Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Державного підприємства "Волиньвугілля» в особі ВП «Шахта Бужанська» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що наказом № 56 від 27 травня 2014 року в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсуком М.М. на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошеної догани за те, що вона, при обстеженні робочих місць, спала на робочому місці (довго не відкривала двері, була заспана). Вважає, що цей наказ незаконним, оскільки 23 травня 2014 року працювала у нічну зміну, за 45 хвилин до закінчення робочої зміни, вона вийшла до туалетної кімнати, після чого підготувала документи для здачі зміни, та пішла до сусідньої кімнати перевдягатись. Перевдягаючись, вона помітила рух дверної ручки, проте подумала, що це їй здалося. Відразу після цього у двері постукали, після того, як позивач відкрила двері, до кімнати увійшов директор і звинуватив її у спанні на робочому місці. Коли позивач заперечила, він почав їй погрожувати, що вона може втратити роботу і запропонував написати пояснюючу записку, примушуючи її, щоб вона написала, що спала на робочому місці. Після відмови позивача писати таку пояснюючу, пригрозив їй, що її звільнять з роботи за порушення трудової дисципліни. Крім того, вважає, що до застосування дисциплінарного стягнення відповідач повинен був зажадати від неї письмові пояснення, крім цього при обранні виду стягнення необхідно було врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок, її, як працівника, попередню роботу. Незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 3000 гривень. Просить суд, скасувати наказ в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсука М.М. № 56 від 27 травня 2014 року, стягнути з відповідача на відшкодування, заподіяної моральної шкоди 3000 гривень та відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали з підстав наведених у ньому, просять задоволити заявлені вимоги. Представник відповідача Малогрош М.М. позовні вимоги не визнав через їх безпідставність, просить відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи позов, представник відповідача ствердив що оспорюваний наказ виданий в.о. директора правомірно, у [PERSON] відібрані письмові пояснення, [PERSON] має облаштоване робоче місце. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, пояснив, що позивач не надала висновків та довідок медичних установ, що свідчили б про отримання позивачем моральної шкоди. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення частково. Пунктом 1 частини 1 статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у вигляді догани. Статтею 148 КЗпП України, передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо, надали покази про те, що вони працюють на шахті «Бужанська». 24 травня 2014 року, їх та позивача [PERSON] викликав директор для написання письмових пояснень. Крізь двері чули, як директор виганяв [PERSON] з кабінету. Коли свідки зайшли до кабінету директора, він сказав, що їх пояснення йому не потрібні і запропонував їм написати заяви про звільнення з роботи за власним бажанням. Щодо позивача [PERSON] сказав, що вона працювати не буде. Згідно п. 3 ч. 5 Правил внутрішнього розпорядку (а.с. 13), на території шахти та у гірничих виробках не дозволяється спати, розпивати алкогольні напої, приймати наркотичні або токсичні речовини, а також з'являтися та перебувати в нетверезому стані або під дією зазначених речовин. Наказом в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсука М.М. № 56 від 27 травня 2014 року на позивача [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани у зв'язку порушенням нею Розділу ІV «Правил безпеки у вугільних шахтах» та підпункту г пункту 7 розділу III додатку № 11 до Колективного договору «Правил внутрішнього розпорядку» (а.с.3). Зазначено, що 24 травня 2014 року [PERSON] спала на робочому місці (довго не відкривала двері, була заспана). Актом обстеження робочих місць (а.с. 4), складеним в.о. начальника дільниці ВТБ Сулімою О.В., який є підставою для накладення адміністьративного стягнення на [PERSON] (а.с. 3), суперечить висновкам, зробленим в наказі, а саме, що [PERSON] спала на робочому місці. З пояснень [PERSON], представника відповідача Малогроша М.М., показань свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що робоче місце позивача [PERSON] є табельна, яка має окремий вхід і складається з двох суміжних кімнат. Як вбачається з пояснення [PERSON] від 26 травня 2014 року (а.с. 5), вона, під час обстеження робочих місць, 23 травня 2014 року, о 06 годині 15 хвилин, перебувала на робочому місці і оскільки вийшла до сусідньої кімнати переодягтися, не відразу відкрила двері. Зазначає, що відкрила двері протягом близько 30 секунд з того моменту, як у них постукали. Її пояснення не підтверджують того, що вона спала на робочому місці. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачен не надано жодного доказу про те, що дійсно [PERSON] спала на робочому місці, тобто в табельній. Формулювання порушення трудової дисципліни - спала на робочому місці (довго не відкривала двері, була заспана) (а.с. 3) не є конкретним. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] притягнута до дисциплінарної відповідальності незаконно, у зв'язку з чим наказ в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсука М.М. № 56 від 27 травня 2014 року слід скасувати як незаконний. Відповідно до частини 1 статті 237 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, відшкодування моральної шкоди як застосування відповідальності за наслідки протиправності наказу про накладення дисциплінарного стягнення є похідною вимогою від первісної і є нерозривно пов'язаною з висновками, зробленими за наслідками її вирішення, а тому ураховуючи те, що оспорюваний наказ видано роботодавцем без додержання вимог трудового законодавства, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь [PERSON] 500 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Також до стягнення з відповідача на користь позивача належить 1400 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved