Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

09 березня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені. В обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] вказала, що у 2014 році Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення відповідно до якого [PERSON] повинен сплачувати їй аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відносно [PERSON] було відкрито виконавче провадження. Внаслідок несплати аліментів у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на грудень 2020 року становить 224 699, 66 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку/ Крім того позивачка просить стягнути пеню за кожен день прострочення сплати аліментів в розмірі 224699,66 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 березня 2021 року цивільну справу № 753/4772/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 16 березня 2021 року. 24 березня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 25 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 22 квітня 2021 року. Судове засідання, призначене на 22 квітня 2021 року було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача на 17 червня 2021 року на 10:00 год. У судове засідання, призначене на 17 червня 2021 року сторони не з`явилися. Позивачем до канцелярії суду було подано заяву про розгляд справи за її відсутності, вказано, що позовні вимоги вона підтримує та просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечує. Повістка, адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року було вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 05 липня 2021 року на 09:30 год. У підготовче засідання 05 липня 2021 року сторони не з`явилися. Ухвалою суду від 05 липня підготовче засідання по справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 26 липня 2021 року. В судове засідання 26 липня 2021 року сторони не з`явилися, у матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за її відсутності, повістки, адресовані відповідачу повернули до суду з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою". У підготовче засідання 05 липня 2021 року та в судові засідання 22 квітня 2021 року, 17 червня 2021 року, 26 липня 2021 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується, зокрема, зворотними повідомленнями наявними в матеріалах справи. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, проте поверталися до суду з відміткою " адресат відсутній". Крім того відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання смс-повідомлення на номер телефону вказаний в позовній заяві. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18, оприлюднювались у цьому Реєстрі. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 26 липня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №9, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, серія [NUMBER] (а.с.7) З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 753/14779/14 виданий 05 листопада 2014 року, яким відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2014 року і до повноліття дитини. З розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, складених старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ЦМУМЮ м. Київ Бойчук М.О. вбачається, що відповідач аліменти не сплачував, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 224699,66 грн (а.с. 11). За розрахунком позивача пеня за прострочення сплати аліментів за період з березня 2017 до 31 грудня 2020 року складає 1097066,89 грн. Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно зі статтею 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже сумарний розмір пені з урахуванням розміру заборгованості зі сплати аліментів обмежується 100% розміру боргу та становить 224 699, 66 грн. Закріплений у статті 196 СК України захід відповідальності передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, які зобов`язана особа сплачувати за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. За змістом частини 1 цієї статті, підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. Водночас, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано, як не надано доказів відсутності заборгованості зі сплати аліментів чи існування такої в меншому розмірі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи викладене та те, що заборгованість по аліментним зобов`язанням виникла саме з вини відповідача, а протилежного ним не доведено, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 224 699, 66 грн. В той же час вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу зі сплати аліментів в розмірі 224699,66 грн не підлягає задоволенню, оскільки цей борг виник у відповідача під час примусового виконання рішення суду зі сплати аліментів, він нарахований державним виконавцем та має стягуватись державним виконавцем в межах виконавчого провадження, а тому ухвалення рішення в цій частині не потребується. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial