Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира належала її синові на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2002 року. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] являється вона та його син - [PERSON] Заповіту спадкодавець не залишив. Вона та її онук в установленому законом порядку звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини . З 1994 року після розлучення батьків [PERSON] залишився проживати з матір»ю. За 15 років жодного разу не подзвонив та не поцікавився здоров»ям батька, хоча знав від спільних знайомих, що його батько останні чотири роки, що передували дню його смерті, знаходився у безпорадному стані та потребує постійної сторонньої допомоги. Навіть не приїхав на його поховання. Всі витрати на поховання спадкодавця та на його лікування вимушена була нести вона та її донька. В зв»язку з тим, що її онук знав про безпорадний стан батька та його тяжку хворобу, мав можливість, але ухилявся від надання батькові матеріальної допомоги та моральної підтримки просить його усунути від права на спадкування. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 28.06.2012 року позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені у позові. Також пояснила, що вона є рідною сестрою спадкодавця. Кошти на придбання квартири, яка являється спадковим майном , дали [PERSON] вона та її мати (позивачка по справі). Після розлучення батьків, її племінник залишився проживати з матір»ю та невдовзі вони виїхали проживати на територію Російської Федерації. [PERSON] взагалі перестав спілкуватись з батьком. За чотири роки до дня смерті її брат почав хворіти, не міг самостійно пересуватись. Вона разом з матір»ю вимушені були за ним доглядати та надавати йому матеріальну допомогу на лікування. Після його смерті провели поховання. Брат їй говорив, що бажає налагодити стосунки з сином, коли він йому телефонував, останній відмовлявся з ним спілкуватись. Коли брат телефонував до свого сина , він не хотів просити від нього ніякої допомоги, а лише поговорити з ним, оскільки всим необхідним вони з мамою його забезпечували. До дня смерті її брат проживав сам, але вони з матір»ю постійно його провідували та допомагали йому. Відповідач по справі в судове засідання не з"явився ,відповідно до ч.5 ст. 74ЦПК України вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що знали [PERSON] та його сина [PERSON] [PERSON] хворів в зв»язку з чим за ним доглядали мати з сестрою. Його син після розлучення залишився проживати з матір»ю та перестав спілкуватись з батьком. Квартиру, яка являється спадковим майном [PERSON] придбав за кошти , які йому дали мати з сестрою. Свідок [PERSON] суду показала, що особисто говорила з сином [PERSON] та повідомляла, що батько хворіє , але він не хотів з ним спілкуватись через те, що він розлучився з його матір»ю. До дня смерті [PERSON] жив сам, сестра з матір»ю приїжджали до нього , провідувати та допомагали йому. [PERSON] ображався на сина, хотів з ним спілкуватись, але допомоги у сина не просив. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купілі-продажу від 15.03.2002 року належала квартира [ADDRESS]. 13 липня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть . Після смерті [PERSON] його мати , дружина та син звернулись з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Рішенням Маловисківського районного суду від 02.09.2010 року у справі № 2-3542010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, дружину спадкодавця - [PERSON] , усунуто від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Цим же рішенням встановлено, що [PERSON] з 2008 року хворів на тяжку хворобу і перебував у безпорадному стані. Рішення суду 13.09.2010 року набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З копії спадкової справи № 342/2009 , заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що 30.11.2011 року [PERSON] (матері спадкодавця) видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину спадкової квартири. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири [PERSON] (синові спадкодавця) ще не видано. Після смерті [PERSON] його поховання здійснили сестра [PERSON] та мати, що підтверджується довідкою Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.18) та показаннями свідка [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Статтями 10, 58, 59, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а докази повинні бути належними та допустимими. Позивач та її представники не надали суду доказів, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. З пояснень представника позивача та показань свідків вбачається, що [PERSON] допомоги відповідача не потребував, через те, що тривалий час не спілкувався з сином намагався налагодити з ним добрі стосунки. Та обставина, що спадкодавець та син не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги, тому суд не має законних підстав для задоволення позову. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed