Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

21.04.2021 року [PERSON] звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третьої особи: Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини біля матері, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.06.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого завжди виникали сварки. Шлюбні відносини між ними припинені. Тому вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка також вказує , що до теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Посилаючись на те, що проживання сина разом з нею відповідає інтересам сина, оскільки вона має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатись вихованням дитини, просила суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з нею, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачка та в судове засідання не з`явилася повідомивши суд про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність вказавши, що позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутності, заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 22.06.2007 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції ( актовий запис № 125). В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя тривалий час, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може виршуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом досліджувались зазначені обставини . В ході розгляду справи було встановлено , що мати дитини до виконання батьківських обов`язків відноситься добре, характеризуються позитивно за місцем проживання, має належні умови для проживання дитини, її духовного розвитку та матеріального забезпечення. Дані факти підтверджуються актом обстеження умов проживання, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. В силу ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини (а.с. ). Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір"ю. При визначенні місця проживання дитини суд в першу чергу повинен виходити виключно з інтересів дитини. Судом безспірно установлено, що в даний час дитина проживає в будинку матері. Відповідач в заяві надісланій до суду не заперечував щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] . З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Вимога позивачки про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1816 грн. підлягає задоволенню, оскільки сплата позивачкою судового збору на користь держави підтверджується відповідними квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved