Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

19.08.2017 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд, визнати недійсним договір оренди укладений 03 квітня 2017 року між Овідіопольською селищною радою Одеської області та [PERSON], ІПН [NUMBER], земельної ділянки загальною площею 0,1921 га, строком на 49 років, з цільовим призначенням - для розміщення офісного центру з житловими та підсобними приміщеннями, кадастровий [NUMBER] яка розташована на території Овідіопольської селищної ради за адресою: [ADDRESS] Одеська область та покласти на Овідіопольську селищну раду витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог, та про слухання справи за його відсутністю. Представник Овідіопольської селищної ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2017 року між власником земельної ділянки: Овідіопольською селищною радою, Одеської області та громадянином [PERSON], як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки строком на 49 років, загальною площею 0,1921 га для розміщення офісного центру з житловими та підсобними приміщеннями з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Овідіопольської селищної ради за адресою: [ADDRESS] Згідно п.9 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 2876,98 гривень на місяць або 34532,72 гривень на рік. Позивач вважає даний договір оренди земельної ділянки, як такий, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, грубо порушує конституційні права та інтереси інших осіб та підлягає скасуванню з наступних підстав: Орендар земельної ділянки [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В [PERSON] та [PERSON] на вихованні та утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON] [INFO]. Згідно ст.3 Сімейного Кодексу України встановлено, що жінки і чоловіка в сімейних відносинах мають рівні особисті і майнові права. Статею 4 Сімейного Кодексу України, передбачено, що не допускається будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг при одруженні і в сімейних відносинах залежно від походження, соціального і майнового стану, і характеру занять, місця проживання та інших обставин. Статею 6-1 Сімейного Кодексу України передбачено, що права, що виникають із шлюбних та сімейних відносин, охороняються законом, за винятком тих випадків, коли ці права здійснюються в суперечності з їх призначенням. Використання членами сім'ї своїх прав не повинно завдавати шкоди інтересам суспільства і держави, правам інших громадян. При здійсненні прав і виконанні обов'язків громадяни повинні додержувати законів, поважати загальнолюдські принципи, всемірно сприяти зміцненню сім'ї. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 61 Сімейного Кодексу України: об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України: д ружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 65 Сімейного Кодексу України: Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до частини 2 статті 31 Цивільного кодексу України правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість. Отже, до ознак дрібного побутового правочину можна віднести (тільки у сукупності) такі: ●дрібний побутовий правочин стосується предмета (речі), що має невисоку вартість (цінність); ●такий правочин задовольняє побутові потреби особи; ●дрібний побутовий правочин відповідає фізичному, духовному чи соціальному розвитку особи. Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак не робить правочин дрібним побутовим. Але укладення [PERSON] даного договору оренди земельної ділянки не є дрібним побутовим правочином, оскільки має високу вартість (цінність). Щомісячна орендна плата за користування земельною ділянкою складається в розмірі 2876,98 гривень 98 коп. на місяць або 34532,72 гривень 72 коп. на рік. Сукупний щомісячний дохід сім'ї складає всього 3000 гривень. [PERSON] до 2017 року був зареєстрований в державних органах, як фізична особа - підприємець. Але в зв'язку з тяжким матеріальним станом на початку 2017 року закрив свою підприємницьку діяльність. Отже, матеріальний стан сім'ї [PERSON] не дозволяє щомісячно сплачувати оплату лише за оренду землі у розмірі 2876,98 гривень 98 коп. на місяць або 34532,72 гривень 72 коп. на рік. Крім того, правочин укладення договору оренди земельної ділянки не задовольняє побутові потреби [PERSON], оскільки виходить за межі "побутових потреб", які в більшості нормативно правових актах України є підвидом "особистих потреб" [PERSON] Разом з тим, потрібно зазначити, що правочин укладення договору оренди земельної ділянки від 03.04.2017 року не відповідає третьому признаку дрібного побутового правочину, оскільки даний правочин не відповідає фізичному, духовному чи соціальному розвитку [PERSON], оскільки ніякого відношення до розвитку особи не має. Таким чином, оскільки правочин укладення договору оренди земельної ділянки від 03.04.2017 року не є дрібним побутовим правочином і потребував державної реєстрації, то [PERSON] відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 65 Сімейного Кодексу України був зобов'язаний отримати від Позивача письмову нотаріально посвідчену згоду на укладення даного договору. Але в порушення зазначених норм Сімейного Кодексу України Овідіопольська селищна рада та [PERSON] уклали даний Договір оренди земельної ділянки без відома та належного дозволу зі сторони Позивача.. Ці обставини вказують на те, що використання Овідіопольською селищною радою своїх особистих прав при укладенні договору оренди земельної ділянки від 03.04.2017 року є в суперечності щодо інтересів шлюбних та сімейних відносин сім'ї Позивача та Овідіопольської селищної ради. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України). Крім того, необхідно прийняти і до уваги ті обставини, що сім'я [PERSON] фактично використовує лише невелику частину офісного центру з житловими та підсобними приміщеннями та невелику частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] Основну частину офісного центру з житловими та підсобними приміщеннями та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], Овідіопольський район Одеської області використовує безкоштовно релігійна громада. Таким чином при укладенні договору оренди земельної ділянки, яка розташована на території Овідіопольської селищної ради за адресою: [ADDRESS], Овідіопольський район Одеської області з кадастровим номером [NUMBER], від 03.04.2017 року між власником земельної ділянки: Овідіопольською селищною радою, Одеської області та громадянином [PERSON], як орендарем, були грубо порушені права Позивача, як особи, яка перебуває в шлюбних та сімейних відносинах з [PERSON] . Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що: «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Враховуючи вищевикладене, визнання [PERSON] позову, суд вважає позов обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved