Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

10.07.2019 р. [PERSON] пред`явив позов до Демешківської сільської ради і, просить постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу- державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ІФ № 048972 від 11.07.2001 року, виданого на ім`я [PERSON] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - матері [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну ділянку площею 0,1784 га та на земельну ділянку площею 1,0713 га. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина за заповітом, так як за життя остання склала заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла йому, [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Демешківської сільської ради 26.11.2009 р. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця входить земельна ділянка площею 0,1784 га., та земельна ділянка площею 0, 0713 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Демешківської сільської ради, які на день смерті належали матері, [PERSON] , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 11.07.2001 р. Він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори. Нотаріус відкрила спадкову справу, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу. Окрім цього, при видачі Державного акту була допущена помилка в написанні прізвища, імені та по батькові матері, а сааме, помилково вказано чоловічу стать власника - [PERSON] , замість правильного, [PERSON] і, тому змушений звертатиь із даним позовом в суд. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Демешківської сільської ради Галицького району, в підготовче засідання не з`явився, однак сільським головою Цибух З.Б. подано через канцелярію суду заяву, в якій не заперечує проти заявлених вимог [PERSON] , просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши здобуті докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] р. померла мати позивача - [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Копією заповіту від 26.11.2009 р. стверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належне їй майно заповіла позивачу, [PERSON] (а.с.9). Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить довідка видана сільським головою Демешківської сільської ради від 03.07.2019 р. за №297 (а.с.24). До складу спадщини входить нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,1784 га., що згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельник ділянок становить 1967,59 грн., (а.с.16) та земельна ділянка площею 0,0713 га., що згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельник ділянок становить 31015,59 грн., (а.с.20), розташовані на території сільської ради, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №048972 від 11.07.2001 р. (а.с.12). Довідкою від 03.07.2019 р. за №296, виданої сільським головою стверджується, що до дня смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.23). Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері. З довідки державного нотаріуса за №431/02-14 від 21.06.2019 р. видно, що в Галицькій нотаріальній конторі заведена спадкова справа на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла, [INFO] та на день смерті була зареєстрована в с. Демешківці Галицького району. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] (а.с.21). Як стверджується листом відмовою державного нотаріуса Галицької районної нотаріальної контори за №447/02-14 від 02.07.2019 р., що на майно спадкодавця, а саме, земельні ділянки площею 0,0713 га. та площею 0, 1784 га., відсутній оригінал правовстановлюючого документу, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом [PERSON] - її сину, [PERSON] не може бути видано (а.с.22). Окрім цього, як видно з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №048972 від 11.07.2001 р. була допущена помилка в написанні прізвища, імені та по батькові, де помилково вказано чоловічу стать власника - [PERSON] , замість правильного, [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, які перелічено в ст. 293 ЦПК України, а також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008р. №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною і підлягає до задоволення повністю. На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України

Outcome: approved