Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] 04.02.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій зазначає, що з березня 2005 року по грудень 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 17 грудня 2010 року їхній шлюб було розірвано. Від шлюбу з відповідачем у них є син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились на її повному утриманні. Відповідач ще до розірвання шлюбу і до даного часу не відвідував дітей, зовсім не цікавиться їхнім життям, матеріальним забезпеченням, навчанням і вихованням, не допомагає матеріально, не цікавиться станом їхнього здоров'я. Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. На даний час у неї є інший чоловік, з яким вона підтримує подружні зв'язки і який хоче одружитися з нею та усиновити її дітей. Просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача відносно сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. про час та місце слухання справи був належно повідомлений. З довідки Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області(а.с.20), яка надіслана на запит суду, відомо, що [PERSON],[INFO], прописаний 18.12.2003 року в с. Гуманець Старосамбірського району Львівської області. З довідок УКРпошти, ф.20 /а.с.27,39/, вказано причину повернення судової повістки - «із закінченням терміну зберігання». Відповідно до абзацу третього ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача та інших учасників процесу суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Старосамбірської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, Крвавич О.М. проти позову не заперечила та пояснила, що відповідач самоусунувся та свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню та навчанню дітей, не проявляє щодо них батьківської турботи, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює позивачка, батько відповідача - [PERSON], при розгляді питання щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дітей, членам комісії з питань захисту прав дитини також повідомив, що його син вихованням своїх дітей не займається і ними не цікавиться. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків, прокурора, який підтримав позовні вимоги позивачки, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, отже, [PERSON] є належним позивачем. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Оскільки діти сторін мають менше 9-ти років, то учасники не наполягали на їх допиті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с.5-6) батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], 12.02.2007 року є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.12.2010 року (а.с.7) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідок (а.с.10-15), акту обстеження сім'ї (а.с.9), малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають спільно з матір'ю - [PERSON], дідусем [PERSON] та бабцею, [PERSON] в с.Гуманець Старосамбірського району Львівської області, діти здорові, [PERSON] навчається у 3 класі, а [PERSON] у 1 класі Гуманецької ЗСШ І-ІІ ступенів. Батько не цікавиться і не займається вихованням дітей. З довідки, розрахунку по аліментах (а.с.8,15-17) відомо, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на дітей: [PERSON] та [PERSON] згідно виконавчого листа, який виданий Старосамбірським районним судом 05.10.2010 року, станом на 01.02.2014 року заборгованість по аліментах становить не менше 25 066 гривень.50 копійок. Допитані судом свідки, [PERSON], мати позивачки, та [PERSON] сусідка, кожний окремо, показали, що відповідач з жовтня 2009 року ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, їх матеріально не забезпечує, з ними не спілкується та ними не піклується, не цікавиться їхнім станом здоров"я, умовами проживання, навчання. Перешкод у спілкуванні з дітьми, про будь-які заборони з боку позивачки по відношенню до відповідача зустрічам йому з дітьми, їм невідомо, бо таких заборон не було. Також свідок [PERSON] підтвердила, що коли відповідач був у шлюбі з позивачкою, то в їх сім»ї постійно були скандали, відповідач погано ставився до позивачки - бив її, ображав, принижував, знущався над дітьми. У суду не виникає сумніву у правдивості цих свідчень, оскільки вони підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.15) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дітям більше 4-х років не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що Гада самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з дітьми суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ, судових органів відповідач за захистом своїх прав як батька не звертався. В судовому засіданні також не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров'я та матеріальне становище відповідача не позбавляло його можливості приймати участь у вихованні дітей, сприяти їх духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям та здоров'ям дітей, приймати участь у їх становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. Старосамбірська районна державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] (а.с. 47-49). Аналіз наведених обставин свідчить, що відповідач більше чотирьох років, без поважних причин, не дбає про стан здоров'я дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що дає підстави позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок(а.с.1).

Outcome: approved