Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

11.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 12 серпня 2008 року відповідача [PERSON] було зарахована на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ. Вказаному навчальному закладу розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 вересня 2007 року № 729-р «Про присвоєння Луганському державному університету внутрішніх справ імені [PERSON]» присвоєно ім'я [PERSON], а Розпорядженням від 27 липня 2011 року № 727-р Донецький державний інститут виділено зі складу Луганського державного університету внутрішніх справ імені [PERSON] та віднесено до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України. 12 серпня 2008 року між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ УМВС України у Сумськійобласті та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця у вказаному навчальному закладі. Пунктом 2.3.6 названого договору передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору [PERSON] зобов'язувався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання ( п.3.2 договору).Відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або Управлянням МВС та особою. 20 липня 2012 року наказом №212 о/с Донецького юридичного інституту відповідач [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження УМВС України в Сумській області у зв'язку із закінченням Донецького юридичного інституту. За час навчання [PERSON] витрачено коштів у сумі 34\~749, 25 грн. Оскільки відповідач не проходив строкової військової служби до вступу до Донецького юридичного інституту МВС України, то витрати, які підлягають ним відшкодуванню, згідно розрахунку становлять 23\~928,30 грн., що включає витрати на грошове, продовольче, медичне, речове забезпечення і витрати на оплату комунальних послуг в Донецькому юридичному інституті МВС України. 25 вересня 2014 року наказом № 274 о/с УМВС України в Сумській області відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ України за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. Після звільнення з органів внутрішніх справ [PERSON] добровільно вартість свого навчання не відшкодував, що відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, наказу МВС України від 04.05.2007 року № 150, спільного наказу від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України, та пунктів 3.2 та 4.4 Договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ є підставою стягнення такої вартості в судовому порядку. Просить стягнути із відповідача до державного бюджету на користь Донецького юридичного інституту МВС України вартість його утримання у цьому навчальному закладі в сумі 23\~928,30 грн. та 243,60 грн. судових витрат за сплату судового збору. Представник позивача на розгляд справи не з'явився, подавши заяву, де просить справу розглянути без його присутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання, у судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без представника. Відповідач, отримавши позовну заяву з додатками, відмовився від написання пояснення по суті позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що наказом Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ імені [PERSON] (далі ДЮІЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка) від 08 серпня 2008 року № 123 о/с [PERSON] було зараховано курсантом 1-го курсу денної форми навчання вказаного навчального закладу (а.с. 4). Між ДЮІЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця у цьому навчальному закладі від 12 серпня 2008 року (а.с. а.с. 13-14) (далі Договір). У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Наказом ДЮІЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка № 212 о/с від 20 липня 2012 року (а.с. 10) лейтенант міліції [PERSON] у зв'язку із закінченням цього навчального закладу з 20 липня 2012 року був відряджений у розпорядження УМВС України у Сумській області для подальшого проходження служби. Наказом УМВС України у Сумській області № 1274о/с від 25 вересня 2014 року лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів МВС України за пунктом 64 „Ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 р. N 114.(а.с.22). За умовами укладеного Договору було визначено обов'язки сторін, згідно яких Виконавець зобов'язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку, видати документ про освіту тощо. Замовник зобов'язувався забезпечити проходження практики та стажування, призначити випускника на посаду, інформувати ДЮІЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка про звільнення особи протягом трьох років після закінчення навчання тощо, а Особа зобов'язувалася виконувати в повному обсязі навчальну програму, сумлінно ставитися до навчання, після закінчення навчання прибути до місця призначення, приступити до виконання службових обов'язків, відпрацювати не менше трьох років тощо. Також згідно п.2.3.6 Договору [PERSON] зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Із наведеного вбачається, що в силу ст. 509 ЦК України між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач був звільнений на підставі п. 3 вищевказаного договору, є підстави для відшкодування ним фактичних витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі. Наведене передбачено і ст. 18 п. 7 Закону України «Про міліцію». Згідно п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 01.03.2007, № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Як убачається із розрахунку фактичних витрат на утримання курсанта [PERSON]- випускника Донецького юридичного інституту МВС України, згідно з вимогами наказу МВС України від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (а.с. 23), загальна суму витрат на навчання становить 34\~749,25 грн. Сума, що підлягає відшкодування, згідно розрахунку витрат на утримання курсанта [PERSON]І, за період його навчання (а.с. 23), складає 23\~928,30 грн., оскільки відповідач не проходив строкової військової служби до вступу до ДЮІЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка. Враховуючи, що своїм розпорядженням від 27 липня 2011 року № 727-р «Про реорганізацію мережі вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства внутрішніх справ щодо реорганізації Луганського державного університету внутрішніх справ імені [PERSON] шляхом виділення з його складу Донецького юридичного інституту та віднесення зазначеного інституту до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, витрати із [PERSON] за його навчання слід стягнути в користь Донецького юридичного інституту МВС України. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1) та, відповідно до ст. 2 п. 1 п.п. 1 Закону України «Про судовий збір», враховуючи розмір ціни позову - 28315,35 грн., 1 відсоток від якої становить 283,15 грн., стягує різницю недоплаченого судового збору в користь держави, яка становить 39,55 грн. (283,15 грн. - 243,60 грн.).

Outcome: approved