Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи, посилаючись на те, що 03 травня 2014 року приблизно о 03 годині 15 хвилин відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи права керувати транспортними засобами, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO SF69Y, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі сторони с. Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області в напрямку с. Ольгине Горностаївського району Херсонської області, проїжджаючи по вулиці Піонерська в с. Братолюбівка Горностаївського району Херсонської області поблизу житлового будинку за номером 44, перевозячи в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні пасажира [PERSON], проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, а також не обрав безпечної швидкості руху, чим порушив п.2.3 (б), п.2.9 (а), п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобілем, допустив його з'їзд з проїзної частини дороги на узбіччя та наїхав на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок чого спричинив пасажиру [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, від яких останній помер на місці події. Тим самим [PERSON] вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. За даним фактом ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2015 року до [PERSON] були застосовані примусові заходи виховного характеру. Внаслідок суспільно небезпечного діяння позивачеві [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка виражена у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з передчасною трагічною загибеллю її сина [PERSON] Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 200000 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 200000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. Смертю [PERSON] позивачу завдана моральна шкода, яка не відшкодована відповідачем в добровільному порядку, у зв'язку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 200 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю сина та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн. Представник відповідача та представник законного представника в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечувала факт завдання моральної шкоди, але вважає розмір шкоди визначений позивачами завеликим, не заперечував проти стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. До суду надійшло клопотання з проханням про розгляд справи за їх відсутності Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 03 травня приблизно о 03 годині 15 хвилин у с. Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області в напрямку с. Ольгине Горностаївського району Херсонської області, проїжджаючи по вулиці Піонерська в с. Братолюбівка Горностаївського району Херсонської області поблизу житлового будинку за номером 44 області [PERSON], керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO SF69Y, реєстраційний номер [NUMBER], виїхав за межі проїжджої частини та скоїв наїзд на дерево. Внаслідок вказаної ДТП, [PERSON], який знаходився в автомобілі CHEVROLET AVEO SF69Y, реєстраційний номер [NUMBER], в якості пасажира, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Тим самим неповнолітній [PERSON] вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками „порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого". За даним фактом ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2015 року до неповнолітнього [PERSON] були застосовані примусові заходи виховного характеру, оскільки останній не досяг віку кримінальної відповідальності. Ухвала суду набрала законної сили 23 березня 2015 року. Вказані обставини встановлені ухвалою суду в кримінальному провадженні, що набрала законної сили, та визнані сторонами, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області задоволено цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, яке було скасовано Апеляційним судом Херсонської області з підстав наявності у заподіювача шкоди ([PERSON]) на праві власності майна та доходу. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України. У приватній власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 2. 3769 га., що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка знаходиться в оренді у ТОВ «Торговий Дім «Україна» орендна плата складає 5321 грн. 50 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність причинного зв'язку між діями відповідача та спричиненою шкодою, а тому саме [PERSON] має нести відповідальність перед позивачем за заподіяну шкоду та збитки. Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання позивача [PERSON], яка втратила рідного сина. Смертю сину позивачці спричинено моральна шкода, яка виразилася у душевному болю та стражданнях, зміні нормального укладу її життя, погіршенні психологічного стану. При цьому суд виходить із принципів розумності та справедливості, враховує характер дій відповідача, які не є умисними та вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у розмірі 150 000,00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Що стосується судових витрат згідно ст.89 ч.3 ЦПК України то витрати на правову допомогу відповідно до Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " від 20.12.2011 року та додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590, граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Враховуючи те, що 40 % від розміру мінімальної заробітної плати на час складання позовної заяви становило 487 ,20 грн., (згідно Закону України - 1 218 ,00 грн. х 40 % = 487,20 грн.), а на час участі в судових засіданнях 40 % від розміру мінімальної заробітної плати становить 551, 20 грн. (згідно Закону України - 1 378 ,00 грн. х 40 % = 551,20 грн.) кількість годин витрачених на надання правової допомоги у відповідності до роздруківки журналу судових засідання 4 години, згідно інформації наданої представником позивача не можна встановити загальну кількість витраченого часу. Поданий до суду представником позивача розрахунок (прибутковий касовий ордер та квитанції до прибуткового касового ордеру) суд не приймає до уваги в якості належного доказу, оскільки в розрахунку не зазначено витраченого часу не міститься доказів, що саме надання правової допомоги (якої саме) зайняло кількість годин витрачених, а тому обрахувати такі види робіт не виявляється можливим тому враховуючи вищевикладене та враховуючи гуманність та справедливість, суд прийшов до висновку, що розмір компенсації витрат на правову допомогу має бути обмежено , виходячи з Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " та підлягає відшкодуванню з [PERSON] в розмірі - 3794, 40 грн. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 2250 гривні відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial