Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

13.04.2017 позивач звернувся до суду з позовом та просить суд: - зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] з 1750 грн. на кожного на 1/3 від усіх видів доходу на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а з 14 листопада 2018 року 1/4 від усіх видів доходу на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з набранням рішення суду законної сили, щомісячно; - повністю звільнити [PERSON] зі сплати заборгованості, яка утворилась до 22 вересня 2016 року та частково у розмірі 1750 гривень на місяць зі сплати заборгованості, яка утворилась станом на 1 квітня 2017 року. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10.06.2000 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що 03.08.2015 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 11.02.2016 Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1750, 00 грн. на кожну дитину. Виконавчий лист був звернений до виконання. Вказує, що на час винесення рішення позивач був безробітним та перебував на обліку у центрі зайнятості як безробітний. Проте, з 22.09.2016 позивач офіційно працевлаштований на посаду електрика у ТОВ «Сільвер буд» та отримує заробітну плату в розмірі 3300, 00 грн. Вказує, що відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, яка видана державним виконавцем, станом на 02.03.2017 заборгованість становить - 27159, 68 грн. Зазначає, що постійно хворіє та на той час не мав заробітку, крім допомоги по безробіттю, а тому утворилась заборгованість. Крім того, позивач вважає, що на даний час його матеріальний стан змінився та є всі правові підстави для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. 13.04.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 13.04.207 судом направлені запит до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 25.05.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 31.05.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. 04.09.2017 на адресу суду від позивача надійшли заперечення на позовну заяву. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд його задовольнити в повному обсязі. Крім того, позивач зазначив, що на його утриманні перебувають його батьки, які є пенсіонерами, зокрема хвора мати. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вважає, що обставини, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів відсутні, оскільки позивач на утриманні інших дітей не має, а стан здоров'я та матеріальне становище дозволяє останньому сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі, визначеній рішенням суду. Крім того, заперечував проти позову в частині звільнення від сплати заборгованості, оскільки розмір аліментів був визначений рішенням суду, а тому батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.06.2000 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 03.08.2015 (а.с. 5,8). Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 6,7). Встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1750, 00 грн. щомісяця, починаючи з 15.10.2015 і до досягнення ним повноліття - [INFO]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1750, 00 грн. щомісяця, починаючи з 15.10.2015 і до досягнення ним повноліття - [INFO] (а.с.14-15). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.03.2016 апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 - залишено без змін (а.с.40-41). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року). Обґрунтовуючи позов в частині зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан. Крім того, вказував, що на його утриманні перебувають хвора мати та батько, які є пенсіонерами. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно довідки про доходи вбачається, що позивач з 22.09.2016 працює на посаді електрика та сума доходу за період з 22.09.2016 по 28.02.2017 становить 11677,27 грн., тобто отримує постійний дохід (а.с.11). Разом з тим, як вбачається з рішення суду від 11.02.2016 , з позивача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1750, 00 грн. щомісяця. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 29.08.2017, за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 35559, 68 ( а.с.49). Суд вважає, що наявність у [PERSON] регулярного доходу та заборгованості по аліментам дає підстави стягувачу аліментів вимагати визначення аліментів у частці від доходу. З огляду на викладене вище, суд погоджується з доводами позивача щодо його зміни матеріального становища, оскільки сума присуджених до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є значною сумою по відношенню до його розміру заробітної плати, яка є сталою. Разом з цим, доказів того, що позивач несе витрати по утриманню своїх батьків, матеріали справи не містять. За таких обставин, надані позивачем копії виписок з історії хвороби та медичної картки його матері [PERSON], а також копії посвідчення ветерана війни його батька, жодним чином не підтверджують наявність тяжкого матеріального становища позивача,а тому суд не приймає їх до уваги. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд погоджується частково з доводами позивача щодо зміни його матеріального становища та вважає, що зазначені позивачем обставини є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні вимог ст. 192 СК України. Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 про стягнення з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], яка проживає за адресою: [ADDRESS]) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1750,00 грн. на кожного на 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з вимог ст. 192 СК України стягнення аліментів у зміненому розмірі мають проводитися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову. Що стосується позовних вимог в частині звільнення останнього зі сплати заборгованості, яка утворилась до 22 вересня 2016 року та частково у розмірі 1750 гривень на місяць зі сплати заборгованості, яка утворилась станом на 1 квітня 2017 року, суд зазначає наступне. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох дітей. Дане рішення було оскаржено до Апеляційного суду м. Києва та ухвалою даного суду від 30.03.2016 - залишено без змін. Судом встановлено, що на виконанні у Солом'янського районного відділу держаної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів. У зв'язку з не сплатою позивачем аліментів, у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2017 становить 35559,68 грн. ( а.с. 49-50). Крім того, у зв'язку з несплатою аліментів позивачем, Солом'янським УП ГУ Національної поліції у м. Києві стосовно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, що підтверджується листом на імя [PERSON] від Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві (а.с.87). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.07.2017 позовні вимоги [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] про вселення, зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди, були задоволені частково. Вселити [PERSON], неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до квартири [ADDRESS] та зобов'язано [PERSON] не чинити останнім перешкод у користуванні квартирою (а.с.46-48). Вищезазначене рішення суду виконано та вселено [PERSON], неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до квартири [ADDRESS], що підтверджується актом державного виконавця від 22.03.2018 (а.с.81). Так, в обґрунтування позову, позивач посилається на ст. 197 СК України відповідно до якої за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла, у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд вважає, що позивачем не надано суду доказів та не зазначено обставин, які б підтверджували, що заборгованість у останнього виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За таких обставин, позивачем не доведено заявлених вимог в обгрунтування наявності підстав для звільнення останнього від сплати заборгованості по аліментам, які в розумінні вимог ст. 197 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial