Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який також діє в інтересах малолітнього [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ реєстрації місця проживання у Немишлянському районі м. Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення. \~В обґрунтування\~позову зазначила,\~що проживає\~та зареєстрована\~у кімнатах\~№ №\~13,14\~гуртожитку по\~проїзду Комунальному\~будинок [ADDRESS] .\~Житловий будинок\~ [ADDRESS] належить\~Територіальній громаді\~сіл,\~селищ,\~міст Харківської\~області,\~в особі\~Харківської міської\~ради на\~підставі Свідоцтва\~про право\~власності від\~24.01.2008\~року,\~виданого Виконавчим\~комітетом Харківської\~міської ради. Кімнатами №\~№ 13,14\~гуртожитку по\~проїзду Комунальному\~будинок [ADDRESS] позивач\~користується як\~член родини\~наймача -\~ [PERSON] на\~підставі Ордеру\~№ 388\~від 17.11.1998\~року та\~Рішення Виконавчого\~комітету Фрунзенського\~району у\~м.\~Харкові Харківської\~міської ради\~№ 53/10\~від 15.04.2008\~року.\~Відповідно до\~довідки від\~22.05.2008\~року №\~07303\~у кімнатах\~№ [NUMBER] \~13,14\~гуртожитку по\~проїзду Комунальному\~будинок [ADDRESS] зареєстровані\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~колишня дружина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочка -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] З 2010 року у кімнатах також зареєстрована малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , дитина від другого шлюбу наймача [PERSON] , до 2013 року вони проживали в кімнаті [ADDRESS] . З 2013 року по теперішній час у кімнатах № № [NUMBER] гуртожитку по проїзду Комунальному будинок [ADDRESS] фактично проживає позивач та її мати [PERSON] , ведуть спільне господарство та сплачують за [PERSON] та його сина [PERSON] , як зареєстрованих та не проживаючих, щомісячні комунальні послуги, розмір оплат яких є для позивачки великим та вона неспроможна їх оплачувати, оскільки отримує невелику за розміром заробітну плату. Субсидію на зазначені житлові приміщення вона отримати не може, так як батько [PERSON] зареєстрований приватною особою - підприємцем, звіти до ДФС не подає, перед пенсійним фондом має велику заборгованість. Реєстрація місця проживання [PERSON] та його сина малолітнього [PERSON] - без фактичного їх проживання у даних кімнатах - завдає позивачу великої матеріальної шкоди та унеможливлює, враховуючи невеликий розмір зарплатні, сплачувати щомісячні комунальні платежі. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням не проживаючих осіб [PERSON] та його сина [PERSON] , оскільки це єдиний спосіб зняти їх з реєстрації у кімнатах № № 13,14 гуртожитку по проїзду Комунальному [ADDRESS] [ADDRESS] . Ухвалою судді\~Фрунзенського районного\~суду м.\~Харкова від\~05\~грудня 2019\~року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~22\~січня 2020\~року закрито підготовче провадження по справі, яку призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач з`явилась та пояснила, що відповідач та його син [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] , 14 приблизно [ADDRESS] років. На усні звернення позивачки з приводу зняття з реєстрації в добровільному порядку не реагував. Також вказує, що їй складно сплачувати комунальні послуги, відповідач втратив інтерес до квартири, де він на даний час мешкає із своїм сином позивачу не відомо. Зазначає, що батько зловживав спиртними напоями, потім приблизно в 2013 році переїхав мешкати до села, комунальні послуги не платить, речей в квартирі його немає. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем [PERSON] розлучилась в 2003 році. Відповідач виїхав з будинку 3А по проїзду Комунальному, кім. 13, [ADDRESS] в 2011-2012 році. На даний час за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в квартирі не має. Представники третіх осіб - відділу реєстрації\~місця проживання\~у Немишлянському\~районі м.\~Харкова Департаменту\~реєстрації Харківської\~міської ради,\~ та Департаменту служб\~у справах\~дітей Харківської\~міської ради, в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, подали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. В судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] в судовому зазначила, що вона є сусідкою позивачки, проживає з 2001 року на одному поверсі. Відповідач зловживав спиртними напоями, не бачила його більше шести років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що тривалий час, близько 15 років мешкає в будинку [ADDRESS] , з відповідачем по справі була знайома. 7-8 років тому відповідач мешкав за вказаною адресою разом з донькою - [PERSON] та дружиною [PERSON] , але потім вони розлучились та відповідач виїхав з квартири, з тих пір його не бачила. Позивачка говорила свідку, що їй дуже важко сплачувати комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 даної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК\~України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК\~України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки (свідоцтво про народження від 12 січня 1991 року [NUMBER] ). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.01.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції в м. Харкові. Житловий будинок [ADDRESS] належить Територіальній громаді сіл, селищ, міст Харківської області, в особі Харківської міської ради на підставі Свідоцтва про право власності від 24.01.2008 року, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради. Кімнатами № № 13,14 гуртожитку по проїзду Комунальному будинок [ADDRESS] позивач користується як член родини наймача - [PERSON] на підставі Ордеру № 388 від 17.11.1998 року та Рішення Виконавчого комітету Фрунзенського району у м. Харкові Харківської міської ради № 53/10 від 15.04.2008 року. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] Серії [NUMBER] від 26.11.2010 року, виданого Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідок про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.09.2019 та від 04.12.2019 року, в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також в зазначеній квартирі зареєстрований неповнолітній [PERSON] .. Згідно копії акту обстеження умов проживання від 10.10.2019 року, складеного за участі спеціалістів Служби у справах дітей по Немишлянському району м. Харкова, встановлено, що на час огляду кімнат [ADDRESS] , ані дитини, ані дитячих речей в кімнатах не виявлено. Зі слів сусідів дитина з батьком не мешкає в даній квартирі близько 6 років. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що реєстрація відповідача порушує її права, створює для неї матеріальні складнощі, зайві нарахування вартості комунальних послуг, на не мешкаючих відповідача та його сина, не дають їй можливості укласти договір реструктуризаціїї \~заборгованості за комунальні послуги, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача, який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ Судом не було встановлено поважність причин не використання відповідачем права на проживання за місцем реєстрації. \~ \~ \~ \~Відповідачем не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідача із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2, з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Судовим розглядом встановлено, що\~ [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] понад шість років без поважних причин відсутні за зареєстрованим місцем проживання, комунальні послуги не сплачує, існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Доказів на підтвердження перешкоджання відповідачу у користуванні спірними кімнатами матеріали справи не містять. Таким чином, судом встановлено, що відповідач разом з малолітнім сином за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не проживають, протягом тривалого часу не користуються житлом, тобто зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 03 грудня 2019 року, позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який позивач просила не стягувати з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved