Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з який зареєстровано 14 липня 2007 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області за актовим записом № 34. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: а саме син [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], на даний час являються неповнолітніми та перебувають на її повному утриманні та належному вихованні. Відповідач, який є батьком дітей, не виконує свого обов'язку стосовно матеріального утримання, коштів на забезпечення не надає. Можливості самостійно належним чином утримувати дітей позивачка не має. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дітей подружжям не досягнуто. В зв'язку з чим просить винести рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1600 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 09.11.2018 відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали [PERSON] отримав 17.11.2018, однак відзиву на день судового розгляду справи не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, укладеному 14 липня 2007 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області за актовим записом № 34. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: а саме син [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], і відповідно до їх свідоцтв про народження відповідач являється їх батьком. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка сама виховує та утримує дітей. Проживає із сім"єю в успадкованому будинку. Сім"я перебуває у важкому матеріальному стані. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобичківської селищної ради № 3902 від 25 жовтня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, обов'язок [PERSON] утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання його двох неповнолітніх дітей в користь [PERSON] у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто по 1600 гривень на кожну дитину, щомісячно, що відповідатиме інтересам дітей та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, в даному випадку з 30 жовтня 2018 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 гривень. В силу ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved