Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Пийтерфолвівська сільська рада Берегівського району. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є одноосібним власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку зареєстровані дві особи, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які понад 10 років не проживають за даною адресою. Позивач зазначив, що пройшло більше 10 років як відповідачі виїхали за межі області, місце їх проживання невідоме. Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву згідно якої позов просив задоволити та щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання без поважних причин не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Справа розглянута в порядку ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи про розгляд справи повідомлений належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на будинок останній набув 07.04.2017 року отримавши в дар від [PERSON] . (а.с.5-7). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані в належному позивачеві будинку. Більше 10 років відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою виконкому Пийтерфолвівської сільської ради № 11 від 19 лютого 2021 року (а.с.9). Реєстрація відповідачів у будинку належному позивачу, порушує права та законні інтереси останнього. У позивача з відповідачами не було ніяких домовленостей з приводу проживання, реєстрації і користування цим будинком. За ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. Згідно з положеннями ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК УРСР (із урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у визначеному угодою із власником обсязі. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Указана житлова норма передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім`ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. У відповідності до п. 3.1. ПОРЯДКУ реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку). З врахуванням вищенаведеного, вимога позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування будинком належному позивачу є підставною і такою, що підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про зняття з реєстрації відповідачів слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку, у порядку встановленого зазначеним Порядок та Законом. Оскільки відповідачі не є членами сім`ї позивача, як власника нерухомого майна, то і права користування будинком не мають, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial