Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 вересня 1995 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому, актовий запис №1038. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони більше шести місяців разом не проживають, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому, актовий запис №1038. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач більше шести місяців разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Разом з тим, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 500 грн. відповідно до договору про надання послуг захисника/представника від 16.12.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 65 від 16.12.2015 р. та понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн. Крім того, враховуючи, що судовий збір був не в повному розмірі сплачений позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неоплачену частину судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved