Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

24.03.2016 року із Апеляційного суду Львівської області в порядку ч. 7 ст. 297 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» про визнання недійсним договору про повну матеріальну відповідальність від 02.04.2012 року, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов'язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.03.2016 року встановлено, що судом першої інстанції при ухваленні рішення питання стягнення судових витрат в дохід держави вирішено не в повному обсязі, а в користь позивача не вирішено взагалі, що перешкоджає відкриттю апеляційного провадження. Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 3 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Сторони не з'явились в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що вбачається із долучених до матеріалів справи розписок про отримання рекомендованої кореспонденції та заяви представника позивача про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» про визнання недійсним договору про повну матеріальну відповідальність від 02.04.2012 року, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов'язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди із 4 позовними вимогами немайнового характеру, 2 позовними вимогами майнового характеру та 1 позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди. Позивачем було сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання недійсним договору про повну матеріальну відповідальність в розмірі 244 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір про повну матеріальну відповідальність № 128 від 02 квітня 2012 року, укладений між ТОВ «Ферозіт»(ЄДРПОУ 37961273) та заступником начальника цеху [PERSON]. Визнано незаконним та скасовано генерального директора наказ ТзОВ »Ферозіт» [PERSON] № 243-к від 03 грудня 2013 року про звільнення [PERSON] з посади заступника начальника цеху 03.12.2013 року у зв»язу з втратою довіри, згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Зобов»язано ТзОВ «Ферозіт» видати наказ про звільнення [PERSON] з посади заступника начальника цеху на підставі його заяви про звільнення з роботи від 19.11.2013 року за власним бажанням у відповідності до вимог ст. 38 Кодексу законів про працю України. Зобов»язано ТзОВ «Ферозіт» внести зміни до трудової книжки [PERSON] щодо підстав звільнення, а саме: змінити формулювання причин звільнення [PERSON] з посади заступника начальника цеху ТзОВ «Ферозіт» із» Звільнити з посади у зв»язку з втратою довіри згідно п.2 ст.41 КЗпП України" на «Звільнити за власним бажанням,ч.1 ст.38 КЗпП України». Провести з [PERSON] повний розрахунок у зв»язку зі звільненням з ТзОВ «Ферозіт»,а саме: виплатити заборгованість по заробітній платі за листопад 2013 року в розмірі 606 грн.98 коп.,виплатити грошову компенсацію за дні не використаної відпустки в розмірі 2 261 грн. Стягнуто з ТзОВ «Ферозіт» в користь [PERSON] середній заробіток за час не проведення повного розрахунку в розмірі 23 446 грн.94 коп.(двадцять три тисячі чотириста сорок шість грн.94 коп.) за період з 03.12.2013 року по 04.06.2015 рік. Стягнуто з ТзОВ «Ферозіт» в користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 2000 грн.(дві тисячі грн.). Стягнуто з ТзОВ «Ферозіт» в користь [PERSON] витрати понесені на отримання правової допомоги в розмірі 2 500 (дві тисячі п»ятсот грн.). Стягнуто з ТзОВ «Ферозіт» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. Отже, з відповідача ТзОВ «Ферозіт» в користь [PERSON] слід стягнути 244 грн. за позовну вимогу про визнання недійсним договору про повну матеріальну відповідальність. Крім того, враховуючи, що позов було задоволено повністю, з відповідача ТзОВ «Ферозіт» в дохід держави має бути стягнуто додатково 4 441,40 грн. судового збору за 4 позовних вимоги немайнового характеру, 2 позовних вимоги майнового характеру та 1 позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved