Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй, на праві власності, належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 33,в с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області. У даному будинку крім членів її сімї зареєстрований також [PERSON], відповідач по справі, який в даному господарстві не проживає з 2011 року. Вказує, що відповідач будь-які витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг не несе, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по вул. Миру, 33, в с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області та стягнути з нього витрати на оплату судового збору. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися, однак 03.05.2018 року через канцелярію суду подали заяву, в якій позов підтримали повністю та просили розглянути справу за їх відсутності Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, однак 03.05.2018 р. через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98741239 від 28.09.2017 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: Миру, 33,в с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області. (а.с.8). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] в будинку по вул. Миру, 33,в с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області встановлено, що вона є власницею житлового будинку. Зареєстрованими в ньому є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який в господарстві не проживає (а.с.9) Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2011 року в цьому будинку не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, позов визнав повністю, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачка сплатила судовий збір в розмірі 704,80 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0.1006868606.1. (а.с.1) З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704.80 гривні.

Outcome: approved