Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем разом не проживають, спільного бюджету не мають. Оскільки відповідач протягом тривалого часу не приймав участі в матеріальному забезпеченні їхнього малолітнього сина, вона звернулася до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на її утримання і на утримання їхнього сина [PERSON],[INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 02 лютого 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн.00 коп. , щомісячно, починаючи з 12 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, рішенням суду з Відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 12 грудня 2014 року і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Зазначене рішення суду набрало законної сили та видано виконавчі листи. Постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду була винесена державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції 20.02.2015 року. Згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок такої індексації передбачений Законом України „Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 та Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення". Оскільки розмір аліментів, який має стягуватись на користь сина, жодного разу не індексувався, вона має право на проведення такої індексації. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%. Базовим періодом для індексації визначає грудень 2014 року, тобто місяць, з якого рішенням було визначено стягнення аліментів. Обчисливши суму індексації згідно прикладу, наведеного в Постанові КМУ № 1078. отримуємо 1779,15 гривень суми індексації за весь період ( з грудня 2014 року по 30 вересня 2015 року). Несплата, неналежна сплата відповідачем аліментів, призводила до постійного порушення прав малолітнього сина. Вона змушена була самостійно його утримувати, забезпечувати всім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку, але звичайно, не може в повній мірі задовольнити його потреби. Обов'язок щодо сплати пені покладається на відповідача за весь період несплати аліментів, тобто з дня подання до суду позову про стягнення аліментів, а саме з 12 грудня 2014 року. За період з 12.12.2014 року по 30.09.2015 року підлягали до сплати аліменти на суму 9175,00 грн. Сплачено аліменти було лише два рази платіж 21.05.2015 року у розмірі - 1200 грн., та 01.07.2015 року -1200,00 грн. (разом 2400 грн.00 коп.) Пеня за вказаний період за прострочення сплати аліментів складає 15 797,82 грн. Просила стягнути з [PERSON] на її користь суму індексації розміру аліментів - 1779, 15 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі - 15 797,82 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному об'ємі в межах його доводів. Просила позов задовольнити в повному об'ємі. Представник позивачки просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму індексації розміру аліментів - 1779, 15 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі - 15 797,82 грн. Представник відповідача позов не визнала. Підтримала подані до суду заперечення відповідно до яких просила врахувати, що її довіритель завжди намагався допомагати матеріально позивачці та сину, добровільно надавав необхідні грошові кошти. Зокрема, в період з лютого по березень 2015 р. йому необхідно було виїхати з України за сімейними обставинами, перед відїздом для забезпечення потреб сімї, він передав для дружини грошові кошти(аліменти) в сумі 10000грн., розписки не брав. Крім того, в цей же період, він додатково передав для дружина та сина через свого знайомого [PERSON] гроші в сумі 7000 грн. Зазначила, що ним також в період з травня по листопада 2015 було здійснено переказ грошових коштів через ПриватБанк на суму 7200 грн. Просила врахувати, що її довіритель є громадянином [PERSON], безробітним, його матеріальні можливості погіршилися, проте він по мірі можливості сплачує позивачці аліменти, умислу щодо несплати аліментів не має. Крім того, у відповідача наявний обовязок утримувати своїх дітей від попередніх шлюбів та батьків пенсіонерів. Просила в позові відмовити у звязку з їхньою необґрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю. Заслухавши пояснення позивачки.,представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 02.02.2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з 12 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, та 600 грн. на утримання [PERSON] до досягнення сином трирічного віку. Рішення суду набрало законної сили 13.02.2015 року . Постановою державного виконавця від 20.02.2015 року (ВП № 46624343) було відкрите виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини. З оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментах № 8-41812 від 09.10.2015 р., виданого ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається, що [PERSON] за період з 12.12.2014р. по вересень 2015р. підлягало до сплати 11574,19 грн. аліментів, з них 9174,19 , так як було сплачено 2400,00 грн. Оглянутими судом копіями квитанцій підтверджується, що відповідач здійснив переказ грошових коштів (аліментів) на картку позивачки в період з травня по листопад 2015 року, а саме: 21.05.2015 р. два платежі окремо на суму 1200 грн. та 600 грн., ; 01.07.2015 р. два платежі окремо на суму 1200 грн. та 600 грн., 03.11.2015 р. - два платежі окремо на суму 1200 грн. та 600 грн., 19.11.2015 р. - два платежі окремо на суму 1200 грн. та 600 грн. Разом сума сплачених аліментів через ПриватБанк складає 7200 грн. Доводи представника відповідача про те, що [PERSON] утримує своїх батьків та дітей від попередніх шлюбів судом до уваги не приймаються, оскільки доказів на підтвердження даних фактів суду надано не було. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що він в березні віддав позивачці 7\~000 грн. на утримання дитини, які йому передав [PERSON] Для захисту порушених інтересів дітей діє ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, яка встановлює відповідальність за прострочення сплати аліментів. Так, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ст. З Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, встановлює, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок такої індексації передбачений Законом України „Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 та Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення". Таким чином, оскільки розмір аліментів, який має стягуватись на користь сина сторін, жодного разу не індексувався, суд приходить до висновку, що позивачка має право на проведення такої індексації. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%. Базовим періодом для індексації позивачем визначено грудень 2014 року, тобто місяць, з якого рішенням було визначено стягнення аліментів та складає за весь період з грудня 2014 року по 30 вересня 2015 року- 1779,15 гривень, що підтверджується проведеним розрахунком сум індексації. Обов'язок щодо сплати пені покладається на відповідача за весь період несплати аліментів, тобто з дня подання до суду позову про стягнення аліментів, а саме з 12 грудня 2014 року. Наведене положення підтверджується також п.22 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", в якому зазначено, що неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Дати і суми сплати відповідачем аліментів на дитину наводяться в розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного станом на 09.10.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції [PERSON] за період з 12.12.2014 року по 30.09.2015 року та складає 9175,00 грн. Сплачено аліменти було лише два рази платіж 21.05.2015 року у розмірі - 1200 грн., та 01.07.2015 року -1200,00 грн. (разом 2400 грн.,00 коп.) На підставі даного розрахунку вираховується і розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Пеня за вказаний період за прострочення сплати алментів складає 15 797,82 грн., виходячи з розрахунку з місяця, наступного за місяцем прострочення : пеня = 1% х N (кількість днів в місяці) х Х (заборгованість за попередній період) /100% . Судом встановлено, що відповідач визнав суму аліментів в розмірі 1200 грн. на утримання дитини, крім того за рішенням суду має сплачувати аліменти на утримання дружини по 600 грн. щомісячно до трьохрічного віку дитини, періодично сплачує аліменти на дитину та на дружину, доказів заробітку (доходу) відповідача за один місяць позивачка суду не надала, а судом встановлено не було, твердження позивачки про високі доходи відповідача є голослівними, не знайшло свого підтвердження і посилання позивачки, що кошти, які були передані їй від імені відповідача свідком [PERSON] в сумі 7000 грн., не є сплата аліментів, а повернення грошей з карткового рахунку по соціальній виплаті на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково та стягнення пені в сумі 7350 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 184, 196 СК УКраїни,

Outcome: partial