Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Великокоровинецької селищної ради та Відділу Держземагенства в Чуднівському районі про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 1,7896 га, що розташована на території Великокоровинецької селищної ради, Чуднівського району, Житомирської області, яка належала її батькові [PERSON], який помер [INFO] року, і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно закону в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійного. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер [INFO] року, за життя набув право власності на земельну ділянку площею 1,7896 га із кадастровим номером «1825855300:04:000:0171», що розташована на території Великокоровинецької селищної ради, Чуднівського району, в зв»язку з чим останньому 01.06.2005 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 053940 на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 18.08.2004 року № 441, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010522400053. Видача [PERSON] вказаного акту підтверджується витягом із проектно-технічної документації по організації території земельних часток (паїв) та виготовленню державних актів, кадастровим планом земельної ділянки, але за життя [PERSON]. державний акт був втрачений. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України), подавши заяву про прийняття спадщини, що підтверджується змістом постанови державного нотаріуса ердичівської ДНК від 11.11.2011 року № 2388/02-31. Відповідно до п. 5.1 "Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року № 43, дублікат втраченого державного акту може бути виданий лише його власнику, але останній помер, що не дає позивачці можливості отримати даний дублікат і, відповідно, отримати нотаріальне свідоцтво про право на спадщину, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані позивачкою належні докази, визнанню судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved