Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

27 лютого 2018 року лікар психіатр Богуславської ЦРЛ [PERSON] звернулася до суду із заявою про необхідність госпіталізації [PERSON], [INFO] до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне обєднання». Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] перебуває на обліку у кабінеті лікаря - психіатра Богуславської центральної районної лікарні з 2000 року, є інвалідом дитинства другої групи довічно з діагнозом: - "Легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності з емоційно вольовою нестійкістю". Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2013 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном брата [PERSON]. Протягом останнього тижня стан хворого погіршився: безсоння, підвищена дратівливість, нестриманість, внаслідок чого він був оглянутий 26 лютого 2018 року лікарем психіатром та йому було рекомендовано стаціонарно лікувався в КЗ КОР «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне обєднання». В судовому засіданні лікар психіатр Богуславської ЦРЛ [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Законний представник хворого, [PERSON] просив задовольнити заяву. Суд, вислухавши заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Конституційного суду України в справі №2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення вказав на порядок виконання цього рішення, а саме до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що згідно довідки лікаря психіатра Богуславської ЦРЛ від 26 лютого 2018 року, [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в кабінеті психіатра з 2000 року (а.с.22). Згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2013 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатним в звязку із захворюванням на психічний розлад легку розумову відсталість в формі олігофренії у ступені вираженої дебільності, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та призначено [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] (а.с. 23). Враховуючи наявність обґрунтованої заяви лікаря-психіатра Богуславської ЦРЛ, суд вважає за необхідне прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] в КЗ КОР «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне обєднання» для проведення стаціонарного лікування. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved