Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 25\~000 грн. та на користь малолітнього [PERSON] моральну шкоду в розмірі 25\~000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Потерпілими у справі є позивач та її син [PERSON] , 2008 року народження. Як зазначає позивач, 14.06.2018 року між сторонами у справі виник конфлікт, в ході якого [PERSON] умисно спричинила позивачу тілесні ушкодження у вигляді: садна правої гомілки, синці області правого гомілково-ступневого суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1243 від 23.06.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, тілесні ушкодження спричинені й сину позивача [PERSON] , 2008 року народження у вигляді синця правої стопи, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. За вказаним фактом позивач звернулася із заявою до поліції, відповідну заяву внесено до ЄРДР за № 12018160470002604 від 27.07.2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України. В ході досудового розслідування [PERSON] свою вину не визнала, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, в судові засідання свідомо не з`являлася, затягуючи таким чином судове слідство. На думку позивача, такими діями [PERSON] позивачу та її сину спричинена глибока психологічна травма та моральні страждання, які повинні підлягати грошовій оцінці, так як відповідач за свої дії не вибачилась, не розкаялась, майнову та моральну шкоду позивачу не відшкодувала. Після вищевказаних подій позивач перебувала у стресовому стані, боялася вийти у двір, щоб знову не наразитись на конфлікт з сусідами, лікувала свої синці відповідними медичними препаратами, погано спала та приймала заспокійливе. Син позивача тривалий час відчував психологічний дискомфорт, боявся сам ходити через двір, боявся повторного нападу з боку відповідача. Крім того, тривалий розгляд справи спричинив ряд труднощів для позивача, оскільки довелося неодноразово приходити на судові засідання, відпрошуватися з роботи, судові засідання постійно відкладалися з вини відповідача та її захисника. У підготовчому судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі, подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутність, зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи та ухвалені судом заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлялася, відповідно до ст. 128 ЦПК України, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзив на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не\~подано відзив\~у встановлений\~судом термін,\~в порядку\~ст.\~280\~ЦПК України,\~зі згоди\~представника позивача,суд\~ухвалює заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у матеріалах\~справи доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Із копії ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2021 року вбачається, що 14.06.2018 року, приблизно о 23:40 годин, [PERSON] знаходячись на подвір`ї біля квартири [ADDRESS] , в ході конфлікту з [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень останнім, взявши наявну на подвір`ї металеву миску та кинувши її в область правої гомілки [PERSON] , нанесла їй тілесні ушкодження у вигляді: садна правої гомілки, синця області правого гомілково-ступеневого суглобу, які, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, 14.06.2018 року, приблизно о 23:40 годин, [PERSON] знаходячись на подвір`ї біля квартири [ADDRESS] , в ході конфлікту з [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень останнім, взявши наявну на подвір`ї дерев`яну табуретку та кинувши її в [PERSON] , нанесла йому в область правої стопи тілесне ушкодження у вигляді: синця правої стопи, що має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказаною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2021 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд вважає, що винними діями відповідача [PERSON] позивачу та її малолітньому сину заподіяна моральна шкода, оскільки останні зазнали фізичного болю та душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача, а саме завдання їм тілесних ушкоджень. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивачів, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань позивачів, яких вони зазнали внаслідок отриманих травм, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди в розмірі по 2 500 грн. на кожну особу, і цей розмір суд вважає таким, що відповідає глибині і ступеню моральних і фізичних страждань потерпілих. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову\~по даній\~справі становить\~50\~000\~гривень,\~який задоволено\~на 10%,\~тобто з\~відповідача на\~користь [PERSON] належить стягнути судовий збір у розмірі, 84,08 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: partial