Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

01.12.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати виконавчий напис №11107, виданий 14.12.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.12.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис № 11107 за кредитним договором №б/н від 25.08.2011 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 18884, 44 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом складає 5809,01 грн., залишок заборгованості за відсотками - 1 733, 45 грн., пеня - 8 791, 98 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850, 00 грн., витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн. Зазначає, що на підставі даного виконавчого напису від 14.12.2016 Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 07.06.2017 відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 18884,44 грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом. Вказує, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що: у документах, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, були відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором. Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 01.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 04.12.2017 в справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. 12.02.2018 до суду надано пояснення від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що банком було надано документи, які визначені переліком та які необхідні для вчинення оскаржуваного напису, а тому посилання позивача є безпідставними. 06.07.2018 до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, яка повернута ухвалою суду від 09.07.2018. 03.09.2018 до суду подано позивачем заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від05.09.2018 задоволено заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 24.09.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи. Зазначає, що на підставі анкети - заяви від 25.08.2011 позивач отримала картку, яку було здано до установи банку у липні 2014 у зв'язку з закінченням строку її дії. Проте, в подальшому ніякої анкети - заяви та кредитного договору не підписувала. Вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис на підставі наданих банком анкети - заяви від 25.08.2011 за договором б/н від 25.08.2011 повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду останньою подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на адресу за місцезнаходженням відповідача була отримана представником, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте як вбачається з матеріалів справи, останньою було подано до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За приписами ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11107 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 18884, 44 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом складає 5809,01 грн., залишок заборгованості за відсотками - 1 733, 45 грн., пеня - 8 791, 98 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850, 00 грн., витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн.(а.с.6-7). 07.06.2017 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Амборськм А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №11107 від 14.12.2016 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 18884, 44 грн., який було вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. (а.с.8) Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.5. Порядку). Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків позовної давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 року у справі за №6-887цс17. Крім того, згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі анкети - заяви від 25.08.2011 позивачем від Банку була отримана кредитна картка за [NUMBER] (а.с.111). Згідно п.2.1.1.2.1 Умов та правил для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Її тип визначено в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору між Банком і Клієнтом. Датою укладення Договору є дата отримання Картки, зазначена в Анкеті-заяві. Так, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. 14.12.2016 було здійснено виконавчий напис на підставі даної анкети - заяви. Разом з тим, позивач зазначає, що картка за № [NUMBER], яка була отримана останньою від банку на підставі анкети-заяви від 25.08.2011, була здана позивачем банку ще в липні 2014 року, так як закінчився строк її дії. Позивач вказує, що 04.07.2014 отримала від банку нову картку «GOLD» за № [NUMBER], що також підтверджується копією даної картки (а.с.108). 24.08.2015 з картки позивача № [NUMBER], невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в розмірі 4 900 грн. та Солом'янським районним управлінням ГУ МВС України в м. Києві було відкрито кримінальне провадження № 12015100090008222 від 31.08.15 (а.с.109). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, листом № 20.1.0.0.0/7-20150921/146 від 21.09.2015 відповідач повідомив позивача про перевірку даних в архівах і програмних комплексах банку на запит № 130 від 24.08.2015 (а.с.110). Разом з тим, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звертаючись до нотаріуса не повідомило про дану обставину та надавши лише анкету - заяву від 25.08.2011 на підставі якої було здійснено спірний виконавчий напис. Між тим, вказані документи, як і наявні матеріали справи не містять інформації щодо конкрентного карткового рахунку та/чи договору, за яким нарахована спірна заборгованість. Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що строк дії картки, яка була видана на підставі анкети-заяви від 25.08.2011 сплинув у липні 2014, а картка була здана до банку. Вказані вище обставини, свідчать про наявність спору, зокрема, щодо розміру заборгованості, яка була стягнута за спірним написом нотаріуса. Доказів на спростування даних обставин відповідач до суду не надано та з матеріалів справи не вбачається. Крім того, як вбачається з квитанції про відправлення вимоги про усунення порушень за Кредитним договором б/н від 25.08.2011, вимога була відправлена [PERSON] поштою 01.12.2016, тобто виконавчий напис був вчинений до спливу тридцяти днів з моменту надіслання письмової вимоги, чим порушено п. 2.3 глави 16 Порядку. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Встановлені в ході розгляду справи обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, які не свідчать про безспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] то, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved