Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] 23 березня 2017 року звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на такі обставини. 14 травня 2009 року померла його мати - [PERSON], [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина, зокрема на спадкове майно, а саме ? частину кооперативної квартири [ADDRESS] ( до перейменування вул. Кріпака) в м. Нікополь Дніпропетровської області, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05 листопада 2012 року виданого виконавчим комітетом Нікопольської міської ради. Останній пайовий внесок за квартиру внесено матірю та [PERSON], під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі, в грудні 1991 року в сумі 9\~244,80 рублів під час шлюбу за спільні кошти сімї. [PERSON] заповіт не залишила. 08 вересня 2009 року він подав до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за його заявою заведено спадкову справу. Інші спадкоємці першої черги за законом на спадщину у встановленому законом порядку не прийняли. Всі спадкоємці були обізнані про смерть спадкодавця [PERSON] та про відкриття спадщини і про можливість прийняти її чи не приймати. Таким чином він за діючим законодавством є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця [PERSON] При його звернені до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, йому державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори 05 березня 2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину законом на квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON] на праві приватної власності, але у видачі свідоцтва на ? частину квартири по вул. Кріпака ( на теперішній час Отаманська)[ADDRESS] в м. Нікополь Дніпропетровської області було відмовлено, у звязку з тим, що ним не предявлений правовстановлюючий документ на спадкове майно та у звязку з тим, що право власності на квартиру зареєстровано на імя [PERSON] В той час [PERSON] не бажає підписувати документи про належність ? частини квартири його дружині [PERSON], отже, виник спір щодо спадкового майна. Враховуючи те, що [PERSON] повністю внесла свій пайовий внесок за квартиру , що розташована по вул. Кріпака (на теперішній час Отаманська)[ADDRESS] в м. Нікополь Дніпропетровської області на підставі ст. 15 «Про власність» (який діяв станом на 1990 року), враховуючи, що вона не була позбавлена права власності на вказану квартиру, вважає, що його мати [PERSON] правомірно набула право власності на ? частину квартири, а тому, зазначена частина квартири входить до складу спадщини. Він є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, тому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право особистої приватної власності на ? частину квартири [ADDRESS] (на теперішній час Отаманська) в м. Нікополь Дніпропетровської області після смерті матері - [PERSON], яка померла 14 травня 2009 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Пояснив, що спірна квартира була отримана подружжям [PERSON] під час їх шлюбу, а отже, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що не вважає, що квартира є спільним майном [PERSON] та [PERSON] Крім того, вважає, що [PERSON] є такий, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент її смерті. \~\~ Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.42). 14 травня 2009 року [PERSON] померла. (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на ? частину кооперативної квартири [ADDRESS] ( до перейменування вул. Кріпака) в м. Нікополь Дніпропетровської області. Як вбачається зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за життя [PERSON] заповіт не залишила (а.с. 35). Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 05 березня 2013 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON]В на ім'я позивача було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] на трикімнатну квартиру [ADDRESS] в цілому (а.с.51). Як вбачається із реєстраційного посвідчення останній пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] (на теперішній час Отаманська) в м. Нікополь Дніпропетровської області внесено [PERSON] та відповідачем [PERSON], під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі, в грудні 1991 року в сумі 9\~244,80 рублів (а.с. 16). На підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 16 березня 1984 року відповідачеві [PERSON] був виданий ордер № 398, в якому в складі сімї, як дружина [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с. 10). 05 листопада 2012 року на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Нікопольської міської ради право власності на спірну квартиру [ADDRESS] (на теперішній час Отаманська) в м. Нікополь Дніпропетровської області зареєстрована за відповідачем - [PERSON] (а.с. 11-13). Частиною 1 статті 15 Закону УРСР „Про власність" (який був чинним на день повного внесення подружжям [PERSON] пайового внеску за квартиру) передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Враховуючи те, що [PERSON], дружиною члена житлово-будівельного кооперативу (відповідача по справі [PERSON]І.), внесено пайовий внесок за квартиру в період спільного проживання за рахунок спільних коштів подружжя суд вважає, що [PERSON] правомірно набула право власності на ? частину квартири [ADDRESS] ( на теперішній час Отаманська) в м. Нікополь Дніпропетровської області). П. 6 постанови ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ N 9 від 18.09.87 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» передбачено, що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. При цьому суд повинен враховувати суму боргу, яку один з подружжя зобов'язаний повернути кредитору. Доводи представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні, що квартира не є спільною сумісною власністю подружжя не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] ( на теперішній час Отаманська), що розташована у м. Нікополь Дніпропетровської області державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори було відмовлено, у звязку з тим, що ним не предявлено правовстановлюючий документ на вказане майно(а.с.15). Доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом…Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи…Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved