Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2005 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн., на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та дала пояснення згідно заяви, зазначивши, що самостійно не має змоги забезпечити усім необхідним трьох неповнолітніх дітей, її заробітна плата складає близько 4 500 грн. Чоловік грошових коштів добровільно не надає. Утримувати дітей допомагають її батьки та батьки чоловіка. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказавши, що він не має постійного місця роботи та не отримує стабільний дохід, тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, що визначила позивач. При цьому зазначив, що стан його здоров'я є задовільним, інших утриманців немає, іноді допомагає по господарству односельцям, за що отримує незначні кошти. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2005 року народження (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати дітей, а тому з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей, які мають право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина ( ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON], суд приймає до уваги наступне. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн. Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров"я, а отже має можливість працювати, інших утриманців особа не має, а тому немає підстав вважати, що у відповідача відсутня можливість виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дітей. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги вік дітей та їх потреби, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., на дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved