Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу, штрафу відповідно до попереднього договору та стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що 10 травня 2015 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір про завдаток при купівлі житлового будинку, згідно з умовами якого відповідач зобов"язався продати їй будинок №107 по вулиці Чапаєва в .Мечиславка Ульяновського району Кіровоградської області за 45 тис. грн., а також зобов"язався укласти основний договір купівлі-продажу в термін до 01.грудня 2015 року. В якості завдатку відповідачу було передано 5 тис. грн. з наданням відповідачем розписки про прийняття данних коштів. Також було обумовлено в найближчий час здійснити нотаріальне посвідчення укладеного попереднього договору про завдаток при купівлі житлового будинку, однак відповідач від нотаріального посвідчення укладеного попереднього договору ухилився, так само, як ухилився і від укладення основного договору купівлі-продажу будинку. Тим часом, позивачка із своєю родиною почали підготовлювати будинок до переїзду:найманим автомобілем перевезли деякі речі домашнього вжитку, господарське начиння, обробили та засадили город, провели генеральне прибирання в будинку та в дворі, здійснили деякий дрібний ремонт, витративши на це додаткові кошти в розмірі 5200 грн. та власні сили. Коли позивачка 20 жовтня 2015 року в черговий раз навідалась до будинку, який мала купити, то виявила, що попри існування укладеної угоди, будинок разом із її речами був проданий іншим людям. Більша частина господарського начиння, яка там знаходилась - зникла. Так само, як зникли з городу вирощені нею овочі. На прохання позивачки повернути суму авансу в розмірі 5 тис. грн.-відповідач відмовив. Так само відмовив позивачці компенсувати їй збитки, які були витрачені на прибирання, ремонтування, транспортні витрати, а також зникнувші речі домашнього вжитку, господарське начиння та городину. Завдавши тим самим позивачці не тільки матеріальних збитків, а й значних душевних страждань. Просить суд стягнути із відповідача 5000 тис. грн. авансу, 5000 тис. грн. штрафу, 5200 тис. грн. матеріальної шкоди, 2000 тис. грн. моральної шкоди та судовий збір. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти їх задоволення, вказавши суду, що дійсно відповідач мав намір продати будинок. Відповідачем та позивачкою укладений договір про завдаток, однак позивачка ухилилася від укладення основного договору купівлі-продажу з"їхавши із будинку до встановленого строку укладення договору. Відповідач умови договору про завдаток не порушував, а тому позов в частині повернення завдатку задоволенню не підлягає також не підлягають задоволенню інші позовні вимоги, оскільки вони позивачкою належним чином не доведені та ненадано жодного доказу. Заслухавши пояснення позивачки та представників відповідача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що 10 травня 2015 року сторони по справі уклади договір про завдаток при купівлі житлового будинку, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Ульяновський район с.Мечиславка вул.Чапаєва, 107. ( а.с.6,22). Укладення договору купівлі-продажу житлового будинку сторони зобов"язались провести до 01 грудня 2015 року. В якості завдатку у рахунок платежу за житловий будинок і на підтвердження свого наміру придбати будинок позивачкою відповідачеві 10 травня 2015 року було сплачено 5 000 грн., що підтверджується відповідною письмовою розпискою ( а.с.7) і дані обставини сторонами не оспорюються. Данний договір про завдаток підписаний сторонами, однак не був посвідчений нотаріально. Також встановлено, що у визначений договором строк основний договір купівлі-продажу укладений не був. Відповідно до ст.635 Цивільного кодексу України , попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Iстотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч.1\~ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі -продажу будинку. Проте вказаний договір не було посвідчено нотаріально, тому він є нікчемним і не породжує ніяких обов'язків для сторін з приводу обов'язкового укладення договору купівлі-продажу будинку. Крім того, з матеріалів справи ( а.с.24) вбачається, що відповідач 10 травня 2015 року уклав договір про завдаток при купівлі житлового будинку, при цьому вищезазначений будинок не належав відповідачеві на праві приватної власності. При цьому позивачкою було передано відповідачеві гроші в сумі 5000 грн. в рахунок майбутнього зобов'язання - договору купівлі- продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору. Отже, договір купівлі-продажу нерухомого майна, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, а тому передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 5000 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачці. Такий висновок викладено у правовій позиції Верховного Суду України при розгляді справи № 6-176цс12 від 13 лютого 2013 року. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання. Особа, яка отримала аванс, повинна його повернути. Що стосується відшкодування витрат, понесених позивачкою на прибирання, ремонтування, транспортні витрати, а також зникнувші речі домашнього вжитку, господарське начиння та городину, а також моральної шкоди, то суд вважає, що дані позовні вимоги позивачкою належним чином не доведені та ненадано жодного доказу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обтавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В зв'язку з наведеним в цій частині позов до задоволення не підлягає. Одночасно суд вважає за можливе відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати позивача, понесені останнім на оплату судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial