overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №121. На обґрунтування позов послалася на те, що 01.09.2007 зареєстровано шлюб з відповідачем, від якого мають дочку. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів. Шлюбні відносини припинен6і з 2018 року, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім"ї не можливе. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ №063746, сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2007, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №121 (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 193608 (а. с. 8). Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Малолітня дочка [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю [PERSON] Позивач просила не стягувати з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права власності на квартиру. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 листопада 2000 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомості - квартири [ADDRESS]. Однак, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріусом, вона в даний час не має можливості реалізувати своє право власності. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач до суду також не з?явився, але телефонограмою повідомив, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі-продажу нерухомості від 07.11.2000 р., який був зареєстрований в Южноукраїнському відділі реєстрації ТБ «Українська» (а. с. № 7). Нотаріусом даний договір не посвічувався. Згідно п. 3 даного договору вищевказана квартира продана за 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень, які були одержані продавцем від покупця до підписання цього договору. 04.12.2000 р. квартира [ADDRESS] була зареєстрована в Державному комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] за № 7 в книзі № 15 стор. 207 (а. с. № 7). Технічний паспорт на вищевказану квартиру перереєстрований на ім'я [PERSON] (а. с. № 5-6). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 19.01.1998 р. Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області на ім'я [PERSON] та довідки від 20.10.2015 р., виданої ЖЕД № 1 КП «Житлово-експлуатаційне об'єднання", остання з 15.12.2000 року та до сьогодні зареєстрована в м. Южноукраїнськ Миколаївської області за адресою: [ADDRESS] (а. с. № 4, 8). За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. (ч. 2 ст. 220 ЦК України). Виходячи із договору купівлі-продажу та інших матеріалів справи, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання. А тому, на підставі викладеного, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нерухомості від 07.11.2000 р. дійсним та визнати право власності на зазначену квартиру за [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його втратившим право на користування житлом - будинком [ADDRESS]. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 15.02.2000 року являється власником зазначеного житлового будинку. 08.04.2002 року у ньому був зареєстрований відповідач, який доводиться їй рідним братом. Однак, з дня реєстрації та по даний час відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відмовився. Визнання відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним будинком позивачу необхідне для знаття його з реєстрації. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Крім того, пояснила, що реєстрація відповідача у належному їй на праві власності житловому будинку перешкоджає їй як власнику у здійсненні права користування та розпорядження ним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що у вказаному житловому будинку дійсно з 2002 року не проживає, знятися з реєстраційного обліку не бажає, бо іншого житла не має. Вважає, що спірний житловий будинок належав його матері та він має право користуватися ним. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.02.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори Герман В.М., зареєстрованого за № 191, позивач є власником житлового будинку, що по [ADDRESS], що також підтверджується технічним паспортом на домобудівлю, складеним Рівненським ОБТІ. З будинкової книги вбачається, що відповідач [PERSON] з 08.04.2002 року зареєстрований у вказаному житловому будинку. У довідці Зарічненської селищної ради Рівненської області від 23.01.2015р. № 298 вказано, що [PERSON] значиться зареєстрованим у житловому будинку по [ADDRESS], однак у ньому не проживає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] з 2002 року у вказаному житловому будинку не проживає. Визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житлом позивачу необхідне для зняття його з реєстраційного обліку у зазначеному житловому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин суд вважає, що відповідач, як колишній член сім'ї власника житла, втратив право на користування цим житлом, оскільки у ньому не проживає без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], два інші власники її батьки: [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Зазначає, що у спірній квартирі зареєстровані: її донька - [PERSON] та колишній чоловік - [PERSON], який є відповідачем по справі. Вказує, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з червня 2013 року, участі в утриманні житла не приймає. Посилається, що реєстрація відповідача в квартирі створює перешкоди у реалізації права власності на квартиру. Вважає, що оскільки на даний час відповідач (більше одного року) в квартирі не проживає, то має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Позивачка в судове засідання не з»явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, відповідно до ст.74 ЦПК України. Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходили. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], зобов"язаня орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Новозаволської районної у місті Чернігові ради, надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача - [PERSON], [INFO], стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правову допомогу згідно квитанцій. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син. Майже протягом всього сумісного проживання відповідач періодично не приходив додому, а коли з"являвся, влаштовував бійки, сварки свідком яких була дитина. Також відповідач став грубо поводитися з сином, матеріально сім"ю не забезпечував. За таких обставин подружнє життя сторін не склалося, внаслідок того, що кожен із сторін мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та дитини. У зв"язку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, стали проживати окремо. 19.05.2009 року між сторонами шлюб був розірваний. З моменту розлучення і по даний час батько дитини бачив сина лише декілька разів. Крім стягнення аліментів, які на початку відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання не надавав і не надає по цей час (розмір заборгованості по аліментам складає на жовтень 2014 року - 18038,27 грн.), не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син не отримав від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує сина вдома, в дитячому дошкільному закладі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що підставою позбавлення відповідача батьківських прав є те, що батька дитина ніколи не бачила, відповідач не приймає участі у вихованні і розвитку дитини. Позивач хоче незалежати від думки відповідача і особисто хоче приймати рішення про виховання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити [PERSON], 1981 року народження батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мотивуючи вимоги тим, що вона та відповідач від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя позивача та відповідача не склалося, в 2003 році шлюб між сторонами був розірваний. В 2005 році сторони знову вирішили налагодити свої стосунки, але й цього разу зберегти сім»ю не вдалося. З 2007 року сторони не живуть разом, але мають спільне майно - кімнату в гуртожитку, через яку неодноразово виникали суперечки. Після того, як позивач з відповідачем розійшлися, відповідач, як батько жодного разу не цікавився життям та здоров»ям свого малолітнього сина. Крім того, він не виконує в повному обсязі аліментні зобов'язання, які призначені йому за рішенням суду. На даний момент сума боргу становить більше 13000 грн. В 2008 році відповідач мав намір за рішенням суду залишити малолітнього сина без місця реєстрації шляхом визнання таким, що втратив право користування житлом. Тобто він хотів позбавити дитину всіх соціальних гарантій держави та права на приватизацію, однак рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.09.2008 року йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Восени 2014 року зі сторони відповідача знову була спроба зняти позивача з малолітнім сином з реєстрації зі спільного житла, але після першого судового засідання він написав заяву про залишення позову без розгляду. На даний час відповідач піклуванням та вихованням малолітнього сина не займається, та й не має бажання приймати жодної участі в житті дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що з 2007 року вона та син проживають окремо від відповідача. Батько не приділяє дитині уваги і не приймає участі у його житті. Позивач хоче самостійно виховувати дитину, оскільки відповідач не цікавиться ні життям, ні інтересами, ні здоров"ям дитини. Протягом тривалого часу взагалі не спілкується з дитиною, не виявляє наміри спілкуватись. Спору щодо визначення місця проживання чи щодо спілкування з дитиною, між сторонами не виникалоВідповідач не виконує аліментні зобов'язання і сума боргу становить вже 13000 грн. Декілька разів намагався визнати сина таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 09.07.2011 року вони зареєстрували шлюб у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського МУЮ, актовий запис № 204 . Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникали сварки. Примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують з вересня 2013 року, шлюб існує формально. Позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу без її присутності. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, просить суд розглянути справу без його присутності, про що свідчить письмова заява. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харкіського МУЮ, видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 09.07.2011 року уклали шлюб, а/з №204 (а.с. 7.). Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO].( а.с.4.). Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про залишення її прізвища „[PERSON]". Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 17.02.2007 року вони зареєстрували шлюб у ВДРАЦС реєстраційної служби Золочівського РУЮ Харківської області актовий запис № 17. Від даного шлюбу мають сина [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач почав їй зраджувати, внаслідок чого вона втратила до нього довіру. Спроба примирення була невдалою, оскільки чоловік не змінив своєї поведінки. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникали сварки, свідком яких є дитина. Примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують, шлюб існує формально. Від позивача надійшла письмова заява, про те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її присутності. Від відповідача також надійшла письмова заява про те, що проти позову він не заперечує, просить справу розглянути без його присутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно ВДРАЦС реєстраційної служби Золочівського РУЮ Харківської області, видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 17.02.2007 року уклали шлюб, а/з №17 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON]. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім 'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про залишення її прізвища „[PERSON]". Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 22.07.2000 року Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області вони зареєстрували шлюб, актовий запис № 5. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникали сварки, що негативно впливає на здоров'я і виховання їхніх дітей. Примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують, шлюб існує формально. Від позивачки надійшла письмова заява, про те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її присутності. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути без його присутності, надавши до суду письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області, видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] (після одруження „[PERSON]"), [INFO], 22.07.2000 року уклали шлюб, а/з № 5 (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання дітей наразі відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про залишення їй прізвища «[PERSON]». Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved