Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 червня 2000 року між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені та на користь неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] з одного боку, та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] з другого боку, був укладений договір купівлі-продажу № 581/К квартири [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був укладений на Одеській Товарній Біржі. 20 червня 2000 року квартира [ADDRESS] була зареєстрована на праві приватної власності в ОМБТІ та РОН кн. 367пр. стор. 164 реєстр № 35 Позивачі та відповідач повністю виконали договір купівлі-продажу відповідно до ст. 224 ЦК України в редакції 1963 року. Так, позивачі сплатили повністю до підписання договору купівлі-продажу вартість вказаної квартири і прийняли її у власність, вселилися, проживаючи і зареєструвавши в ОМБТІ та РОН. Відповідач, із свого боку, виконав взяті на себе за договором зобов`язання, фактично передавши їм у власність вказану квартиру і віддавши ключі у вказаний строк. Позивачі стали повноправними власниками вказаної квартири, оплачують комунальні послуги, провели ремонт. У жовтні 2020 року у позивачів виникла необхідність розпорядитися вищевказаною квартирою звернувшись до нотаріуса і довідались, що вищевказана угода була укладена з порушенням ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 657 ЦК України в редакції 2004року. Зважаючи на вищевикладені просять суд визнати угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладену 15 червня 2000 року між [PERSON] діючою від свого імені та від імені та на користь неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] з одного боку, та [PERSON] діючою від імені [PERSON] з другого боку зареєстровану на Одеській Товарній Біржі за № 581/К - дійсною. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. 27 липня 2020 року заведена спадкова справа №32/2020 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Єдиною спадкоємицею до майна померлого [PERSON] є його донька [PERSON] . Ухвалою суду від 14 травня 2021 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . В судове засідання позивачі не з`явилися, згідно клопотання, наданого до суду, просили справу розглянути у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 15 червня 2000 року між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені та на користь неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] з одного боку, та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] з другого боку, був укладений договір купівлі-продажу № 581/К квартири [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був укладений на Одеській Товарній Біржі. 20 червня 2000 року квартира [ADDRESS] була зареєстрована на праві приватної власності в ОМБТІ та РОН кн. 367пр. стор. 164 реєстр № 35. Позивачі та відповідач повністю виконали договір купівлі-продажу відповідно до ст. 224 ЦК України в редакції 1963 року. У жовтні 2020 року у позивачів виникла необхідність розпорядитися вищевказаною квартирою, вони звернулись до нотаріуса і довідались, що вищевказана угода була укладена з порушенням ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 657 ЦК України в редакції 2004року. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, тобто діючого на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209\~ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~ [PERSON] \~про визнання\~договору купівлі-продажу\~нерухомого майна\~дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved