Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів від 26.11.2004 року № 437, їй було надано дозвіл на будову житлового будинку у м.Червонозаводське , Лохвицького району, Полтавської області по вул. Ватутіна, 167, на земельній ділянці площею 0,2956 га, яка згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.09.2003 року ВАМ № 672644 та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 211947 від 18.11.2004 року, є її власністю. На даній земельній ділянці позивачем був в 2017 році побудований будинок. В листопаді 2017 року позивач звернулася до Заводської міської ради із заявою про введення в експлуатацію належного їй будинку, отримання свідоцтва про право власності на домоволодіння для подальшої реєстрації нерухомого майна в Державному реєстрі нерухомих прав, але їй було відмовлено у продовженні терміну дії дозволу на проведення робіт з будівництва житлового будинку садибного типу по вул. Ватутіна, 167, у м. Заводське, тому позивач була змушена звернутися до суду, так як не має можливості оформити своє право власності на житловий будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному об"ємі. Відповідач - представник Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів від 26.11.2004 року № 437, [PERSON], було надано дозвіл на будову житлового будинку у м.Червонозаводське, Лохвицького району, Полтавської області по вул. Ватутіна, 167, на земельній ділянці площею 0,2956 га, яка згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.09.2003 року ВАМ № 672644 та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 211947 від 18.11.2004 року, є власністю [PERSON] ( а. с. 8-10). Позивачем у 2004 році було отримано в архітектурно-планувальному бюро при головному архітекторі Лохвицького району Полтавської області відповідний проект забудови, затверджений головним архітектором Лохвицького району та узгоджений з начальником відділу архітектури [PERSON] міської ради, було отримано відповідний дозвіл на проведення робіт та пояснювальну записку до рішення про надання дозволу ( а. с. 11-15). На даний час, станом на 26.06.2017 року, на збудований позивачем на належній їй земельній ділянці, на підставі дозвільних та інших документів, будинок та інші господарські споруди, виготовлено технічний паспорт виготовлений ПП «Бюро послуг та консультацій» у складі: А-1 - житловий будинок (пінобетон обкладений цеглою) загальною площею 161,6 м?, житловою площею 75,8м?, Б - сарай (саман обкладений цеглою), В - погріб (цегла), Г - гараж ( шлакоблок), № 1 - огорожа, № 2 - огорожа, № 3 - колодязь ( а.с.17-21). Після завершення будівництва та виготовлення технічного паспорту позивач звернулася до Заводської міської ради із заявою про введення в експлуатацію належного їй будинку, отримання свідоцтва про право власності на домоволодіння для подальшої реєстрації нерухомого майна в Державному реєстрі нерухомих прав, однак, згідно рішення виконкому Заводської міської ради від 10.11.2017 року № 112 їй було відмовлено у продовженні терміну дії дозволу на проведення робіт з будівництва житлового будинку садибного типу по вул. Ватутіна, 167, у м. Заводське ( а. с.16). Належний [PERSON] обєкт нерухомого майна, а саме садибний житловий будинок з погосподарськими спорудами у м. Заводське, Лохвицького району, Полтавської області по вул.Ватутіна, 167, був обстежений завідувачем сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Лохвицької РДА Полтавської області, порушень щодо його будівництва не встановлено, про що свідчить довідка № 01-13/78 від 22.12.2017 року (а. с.25). Відповідно до п. 10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2002 року № 7/5 підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на домоволодіння є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved