Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

11 березня 2014 року комунальне комерційне підприємство ДМР «Донецькміськтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачами у порушення зобов'язань тривалий час оплата комунальних платежів здійснювалась у неповному розмірі. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS], вони користується послугами з постачання теплової енергії, яку надає позивач. Вказаний будинок перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «Текстильник-2005», яке є виконавцем послуг. Відносини між ККП ДМК «Донецькміськтпломережа» і ТОВ «Текстильник-2005» врегульовані договором, за яким ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» надане право самостійне вести облік оплати за надані послуги, безпосередньо стягувати плату за надані послуги з квартиронаймачів. Нарахування за користування послугами з теплопостачання здійснюється згідно з тарифами, встановленими законом. Однак відповідачі, фактично отримуючи комунальні послуги з теплопостачання, які надаються їй централізовано відповідно до встановленого порядку комунальним підприємством як суб'єктом господарювання, оплату за них тривалий час належним чином не здійснюють. 26 лютого 2013 року позивач звертався до суду з вимогою стягнути з відповідачів заборгованість в порядку наказного провадження. Але за заявою відповідачів ухвалою Кіровського райсуду м. Донецька від 27.06.2013 року судовий наказ було скасовано. Посилаючись на наведені обставини і правове обґрунтування заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з відповідачів наявну заборгованість з несплачених комунальних платежів за період з 01.02.2010 року по 01.03.2014 року у розмірі 5138,17 грн., з яких: -4928,38 грн. - сума основного боргу за послуги теплопостачання за вищевказаний період; -176,80 грн. - 3% річних за в період з 01.08.2010 року по 01.02.2014 року; -32,99 грн. - індекс інфляції за період 01.08.2010 року по 01.01.2014 року; а також понесені судові витрати у сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що він та його син [PERSON] проживають в квартирі за адресою [ADDRESS]. Вони користуються послугами теплопостачання і оплачують комунальні послуги у тому розмірі, у якому вважають їх достатніми і розумними. Він вважає, що позивач повинен був поставити у їх квартирі індивідуальні лічильники на користування гарячою водою і теплопостачанням, щоб він сплачував по прибору обліку. Він вважає, що встановлена індивідуальних приборів обліку у квартирі є обов'язковість позивача. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Комунальне комерційне підприємство «Донецькміськтепломережа» створено рішенням Донецької міської ради від 27.09.2004 року № 13/25. Підприємство з 01.07.2005 року надає теплопостачання населенню, а також здійснює нарахування за надані послуги. Відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS], вони користуються послугами з постачання теплової енергії, яку надає позивач. Згідно копії особистого рахунку відповідачі проживають в однокімнатної квартирі за вищевказаною адресою. Загальна площа квартири складає - 48,12 кв.м, житлова площа складає - 29,7 кв.м., опалювальна площа зазначеної квартири становить 46,20 кв. метрів. Підключення квартири відповідачів до централізованого опалення житлового будинку свідчить про фактичне існування між сторонами договірних відносин з приводу постачання та споживання теплової енергії. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить із обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини суб'єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, та фізичних осіб, які отримують послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води. Статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» визначені права й обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічне положення закріплене в чинному Житловому кодексі Української РСР, в статті 67 якого передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги). Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з частиною 3 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Матеріалами справи встановлено, що комунальне комерційне підприємство ДМР «Донецькміськтепломережа» у спірний період надавало на об'єкт споживання комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які використані відповідачами для власних потреб. З довідки, яка представлена позивачем, про розрахунок про нарахування та оплату поточних комунальних платежів з централізованого теплопостачання по квартирі за адресою [ADDRESS] (зареєстровано 2 особи- відповідачі,опалювальна площа 46,2), убачається, що за період з 01 лютого 2010року по 01 березня 2014 року заборгованість за спожиту теплову енергію становить 5138,17 грн., з яких: -4928,38 грн. - сума основного боргу за послуги теплопостачання за вищевказаний період; -176,80 грн. - 3% річних за в період з 01.08.2010 року по 01.02.2014 року; -32,99 грн. - індекс інфляції за період 01.08.2010 року по 01.01.2014 року. Відповідно до пункту 32 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання в установленому порядку за письмовою заявою споживача. За правилами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України). Положеннями частин 1-3 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Враховуючи викладене, суд визнає, що відповідачами [PERSON] і [PERSON] порушено виконання зобов'язання з оплати фактично наданих позивачем ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» послуг з централізованого теплопостачання, чим заподіяно матеріальну шкоду позивачу. Відповідачами не представлено суду об'єктивних доказів, що це сталося не з їх вини. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок терміну та суми заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення спірної квартири, який відповідає встановленому законодавством порядку і затвердженими тарифами. Виходячи із закріпленого в статті 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд за основу приймає період та, зокрема первісну та кінцеву дати стягнення заборгованості, визначені позивачем. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку положень статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачами [PERSON] і [PERSON], як споживачами послуг з централізованого теплопостачання внаслідок односторонньої відмови від договірних зобов'язань частково виконують свої зобовязання Такі дії відповідачів є протиправними, у зв'язку з чим за правилами статті 611 ЦК України стосовно них настають правові наслідки у вигляді відшкодування на користь позивача заборгованості в розмірі 5138,17 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. Позивачем, на користь якого ухвалене рішення, документально підтверджена сплата судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved