Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування що діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що дана позовна заява пред'явлена в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які внаслідок малолітнього віку не можуть самостійно захищати свої права, а тому потребують захисту з боку виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування. Вказує на те, що неповнолітня [PERSON], [INFO], та малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишились без батьківського піклування на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.11.2016 р. про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Зазначає, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.12.2016 р. №858/25 неповнолітня [PERSON] та малолітні діти направлені на повне державне утримання комунальний заклад «Оршівський дитячий будинок сімейного типу». Вказує на те, що відповідно до інформації комунального закладу «Оршівський дитячий будинок сімейного типу» від 28.01.2018 р. №35, за період перебування дітей громадянка [PERSON] навідувала їх в закладі декілька разів (25.12.2016 р., 15.04.2017 р., 30.07.2017 р. 25.09.2017 р., 15.10.2017 р., 27.12.2017 р.), проте візити матері не спрямовані на піклування про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, їх навчання та підготовку до самостійного життя, засвоєння ними загальнолюдських норм моралі, виявлення інтересу до їх внутрішнього світу. Також, з моменту набрання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.11.2016 р. і по даний час на особові рахунки дітей не надходило жодних аліментів на їх утримання. Зазначає, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 13.03.2018 р. №124/6 неповнолітню [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON]. Згідно із письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] від 06.07.2018 р., за період перебування дітей в сім'ї громадянка [PERSON] жодного раду їх не навідувала, не цікавилась їх життям, матеріальної допомоги не надавала. Вказує на те, що неповнолітня [PERSON] надала письмові пояснення від 06.07.2018 р. та повідомила, що мати зрідка навідувала їх у дитячому будинку, не виконувала своїх обіцянок, привозила лише непотрібні речі. Зазначає, що громадянка [PERSON] надала письмові пояснення від 12.04.2018 р. та повідомила, що за період з 29.11.2016 р. виїжджала на заробітки на шість місяців, зробила косметичний ремонт в квартирі, до дітей приїжджала кожних два тижні, на даний час шукає офіційну роботу. Також, [PERSON] повідомила, що має намір повернути дітей, але потребує тримісячного терміну для створення належних умов для проживання дітей та звернення із відповідною заявою про повернення. Вказує на те, що громадянка [PERSON] письмово повідомлена про те, що у разі невиконання даних зобов'язань, вона може бути позбавлена батьківських прав. Зазначає, що дане питання розглядалось в присутності [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06.06.2018 р.. Громадянці [PERSON] повторно наданий місячний термін, роз'яснена процедура повернення дітей, необхідність офіційного працевлаштування та створення належних умов для проживання дітей. Вказує на те, що 21.06.2018 р. працівниками служби у справах дітей здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання громадянки [PERSON]. Встановлено, що в кімнаті не прибрано, розкидані речі, відсутні номінальні зручності. Квартира потребує ремонту. Для дітей фактично відсутні місця для сну, відпочинку та проведення дозвілля. Таким чином, мати дітей - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS], не усунула причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, не створила умов для нормального розвитку та проживання дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей. Зазначає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 11.07.2018 р. прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Просить суд позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судове засідання представник позивача на з»явився, подав заяву, якою підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив розглядати без його участі.. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлявлася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, не подала відзив на позовну заяву. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачка двічі не з'явилася в судове засідання, не повідомила про причини своєї неявки, не надала відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.11.2016 р про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.неповнолітня [PERSON], [INFO], та малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишились без батьківського піклування Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.12.2016 р. №858/25 неповнолітня [PERSON] та малолітні діти направлені на повне державне утримання комунальний заклад «Оршівський дитячий будинок сімейного типу». Судом встановлено, що відповідно до інформації комунального закладу «Оршівський дитячий будинок сімейного типу» від 28.01.2018 р. №35, за період перебування дітей громадянка [PERSON] навідувала їх в закладі декілька разів (25.12.2016 р., 15.04.2017 р., 30.07.2017 р. 25.09.2017 р., 15.10.2017 р., 27.12.2017 р.), проте візити матері не спрямовані на піклування про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, їх навчання та підготовку до самостійного життя, засвоєння ними загальнолюдських норм моралі, виявлення інтересу до їх внутрішнього світу. Судом встановлено, що з моменту набрання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.11.2016 р. і по даний час на особові рахунки дітей не надходило жодних аліментів на їх утримання. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 13.03.2018 р. №124/6 неповнолітню [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що згідно із письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] від 06.07.2018 р., за період перебування дітей в сім'ї громадянка [PERSON] жодного раду їх не навідувала, не цікавилась їх життям, матеріальної допомоги не надавала. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] надала письмові пояснення від 06.07.2018 р. та повідомила, що мати зрідка навідувала їх у дитячому будинку, не виконувала своїх обіцянок, привозила лише непотрібні речі. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] надала письмові пояснення від 12.04.2018 р. та повідомила, що за період з 29.11.2016 р. виїжджала на заробітки на шість місяців, зробила косметичний ремонт в квартирі, до дітей приїжджала кожних два тижні, на даний час шукає офіційну роботу. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] письмово повідомлена про те, що у разі невиконання даних зобов'язань, вона може бути позбавлена батьківських прав. Судом встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06.06.2018 р. громадянці [PERSON] повторно наданий місячний термін, роз'яснена процедура повернення дітей, необхідність офіційного працевлаштування та створення належних умов для проживання дітей. Судом встановлено, що 21.06.2018 р. працівниками служби у справах дітей здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання громадянки [PERSON]. Встановлено, що в кімнаті не прибрано, розкидані речі, відсутні номінальні зручності. Квартира потребує ремонту. Для дітей фактично відсутні місця для сну, відпочинку та проведення дозвілля.Таким чином, мати дітей - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS], не усунула причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, не створила умов для нормального розвитку та проживання дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей. Судом встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 11.07.2018 р. прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 31.07.2018 року за №366/15 та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 06.08.2018 р. №01/02-24/1980 доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Також у п. 16 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, приймаючи до уваги висновок виконкому органу опіки та піклування Чернівецької міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування що діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав , доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати-понесений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved