Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з серпня 2016 року. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося і вони разом не проживають. Відповідач з серпня 2016 року участі в утриманні дитини не бере, хоча є здоровою працездатною особою, працює на сезонних роботах в Польщі, отримує значні доходи, та має можливість допомагати в утриманні сина. Тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на дитину до її повноліття та судові витрати. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги зменшує, та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн., справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів в сумі 450 грн. 30 коп. щомісячно на утримання дитини, а саме у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, в межах заявлених вимог позивачки, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав: Стаття 180 СК України зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року /а.с.3/. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що його батьком є [PERSON] /а.с.4/. Син проживає разом з матірю, про що свідчить довідка про склад сім"ї, видана ЦНАП виконкому Калуської міської ради від 25.10.2016 р. /а.с.9/. Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, ураховуючи норми ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, норми Сімейного кодексу України суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Виходячи із вимог ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, що стягуються з батьків на утримання неповнолітніх дітей визначає ст.184 СК України, яка вказує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд не може взяти до уваги посилання відповідача про можливість сплати аліментів тільки в розмірі 450,30 грн, а саме 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки батьки мають рівні права та обов»язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині хоча б прожитковий мінімум, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на час розгляду справи становить 1531 грн. Розмір аліментів, які згідний сплачувати відповідач не відповідає навіть половині прожиткового мінімуму та не забезпечить мінімальні потреби дитини, достатні для її повноцінного розвитку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працює /а.с.16/, має нерегулярний дохід, періодично виїжджає до Польщі /а.с.17/, фізично здоровий, інших утриманців не має. Позивачка працює стрілочником посту на Залізничній станції Калуш. Тому виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати по справі, в тому числі на користь позивачки 400 грн витрат на правову допомогу /а.с.7/. На підставі викладеного, ст.ст.8180-182,184 СК України,

Outcome: approved