Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В квітні 2015 року позивач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по Акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення. В обґрунтування позову посилався на те, що 21 листопада 2014 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання ПКЕЕН за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення відповідачем п.п. 42, 48 ПКЕЕН, а саме самовільне підключення електроустановок (токоприймачів) до електричної мережі іншого споживача (власника мереж), порушення схеми обіку, виявити яке представники енергопостачальника при проведенні контрольних оглядів не мали можливості. Зазначене порушення найшло своє відображення в акті № 198835, складеного представниками позивача, в якому відповідач поставила свій підпис і вказала, що з порушенням згодна, зауважень немає. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, вартість спожитої, але не врахованої електричної енергії складає 9339,37 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості по Акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електроенергію у сумі 3113,13 грн., а також судовий збір в сумі 81,08 грн. З вказаним рішенням не погодився позивач і оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог позивача і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. В судове засідання апеляційного суду відповідач [PERSON] не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою Центру поштового зв'язку № 2 Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта» (а.с. 82-83). Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Частиною 1 статті 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Відповідно до частини 2 вищевказаної статті, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Згідно з частиною 3 вищевказаної статті, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте, таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на те, що згідно з п. п. б) п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав. В ході перевірок Правил користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] були встановлені факти порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок (токоприймачів) до електричної мережі іншого споживача (власника мереж), порушення схеми обіку, виявити яке представники енергопостачальника при проведенні контрольних оглядів не мали можливості, внаслідок чого 21.11.2014 року був складений акт про порушення ПКЕЕН № 198835. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року № 562 було визначено розмір заборгованості за без облікове користування електричною енергією в розмірі 9339,37 грн. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання без приладів обліку. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Між енергопостачальником та [PERSON] в 2003 році укладено договір про користування електричною енергією. Частиною 4 статті 26 вищевказаного Закону передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією згідно із законодавством України. Із копій акту № 198835 від 21.11.2014 року вбачається, що акт був складений в присутності [PERSON] як користувача електроенергії, котра підписала вказаний акт і вказала, що з порушенням згодна, зауважень немає (а.с. 5-7). Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року (із змінами і доповненнями) передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Пунктом 53 вищевказаних Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки кооперативного об'єднання «ЖБК» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Суд першої інстанції не врахував те, що за вказане порушення треба застосовувати пп. «а» частини 2 п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, відповідно до якого якщо споживач вчинив інші дії, що призвели до споживання електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більш ніж за три роки. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією у розмірі 9339 грн. 37 коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON], а також витрати по сплаті судового збору, які складають 243,60 грн. + 121,80 грн. = 365 грн. 40 коп.

Outcome: approved