Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Сімейне життя не склалось. Вони після одруження проживали з її батьками. Постійно у них були сварки, конфлікти та непорозуміння. Відповідач приходив часто в нетверезому стані. Ображав її нецензурними словами, принижував її людську гідність. До реєстрації шлюбу вони проживали разом біля трьох років. Вона думала, що з народженням дитини відповідач змінить своє ставлення до неї та сім'ї. Однак з народженням сина поведінка відповідача не змінилась на краще, а ще більше загострились їхні сімейні стосунки. Відповідач наносив їй побої в присутності малолітньої дитини. Така поведінка негативно впливає на виховання сина та на її стан здоров'я. Вона запропонувала відповідачу залишити її і не травмувати неповнолітнього сина своєю поведінкою. Відповідач забрав свої речі і залишив сім'ю. Проживає він у своїх батьків. Вона прийшла до висновку, що їхня сім'я розпалася і шлюб існує лише формально. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також, просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її утримання по 400 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала за мотивів, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу , залишення дитини на виховання з матір"ю та стягнення аліментів у сумі 600 грн. на утримання дитини та 400 грн. на утримання позивачки. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 06 липня 2012 року перебувають в шлюбі, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 595, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.07.2012 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Викладені позивачкою обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та неможливості збереження сім'ї, відповідачем не заперечені. Обставин щодо вагітності позивачки чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Враховуючи наведене, а також те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Також, судом встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved