Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 12266 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № ROXRRX17710020 від 06.03.2007 року та витрат пов»язаних з вчиненням виконавчого напису в загальному розмірі 47175 гривень 97 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що їй надійшла постанова про арешт майна боржника від 06 листопада 2017 року державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якої вона дізналась про наявність виконавчого провадження № 55062559 та про виконавчий напис нотаріуса від 01 вересня 2017 року. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 12266, виданий 01 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса та будь-яких інших письмових повідомлень щодо його вчинення вона не отримувала. Окрім того, із виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягує з неї заборгованість за кредитним договором № ROXRRX17710020 від 06.03.2007 року за період з 06 березня 2007 року по 14 липня 2017 року. Таким чином, нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував норм ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат, зокрема, для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Також, за період стягнення заборгованості за спірним виконавчим написом за кредитним договором вже існував спір, щодо кредитної заборгованості, яка за позовною заявою відповідача була стягнута з неї рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області в цивільній справі № 562/1073/14-ц від 18.08.2014 року. Таким чином, відповідач після стягнення заборгованості судом, повторно та безпідставно намагається стягнути з неї заборгованість за виконавчим написом нотаріуса. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з наведених підстав, просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву з додатками, в якому відповідач позовні вимоги позивача не визнає, вказує на дотримання приватним нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, відсутності безспірності заборгованості та пропуску строку позовної давності при оформленні спірного виконавчого напису. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Просить розглядати справу в його відсутність. Третя особа Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 06 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ROXRRX17710020, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 4822,80 грн. на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 01 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору № ROXRRX17710020 від 06 березня 2007 року для стягнення боргу з [PERSON], а саме: заборгованість за тілом кредиту 1183,78 грн.; заборгованість за відсотками 11558,26 грн.; заборгованість з комісії 24,12 грн.; заборгованість з пені 29972,86 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 2136,95 грн., разом - 45375,97 гривень, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 гривень 00 копійок. Строк, за який провадиться стягнення 3728 днів, а саме: з 06.03.2007 року по 14.07.2017 року. До заяви було додано копію кредитного договору, засвідчену виписку з особового рахунку боржника (копія) в 2 екземплярах, вимога про усунення порушень за кредитним договором (копія), розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв»язку (копія), опис вкладення в цінний лист (копія), довіреність представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (копія), паспорт представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (копія). 01 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12266 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 45375 грн. 97 коп. 06 листопада 2017 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 12266 від 01 вересня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 47175 гривень 97 коп. Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов»язання. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім»я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред»явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов»язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. У пп. 3.1., 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У ході розгляду справи встановлено, що на час звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в суді вже розглядалась справа про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ROXRRX17710020 від 06 березня 2007 року. Дана обставина підтверджується рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області в цивільній справі № 562/1073/14-ц від 18 серпня 2014 року. Тоді, як виконавчий напис вчинено нотаріусом 01 вересня 2017 року, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Крім цього, за виконавчим написом проведено повторне стягнення заборгованості також за період визначений рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2014 року, тобто проведено подвійне стягнення суми заборгованості за вказаний у рішенні суду термін. Щодо заперечень Відповідача про збільшення строку позовної давності до 5 років (пункт 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) суд їх відхиляє в звязку з наступним. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка відображена в постанові № 6-1926цс14 від 04 листопада 2015 року «За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановивши, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника від 30 липня 2008 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог». Отже, посилання представника Банку на п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам є необґрунтованим, оскільки по-перше, надана копія Умов … (а.с.55-59) не містить даних про те, що саме вона була чинною на час укладення кредитного договору, а по-друге, ці Умови не містять підпису особи, у звязку з чим угода про збільшення строку давності не може вважатися укладеною у розумінні ч.1 ст.259, ст.207 ЦК України. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи позивач жодних угод з Банком про збільшення строку позовної давності, окрім Анкети-заявки на отримання кредиту, не підписувала, а отже строк встановлений Банком в п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) встановлено в односторонньому порядку в порушення ч.1 ст.259, ст.207 ЦК України. Окрім того, як вбачається з додатків, які були долучені відповідачем до Відзиву на позовну заяву, ПАТ КБ «Приватбанк» було надано для приватного нотаріуса, який вчиняв спірний виконавчий напис, копію кредитного договору, а не його оригінал, що свідчить про порушення п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (надалі Перелік). Відповідно до пункту 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов»язаннями додається, зокрема, оригінал кредитного договору. Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом по справі № 910/13233/17, постанова від 27 лютого 2018 року. З огляду на викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, позов задовольнити та визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. У зв»язку з тим, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved