Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача. На даний час аліменти, які вона отримує за рішенням суду не можуть в повній мірі задовольнити потреби їх дитини. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року провадження у справі відкрито, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідачу було встановлено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив. Копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів направлялася на його адресу у порядку встановленому чинним законодавством, які відповідач отримав 29 грудня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6\~ частини усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з\~ 09 листопада 2016 року та до повноліття\~ дитини. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданої 20 грудня 2017 року депутатом Барвінківської міської ради Харківської області За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у звязку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Зважаючи на те, що в даний час матеріальне становище позивача та дитини погіршилося, у звязку з тим, що дитина все ще потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду та стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу) батька. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця починаючи з дати звернення до суду і до повноліття. Враховуючи викладене та з огляду на пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до завдань цивільного судочинства, та виходячи насамперед з інтересів дитини, з огляду на норми ст.155 СК України, згідно яких здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, суд, з урахуванням підстав, що зумовлені виключно інтересами дитини, дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки, визначивши їх, з урахуванням положень ст. 182 СК України, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця починаючи з дати звернення до суду і до повноліття, що не становитиме надмірного тягаря для відповідача та відповідає забезпеченню інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком матері і батька, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами ст.ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved