Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах.. Рішеннями Київського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2013 року та 05 лютого 2014 року стягнуто з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, однак до цього часу відповідач розрахунків не провів, тому змушений звертатися до суду про стягнення середнього заробітку. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі представника відповідача із постановленням заочного рішення по справі . Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яким стягнуто з ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки починаючи з 18.03.2013 року, розмір якого на день подачі позову 31.07.2013 року становить 14 931 грн. 60 коп. без утримання податку та інших обов»язкових платежів, встановлено наступне. Позивач [PERSON] працював на посаді машиніста екскаватора траншейного 5 розряду в ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» з 10 серпня 2011 року по 25 жовтня 2012 року і був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.04.2013 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Стягнуто з ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» на користь [PERSON] 13 957 грн. 80 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки з дня звільнення 13.11.2012 року по день розгляду справи 18.03.2013 року без утримання податку та інших обов»язкових платежів. Стягнуто з ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» на користь [PERSON] 468 грн. 35 коп. вихідної допомоги при припиненні з 13.11.2012 року трудового договору за частиною 3 статті 38 КЗпП України внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного та трудового договору без утримання податку та інших обов»язкових платежів. Формулювання причини звільнення [PERSON] з ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» «звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України», яке внесене відповідачем у трудову книжку позивача 25.10.2012 року за №25, визнано неправильним, змінено його на таке: «Звільнений за частиною 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням по причині порушення ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» законодавства про працю та трудового договору з 13 листопада 2012 року». Запис у трудовій книжці [PERSON] за №25 від 25.10.2012 року «Звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України» визнано недійсним. Зобов»язано ТОВ «Енергомонтажний №767» видати наказ про звільнення [PERSON] з ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» з 13 листопада 2012 року за частиною 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням по причині порушення ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» законодавства про працю та трудового договору. Зобов»язано ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» внести зміни у трудову книжку [PERSON] шляхом внесення запису про те, що запис №25 від 25.10.2012 року є недійсним, а також про те, що [PERSON] «звільнений за частиною 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням по причині порушення ТОВ «Електромонтажний поїзд №767» законодавства про працю та трудового договору з 13 листопада 2012 року». В задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки при звільненні відмовлено за безпідставністю. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2013 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 15.04.2013 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки при звільненні скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення зазначених позовних вимог. Стягнуто з ТОВ «Енергомонтажний поїзд №767» на користь [PERSON] 2 108 грн. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки при звільненні з 25 жовтня 2012 року по 13 листопада 2012 року (сума визначена без утримання податку і обов»язкових платежів). В іншій частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 15.04.2013 року залишено без змін. Додаткове рішення Київського районного суду м.Полтави від 20.09.2013 року залишено без змін. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що до цього часу відповідачем розрахунку по заборгованості по заробітній платі не проведено, тому періодом затримки розрахунку при звільненні є період з 01 серпня 2013 року по 06 лютого 2014 року - середній заробіток за період затримки розрахунку становить 21 261 грн.30 коп Крім цього, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 243 грн. 60 коп. судового збору та 3 000 грн. на користь позивача понесених судових витрат.

Outcome: approved