Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 01 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 459. Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, однак надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав у повному обсязі. Згідно частини четвертої\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв»язку з цим, суд враховує наступне. Судом встановлено, що 01 червня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 076909, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 459. Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій\~статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України\~закріплено один із головних принципів шлюбу\~його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень\~статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до вимог\~статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 180082, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 27 листопада 2012 року та сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 209715, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 23 квітня 2014 року. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти залишення дітей на проживання з матірю, відповідно до\~статті 160 СК України\~суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити спільних дітей сторін проживати разом з позивачем, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. Крім того, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп., відповідно до ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суту, їх слід стягнути з державного бюджету у розмірі 50% відсотків від суми, сплаченого судового збору відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~, що становить 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved