Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON]М звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона, [PERSON], та відповідач [PERSON], 05 березня 1993 року зареєстрували законний шлюб, про що відділом загсу Ужгородської міської управи зроблено відповідний запис № 158 та видано свідоцтво про шлюб серії ІІ-ФМ № 282350 У кожного із сторін це перший шлюб. Від шлюбу вони мають четверо повнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено систематичним зловживанням Відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого він взагалі перестав допомагати їй вести домашнє господарство. Таким способом свого життя Відповідач залишив без належної батьківської уваги спільних їх дітей, унеможливив нормальне спілкування з позивачкою та поклав обов'язок утримання сім'ї лише на неї . Ця поведінка Відповідача продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для позивачки , приносить їй, дітям та внукам, які проживають з ними, лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати. Крім цього, Відповідач останнім часом почав погрожувати фізичною розправою та наносити їй удари. Вважає, що шлюб між нею та відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, між сторонами відсутнє нормальне спілкування, прохання позивачки не вживати алкоголь та допомагати їй утримувати сім'ю не дали жодних результатів. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд такий задовільнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши позицію позивачки , вивчивши матерiали справи, суд приходить до висновку, що позов пiдлягає до задоволення, так як сторони втратили почуття любовi i поваги через небажання розумiти один одного. При таких обставинах подальше збереження сiм"i неможливе, а тому шлюб слiд розiрвати. Враховуючи, що шлюб може повноцінно існувати лише за взаємною згодою сторін, що в даний час не має місця в подружжя, їхній шлюб має бути розірвано. Дана сімя остаточно розпалася, шляхів та бажання у сторін для її відновлення немає. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статтей 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved