Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

23 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА компанія "ПЗУ Україна", товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТАШЛЯХБУД" про відшкодування шкоди. В обґрунтування\~позову зазначив,\~що 23.01.2019 року приблизно о 17:20 год. на вул. Кропивницького у районі буд. № 41 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй на праві власності автомобіля марки «Nіssan Nоte», д.р.н. [NUMBER] , яким він керував та автомобіля марки «ЗІЛ», д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (співробітник ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД»). В результаті цього ДТП його автомобіль отримав різноманітні механічні пошкодження. 25.01.2019 року він звернувся до регіонального офісу Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд. 36, де склав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Після цього він забезпечив визначеному страховою компанією експерту [PERSON] П. вільний доступ до автомобіля, з можливістю огляду, фотографування, його обстеження (огляду) та проведення всіх відповідних дій без будь-яких обмежень для оцінки розміру шкоди, завданої в результаті ДТП. Механічні пошкодження його автомобіля, спричиненні внаслідок скоєння ДТП з вини [PERSON] , який працює водієм у ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД», не дозволяли йому та членам його родини тривалий час здійснювати його нормальну, звичайну експлуатацію, через появу значних кузовних дефектів і пошкоджень. Крім того, у січні, лютому та березні 2019 року були достатньо низькі температури, в результаті чого в салон його автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП, задувало холодне повітря, потрапляли опади (сніг та вода), що негативно відображалось на його здоров`ї та здоров`ї членів його родини. Зважаючи на ці обставини, враховуючи гостру необхідність у щоденному використанні транспортного засобу з метою дістатися на роботу та у зворотному напрямку йому та членам його родини (відстань від місця проживання до місця роботи складає приблизно 40 км. в одну сторону), і був вимушений здійснити відновлювальний ремонт свого автомобіля за власні кошти. 09.02.2019 року він замовив у офіційного дилера Nіssan у м. Кривий Ріг - Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРА» всі необхідні комплектуючі та запасні частини, визначені експертом та необхідні для ремонту його пошкодженого автомобіля згідно з рахунком ТОВ «НАРА» №480 від 09.02.2019 року на загальну суму 29 534,23 грн. У той самий день він здійснив передплату за ці комплектуючі та запчастини у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 5170 від 09.02.2019. Залишок недоплаченої суми за цим рахунком у розмірі 9 534,22 грн. він сплатив у повному обсязі 15.03.2019 року, що підтверджується фіскальним чеком № 5299 від 15.03.2019 року. 13.02.2019 року постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі 212/1012/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 23.01.2019 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 15.02.2019 року, він повторно звернувся до регіонального офісу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування. 23.02.2019 року офіційним дилером Nіssan у м. Кривий Ріг - ТОВ «НАРА» йому було надано рахунок за ремонтні роботи № 681 від 23.02.2019 року на загальну суму 32 775,26 грн. 16.03.2019 року. Він повністю сплатив нараховану суму в розмірі 32 775,26 грн. Таким чином, ним було здійснено відновлювальний ремонт свого автомобіля марки «Nіssan Nоte», д.р.н. [NUMBER] , за власні кошти, на загальну суму 62 309,48 грн. 02.05.2019 року на його домашню адресу надійшов лист ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» зі звітом додатком №209521 про оцінку вартості (розміру) шкоди, завданої пошкодженнями транспортного засобу, складеного 11.03.2019 року. Відповідно до висновку, отриманого за наслідками проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 42 138,71 грн. Зазначена вище сума грошових коштів була в подальшому перерахована ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» на його банківський рахунок. Оскільки ним потрачено 62309,48 грн. на відновлення свого автомобіля, ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» йому відшкодовано лише 42138,71 грн., сума некомпенсованої майнової шкоди складає 20170,44 гнр., яку він просить стягнути солідарно з відповідачів. Також, пошкодження 23.01.2019 року у ДТП належного йому автомобіля призвело до глибоких душевних страждань та розчарувань. Це викликано, по - перше, тією обставиною, що даний автомобіль було придбано та зареєстровано 31.10.2018 року (менше, ніж за три місяці до ДТП), і за такий короткий проміжок часу користування його автомобілю були завдані значні пошкодження, що негативно відображаються як на конструктивних властивостях, так і на зниженні його ринкової вартості. По-друге, з огляду на гостру необхідність у повсякденному використанні транспортного засобу він був вимушений за власні кошти здійснювати дорогий відновлювальний ремонт, що призвело до незапланованих грошових витрат. В результаті цього як він, так і член його родини значний проміжок часу перебували у скрутному матеріальному становищі, що призвело до порушення звичайного життєвого ладу: їм довелось значною мірою економити абсолютно на всьому, зокрема, але не виключно, повністю скоротити витрати на власні потреби, дозвілля, значно зменшити витрати на придбання необхідного одягу та навіть продуктів харчування. Також відсутність автомобіля змусила його та членів його родини витрачати значну кількість часу на те, щоб дістатися місця роботи або навіть просто з`їздити до центру міста у справах. Це в свою чергу призвело до того, що він міг набагато менше часу присвячувати ро дині та родинним справам, що спричинило погіршення родинних стосунків, через що він постійно перебував у пригніченому стані та поганому настрої. Різке погіршення матеріального стану, скорочення витрат на повсякденні життєві потреби, численні незручності, спричинені перебуванням автомобіля на відновлювальному ремонті, призвели до значних змін життєвих умов, погіршення родинних відносин та душевних страждань, з результаті яких йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінюю в 55 000,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07 жовтня 2019 року на адресу суду від директора ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] про солідарне відшкодування шкоди відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, відповідач не скористався правом надання відзиву, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» Тер-Товмасян Ю.Г. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила суд відмовити в солідарному стягненні матеріальних та моральних збитків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: - відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що 23.01.2019 року о 17 годині 20 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем МДК 432932-00, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Кропивницького в районі будинку № 41 Покровського району міста [ADDRESS] Рогу, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, залежно від неї не вибрав безпечної швидкості руху, щоб контролювати рух автомобіля, не врахував під час зустрічного роз`їзду габарити транспортного засобу яким керував, не надав дорогу зустрічному автомобілю, допустив занос задньої частини керованого ним автомобіля внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Nissan NOTE, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинені матеріальні збитки. Постраждалі відсутні. Водій [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 12.1, 13.4 ПДР\~України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ст.124 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 лютого 2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та застосовано у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.\~\~ Постанова набрала законної сили 25.02.2019 року. Відповідно до частини 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно звіту № 209521 про оцінку вартості (розміру) шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу від 11.03.2019 року, сума матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки «Nіssan Nоte», реєстраційний номер [NUMBER] складає 42 138,17 грн. Оскільки транспортний засіб ЗИЛ 432932-00, реєстраційний номер [NUMBER] яким керував [PERSON] згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-9227875 від 26.11.2018 року, зареєстровано у ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА», 25.01.2019 року [PERSON] звернувся до страховика з метою відшкодування йому матеріального збитку. Згідно рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРА» № 480 від 09.02.2019 вартість запасних частин, визначених експертом складає 29 534,23 грн. Згідно рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРА» № 681 від 23.02.2019 вартість запасних частин, визначених експертом складає 32 775,26 грн. Таким чином, відновлювальний ремонт автомобіля марки «Nіssan Nоte», д.р.н. [NUMBER] , склав 62 309,48 грн. 25 квітня 2019 року ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» [PERSON] було виплачено матеріальну шкоду в розмірі 37 859,75 гривень. 15 травня 2019 року ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» [PERSON] було виплачено матеріальну шкоду в розмірі 4 278,96 гривень. Всього на загальну суму 42138,71 грн. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ч.2\~ст.1187 Цивільного кодексу України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортні засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створі підвищену небезпеку». Відповідно до\~статті 993 Цивільного кодексу України\~виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні норми містить\~стаття 27 Закону України «Про страхування», за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхуванання в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, і одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у\~статті 1166 ЦК України, у відповідності до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до\~ст.1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. Відповідно до\~\~Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року N 15-рп/2002\~кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Згідно Постанови Великої Палати від 04 липня 2018 року Верховного Суду за наслідками розгляду цивільної справи № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, загальна сума невідшкодованих збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, яка складає 20170,77 грн., підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що позивачу було завдано моральних та душевних страждань, пов`язаних з тимчасовою втратою можливості користуватися транспортним засобом, який йому необхідний був для роботи та відпочинку. Враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню у розмірі 10 000 гривень на користь позивача, а решта позовних вимог про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~у разі часткового задоволення позову, суд покладає на відповідачів обов`язок по сплаті судового збору на користь позивача.

Outcome: partial