Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

19.02.2019 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго`в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов`янськ та користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. З 01.10.2012 року по 01.02.2019 рік сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 33226,76 грн. Також відповідачу нараховано індекс інфляції у сумі 11877,89 грн., 3 % річних у сумі 2180,07 грн. Тому на підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції в загальному розмірі 47284,72 грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі. У попередніх судових засіданнях просила стягнути з Відповідача заборгованість за спожиті послуги з опалення та витрати на оплату судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі. У попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечувала. 25 березня 2019 року надала відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи його тим, що у позовній заяві пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості за період, що виходить за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України. Позовні вимоги заявлені з 01.10.2012 р. по 01.02.2019 р. що перевищило строки позовної давності. Позивач просить стягнути з неї заборгованість з 01 лютого 2016 року по 01 лютого 2019 року, за ст. 257,266 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається о позовна давність спливла і до додаткової вимоги, просив застосувати до позовних вимог Позивача наслідки спливу позовної давності. Зазначила, що вона неодноразово зверталася до міської ради за дозволом на відключення квартири від центрального опалення і установку автономного опалення, так як в квартирі (у двох кімнатах) температура не вище 13 градусів тепла. Кожен раз отримувала відмову. В квартирі холодно, стіни у двох кімнатах постійно мокрі на них плісенева та чорний грибок, а ЖЕК і тепломережа просто ігнорують і посилають відповіді - відписки на звернення, як можна вирішити цю проблему - то утеплити, то обшити стіни. В даний час відключити квартиру в багатоповерхівці від центрального опалення дуже важко, можна навіть сказати майже не можливо. Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних, зазначила наступне, що вона не погоджується із застосуванням інфляційних витрат та 3 % річних і наступних підстав. Відповідно до ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» 02.09.2014 № 1669-УІІ, стаття 8 - Мораторій на нарахування пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги - скасувати пеню за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги водопостачання, газ, електро- і теплоенергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та прибудинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове господарство), нараховану громадянам України, які проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від ІЗ квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Кошти, стягнуті з громадян України у вигляді пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, зараховуються у майбутні платежі за житлово-комунальні послуги. Протягом її роботи у КП «Словміськводоканал» у неї постійно була заборгованість та затримка виплати заробітної плати. При звільнені у лютому 2015 року у неї також була заборгованість. У 2014 р. при бойових діях у неї була розбита квартира. І їй прийшлось її робити та відновлювати самій за свої кошти. ЇЇ мати була дуже хвора і була інвалідом 1 групи, була майже паралізована та прикута до ліжка. Пенсію мати отримувала не велику, яку не вистачала на ліки та лікування. З 01.01.2018 р. по 19.04.2018 р. я змушена була звільнитися та доглядати за нею. За догляд від УТСЗН я отримувала 17,00грн. на місяць. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з особовим рахунком, позивач за затвердженими тарифами здійснював нарахування заборгованості за надані відповідачу послуги, яка відповідачем погашалася не в повному обсязі. За період з 01.10.2012 року по 01.02.2019 року включно відповідачем були спожиті та не оплачені надані позивачем послуги з опалення загальною вартістю 33226,76 грн. 28 липня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» було видано судовий наказ, яким стягнуто було солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 01.10.2012 року по 01.06.2017 року. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2017 року судовий наказ від 28 липня 2017 року у справі № 2-н/243/441/2017 виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» яким стягнуто було солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 01.10.2012 року по 01.06.2017 року скасовано. Відповідно до довідки № 1021/02 від 07.05.2019 року виданої КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», вбачається що з заробітної плати [PERSON] стягувалася заборгованість за споживчі послуги з опалення на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа». Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Згідно із положенням ст.ст. 64,66-68,145,156 ЖК України, повнолітні члени сім`ї наймача, члена кооперативу, власник зобов`язані брати участь в оплаті витрат по утриманню житла і несуть разом з ним солідарну відповідальність. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно із ч. 1 п. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…" № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст. 64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачка ними користується. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Так пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг встановлена у пункті 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та пункті 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач у судовому засіданні просила суду відмовити у задоволенні позову і застосувати позовну давність, про що надала заяву. Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України. Таким чином початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Частиною 3 та 4ст. 267 ЦК України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Інфляційні втрати та три відсотки річних за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобовязання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею). Посилання відповідача на ст. 8 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є помилковим, оскільки відповідно дост.8ЗУ «Протимчасові заходина періодпроведення антитерористичноїоперації» №1669-VIIвід 2вересня 2014року в зоні проведення АТО введено мораторій на нарахування пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги, але оскільки пеня має іншу правову природу ніж інфляційні нарахування та три відсотки річних доводи [PERSON] не приймаються до уваги. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з цього слід підкреслити, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних:розмір процентів за порушення грошового зобов`язання є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів; входить до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника; не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт неналежного виконання зобов`язання відповідача щодо сплати коштів за отримані житлово-комунальні послуги, разом з тим до спірних правовідносин в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2012 року по 28 липня 2017 року слід застосувати позовну давність, враховуючи наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 24 липня 2017 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2012 року по 01 червня 2017 року. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , заборгованість виникла у період з жовтня 2012 року по лютий 2019 року. У зазначений період виплата здійснювалась частково, проте не безпосередньо відповідачем, а стягувалися в примусовому порядку з її заробітної плати КП «Словміськводоканал», що не може свідчити про добровільність сплати відповідачем заборгованості та відповідно визнання нею боргу. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати позовну даність, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 жовтня 2012 року по 24 липня 2017 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропущенням строків позовної давності. У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача: заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за період з 24.07.2014 року по 01.02.2019 року, у сумі 30802 грн. 83 коп., а також інфляційних втрат у розмірі 6237,23 грн. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1585,75 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на загальну суму 38625,81 гривень, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1569,26 гривень.

Outcome: partial