Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

12 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на її утримання до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, через ненадання чоловіком матеріальної допомоги у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Показала, що їх спільний з відповідачем син проживає з нею. Чоловік, маючи достатнє матеріальне забезпечення, не надає їй утримання. Позивачка отримує соціальну виплату у 830грн. на місяць, інші джерела доходу у неї відсутні. Відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що офіційно працевлаштований, середньомісячна зарплатня складає 3500грн., інші утриманці відсутні, тому згоден платити дружині аліменти у заявленому розмірі, оскільки разом вони дійсно не проживають. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №109819, виданого на підставі актового запису №116, складеного 18 листопада 2014 року, місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.5). Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], який народився [INFO]. Про таке свідчать записи даних про батьків у свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER], виданого за актовим записом №1919 від 09 вересня 2015 року, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а.с.6). Як вбачається з довідки виконкому Снігурівської міської ради Миколаївської області від 06 листопада 2015 року з позивачкою проживає син [PERSON], [INFO] (а.с.7). У судовому засіданні сторони ствердили, що проживають нарізно з серпня 2015 року. Дитина проживає з матір"ю. Батько участі у утриманні дитини та дружини не приймає. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, що виникають з прав та обов"язків подружжя по утриманню. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка ствердила про невиконання відповідачем обов"язку надання їй утримання за їх роздільного проживання. Вказаної обставини відповідач належними доказами не заперечив. Як вбачається з довідки №17 від 18 березня 2015 року, відповідач працює пробовідбірником в ТОВ "Ойлтранстермінал" та отримує зарплатню у межах 3500грн. на місяць. Інших утриманців відповідач не має. На підставі викладеного, суд приходить висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їх спільна дитина. Визначаючи розмір стягнення, суд враховує дохід відповідача з заробітної плати по місцю роботи, заявлений дохід позивачки, відсутність інших обставин, що могли б вплинути на розмір стягнення. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню розміром стягнення у 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача. Відповідно ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved