Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини; також просить стягнути із [PERSON] аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення сином трьох років. Позов обґрунтовує тим, що перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, що 08 травня 2018 року зареєстрований Корецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 21. Під час дії шлюбу в них [INFO] народився син, [PERSON] . Вказує, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим ніде не працює. Крім соціальних виплат по догляду за дитиною жодних доходів не має, тому потребує допомоги від відповідача. Вважає, що відповідач може підтримати матеріально і її, як дружину, з якою проживає дитина до виповнення сину трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила задовільнити. Зазначила, що дитина перебуває на її повному матеріальному утриманні. Вказала, що дитина перебуває на штучному вигодовуванні, часто хворіє інфекційними захворюваннями, а це все загалом потребує додаткових витрат. Крім того, вказала, що їй невідомо чи працює або непрацює відповідач та який має дохід, жодних доказів на підтвердження того, що відповдіач має спроможність утримувати дитину та її не надала. Відповідач в судовому засіданні щодо вимог в частині стягнення аліментів на дитину не заперечив. Водночас щодо аліментів на утримання дружини заперечив повністю. Зазначив, що ніде не працює, кошти на проживання бере у батьків, а тому сплачувати аліменти на дитину і дружину водночас не спроможний. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з 08 травня 2018 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Корецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 21. Під час дії шлюбу в них народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 червня 2018 року. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» , установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн.; для дітей віком вiд 6 дo 18 рокiв - з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 червня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, відповідно до ст. 182 СК України, суд, з урахуванням виваженості, розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, а відповідач є працездатною особою, позов визнав в частині сплати аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. Крім того, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, до досягнення сином трьохрічного віку в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Як закріплено у ч. 1 ст. 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 ЦПК України). Тобто, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. До таких висновків прийшов і Верховний Суд в постанові від 12 листопада 2018 року у справі №202/712/17, провадження №61-28943св18. Як встановлено відповідач [PERSON] не працевлаштований. Позивачкою не доведено, а судом не встановлено, що [PERSON] має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена ч. 4 ст. 84 ЦПК України, для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання позивачки [PERSON] . Зважаючи на це суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнененя аліментів на утримання позивача, як матері неповнолітнього до досягнення ним трьохрічного віку слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 768,40 грн.

Outcome: approved