Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернулася до суду звказаним позовом, посилаючись на те, що з червня місяця 2003 року проживала разом з [PERSON], від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON], офіційно шлюб зареєстровано не було, шлюбні відносини та спільне проживання припинили в листопаді місяці 2010 року, через надмірне вживання [PERSON] спиртного. В ніч з [INFO] на [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Однак, мати [PERSON]не визнає право малолітнього [PERSON] на спадщину, яка відкрилася. Просить суд встановити факт батьківства [PERSON], який [INFO] помер щодо дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача заперечила проти задоволеня позову, посилаючись на те, що малолітній [PERSON] не є сином покійного [PERSON], так як в актовом записі про народження дитини відомості щодо батька записано відповідно до ст. 135 СК України. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON], в графі батько вказано « [PERSON]», в графі мати « [PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. В судовому засіданні представником відповідача не оспорюється факт спільного проживання позивача з [PERSON]. З копії паспорта позивача вбачається, що з 23.05.2006 року вона зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. З показань свідків [PERSON], [PERSON], встановлено, що покійний [PERSON] визнавав батьківство щодо малолітнього [PERSON], спілкувався з ним, займався його вихованням, їх сім»я з позивачем розпалася через надмірне вживання ним спиртного. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. В судовому засіданні було призначено судово-генетичну експертизу для встановлення кровного споріднення [PERSON], яка не визнає право малолітнього [PERSON] на спадок, з [PERSON]. Однак, ухвала суду залишена без виконання у зв»язку з повторною неявкою [PERSON] на генетичне дослідження. Відповідно до ч.1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. В судовому засіданні з пояснень представника відповідача встановлено, що відповідач [PERSON] про призначення експертизи була поставлена до відому, категоричних заперечинь не висловила, однак, на дослідження не з»явилася, узв»язку з перебуванням за межами України. Тому, ураховуючи, що [PERSON] була повідомлена про призначення генетичного дослідження щодо встановлення кровного споріднення її з [PERSON]., але не з»явилася на дослідження, суд, розцінює її неявку як факт ухилення від проведення експертизи, та за таких обставин, з метою забезпечення певних майнові права дитини, а саме права на спадкування, встановлює факт батьківства [PERSON] щодо малолітнього [PERSON]. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати пов"язані з проведенням генетичного дослідження, транспортні витрати, а саме на придбання пального та судовий збір.

Outcome: approved