overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

23.09.2014 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ», проте своїх зобов'язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв'язку з чим в них утворилась заборгованість за період з 01.05.2013 р. по 28.02.2014 р. у розмірі 20555 грн. 23 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.05.2013 р. по 28.02.2014 р. у розмірі 20555 грн. 23 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім*ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов"язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожите опалення та гарячу воду, тому сума заборгованості у розмірі 20555 грн. 23 коп. за період з 01.05.2011 р. по 28.02.2014р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

23.09.2014 р. позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, посилаючись, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги, а їй одній матеріально важко утримувати доньку, так як окрім заробітної плати, інших доходів у позивачки немає. Угоди про добровільну сплату між ними не досягнуто. У судове засідання позивачка не з'явилася з причини хвороби доньки, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засіданя з'явився - надав заяву, в якій не заперечував проти позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

23.09.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить, стягувати на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO] з усіх його видів заробітку (доходу) в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Позов обгрунтовує тим, що 12.03.2007 р. уклали з відповідачем шлюб в Угрівській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №02. Від спільного подружнього життя народилася дочка - [PERSON] [INFO] Оскільки, відповідач не вживає достатніх заходів щодо матеріального забезпечення дочки, позивачка змушена звернутися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач заперечує проти позову, просив зменшити розмір аліментів, оскільки постійного заробітку не має. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено: Спір витікає із сімейних правовідносин. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] р. її батьками є [PERSON] та [PERSON]- сторони у справі (а.с.7). Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, тоді суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а саме, що позивачка не має змоги самостійно забезпечити необхідні матеріальні потреби дочки, які виникають у зв'язку з її вихованням та проживанням, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, відповідач є працездатним та з урахуванням, що батьки обоє зобов"язані утримувати неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

23.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] борг в сумі 42 000 грн. та судові витрати . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.05.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 42 000 грн., зі строком повернення позики 27. 08.2014 року. В установлений строк відповідач суму боргу не повернув. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу ч. 1 ст. 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики). Згідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судовим розглядом встановлено, що 27.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] суму в розмірі 42 000 грн., терміном до 27 августа 2014 року (а.с. 5). До теперішнього часу сума боргу відповідачем не повернута, чим порушені права позивача . Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 42 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

23.09. 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 08.11.2003 року, оскільки сімейне життя не не склалося через відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дітей.Також у позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати У судовому засіданні позивач підтримала позов частково і пояснила, що 08.11.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У обох перший шлюб. Від шлюбу народилося троє дітей. Міцної сім"ї створити не зуміли. Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач не бажає матеріально утримувати сім"ю, ображає її словесно, а тому шлюбні відносини припинені майже рік тому.Відповідач перейшов проживати до своєї мами.На даний час відповідач призваний в АТО .Миритися з відповідачем вона не бажає. Просить винести рішення про розірвання шлюбу. Вимоги про стягнення з відповідача в її користь судових витрат позивачка не підтримала. Відповідач у судове засідання не з"явився.Від нього поштою надійшла письмова заява, в якій він визнав позов повністю, просить справу розглядати без його участі та винести рішення про розірвання шлюбу з позивачкою. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати та стягнути з відповідача в користь позивачки судовий збір в сумі 487.20 гривень зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 5) сторони зареєстрували шлюб 08.11.2003 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з пояснень позивачки у суді, з письмової заяви відповідача, яку він надіслав до суду, збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох з них,миритися сторони не бажають. Їхня сім"я фактично розпалась. Сторони не підтримують сімейні стосунки і не бажають миритися. Крім того, відповідач визнав повністю позов, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України також є підставою для задоволення позову. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно, про місце проживання дітей на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції ( а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивачка заплатила 487.20 гривень судового збору , а тому ці кошти необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просе стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 10401,19 гривень та судові витрати сплачені ним на загальну суму гривень. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився і судом було прийняте рішення справу розглянути без його участі в заочному порядку. Суд, дослідивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору №DOХRRX30000016 від 26.07.2007 р. відповідачу [PERSON] було видано кредит у розмірі 2764,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит та зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у визначений договором строк, а також сплатити кошти за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором станом на 15.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 62700,03 грн., від цієї суми слід відняти суму у розмірі 53270,33 грн., яка була задоволена рішенням Петровського районного суду м.Донецька від 10.10.2013 р. та судовим наказом від 27.10.2008 р.(а.с.7,8), різниця становить-9429,70 грн., сум штрафів- 500,00 грн. та 471,49 грн., всього в сумі 10401,19 грн.(а.с.9). Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаннм договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо повернення в установлений строк суми кредиту та сплати відсотків,суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми кредиту та відсотків як плати за користування кредитом. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем, на загальну суму 1218,00 грн.(а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просе стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19075,70 гривень та судові витрати сплачені ним на загальну суму гривень. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився і судом було прийняте рішення справу розглянути без його участі в заочному порядку. Суд, дослідивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору №DOТАRX01280055 від 11.11.2006 р. відповідачу [PERSON] було видано кредит у розмірі 1744,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит та зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у визначений договором строк, а також сплатити кошти за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором станом на 23.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 64715,14 грн., від цієї суми слід відняти суму у розмірі 47024,00 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2013 р.(а.с.8), різниця становить 17691,14 грн., сум штрафів- 500,00 грн. та 884,56 грн., всього в сумі 19075,70 грн.(а.с.9). Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаннм договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо повернення в установлений строк суми кредиту та сплати відсотків,суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми кредиту та відсотків як плати за користування кредитом. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем, на загальну суму 1218,00 грн.(а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просе стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 22440,42 гривень та судові витрати сплачені ним на загальну суму гривень. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився і судом було прийняте рішення справу розглянути без його участі в заочному порядку. Суд, дослідивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору №DOXRRX38510025 від 28.06.2008 р. відповідачу [PERSON] було видано кредит у розмірі 6860,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит та зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у визначений договором строк, а також сплатити кошти за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором станом на 11.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 59 559,41 грн., від цієї суми слід відняти суму у розмірі 38663,77 грн., яка була задоволена рішенням Петровського районного суду м.Донецька від 04.10.2013 р.(а.с.7,8), різниця становить 20895,64 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 1044,78 грн.(а.с.11). Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаннм договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо повернення в установлений строк суми кредиту та сплати відсотків,суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми кредиту та відсотків як плати за користування кредитом. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем, на загальну суму 1218,00 грн.(а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

23.10.2013 року позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрований 08.12.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, мотивуючи свої вимоги тим, що сім'я розпалася з причини зловживання відповідачем спиртними напоями, до дому повертається у пізній час, а то і зовсім не приходить, припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, почали проживати окремо і вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо і прохає шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явились, від сторін є заява про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідачка з вимогами позову згодна, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів у матеріалах справи. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини тривалий час, разом не проживають, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім"ї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2001 року, який зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 1545 (а.с. 3). Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям. На підставі викладеного,

Outcome: approved