Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

18.07.2018 року [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові позивач зазначила, що вона є основним наймачем [ADDRESS] Ордер було видано на підставі рішення виконкому. В наступний час в квартирі крім неї зареєстрованно її доньку [PERSON] та її онуку [PERSON], які з 2008 року не проживають в квартирі, комунальні послуги не сплачують, господарством не займаються, речей їх в квартирі не має. Просить визнати [PERSON], [PERSON] втратившими право користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду на 18 вересня 2018 року. (а.с.17-18) Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 вересня 2018 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 02 жовтня 2018 року. (а.с. 25-26 ) Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що в справі є повідомлення, заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності суду не надали. З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Дружківка № 437 від 06 вересня 2017 року [PERSON] було визнано основним наймачем житлового приміщення площею 29,6кв.м. за адресою: [ADDRESS] на склад родини із 3 осіб (а.с. 11). Згідно довідки про склад сім"ї КП "Комсервіс" від 10 липня 2018 року № 1883 за адресою [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], та відповідачі: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно акту обстеження , складеного головою мікрорайону "Піонерський" від 10 липня 2018 року встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] однак з 2008 року по теперішній час не проживають за зазначеною адресою (а.с. 13). Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Частиною 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з урахуванням вище встановлених обставин справи вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості потрапити в спірну квартиру, або здійснення спроб вселитись в спірне жиле приміщення, як і не надали доказів утримання або відмови позивача у прийнятті участі відповідачів в утриманні спірного жилого приміщення. Враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] були відсутніми у спірному приміщенні у встановлені законом строки без поважних причин, доказів щодо вчинення їм з боку [PERSON] перешкод у користування житлом ним суду також не надано. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили прааво користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: partial