Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

15.09.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 85119,34 гривень за кредитним договором №LGH1AN02000542 від 26.03.2007 та судові витрати в розмірі 851,19 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №LGH1AN02000542 від 26.03.2007 відповідач отримав кредит у розмірі 38909,59 грн. терміном до 26.03.2014, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 27.07.2015 виникла заборгованість у розмірі 85119,34 грн., яка складається з такого: 23257,89 грн.- заборгованість за кредитом; 0,19 грн. .- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 61860,54 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр про виклик відповідача до суду в сумі 420,00 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 31.10.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 11.11.2015 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки. (а.с. 16-19). ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний\~ Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний\~ Банк «ПриватБанк», на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК. 26.03.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір №LGH1AN02000542, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 38909,60 грн. у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на купівлю автомобіля, із яких: 12 186,16 грн. -на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбаченого п.п.2.1.3, 2.2.7 Договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,80% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у 0,55% річних від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.1.1 Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного Договору. Щомісячно у період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 822,61 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, винагороди, комісії. Дата погашення кредиту до 19.09.2016. Для виконання даного договору банк відкрив позичальнику рахунки: [NUMBER] - для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту; [NUMBER] - рахунок кредитний; [NUMBER] - рахунок по відсотках; [NUMBER] - рахунок для обліку комісії і винагороди. Згідно з п.4.1 Договору, при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали. Таким чином між сторонами склалися кредитні цивільно - правові правовідносини. Для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов,язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків та комісії за користування кредитом, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед Банком станом на 27.07.2015 складає 85119,34 грн. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 17.08.2015 був сплачений судовий збір у сумі 851,19 гривень та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved