредитом, тому позов слід задовольнити частково в частині стягнення з відповідача 12000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, оскільки матеріали справи не містять відомостей з посиланням на докази з приводу збільшення відповідачу тіла кредиту до 17552,41 гривень, як того вимагає позивач про стягнення заборгованості з відповідача за тілом кредиту, а тому в решті частини стягнення тіла кредиту в розмірі 5552,41 гривень слід відмовити. Однак, що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] - 3668,89 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та 4366,89 грн. - нарахованої пені, суд вважає, що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити, з наступних підстав. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Проте, умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору. При цьому, судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи 27.12.2011 року заяву позичальника, та, відповідно, чи брав останній на себе зобов`язання зі сплати відсотків нарахованих на прострочений кредит та пені в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16, правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц), та правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019 року. За таких обставин, судом не встановлено, чи брав на себе зобов`язання відповідач по сплаті відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та пені з повернення кредиту, отриманого ним саме на підставі анкети заяви від 27.12.2011 року. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та заборгованості по пені - задоволенню не підлягають. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] складає: 120000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в решті стягнення заборгованості з тіла кредиту в розмірі 5552, 41 гривень - слід відмовити. Також суд вважає, що в решті частини позову щодо стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та пені з повернення кредиту на загальну суму 8035,83 гривень - слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 985,75 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial