Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~24.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок ушкодження здоровя, в сумі 12073 грн. та моральної шкоди, в розмірі 50000 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30.05.2012 року він рухався на велосипеді по вул. Одеській в м. Первомайську Миколаївської області. В цей час відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER],\~виїхавши на його смугу руху допустив із ним зіткнення. В результаті даної ДТП йому було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, зокрема закритий перелом с/з лівої великої гомілкової кістки, забійна рана підборіддя, внутрішньої лодижки лівої гомілки, садно підборіддя та лівого колінного суглоба. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1\~ст. 286 КК України, за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. За фактом скоєння цього кримінального правопорушення, в провадженні Первомайського міськрайонного суду знаходилось кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України, однак ухвалою суду від 09.10.2017року воно було закрито, у звязку із звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності, за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач вимушений був проходити лікування у період з 30.05.2012 року по 31.05.2012 року в дитячому хірургічному відділенні ПЦМБЛ, на що позивачем були затрачені грошові кошти, в розмірі 359,24 грн., з 31.05.2012 року по 19.06.2012 року в ортопедо- травматологічному відділенні, з 20.06.2012 року перебував на амбулаторному лікуванні в Миколаївській ОДЛ у відділенні ортопедо - травматології й нейрохірургії, повторні огляди проходив 05.07.2012 року, 02.08.2012 року, 27.08.2012 року, 21.09.2012 року. Крім того, на протязі лікування для транспортування його до Миколаївської обласної дитячої лікарні його батьками витрачено 4356 грн. Всього спричинена йому майнова шкода складає 12072,70 грн. Крім того, діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 50000 грн. і яка полягає у тому, що він мав певні досягнення у спорті, а у звязку із отриманими тілесними ушкодженнями його карєра у спорті закінчена, що завдає йому великих моральних страждань, в звязку із чим він втратив душевний спокій. В судовому засіданні представник позивача- Гавва Н.В., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, при цьому пояснив, що жодним чином не порушував прав чи законних інтересів позивача, у останнього взагалі не було підстав для звернення до суду з позовними вимогами, оскільки ДТП сталася в вини позивача, а тому рахує, що відсутня його вина у спричиненні позивачеві тілесних ушкоджень. Крім того, після ДТП, [PERSON], який є власником автомобіля, яким він керував в момент ДТП, передав матері позивача на лікування 2000 грн., а позивачем не надано жодних доказів щодо припинення його спортивної карєри сталось внаслідок ДТП, в звязку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, 30.05.2012 року близько 12\~ год. [PERSON] керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER], та рухався у світлий час доби в умовах необмеженої видимості по лівій смузі руху сухої асфальтованої проїзної частини дороги, яка мала дві смуги для руху в одному напрямку та одну смугу для руху у зустрічному напрямку, по вул. Одеська в м. Первомайськ, Миколаївської області, зі сторони вул. Грушевського, наближаючись до перехрестя з вул. Желябова, зі швидкістю, яка не перевищувала допустиму в даних дорожніх умовах швидкість. В цей же час, зі сторони\~ вул. [PERSON] по вул. Одеська в напрямку перехрестя з вул. Желябова, зі швидкістю, яка не перевищувала допустиму в даних дорожніх умовах швидкість, по своїй смузі ближче до правого краю рухався велосипедист [PERSON] на велосипеді «FOCUS». Під час наближення вказаних транспортних засобів до перехрестя вулиць Одеська та Желябова водій автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER],\~ [PERSON], грубо та умисно порушив вимоги пунктів п.2.3 «б», 10.1 та 16.13\~\~ Правил дорожнього руху України, а саме: керуючи транспортним засобом, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, яка полягала у наближенні іншого транспортного засобу (велосипеда); перед зміною напрямку руху (поворотом ліворуч) не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху, хоча міг та повинен був це зробити; перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, та, виконуючи маневр поворот ліворуч виїхав на смугу руху велосипедиста [PERSON] Внаслідок цього відбулося контактування автомобіля з велосипедистом [PERSON], який, на відміну від [PERSON], не мав технічної можливості запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, оскільки зупиночний шлях велосипеду в умовах місця пригоди при застосуванні водієм екстреного гальмування перевищував віддалення транспортного засобу від місця зіткнення в момент початку виконання маневру повороту водієм автомобіля, тобто з моменту виникнення небезпеки для руху.\~ В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження та 30.05.2012 року був доставлений до Первомайської ЦМБЛ з діагнозом «перелом лівої великої гомілкової кістки зі зміщенням та інші». Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 532-М від 30.08.2012 року у [PERSON] виявлено: закритий перелом с/з лівої великої гомілкової кістки, забійна рана підборіддя, внутрішньої лодижки лівої гомілки, садно підборіддя та лівого колінного суглоба. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у строк та при обставинах ДТП, вказаних в постанові, і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості як такі, що викликали тривалий розлад здоровя. Місцем прикладення первинного травматичного впливу є передньо-внутрішня поверхня лівої гомілки, тому\~ потерпілий знаходився в положенні, при якому можлива взаємодія даної області з виступаючими частинами кузова автомобіля. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1\~ст. 286 КК України, за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 09.10.2017року, кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України, було закрито у звязку із звільненням його від кримінальної відповідальності, за закінченням строків давності. Відповідно до\~ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що на діагностування тілесних ушкоджень, лікування та відновлення здоров'я, позивачем у медичних закладах були витрачені значні кошти, але документально підтверджені витрати на лікування, в сумі 11154 грн., що обєктивно підтверджується поясненнями представника позивача, довідками ПЦРЛ (а.с. 3,4), довідкою «Оптис - Медсервіс» (а.с.5), рахунками-фактурами (а.с.6-10), товарними чеками (а.с11-12), розписками [PERSON] (а.с.14-19), тому позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню саме у такій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Особи, які зазнали порушення своїх, гарантованих\~Конституцією\~прав, нерідко високо оцінюють свої страждання. Тому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи:\~\~глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, обсяг душевних страждань, враховуючи при цьому переживання, яких позивач зазнав у зв'язку із отриманням тілесних ушкоджень та відсутність через них можливості продовжувати спортивну карєру. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума 50000 грн., яку просить стягнути позивач на свою користь, відповідає вимогам розумності і справедливості. Крім того, силу ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в сумі 1280 грн.

Outcome: partial