Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

09 червня 2017 року\~ [PERSON] \~звернулась \~в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні 09.10.2017 року представник позивача вимоги підтримала. В подальшому, через канцелярію суду, подала заяву про уточнення позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, просила стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 300,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідач в судове засідання, після оголошеної перерви, також через канцелярію суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення з нього, щомісячно, аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн. 00 коп., починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, на даний час проживають окремо. Від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої записано відповідача та яка після припинення шлюбних стосунків проживає з матір»ю і перебуває на її утриманні (а.с.6). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~ Відповідно ч. 1 ст. 189 цього Кодексу\~батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.\~\~ Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~ Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зазначені норми права свідчать про те, що правовою підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід відповідача, отримання ним доходу в натурі, а також для визначення розміру аліментів суд зобов'язаний встановити матеріальне становище платника аліментів. З'ясовано, що відповідач є фізичною-особою підприємцем з 05.09.2005 року, що підтверджено Свідоцтвом серії В00 №879605, займається оптовою торгівлею фармацевтичними товарами.\~ Згідно довідки №10801/10/11-23-13-04 від 12.09.2017 року, виданої в.о. першого заступника начальника Кропивницької об»єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, за даними податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, сума доходу за період з: 01.01.2017 року по 30.06.2017 року складає- 558 000,00 грн. \~ У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» , установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.\~ Слід зазначити, що сам дохід отримуваний фізичною особою від зайняття підприємницькою діяльністю заздалегідь не може бути стабільним і залежить перш за все від наявності чи відсутності у особи клієнтів, роду виконуваної роботи чи надання послуг та відповідно розміру оплати за ці послуги. Тобто, відповідач, як батько неповнолітньої дитини, є фізичною особою-підприємцем, що обумовлює нестабільність його доходу, однак має можливість та повинен нести витрати по утриманню дитини, що відповідачем і не заперечувалося.\~ Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.\~ Враховуючи те , що відповідач отримує дохід, як приватний підприємець, є здоровим, працездатним та має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, а тому, суд вважає, що 1 300,00 грн., щомісячно, батько дитини може виділяти на утримання доньки, та такий розмір аліментів, не поставить його в скрутне становище, а забезпечить мінімальний рівень для існування [PERSON].\~ Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.\~ Крім того, суд розяснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. \~ Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 640,00 гривень судового збору, так як за законом позивач звільнена від його сплати та рішення допускає до негайного виконання, в частині стягнення аліментів , але у межах платежу за один місяць ( ст.367 цього ж кодексу).

Outcome: approved