Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоров'я, шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину. Позов мотивовано тим, що вироком Воловецького районного суду від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України. Вирок набрав законної сили 27.12.2013 року. Однак, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не розглядався. Вироком встановлено, що [PERSON] завдав [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синця навколо очної ділянки зліва з субконюктивальним крововиливом, садну перенісся, синця середньої третини зовнішньої поверхні правого плеча, садну задньої поверхні правого ліктьового суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вираженого правобічного ретикулярного геміпарезу, вираженого статокоодинаторного порушення і астено-вегетатиного синдрому, двобічного невриту слухових нервів та двобічної хронічної після травматичної приглухуватості. Позивач в позові зазначає, що через злочинні дії відповідача він тривалий час перебував на лікуванні та йому встановлено третю групу інвалідності, він зробив значні витрати на лікування, придбання ліків та проїзд до місця лікування в м. Ужгород, м. Мукачево. Загальна сума завданої йому матеріальної шкоди становить 3443,10 грн. Крім цього, позивач зазначає, що йому завдано також моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з каліцтвом та ушкодження здоров'я. Завдану моральну шкоду він оцінює у 30000 грн. Також [PERSON] відповідно до вимог ст.1195 ЦК України просить відшкодувати йому шкоду завдану внаслідок зменшення загальної працездатності та втраченого заробітку (доходу) в розмірі 43892,30 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали вимоги позову та просили такі задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в суді позовні вимоги визнали частково, не заперечували щодо стягнення в користь позивача витрат на його лікування в розмірі 185,46 грн. згідно наданої Воловецькою ЦРЛ довідки, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, позовні вимоги щодо відшкодування втраченого заробітку ( доходу) внаслідок зменшення загальної працездатності заперечили тим, що із наданої позивачем виписки з історії хвороби №10069 [PERSON] окрім головокружіння, болі та шуму голови хворіє остеохондрозом хребта більше 10 років, проходив обстеження МРТ шийного, грудного, поперекового відділів хребта. В той час, як зазначені вади здоров'я відсутні у висновку судово - медичного експерта №51 від 10.09.2013 року, який також міститься в матеріалах кримінального провадження. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Воловецького районного суду від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на один рік. Вирок набрав законної сили 27.12.2013 року. Однак, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не розглядався. Вироком встановлено, що [PERSON] завдав [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синця навколо очної ділянки зліва з субконюктивальним крововиливом, садну перенісся, синця середньої третини зовнішньої поверхні правого плеча, садну задньої поверхні правого ліктьового суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вираженого правобічного ретикулярного геміпарезу, вираженого статокоодинаторного порушення і астено-вегетатиного синдрому, двобічного невриту слухових нервів та двобічної хронічної після травматичної приглухуватості. Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Як вбачається із довідки Воловецької ЦРЛ від 18.10.2013 року [PERSON] перебував стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Воловецької ЦРЛ з 25.06.по 05.07.2013 р., затрати на його лікування складають 1268,86 грн. - понесені лікувальним закладом та 185,46 грн. самим потерпілим. Крім цього, згідно квитанцій доданих до матеріалів позовної заяви ( а.с.15-22 ) затрати на лікування [PERSON] в загальному становлять 3443,10 грн., поскільки він після вчинення щодо нього злочину ще потребував лікування, проходив обстеження МРТ вартість якої 550 грн кожна. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно Листа Мінюсту України від 13.05.2004, № 35-13/797 "Методичні рекомендації "Відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди суд виходить з наступного. За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України). Тому на підставі всього вищенаведеного,

Outcome: partial