Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] майнової шкоди в розмірі 241 гривню 46 копійок, моральної шкоди 21 000 гривень, судових витрат у розмірі 1189, 02 гривні та витрати в розмірі 97 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що 10.07.2018 року вона здала до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист № 214/2732/14 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по якому для виконання виконавчого листа 10.07.2018 року вона через «Ощадбанк» на депозит служби внесла 13, 73 гривень. «Ощадбанк» взяв з неї 10 гривень комісійного збору. 02.04.2019 року вона здала до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист № 214/2744/15 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по якому [PERSON] був зобов`язаний прибрати грушу, яблуню та вишню на 5 метрів від стін її будинку.Для виконання виконавчого листа 02.04.2019 року вона через «Ощадбанк» на депозит служби внесла 4173 грн. «Ощадбанк» взяв з неї 41,73 гривні комісійного збору. 16.04.2019 року вона здала до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист № 2-70/11 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по якому [PERSON] був зобов`язаний демонтувати яму-басейн. За подання для виконання виконавчого листа вона через «Ощадбанк» на депозит служби внесла 4173 грн. «Ощадбанк» взяв з неї 41,73 гривні комісійного збору. 16 травня 2019 року Саксаганський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області платіжним дорученням № 601 повернув їй в «Ощадбанк» 4104 гривні авансового внеску за виконання судового рішення. Не повернуто було 69 гривень. Виконавча служба на замовлення боржника оформила документи про добровільне виконання боржником рішення суду до відкриття виконавчого провадження та закрила виконавче провадження за рахунок її авансу. 17.05.2019 року «Ощадбанк» зарахував на її рахунок 4104 гривні, її збитки від дій відповідача 69 гривень. 26 липня 2019 року Саксаганський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області платіжним дорученням № 969 повернув їй в «Ощадбанк» 4104 гривні авансового внеску за виконання судового рішення. Не повернуто було 69 гривень. Виконавча служба на замовлення боржника оформила документи про добровільне виконання боржником рішення суду до відкриття виконавчого провадження та закрила виконавче провадження за рахунок її авансу. 29.07.2019 року «Ощадбанк» зарахував на її рахунок 4104 гривні, її збитки від дій відповідача 69 гривень. Факт не повернення їй двічі по 69 гривень підтверджується платіжними дорученнями виписки «Ощадбанку» з її карткового рахунку. Частину авансового внеску взяв з неї 10 гривень комісійного збору. 07.08.2018 року вона здала до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист № 2-70/11 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області , по якому з [PERSON] було стягнуто на її користь 17 360 гривень. За подання виконавчого листа 07.08.2018 року вона через «Ощадбанк» на депозит служби внесла 173 гривні, «Ощадбанк» взяв з неї 10 гривень комісійного збору. Правопорушення [PERSON] привели її до збитків і витрат по 4 виконавчим листам на суму 241, 46 грн. Крім того, [PERSON] має виплати збитки, які він завдає на протязі 20 років. Останній запевняв що через блат затаскає її по судах. [PERSON] не спішив виконувати рішення суду. Суд по справі № 2-70/11 тривав 8 років, по справі 214/2744/15 більше 9 років, пройшло більше 120 судових засідань, по справам відрив від звичайних занять склав понад 80 000 гривень, які вона просила стягнути, з яких присудили 0. [PERSON] , не спішив виконувати рішення суду, у зв`язку із чим їй кожного дня завдалася моральна шкода. Ухвалою суду від 18 червня 2020 року позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року позовна заява була повернута позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків. 07 вересня 2020 року Дніпровським апеляційним судом ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу була 22 липня 2020 року скасована та справа направлена для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК. В ухвалі апеляійного суду вказано на те позивач на власний розсуд обгрунтовує свої позовні вимоги з зазанченням доказів, що підтверджують такі обставини, а тому суд не вправі через неподання доказів при пред"явлені заяви залишати її без руху та повертати заявнику. Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року позовна заява була прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 12 жовтня 2020 року позивачкою надана заява, в якій остання просить стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 2 236, 47 гривні за відрив від звичайних занять та витрати в розмірі 142, 50 гривень за роздруківку позову та поштових витрат. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав. Так, [PERSON] виклала в позовній заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги до відповідача та додала до позовної заяви докази, які вважала за потрібне надати для розгляду спору, з яких вбачається, що при звернені до Саксаганського відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з виконавчим листом 2-70/11 був внесений аванс за виконання рішення у розмірі 173, 60 гривень, та 10 гривень комісія банку (а.с.1б). При звернені з виконавчим листом № 214/2744/15 був внесений авансовий внесок у сумі 4173, 00, комісія банку 41,73 гривень (а.с.16), при звернені з виконавчим листом № 2-70/11 був також внесений авансовий внесок у сумі 4173, 00, комісія банку 41,73 гривень (а.с.16) та з виконавчим листом № 214/2732/14 був несений авансовий внесок 13, 72 гривень (а.с. 16). З виписки по картковому рахунку [PERSON] встановлено, що повернуто 17.05.2019 року 4104 гривні авансового внеску за виконання судового рішення, та 29.07.2019 року 4104 гривні авансового внеску за виконання судового рішення (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Частиною третьою статті 43 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, дійсно [PERSON] при звернені до Саксаганського відділу ДВС були внесені авансові внески, які в подальшому були частково повернутий на її картковий рахунок. Однак при цьому [PERSON] не надано жодних доказів з яких вбачається, що не в повній мірі повернений внесений авансовий внесок на її картковий рахунок допущено саме у зв`язку із діями або бездіяльністю відповідача [PERSON] .. Щодо заявлених позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди суд приходить до такого. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 12 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, позивач [PERSON] обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з [PERSON] на стадії виконання рішення суду не надає доказів яких саме душевних страждань вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення судових витрат, суд приходить до висновку про відмову в цій частині позову, оскільки зазначені позовні вимоги є похідними від позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди та моральної в яких суд прийшов до висновку про відмову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача у разі відмови у задоволенні позову. Так, позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом в якому було заявлено дві майнові вимоги, була надана заява про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним станом та надала довідку про розмір доходу з серпня 2018 року по липень 2019 року. При оскарженні ухвали суду до Дніпровського апеляційного суду позивачем надано довідку про її доходи на червень 2020 року в розмірі 3500 грн, а річний дохід на червень 2020 року складає 32132, 80 грн Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов , що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Так, [PERSON] при зверненні до суду мала сплатити судовий збір за дві заявлені майнові вимоги, що в сукупності складає 1681 гривня 60 копійок, що на 75 гривень перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача. Таким чином, з урахуванням положення ч.1, 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд приходить до висновку зменшити розмір судового збору, та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved