Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

20.10. 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення страхового відшкодування зі страхової компанії у сумі 36609 грн 93к., обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним і ПрАТ «СК «Уніка» укладено договір страхування №002116/4007/0000541, за яким застраховано транспортний засіб марки «Nissan Almera» /д.н.з. [NUMBER]/. 07.12.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений. ПрАТ «СК «Уніка» проведено виплату страхового відшкодування у сумі 12407 грн 64к., з розміром якого не погоджується позивач, зазначив, що відповідачем не правильно визначений розмір завданої шкоди і розмір страхового відшкодування складає 36609 грн 93к. Просив стягнути недовиплачену суму страхового відшкодування. Позивач в судове засідання не прибув. Повідомлений належним чином про дату і місце розгляду справи, направив заяву про розгляд справи без його участі, що узгоджується із положеннями ст158 ч.2 ЦПК України /а.с.3, 74/. Представник відповідача не визнала позовні вимоги в судовому засіданні, не оспорюючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, укладеного договору страхування, виплати страхового відшкодування у сумі 12407 грн 64к., категорично ствердила про правомірність дій страхової компанії, наполягаючи на правильності розрахунку страхового відшкодування та вказала на порушення допущені оцінювачем при складанні звіту №25-0027 від 13.02.2014 року. З викладених у письмових запереченнях /а.с.81-84/ просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до таких висновків. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Положенням ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З викладених у позові обставин, які за ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що 08.07.2013 року між [PERSON] і ПрАТ «СК «Уніка» укладено договір страхування №002116/4007/0000541, за яким застраховано транспортний засіб марки «Nissan Almera» /д.н.з. [NUMBER]/. Страхова сума за п.1.1. договору становить 66 200 грн 00к. Розмір франшизи - 1% від страхової суми /п.1.3 договору/. ПрАТ «СК «Уніка» на виконання умов договору страхування на підставі звіту 001319227 від 30.12.2013 року здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 12407 грн 64к. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 07.12.2013 року на а-д Сімферополь-Феодосія. За приписами ст.6 Закону України "Страхування» встановлено, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Ст.629 ЦК встановлено обов'язковість виконання договору для сторін. Суд погоджується із твердженнями сторони відповідача та відповідно до положень ст.59 ЦПК України не бере до уваги звіт №25-0027 від 13.02.2014 року, як доказ що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Як вбачається зі звіту №25-0027 від 13.02.2014 року, ціни вказані у калькуляції «AUDATEX» до звіту були введені вручну користувачем і не відповідають офіційним цінам в Україні від заводу виробника. Натомість, судом встановлено, 24.01.2014 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» після проведення повного погашення кредитної заборгованості [PERSON] було повернуто ПрАТ «СК «УНІКА» залишок коштів страхового відшкодування у сумі 2415 грн 14к., які в подальшому повернуто 05.02.2014 року позивачу на банківські реквізити вказані ним у заяві від 27.01.2014 року/а.с.86/. В порушення ст.60 ЦПК України позивачем не надано у розпорядження суду належних та допустимих доказів в підтвердження порушення ПрАТ СК «УНІКА» вказаних положень Закону, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. На підставі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, та

Outcome: dismissed