Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та стягнення моральної шкоди. Як вбачається з позовної заяви, сторонами був укладений договір позики, за яким 08.06.2016 року позивач передав відповідачеві грошові кошти у розмірі 10400 доларів США та 7000 грн, про отримання яких відповідачем складено розписку. Відповідач зобов"язався повернути кошти у червні 2016 року. Всупереч домовленості між ними, відповідач кошти не повернув, тому позивач просить стягнути борг у розмірі 45000 грн та 10000 грн на відшкодування моральної шкоди. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки відповідач не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи та заперечення на позов не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. ст. 169, 197 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідачеві, а відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10400 доларів США та 7000 грн. Про отримання відповідачем коштів складено розписку (а.с.3). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Виходячи з того, що відповідач не виконав умови укладеного з позивачем договору позики, не повернув борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак про їх задоволення. За таких обставин, позов [PERSON] потрібно задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь з [PERSON] заборгованості за договором позики від 08.06.2016 року у розмірі 45000 грн. Також задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн, виходячи з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, враховуючи, що позивач зазнав переживань та моральних страждань з приводу неповернення відповідачем коштів, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved