Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача: - матеріальну шкоду, завдану витратами на лікування та проїзд до місця лікування, які проводились внаслідок травми, що була завдана відповідачем 15 серпня 2005 року, в розмірі 4287 гривень 60 копійок; - моральну шкоду завдану ушкодженням здоров'я в розмірі 15000 гривень; - втрачений заробіток внаслідок стійкої втрати професійної працездатності. Пізніше позивач змінив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача: - матеріальну шкоду, завдану витратами на лікування, проїзд до місця лікування, догляд та відновлення здоров?я, які проводились внаслідок травми, що була завдана відповідачем 15 серпня 2005 року, в розмірі 3800 гривень 53 копійки; - моральну шкоду завдану ушкодженням здоров'я в розмірі 15000 гривень; - втрачений заробіток внаслідок стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 50% від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України з 15 серпня 2005 року до дня винесення судового рішення одноразово, а також стягувати з відповідача втрачений заробіток в розмірі 50% від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати щомісячно до повного відновлення професійної працездатності або зміни проценту втрати професійної працездатності. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і пояснили, що 15 серпня 2005 року [PERSON] вдарив [PERSON] металевим ліхтариком по голові, спричинивши останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Внаслідок цього тілесного ушкодження у [PERSON] розвинувся двобічний хронічний кохлеарний неврит; двобічний тубоотит; туговухість 3 ступеню справа та глухота зліва. Це спричинило втрату 50% професійної працездатності, а відповідно і втрату заробітку. Також дані тілесні ушкодження зумовили необхідність здійснення витрат на лікування, проїзд до місця лікування, догляд та відновлення здоров?я в розмірі 3800 гривень 53 копійки. Кріт того позивачу була завдана і моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, які він переніс у зв'язку із завданою травмою. Ці страждання позивач оцінює в розмірі 15000 гривень. Враховуючи вищевказане, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник позов не визнали і пояснили, що захворювання позивача не пов?язане з перенесеною травмою, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 03 липня 2007 року (а.с. 5), якою [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 року, 15 серпня 2005 року біля 22 години 40 хвилин в ході суперечки, яка виникла між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті особистих неприязних стосунків, [PERSON] умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар металевим ліхтарем в ліву частину голови [PERSON] В постанові також зазначено, що [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя і не тягнуть наслідків передбачених ст. 121 КК України, але таке, що причинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 жовтня 2007 року вищевказану постанову Малинського районного суду залишено без змін (а.с. 4). З приводу перенесеної травми позивач з 15.08.2005 року по 29.08.2005 року перебував на лікуванні у Малинському МРТМО і йому був поставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма; забій головного мозку; субарахноїдальний крововилив (а.с. 6-7). Після цього позивач неодноразово, починаючи з 01 вересня 2005 року, звертався до лікарів із скаргами на порушення слуху (а.с. 9-21). Йому був встановлений діагноз: двобічний хронічний кохлеарний неврит; двобічний тубоотит; туговухість 3 ступеню справа та глухота зліва. З 01.10.2007 року [PERSON] встановлена 3 група інвалідності внаслідок загального захворювання (а.с. 52-53). Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Для встановлення причинного зв?язку між завданою [PERSON] черепно-мозковою травмою та поставленим йому діагнозом, а також для визначення ступеню втрати ним професійної працездатності судом призначались судово-медична та додаткова судово-медична експертизи, які не дали конкретної відповіді на поставлені їм питання (а.с. 58, 69-73, 128, 131-136). Оскільки вищевказані висновки викликали сумнів у їх правильності, то судом була призначена повторна судово-медична експертиза (а.с. 146). Згідно висновку експертів (а.с. 176-189) характер та динаміка перебігу неврологічної симптоматики у [PERSON], що спостерігалася в період лікування з 15.08.2005 року по 29.08.2005 року, свідчить про перенесення не забою головного мозку з субарахноїдальним крововиливом, а легкої клінічної форми черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку. Така черепно-мозкова травма за звичайним своїм перебігом викликає короткочасний (до 21 дня) розлад здоров?я та розвитком кохлеарного невриту не супроводжується. Враховуючи це, а також беручи до уваги відсутність будь-яких даних за травму лівого вуха, пов?язати лівобічну туговухість та лівобічний кохлеарний неврит, які діагностувались у [PERSON] під час стаціонарного лікування після події та виникнення в подальшому двобічного кохлеарного невриту з двобічною туговухістю з подією, що сталася 15.08.2005 року, неможливо. В наданих на експертизу документах дані за втрату професійної працездатності у зв?язку з подією, що сталася 15.08.2005 року, відсутні. Оскільки між діями [PERSON] та встановленим [PERSON] діагнозом відсутній причинний зв?язок, то суд відмовляє [PERSON] у стягненні втраченого заробітку внаслідок втрати професійної працездатності. Також суд відмовляє [PERSON] і у стягненні витрат на лікування, проїзд до місця лікування, догляд та відновлення здоров?я, оскільки ці витрати здійснені в 2006-2007 роках і не пов?язані з лікуванням від наслідків неправомірних дій [PERSON], яке проводилось в період з 15.08.2005 року по 29.08.2005 року. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд керується статтями 23, 1167, 1168 ЦК України. Згідно з цими статтями особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Не дивлячись на те, що, згідно висновку експертів, дії [PERSON] не пов?язані з втратою позивачем слуху, все ж таки [PERSON] отримав черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку. Ці дії спричинили йому моральну шкоду. Оцінюючи завдану позивачу моральну шкоду, суд також враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав [PERSON], їх глибину, характер немайнових втрат та враховує інші обставини. Зокрема, тривалий період захисту свого права та майновий стан відповідача, розмір пенсії якого становить 999 гривень (а.с. 195). Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди є завищеним і вважає, що співмірним розміром моральної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], буде сума 1000 гривень. В стягненні решти частини моральної шкоди суд відмовляє за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з цим суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial