Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Горішньозалучанської сільської ради про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] .. Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , яке він заповів його матері- [PERSON] .. [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт, згідно з яким, все своє майно заповіла йому позивачу. 19.05.2020р. він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Як з`ясувалось, батько не оформив відповідним чином право власності, а мати не зверталась до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи. Житловий будинок, який входить до спадкового майна, був побудований його батьком у 1992р., однак за життя батько з матір`ю неоформили належним чином право власності. Ніхто, крім нього, не претендує на вказане господарство. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами, що по [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Горішньозалучанської сільської ради на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності представника відповідача. Згідно ст. 247ЦПК\~України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.ст.1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] .. Із довідки Горішньозалучанської сільської ради № 1371 від 21.05.2020р. вбачається, що на день смерті [PERSON] у спірному житловому будинку, що по [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] дружина, [PERSON] син, які вступили в управління спадковим майном. Від імені померлого в сільській раді 05.07.2006 р. посвідчено заповіт, згідно якого спадкоємцем всього належного йому на праві власності майна є його дружина [PERSON] .. Із довідки Горішньозалучанської сільської ради №1372 від 21.05.2020р. вбачається, що на день смерті [PERSON] у спірному житловому будинку був зареєстрований син [PERSON] син, який вступив в управління спадковим майном. Заповіт від імені померлої посвідчений 15.05.2012р. у виконкомі Горішньозалучанської сільської ради, згідно якого спадкоємцем всього належного їй на праві власності майна є її син [PERSON] .. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 20.02.2020р. право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] відповідає державним будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним та іншим нормам і правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта. Даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 27.02.2020р. та з якого вбачається, що будівництво житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , проведено у 1992 році. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 20.05.2020р. після смерті [PERSON] , згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60247642 від 20.05.2020р. спадкова справа не заведена. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 19.05.2020р. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 306/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом № 581 від 05.09.2016р. сина померлої [PERSON] .. Інших спадкоємців немає. Постановою Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 19.05.2020р. № 540/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] , що належав [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Порядок розгляду цивільних справ про спадкування регулюється Листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Так, пунктом 3.2 вищевказаного Листа передбачено, що якщо відсутні документи про відведення земельних ділянок під забудову, таке будівництво слід визнавати самочинним та відмовляти у визнанні права власності на нього в порядку спадкування. При вирішенні спорів про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК судам потрібно з`ясовувати правовий режим земельної ділянки, на якій збудовано житловий будинок, будівлю, споруди. Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України та ст. 20 ЗК органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Це означає, що лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок був збудований спадкодавцем у 1992р., а тому, відповідно і порядок прийняття його в експлуатацію регулюється Постановою КМУ від 5 серпня 1992 року № 449. Однак, позивачем в обгрунтування позовних вимог, не надано жодних доказів про відведення земельної ділянки, передачу її у приватну власність та визначення цільового призначення земельної діялнки для будівництва спірного житлового будинку. Окрім того, відсутні докази здачі житлового будинку в екплуатацію. Таким чином спірний житловий будинок збудований без відповідних документів, які б давали право спадкодавцеві виконувати будівельні роботи, та без належно затвердженого проекту. А тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають. На підставі наведеного, ст. 376 ЦК України, п.п. 3.2 Листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування",

Outcome: dismissed