overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» заборгованості по заробітній платі в розмірі 5616 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначила, що вона працювала у відповідача на посаді секретаря. 31.01.2014 року позивач була звільнена з посади у зв'язку з реорганізацією підприємства та ліквідацією структурного підрозділу УВТЗК наказом № 6 від 28.01.2014 року, проте при звільненні їй не було виплачено заробітна плата своєчасно, тому просила стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 5616 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 5616 грн. 00 коп., щодо стягнення моральної шкоди просив відмовити в повному обсязі. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді секретаря. 31.01.2014 року позивач була звільнена з посади у зв'язку з реорганізацією підприємства та ліквідацією структурного підрозділу УВТЗК наказом № 6 від 28.01.2014 року, проте при звільненні їй не було виплачено заробітна плата своєчасно Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Позивач працював у відповідача та 31.01.2014 року була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв»язку з ліквідацією підприємства. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Сума заборгованості позивача по заробітній платі виникла за період з 01.02.2014 року по 28.05.2014 року, що підтверджує відповідач. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обов"язкових платежів на користь держави. Суд вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об'єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 500 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29.05.2001 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на права та обов"язки подружжя, між ними постійно виникають сварки та скандали. Відповідач не намагається матеріально забезпечувати родину, сумісно не проживають. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сина просить залишити на виховання їй. В судове засідання позивач не з'явилась. В заяві просить справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримує у повному розмірі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Прізвище просить залишити "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився також. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином по місцю відбування покарання. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Причини неявки не повідомив. Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 29.05.2001 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Як вбачається з довідки ОСББ "Чайка" № 544 від 10.06.2014 р. дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надіслав, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

11.06.2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07.08.1992 року вступила до шлюбу з відповідачем, з яким шлюб в подальшому було розірвано 25 грудня 2001 року. Від шлюбу є син - [PERSON], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а тому вимушена ставити питання про стягнення аліментів на сина, [PERSON], [INFO], який народився під час шлюбу і перебуває на її утримання і прохає стягнути в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні з позовом згоден. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 25 грудня 2001 року розірваний (а.с.2) та від шлюбу є син - [PERSON], [INFO], якого відповідач є батьком (а.с. 3) і перебуває на утриманні матері. Судом встановлено, що неповнолітній син проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні. Стаття 180 СК України передбачає що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 1 ст. 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку слід задовольнити, враховуючи те, що відповідач погоджується на такий розмір аліментів на утримання сина. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. у доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

11.06.2015р. Франківським районним судом м. Львова постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до ДП Міжнародний аеропорт Львів ім. Данила Галицького про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, індексації заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. \~\~\~\~Позивач\~\~[PERSON] подала до суду заяву про постановлення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не вирішено позовної вимоги щодо стягнення на її користь 5\~000 грн. моральної шкоди. Сторони в судове засідання не з»явились, не повідомили про причини неявки, хоч належно увідомлені про час та місце слухання справи..Відповідно до ст.220 ч.3 ЦПК України присутність сторін при розгляді питання про постановлення додаткового рішення не є обов"язковою, за таких обставин, суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід постановити додаткове рішення. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 11.06.2015р. задоволено позов [PERSON]. При постановленні рішення, судом не вирішено заявлену позивачем [PERSON] позовну вимогу щодо стягненя з відповідача на її користь 5\~000 грн. моральної шкоди. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Оскільки, з приводу зазначеної вище позовної вимоги сторони давали пояснення, подавали докази, суд вважає, що слід постановити додаткове рішення про задоволення даної вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

11.07.2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 08.10.2019 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.07.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 316 (а.с. 8). Від сумісного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10), які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2016 року з причини різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов про розірвання шлюбу законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, відповідач жодних пояснень з приводу даного спору суду не надавав. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

11.08.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 29.06.1992 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Нивотрудівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 63. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, постійні сварки,втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилася, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 29.06.2014 року укладено шлюб, який зареєстровано Нивотрудівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 63 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2006 року. В даному шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO].. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги їй не надає. При цьому в неї відсутні кошти для забезпечення достатнього життєвого рівня сім ї. В зв'язку з цим, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2000,0 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала, підтвердивши викладені в ній обставини, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, свого представника не направив, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в свою відсутність та письмових заперечень не надав. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2006 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги їй не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач займається підприємницькою діяльністю і має нерегулярний, мінливий дохід, а тому розмір аліментів необхідно встановити у твердій грошовій сумі. Обставин, які перешкоджали б виплаті аліментів відповідачем не встановлено. Розмір заявлених позивачем аліментів є розумним та достатнім. З відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову, так як позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також необхідно допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України. З урахуванням зазначеного, відповідно до вимог ст.ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання до 01.07.2016 р. Свої вимоги мотивує тим, що з 1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі мають сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний час син навчається в Новоград-Волинському медичному колледжі на денній формі навчання, що вимагає значних витрат. Її доходів на навчання не вистачає, оскільки вона не працює, тому опинилися у скрутному матеріальному становищі. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги та просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на користь сина. Судове засідання просить провести без її присутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві визнає змінені позовні вимоги, погоджується сплачувати 800 грн. на утримання сина щомісячно. Справу просить розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстровано шлюбі з 1994 року та у шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта позивача, свідоцтва про народження (а.с. 3, 4). Відповідно до довідки ОСББ "Вікторія" син проживає разом з матір"ю (а.с. 6). [PERSON] є студентом третього курсу Новоград-Волинського медичного коледжу денної, державної форми навчання, відділення "Лікувальна справа" групи № 322. Період навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року (а.с. 7). Згідно ст.199 СК України якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований, змінені позовні вимоги визнає, суд приходить до переконання, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу сину, що навчається. Тому судом встановлені підстави для задоволення уточненого позову у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому стягннення аліментів слід проводити з 11.08.2014 року до закінчення навчання та також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, в розмірі 500 грн. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання сина. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він не заперечував стягнення з нього аліментів на утримання сина, проте просив суд при вирішенні питання розміру аліментів урахувати ту обставину, що в нього на утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Від шлюбу, який розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.09.2012 року, сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, при цьому їх дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання сина, що стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Статтею 184 Кодексу встановлено що, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, про що просить позивач, допускається лише в тому разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. У зв'язку з тим, що відповідач працює охоронцем приватного підприємства «СЕДАМ-МАРКЕТ» і має регулярний заробіток, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. По справі встановлено, що відповідач має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який народився від спільного проживання з [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку, але менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial