Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

[PERSON] 10 червня 2020 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , але у вказаному будинку залишається зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON] , який фактично з вересня 2019 року не проживає за адресою місця реєстрації. Маючи намір відчужити свій будинок, реєстрація в ньому відповідача заважає це здійснити. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 16 червня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивачка не прибула, однак спрямувала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, спрямував до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просив слухати без участі представника Білозерської селищної ради. Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 13 грудня 2018 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки Білозерської селищної ради Херсонської області за вих. № 283 від 2 червня 2020 року [PERSON] зареєстрований на території Томинобалківського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження на предмет підтвердження проживання від 2 червня 2020 року, складеного уповноваженою на те комісією [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але з вересня 2019 року у вказаному будинку не проживає по теперішній час. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачкою є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідач не є членом сім"ї позивачки, не веде з нею спільне господарство, у спірному житловому будинку не проживає понад встановлені строки - більше півроку.

Outcome: approved