Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , в якій просила встановити заходи тимчасового обмеження їх прав та покласти на них обов`язки строком на 6 (шість) місяців, а саме: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку як особисто, так і через третіх осіб. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 29.09.2021 року було розірвано шлюб між нею та чоловіко [PERSON] .. Однак протягом півроку вона страждає від проявів неправомірної поведінки зі сторони [PERSON] , що проявляється у формі домашнього насильства. [PERSON] постійно чинить щодо неї психологічне насильство: доводить її до сліз, істерики, створює стресові ситуації. Будинок [ADDRESS] належить їй та її сестрі на праві приватної власності, місце проживання [PERSON] не зареєстровано у даному будинку. Вона не може повноцінно користуватись своїм житлом, оскільки колишній чоловік постійно туди приходить, не хоче забирати свої речі і з`їжджати, на її вимоги - не реагує. Часто приходить в стані алкогольного сп`яніння та з`ясовує стосунки. Вона зверталась до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області з письмовими та усними заява, які результату не дали. Заявниця [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином про час та день розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечень не подав. Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першучергу, на відповідні державні судові органи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності заінтересованих осіб на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви та за погодженням заявника. Дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд дійшов наступних висновків. Із свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок [ADDRESS] частці дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК Українисуд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першоїстатті 1 Закону № 2229-VIIIдомашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до частини першоїстатті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першоїстатті 1 Закону № 2229-VIII. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першоїстатті 1 Закону № 2229-VIII). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом Закону № 2229-VIII. Згідно з пунктом 3 частини першоїстатті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Закон №2229-VIII визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом № 2229-VIII на строк від одного до шести місяців. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). Судом встановлено, що з одного боку [PERSON] з іншого боку [PERSON] існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації. Конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону № 2229-VIII. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч.3 ст.26 цього Закону). Оцінивши наявні у справі докази, виходячи із загального обсягу доказів, які долучено заявником разом із заявою про видачу обмежувального припису та досліджених в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що заявник не надав суду належних й допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо нього особисто внаслідок протиправних дій [PERSON] , а також ризиків, які можуть настати у майбутньому внаслідок не вчиненням щодо останніх обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком у силу статей 12,81 ЦПК України. Також не може слугувати належним доказом сам факт звернення заявника до правоохоронних органів. Так, ухвалою суду від 23.10.2021 за клопотанням заявниці на підтвердження викладених у заяві фактів було зобов`язано Коростенське РУП ГУНП в Житомирській області надати інформацію щодо неправомірних дій [PERSON] відносно [PERSON] . Листом Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 27.10.2021 направлено до суду матеріали відносно [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій до [PERSON] , а саме: рапорт поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирської області від 22.10.2021 року, довідка про результати розгляду матеріалів зареєстрованих в ЄО№14645 від 22.10.2021 року, протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №667357 від 22.10.2021 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2021 року, рапорт працівника поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирської області від 29.07.2021 року, 17.02.2021 року, 23.10.2021 року. Приймаючи до уваги, що заявником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів вчинення відносно неї [PERSON] домашнього насильства, відсутні судові рішення, які набрали законної сили про визнання останнього винуватим у вчиненні вищенаведених дій, отже суду не доведено належними засобами доказування, що заінтересована особа є кривдником щодо заявника. З врахуванням наведеного, оскільки суду не надано будь-яких доказів щодо внесення хоча б одного випадку домашнього насильства до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, подана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сім`ї уповноважені винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством.

Outcome: dismissed