Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

20 грудня 2013 року заявник [PERSON], через свого представника, звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме належності йому на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та факту належності йому державного акту ІІ-ЧН №021927 від 14 травня 2001 року. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що під час оформлення вказаного договору купівлі-продажу будинку та землі його прізвище нотаріус вказав як «[PERSON]», але його прізвище на українській мові пишиться як «[PERSON]», що вбачається з наданих ним офіційних документів, в тому числі, які посвідчують його особу. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для звернення в реєстраційну службу для отримання витягів з метою в подальшому оформити відчуження будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи, в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, у вирішенні вимог заявника покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази зібрані в справі, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 14.11.2000 року [PERSON] згідно Договору-купівлі продажу придбав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами що знаходяться за адресою: [ADDRESS], з земельною ділянкою площею 0,25 га, який посвідчено приватним нотаріусом Козилецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 4379, згідно якого продавцем є «[PERSON]», а покупцем «[PERSON]» (а.с. 6). 14 травня 2001 року заявник оформив державний акт на право власності на придбану ним земельну ділянку серії ІІ-ЧН №021927 на підставі договору купівлі продажу. В якому він теж зазначений як «[PERSON]» (а.с.7). Також встановлено, що заявник 20 березня 2001 року змінив паспорт СРСР на паспорт громадянина України і його прізвище стало значитись на українській мові, як «[PERSON]» (а.с. 4-5). Під час звернення заявника до реєстраційної служби виявилося, що в договорі купівлі-продажу та Державному акті за землю вказано неправильно його прізвище, а саме „[PERSON]" замість „[PERSON]». Відповідно до довідки № 51 від 17 лютого 2014 року виданою виконкомом Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, встановлено те що [PERSON] є платником податку за (дачну) земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 19). Також відповідно до довідки № 52 від 17 лютого 2014 року виданою виконкомом Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, встановлено те, що [PERSON] має дачний будинок та земельну ділянку що знаходиться в [ADDRESS] та сплачує місцеві податки за прізвищем «[PERSON]».(а.с. 20) За таких обставин, оскільки судом встановлено, що 14.11.2000 року саме заявник [PERSON] купив у [PERSON] будинок з надвірними будівлями, що знаходяться [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Козилецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 4379, але у вказаному договорі помилково прізвище покупця вказано «[PERSON]», суд вважає за можливе частково задовольнити заяву [PERSON] встановивши, що саме йому належать зазначений Договір купівлі-продажу будинку за яким він є покупцем, а також Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЧН № 021927 від 14 травня 2001 року виданий Олбинською сільською радою Козилецького району Чернігівської області на земельну ділянку, що знаходяться на території с. Димерка, Олбинської сільської ради, площею 0,25 га, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 180, що була придбана заявником за вказаним Договором. Разом з тим, суд не знаходить законних підстав для задоволення вимог заявника в частині встановлення факту належності [PERSON] на праві власності будинку [ADDRESS], оскільки такий факт в порядку окремого провадження встановленню не підлягає, а тому суд відмовляє в задоволенні заява [PERSON] в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial