Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

8 жовтня 2014 року, представниця позивачки [PERSON], звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] р. на земельну ділянку, площею 0,0748 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) розташовану за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS] кадастрові номери : 5123755300:02:004:0453 та 5123755300:02:004:0454, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 724980 від 21.09.2009 р., виданого на підставі рішення ХХVII сесії V скликання Великодолинської селищної ради від 15.01.2009 р. № 868-V, посилаючись на письмову відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (державного акту) на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання представниця позивачки не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, особисто під розписку, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги своєї довірительки позивачки [PERSON] та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просила суд, слухати справу за її відсутності (а.с. 98,99). Представник відповідача Великодолинської с/р в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, але надіслав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю (а.с. 96,97). Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи № 135/2012, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із статтею 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як передбачає стаття 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ст.1235 ЦК України - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Стаття 1247 ЦК України передбачає, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України, яка вказує, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Стаття 1251 ЦК України передбачає - якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд встановив і це підтверджується матеріалами спадкової справи № 135/2012, що 18.04.1990 р., [PERSON] склала заповіт, посвідчений повноважною особою секретарем Великодолинської с/р (реєстр. № 34), відповідно до якого, заповідач, на випадок своєї смерті все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що, вона за законом буде матиме право вона заповідала позивачці [PERSON] (а.с. 49). [INFO] р., [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] р. і після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, серед якого, зокрема, мається земельна ділянка, площею 0,0748 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS] кадастрові номери : 5123755300:02:004:0453 та 5123755300:02:004:0454, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 724980 від 21.09.2009 р., виданого на підставі рішення ХХVII сесії V скликання Великодолинської селищної ради від 15.01.2009 р. № 868-V (а.с. 14,43). Після смерті заповідача [PERSON], 20.04.2012 р., до Овідіопольської РДНК Одеської області, звернулася позивачка [PERSON] з заявою № 374 про прийняття вищевказаної спадщини за заповітом, після чого, нотаріусом була заведена спадкова справа № 135/2012 щодо майна померлої [INFO] р. [PERSON], з якої вбачається, що інших спадкоємців за законом і за заповітом, крім спадкоємиці [PERSON] не має (а.с. 41-95). 13.10.2012 р. - позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 41/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] Однак, у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено з підстав відсутності у неї оригіналу державного акт на спадкову земельну ділянку і рекомендацією звернення до суду (а.с. 95). Аналізуючи приписи статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Таким чином, враховуючи приписи вищевказаних норм Закону, а також вимоги ст.ст. 125,126 ЗК України, якими передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті - суд вважає, що право власності заповідачки [PERSON] на спадкову земельну ділянку, було отримано та зареєстровано за нею у встановленому законом порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved