Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

05.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку, а саме на земельну ділянку площею 0,1000 га., надану для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] в місті Вознесенськ Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона 05.08.1993 року по договору дарування отримала від своєї бабусі [PERSON] у власність житловий будинок [ADDRESS] в місті Вознесенськ Миколаївської області. Після оформлення договору дарування переоформлення земельної ділянки не здійснили, тому вона залишилась оформлена за [PERSON], яка померла [INFO] року. Оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, просила суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від міського голови Луков В.Д надійшла до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до договору дарування від 05.08.1993 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар цілий житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] в м. Вознесенськ Миколаївської області. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Омельчук І.М. та зареєстрований у КП "Вознесенське МБТІ 17.08.1993 року за № 3738( а.с.5-6). [PERSON] померла [INFO] року в м. Вознесенськ, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2006 року (а.с.8). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області та Державного акту на право приватної власності на землю право власності на земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] в м. Вознесенськ Миколаївської області належить [PERSON] (а.с.7-12). Відповідно до чинної на час укладення правочину редакції ст. 30 ЗК України (1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Що також узгоджується з п.п. «ґ» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою №2 від 19 березня 2010 року). Згідно зазначеної постанови при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося у договорі відчуження. Суд також враховує, що спадкоємці попереднього власника будинку та спірного майна відсутні, а відповідач не заявив своїх прав та жодних вимог щодо земельної ділянки, навпаки позов визнав. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання його власником спірного майна у порядку та розмірі, передбаченому ст. 40, п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України. Зважаючи на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved