Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

13.04.2017 року заявник звернувсь до суду з даною заявою. Посилаючись на те, що її батько [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в першому відділенні наркологічного центру м. Донецька в період з 30.12.2002 року по [INFO], де і помер [INFO], внаслідок епілептичного нападу. Ці данні зазначені у довідці від 10.04.2017 року за № 01/13.141 року виданої Республіканським наркологічним центром м. Донецька та відповідають дійсності. Відповідно до статті 19 Закону України „Про Державну реєстрацію актів цивільного стану", повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування. Свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану видається представникам зазначених установ за довіреністю установи та при пред'явленні документів, що посвідчують їх особу. Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Первинне свідоцтво про смерть, яке було отримане після смерті Громадянина України було втрачене. З метою отримання повторно свідоцтва про смерть громадянина України [PERSON] до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану була подана відповідна заява. На дану заяву було отримано відмову у видачі повторно свідоцтва про смерть, у зв'язку з відсутністю в архівах відділу актового запису про смерть громадянина [PERSON]. Тому вона вимушена звернутися до суду для встановлення факту смерті. У судове засідання заявник не з'явилась, в заяві просила розглянути справу за її відсутність. Представник заінтересованої особи Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що батько заявника [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в першому відділенні наркологічного центру м. Донецька в період з 30.12.2002 року по [INFO], де і помер [INFO], внаслідок епілептичного нападу. Ці данні зазначені у довідці від 10.04.2017 року за № 01/13.141 року виданої Республіканським наркологічним центром м. Донецька та відповідають дійсності. 04.02.2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Цивільно процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України» за № 990-19. Відповідно до даного Закону Цивільно процесуальний кодекс України було доповнено статтею 257-1. Також, варто зазначити, що відповідно до ч. 2 вищезазначеної статті, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян, та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має і право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Outcome: approved