Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 квітня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 08 вересня 2003 року шлюб між сторонами розірваний. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Стан здоров»я відповідача задовільний. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини- дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач спочатку допомагав дитині, але з кожним роком все віддалявся. На канікулах дочка деякий час буває у батька, він її возить на відпочинок. Від батька дочка привозить одяг із «секон-хенда». Останні шість місяців дочка з батьком не спілкується взагалі, коштів на її утримання відповідач не надає. Після закінчення 9 класу в цьому році дочка має намір вступати до навчального закладу в м. Прилуки, тому потрібно більше коштів на її утримання, а вона такої можливості не має, так як є непрацюючою та, окрім дочки [PERSON], має на утримані двоє інших малолітніх дітей, п»яти та дев»яти років. В даний час стан здоров»я дочки [PERSON] задовільний. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що добровільно купує одяг дочці , надає їй матеріальні кошти. На канікулах дочка приїжджає до нього. У другому класі дочка проживала у нього, навчалась та закінчила 2 клас школи № 184 м. Києва. Він проводив її медичне обстеження та лікування. Неодноразово возив її відпочивати, в тому числі за кордон. Святкування десятиріччя дня народження дочки він організував у м. Києві. Дочку одіває, обуває. Влітку , коли дочка перебувала у нього, винаймав репетитора з англійської мови. Мати дочки-[PERSON] систематично п»є, тому він не бажає надавати кошти матері, [PERSON], для утримання дочки. Він має задовільний стан здоров»я, його щомісячний середній дохід за останні шість місяців складає 20000 гривень. Окрім дочки [PERSON], має на утриманні двох малолітніх дітей, восьми та одного року. Перед початком навчального 2014 року дав дочці 700 грн. та купив речей на суму 3000 грн. Взимку передав дочці зимову куртку, книги, зонт та чоботи. На весняних канікулах, коли дочка приїжджала до діда з бабою, його батьків, він дав дочці 500 грн. та витратив кошти на її відпочинок у сумі 1500 грн. В підтвердження утримання дочки відповідач надав письмові докази щодо навчання дочки в 2 класі школи № 184 м.Києва: табель , похвальний лист; результати медичного обстеження та чеки на придбання лікарських засобів у 2008 році. Також надав списки речей, згідно якого він купував речі дочці. В підтвердження організації та проведення відпочинку дочки в період канікул за його кошти відповідач заявив про наявність відео на технічних носіях-дисках. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони , [PERSON] та [PERSON], мають дочку [PERSON] , [INFO], яка постійно проживає разом з матір»ю , перебуває на утриманні останньої, що підтверджено довідкою Васьковецької сільської ради № 117 від 23.03.2015 року. В період канікул дочка приїжджає до батька, який в цей час утримує дочку, організовує її відпочинок. В 2008 році дочка проживала у батька та навчалась у школі по місцю проживання в м.Києві. За цей час батьком проведено медичні обстеження дочки та проводилась купівля лікарських препаратів. За останні шість місяців до часу звернення із позовом до суду , з вересня місяця 2014 року, по березень місяць 2015 року [PERSON] з дочкою не спілкувався, коштів на утримання на надавав. Лише передав дочці зимову куртку, книги, зонт та чоботи. Щодо зловживання позивачем алкогольними напоями на можливістю нецільового використання наданих ним коштів на утримання дочки, відповідач послався на відсутність у нього доказів в підтвердження сказаному. Із пояснень сторін вбачається, що між сторонами відсутня домовленість щодо сплати аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON], що і стало підставою для звернення до суду із позовом матері, з якою проживає дитина. Надання відповідачем коштів та придбання речей, оплати харчування в школі не є систематичним , а носить періодичний характер, час від часу, тоді як потреби для утримання та розвитку дитини носять постійний характер,тому звернення із вказаним позовом до суду матері є способом захисту дитини. Суд враховує, що батько частково виконує свій обов»язок щодо утримання дочки: в 2008 році утримував дочку, проводив її лікування, в період канікул возить дочку відпочивати, купує одяг, речі, періодично надає кошти дочці. Проте дочка витрачає ці кошти без погодження з матір»ю, яка її постійно утримує та діє в її інтересах, а може і взагалі не повідомити матір про отримані від батька кошти. Наведене свідчить про відсутність домовленості відповідача з позивачем щодо утримання дитини, в тому числі щодо першочергових та необхідних витрат на дитину. Також суд враховує, що протягом останніх шести місяців до часу звернення із позовом до суду, кошти на утримання дочки відповідач не надавав, окрім передачі з речами. З врахуванням матеріального становища батька, стану його здоров»я, наявності інших утриманців та матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, яка є непрацюючою та має двох інших малолітніх дітей на утриманні, суд вважає, що батько має можливість сплачувати аліменти та утримання дочки в розмірі, вказаному позивачем у позові. За таких обставин суд приходить до висновку про примусове стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON]. Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], 18 вересня 2000 народження, аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття, за наявності для того законних підстав.

Outcome: approved