Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт прийняття спадщини, факт родинних відносин та визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки (пай), розміром 2,65 в умовах кадастрових гектар, вартістю 101 842, 55 грн., яка знаходиться в КСП «ім.. Леніна» на території с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області. На протязі 6-ти місяців позивач не зверталася із заявою про прийняття спадщини, так як важчала, що прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, оскільки ще за життя спадкодавця позивач проживала разом із ним, вела спільне господарство, доглядала його, а після смерті провела поховання, витрати якого взяла на себе, а також до сьогоднішнього дня використовує спадкове майно за цільовим призначенням. Позивач не може оформити своїх спадкових прав та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2015 року. (а.с.6) Після його смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай), розміром 2,65, яка знаходиться в КСП «ім.. Леніна» на території с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області, згідно виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією" сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано за № 2944 від 06.01.1997 року, на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 260 від 23.10.1996 р., що підтверджується витягом № 33-28-99.2-1783/2-16 від 29.09.2016р. Управлінням Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області.(а.с.7) та довідкою Маркушівської сільської ради від 22.10.2015 року.(а.с.11) Батько позивачки [PERSON] [INFO], помер [INFO], що підтверджується довідкою Маркушівської сільської ради № 618 від 23.09.2016 року.(а.с.10) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.02.1971 року [PERSON], народилася [INFO], батьками якої записано [PERSON] та [PERSON].(а.с.8) Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00015849988 від 29.09.2015 року [PERSON] є рідним сином [PERSON].(а.с.9) [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований в .[ADDRESS], разом із ним проживала та вела спільне господарство його унучка [PERSON], що підтверджується довідками Маркушівської сільської ради № 683 від 12.12.2016 року та № 684 від 12.12.2016 року(а.с.12-13) Дані правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР від 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлого, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт прийняття спадщини та факт родинних відносин знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 524-527, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року) та

Outcome: approved