Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

15.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], помер 20 грудня 2017 року у м. Донецьк. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що 20.12.2017 року у м. Донецьк помер її чоловік [PERSON] внаслідок захворювання: хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз з гіпертензією. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно ст.. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чернігівській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». Згідно копії свідоцтва про одруження заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], [INFO]. Чоловік заявниці [PERSON], [INFO], знаходячись у квартирі [ADDRESS], помер 20.12.2017 року (а.с.6). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 129 від 20 грудня 2018 року, причиною смерті [PERSON] стало: хронічна судинно-мізкова недостатність, церебральний атеросклероз з гіпертензією (а.с.4). Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 20 грудня 2017 року було видано свідоцтво про смерть серії ДНР № 088621, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], уродженець України, Донецької області, м. Донецьк, помер 20 грудня 2017 року у віці 76 років, місце смерті Донецька Народна Республіка, м.Донецьк, Куйбишевський район, актовий запис про смерть № 1263 (а.с.3). Заявниця звернулась до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області для проведення державної реєстрації смерті чоловіка, проте, 15.03.2018 року Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті громадянина [PERSON], на підставі свідоцтва про смерть ДНР № 088521 від 20.12.2017 року, виданого Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, оскільки заявником предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8). Відповідно до положень ст. 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» зі змінами, м. Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...». Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, суд приймає до уваги відомості, які зазначені у лікарському свідоцтві про смерть № 129 від 20 грудня 2018 року та свідоцтві про смерть, враховуючи неможливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цих документах, хоча й не визнає зазначені лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть офіційними документами. Враховуючи, що смерть [PERSON] настала в м. Донецьк, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримати лікарське свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. За таких обставин, з метою захисту законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], місце смерті якого м. Донецьк, дата смерті 20 грудня 2017 року, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть її чоловіка, видане державним органом України. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved