Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

10.07.2014 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на утримання їх доньки [PERSON], аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини, у тому числі за минулий час у розмірі 72000 гривень та суму пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 401391,61 гривень. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що [INFO] року у неї з відповідачем по справі народилася донька - [PERSON]. Позивачка вказує, що їй матеріально важко утримувати неповнолітню дитину, та вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дитини, одяг та лікування. У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає зумовило звернення позивачки -[PERSON] до суду із відповідним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як повідомила позивач в заяві про слухання справи за її відсутності, відповідач не працевлаштований та не має постійний регулярний дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає 1286 гривень. В ході судових засідань, позивачем не надано доказів того, що дитина потребує на місяць грошових коштів у розмірі 2000 гривень. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання доньки за минулий час, необхідно відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати (ст.191 ч 2 СК України). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги все вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2014 року й до повноліття доньки, тобто до [INFO] року. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідність оплати на користь держави судових витрат покласти на відповідача в розмірі - 243, 60 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial