Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в розмірі по 700 гривень щомісячно на утримання кожної дитини та по 600 гривень щомісячно на її утримання. Із позовних вимог вбачається, що з відповідачем вона уклала шлюб 14.02.2012 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають із нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач свого обовязку приймати участь в утриманні дітей не виконує, а їй чим далі тим важче їх утримувати за власні кошти. А тому, змушена звернутися до суду про визначення та примусове стягнення з відповідача необхідних коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково та просить призначити аліменти на утримання дітей по 700 гривень щомісячно та на утримання дружини по 600 гривень щомісячно. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до часткового задоволення за наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі зареєстрували шлюб 14.02.2012 року в селі Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 1, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 104261 від 14.02.2012 року (а.с.4). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Батьком дітей записано відповідача по справі [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої виконкомом Тюдівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 08.05.2018 року № 371 (а.с.7) та копії акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.8), [PERSON] проживає в господарстві батька з двома дітьми, матеріально-побутові умови проживання задовільні, потребує допомоги. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, що передбачено ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні. Суд звертає увагу, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 700 грн. щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку із 17.05.2018 року. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Стаття 77 СК України передбачає, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховує положення ст. 80 СК України, а тому вважає, що розмір аліментів на утримання належить визначити у твердій грошовій сумі в залежності від прожиткового мінімуму працездатної особи, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також звертає увагу на матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд звертає увагу, що відповідач є особою молодого віку, отже спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 600 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 79 СК України,\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку із 17.05.2018 року. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім того, згідно п.1 ст.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84, 141, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved