Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання до закінчення навчання. На обгрунтування вимог у позові зазначає, що їх донька навчається на контрактній основі у Київському інституті культури, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, задоволенню вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] також подала заяву про розгляд справи без неї, позов підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі ? частини заробітку підлягає задоволенню, а в решті - ні, з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За приписом частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Так за приписом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже вимоги в частині розміру аліментів підлягають задоволенню, а в решті - ні, оскільки встановлення аліментів в розмірі не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, не передбачено діючим законодавством. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial