Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2014 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 21.03.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально; та про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - сина [PERSON] - у твердій грошовій сумі - по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов»язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2014 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.9-13). Як стверджують сторони, починаючи з березня 2016 року вони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, з того часу проживають окремо; раніше в сім»ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджують сторони, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими, тому обидва подружжя наполягають на розірванні шлюбу; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу має бути задоволений. Як стверджують сторони, після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір»ю - позивачкою [PERSON]; будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання сина [PERSON], він (відповідач) працює неофіційно, має відповідні доходи, які отримує періодично; будь-яких утримань з його доходів за виконавчими документами на користь інших осіб не відбувається. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, матеріальне становище відповідача; стан здоров»я дитини, і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - сина [PERSON] - у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно - у розмірі заявлених позивачкою вимог, починаючи з 21.03.2017 року і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону.

Outcome: approved