Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

30.09.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що з червня 2004 він та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі, від якого 24 лютого 2011 року народився син, [PERSON]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано, призначено стягнення аліментів на користь відповідачки в розмірі ? частини від усіх доходів але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також визначено місце проживання неповнолітньої дитини з матір'ю - [PERSON]. З початку шлюборозлучного процесу та після його закінчення відповідачка почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з їхнім сином, у зв'язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування Солом'янської в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням №353 від 08.06.2015 року було встановлено регламент його побачень з малолітнім сином [PERSON] кожного вівторка з 18.00 год. до 19.30 год., та кожної суботи з 09.00 год. до 12.00 год. Проте, відповідачка продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, не дозволяє побачення батька з малолітнім сином, обмежує його права на побачення з малолітнім сином, перешкоджає виконанню йому своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, не виконує відповідне розпорядження органу опіки та піклування. Мирним шляхом врегулювати даний спір з відповідачкою в досудовому порядку йому не вдалося. Вказує, що він з відповідачкою мають рівні права і обов'язки щодо сина [PERSON], а питання виховання батьки мають вирішувати спільно. Він як батько зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини та має право на особисте спілкування з сином, а відповідачка не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. З наведених підстав просить зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON], встановити йому для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] [INFO], такі способи участі: - кожного вівторка та четверга з 18.00 год. до 19.30 год., кожної суботи з 09.00 год. до 19.00 год., в день народження сина протягом дня з 9:00 до 20:00; - можливість спільного відпочинку у літній, зимовий, весінній та осінній періоди з урахуванням регламенту навчання та занять дитини, в межах України, та поза межами України, з урахуванням вимог законодавства, що стосуються перетину кордону неповнолітніми особами, громадянами України; - відвідування дитиною місця проживання батька [PERSON] під час спілкування з сином. 23.11.2015 до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву відповідачки [PERSON] до позивача [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні дитини. Обгрунтовуючи зустрічну позовну заяву відповідачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з позивачем, від якого мають сина [PERSON]. 15.04.2015 шлюб між ними було розірвано, а місце проживання дитини визначено з нею. 08.06.2015 року розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державній адміністрації було встановлено регламент побачень батька із сином, який був погоджений сторонами, однак з об'єктивних обставин мали місце відхилення від встановленого графіку. Зазначає, що має офіційне місце роботи, працює на посаді головного бухгалтера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Петер-Сервіс Україна» з графіком роботи з 9:30 до 18:00, а тому змушена щоразу домовлятися з керівництвом про те, щоб йти з роботи раніше та вчасно забирати сина з дитячого садочка, а також щоб відвозити [PERSON] на розвиваючі заняття. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач бажає проводити із сином час у вівторок та четвер, просить визначити час зустрічей у ці дні з 17:30 до 20:30. Крім того, звертає увагу суду на те, що в суботу о 15:00 дитина відвідує спортивну секцію, у зв'язку з цим просить, визначити час побачення у цей день з 9:00 до 13:00. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечувала. Зокрема, не погодилася з вимогами позивача щодо спільного відпочинку з дитиною. З цього приводу зазначила, що син - [PERSON] є малолітніми, а тому перебуває ще у тісному психологічному зв'язку з матір'ю. Тривала відсутність догляду матері у цьому віці може тільки нашкодити сину. Окрім того, ендокринологом сину було визначене спеціальне харчування, забезпечити яке [PERSON] батьку проблематично. Вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа служба у справах дітей Солом"янської районної в м. Києві державної адміністрації надала суду висновки щодо встановлення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON], [INFO], щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Свого представника для участі у розгляді справи не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд знаходить можливим провести судовий розгляд у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 26.06.2004, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.04.2015 шлюб між сторонами розірвано. Відновлено відповідачці дошлюбне прізвище - Ніколаєва. Визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з відповідачкою. Згідно розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державній адміністрації від 08.06.2015 було встановлено регламент побачень позивача із сином, а саме: кожного вівторка з 18.00 год. до 19.30 год., та кожної суботи з 09.00 год. до 12.00 год. Проте даний регламент порушувався, що визнається сторонами. Таким чином на час розгляду справи між сторонами існує спір щодо способів участі батька у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. 3 ст. 157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частини другої зазначеної статті, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Як вбачається з матеріалів справи, встановлення запропонованого позивачем графіку зустрічей з дитиною, призведе до неможливості відвідування сином [PERSON] додаткових занять, які спрямовані для розвитку її природних здібностей, а тому на думку суду не буде в повній мірі відповідати інтересам дитини. Такого ж висновку суд приходить при вирішення вимог позивача в частині його спільного відпочинку з дитиною. В даному випадку суд знаходить обгрунтованими доводи відповідачки про те, що з огляду на вік дитини, остання перебуває ще у тісному психологічному зв'язку з матір'ю, а тому тривала відсутність догляду матері у цьому віці може негативно вплинути на розвиток дитини. Дані доводи крім того, видаються переконливим і у зв'язку з особливостями здоров'я дитини, та її необхідності у спеціальному харчування. Згідно висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, останній

Outcome: partial