Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

21.01.2019року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на її - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.08.2011року. Від даного шлюбу, як вказує позивач, [INFO] року у них народився син - [PERSON] , який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що вона з відповідачем не можуть досягнути згоди про добровільну сплату аліментів. З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.01.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Витребувано з Головного управління ДФС у Харківській області реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, одночасно з відкриттям провадження у справі, Київським районним судом м. Одеси було направлено запит до Відділу адресної довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Харківській області щодо повідомлення місця реєстрації відповідача - [PERSON] , однак до теперішнього часу ніякої відповіді на адресу суду не надійшло. У судове засідання 25.03.2019року позивач не з`явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач - [PERSON] з 15.09.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] Від даного шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2011року, яке набрало законної сили 29.08.2011року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.09.2006 року в міському відділі РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2079, було розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 5). 18 серпня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 3). З довідки (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію) за №235 від 21.01.2019року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрований її син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що на теперішній час сторони проживають окремо, а їх син - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням відсутності обґрунтованих заперечень відповідача, а також враховуючи положення ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2019року й до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved