Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання бездіяльності протиправною, стягнення сплачених коштів в розмірі 137 500 грн., неустойки за кожен день прострочення виконання договірних зобов'язань в розмірі 804 375 грн., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір про буріння свердловини, у відповідності до якого відповідач зобов'язався провести комплекс робіт по бурінню водозабірної свердловини за адресою: [ADDRESS], а позивач зобов'язався оплатити такі роботи та прийняти їх після виконання. Позивачем виконані умови договору та передано відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 137 500 грн. При цьому, відповідач зобов'язання за договором не виконує, не розпочав роботи, вказані в договорі, на звернення не реагує, у зв'язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з вказаним позовом. Вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що через протиправну поведінку відповідача, позивач зазнав душевних страждань, які вплинули на його стан здоров'я, порушення звичайного способу життя. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.10.2018 р. вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Саламон О.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засіданні. 24.01.2019 р. підготовче судове засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 24.10.2017 р. між сторонами укладено договір про буріння свердловини, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався провести комплекс робіт по бурінню водозабірної свердловини за адресою: [ADDRESS], а позивач зобов'язався оплатити такі роботи та прийняти їх після виконання. У відповідності до п. 4.2 Договору аванс за договором складав 60 000 грн. Факт сплати позивачем коштів на виконання вказаного пункту договору підтверджується підписами сторін. (а.с. 18) Згідно з п. 4.3 договору, сторони домовились, що після здійснення відповідних розрахунків Виконавцем, Замовник оплатить вказану Виконавцем суму. 24.11.2017 р. позивачем сплачено відповідачу грошові кошти в розмірі 77 500 грн. за рахунок буріння свердловини глибиною 144 метрів, що підтверджується розпискою. У відповідності до п. 5.6 Договору, він набирає чинності з дня його підписання та діє до 24.10.2018 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Станом на день розгляду справи договір підряду не виконаний, роботи, визначені в договорі, відповідачем не розпочаті. Позивач неодноразово звернувся з заявами про усунення порушень виконання відповідачем умов договору, проте вони були останнім проігноровані. Отже, судом встановлено, що з моменту укладання договору відповідач не приступив до виконання зобов'язань по договору, тобто прострочив виконання умов договору. Встановлено, що прострочка виконання зобов'язань виникла з вини відповідача, що свідчить про порушення прав позивача, який розраховував на отримання належного виконання зобов'язань за договором в передбачені строки, однак більш ніж рік позбавлений того блага на яке розраховував. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Ч. 2 ст. 849 ЦК України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідача суми, сплаченої на виконання умов договору, в розмірі 137 500 грн. У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Поряд з цим, відповідач не надав доказів поважності причин невиконання та прострочення виконання замовлення визначеного договором. При цьому, надані стороною позивача докази, суд вважає належними, достовірними, достатніми, та такими, що в повній мірі підтверджують порушення відповідачем умов договору, та відповідно прав останнього. Ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 804 375 грн. В даному випадку, визначена позивача пеня, більш ніж в п'ять разів перевищує суму сплачену позивачем на виконання умов договору, укладеного між сторонами, та є вочевидь неспівмірною з нею, у зв'язку з чим за правилом ч.3 ст. 551 ЦК України має бути зменшена за рішенням суду. Ч. 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 5 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Виходячи з вищенаведеного, у контексті обставин даної справи, враховуючи, що прострочка виконання умов договору є досить тривалою, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру пені до 150 000 грн., що відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства: добросовісності, розумності та справедливості. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Позивач звернувся до суду з позовом про захист його прав як споживача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ст. 4 зазначеного Закону споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист про споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 100 00 грн., яка завдана порушенням відповідачем його прав як споживача. Зазначені підстави і обґрунтування позову були підтримані стороною позивача в ході розгляду справи. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом. При цьому, судом під час розгляду справи не встановлено недоліків виготовлених відповідачем виробів, між тим її небезпеки для життя та здоров'я позивача. У зв'язку з суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. На підставі вказаного, з урахуванням наданих під час розгляду справи доказів та заявлених аргументів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання умов договору підряду, стягнення з останнього на користь позивача суми сплачених за договором коштів в розмірі 137 500 грн. та пені в розмірі 150 000 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2 875 грн., від сплати якого позивач був звільнений відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial