Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

23.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення терміну навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років. В позові позивач пояснив, що з вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], який проживає з позивачем. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] до його повноліття. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття і виплата аліментів припинилася. Зараз [PERSON] є студентом 1 курсу Державного навчального закладу Запорізького вищого професійного училища "Моторобудівник", денна форма навчання. Позивач працює медичною сестрою в КУ "Запорізький обласний будинок дитини "Сонечко", має мінімальну заробітну плату 1300,00 грн., інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Відповідач офіційно не працює, отримує пенсію, інших аліментних зобов'язань не має, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що дитина знаходиться повністю на її утримання, потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання, має розмір стипендії, який є недостатнім для проживання, відповідач має постійний дохід у вигляді пенсії, і вважає, що він може надавати матеріальну допомогу синові на період його навчання, а саме: в розмірі ? частки, оскільки в цьому розмірі він безперешкодно до повноліття сина платив аліменти за рішенням суду, зараз веде аморальний спосіб життя і всі свої доходи витрачає на алкогольні напої. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання особисто ним судової повістки, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із чим, за згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Ст. 199 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, в якій визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом ДНЗ «Запорізьке ВПУМ» на 1 курсу з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Форма навчання денна, що підтверджується довідкою № 14/98 від 26.05.2014 року. З довідки про доходи № 77 від 21.07.2014 року вбачається, що [PERSON] отримує стипендію. Згідно довідки № 19 від 01.07.2014 року КУ Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради [PERSON] працює на посаді сестри медичної на 1 ставку. Відповідно довідки від 03.03.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району і отримує соціальну допомогу на дитині-інваліда [PERSON], [INFO], призначену на термін з 13.05.2013 року по 30.04.2015 року в розмірі 949 грн. Згідно довідки УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя № 7176/11 від 30.07.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 3 групи за період з лютого 2014 року по липень 2014 року у розмірі 1049 грн. щомісячно. Персоніфіковані відомості про нарахування заробітної плати (доходу) [PERSON] в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відсутні. Факт проживання [PERSON] з позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї № 61 від 18.06.2014 року, виданою начальником Центру обслуговування абонентів № 2 Єдиної абонентської служби Сірик О.С. За таких обставин суд визнає, що повнолітній син позивача і відповідача, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі її надавати, про що свідчить та обставина, що саме в такому розмірі відповідач платив аліменти на неповнолітню дитину, до суду про зменшення розміру аліментів не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору в дохід держави суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved