Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

27.08.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 14 вересня 2006 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06. 2006 до повноліття дитини. На даний час аліменти, які вона отримує за рішенням суду, не можуть в повній мірі задовольнити потреби їх дитини. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2018 року провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов просила задовольнити. що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 14 вересня 2006 року стягнено з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06. 2006 року до повноліття дитини. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої 23 серпня 2018 року депутатом Барвінківської міської ради Харківської області За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Зважаючи на те, що в даний час матеріальне становище позивача та дитини погіршилося, у зв'язку з тим, що діти все ще потребують матеріальної допомоги, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду та стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу) батька. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дати звернення до суду і до повноліття. Враховуючи викладене та з огляду на пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до завдань цивільного судочинства, та виходячи насамперед з інтересів дитини, з огляду на норми ст.155 СК України, згідно яких здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, суд, з урахуванням підстав, що зумовлені виключно інтересами дитини, дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки, визначивши їх, з урахуванням положень ст. 182 СК України, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дати звернення до суду і до повноліття, що не становитиме надмірного тягаря для відповідача та відповідає забезпеченню інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком матері і батька, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами ст.ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved