overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2003 року, в якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що з відповідачем сімейне життя не склалося, одне одного не розуміють, а сімейні відносини стали носити формальний характер. З 2011 року разом не проживають, подружніх відносин не підтримують. А тому, вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім"ї з відповідачем є неможливим, та просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечила. Після розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 03 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 грудня 2003 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №35. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що протягом тривалого часу, з 2011 року, сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Порозуміння та примирення досягти не можуть, наміру зберегти шлюб не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2006 року, в якому у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що з відповідачем сімейне життя не склалося, одне одного не розуміють, часто між ними виникали конфлікти, що в свою чергу може негативно вплинути на виховання дітей. Через непорозуміння, які склались між ними, спільне проживання припинили - близько півтора року разом не проживають, не ведуть спільного господарства. А тому, вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім"ї з відповідачем є неможливим, та просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. При цьому, зазначив, що в наданий судом строк примирення між сторонами досягнуто не було, за цей час з дружиною не спілкувався. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд шлюб між сторонами не розривати, оскільки в них є спільні діти. Крім того, вказала, що відповідач проживає з іншою жінкою, за час, наданий для примирення, до дітей не навідувався, заходів щодо збереження сім»ї не вживав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 20 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб 20 червня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 73. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося двоє дітей, син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що позивач залишив сім»ю, тривалий час - близько 2-х років, сторони разом не проживають, припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Діти проживають разом з матір»ю. В наданий судом 6-ти місячний строк примирення між сторонами не відбулося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторонни перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2011 року, в якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що з відповідачем сімейне життя не склалося, через втручання мами відповідача в їхнє сімейне життя між ними часто виникали сварки, внаслідок чого з 05.07.2012 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, господарства не ведуть. А тому, вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім"ї з відповідачем є неможливим, та просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечила, при цьому, суду пояснила, що позивач залишив її, коли знаходилась на другому місяці вагітності, і з того часу будь-яких відносин з нею не підтримує. Про утримання сім»ї, дитини не дбає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 05 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 23 жовтня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №06. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Порозуміння та примирення досягти не можуть, наміру зберегти шлюб не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Причиною звернення до суду послужило те, що сторони 08.10.1994 року зареєстрували шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися. Шлюбні відносини припинилися у травні 2009 року, з того часу вони проживають окремо. Сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть, шлюб носить формальний характер. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце слухання справи повідомлена вчасно через пресу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. Сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, так як сторони проживають окремо. Таким чином суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити [PERSON]. На підставі ст.ст.105 ч.3, п.2 ст.104, п.1 ст.110, п.2 ст.112 СК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не підтримують з вересня 2013 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, як зазначив у позові недоцільне .Просив шлюб розірвати, та стягнути з відповідачи судові витрати понесені ним при подачі позову . Позивач в судове засідання не з"явився .Про розгляд справи без його участі, зазначив у позові . Відповідачка в судове засідання не зявилась , попередньо подавши до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, заперечуавла проти стягнення з неї судових витрат . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.01.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (аркуш справи 6).Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони не підтримують з вересня 2013 року, наміру про збереження шлюбу не мають . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини та чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався цим правом та звернувся з цим позовом до суду. Наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукують їх на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню . Спору щодо спільного майна подружжя на даний час у сторін по справі не має . З відповідачки підлягають стягненню витрати , повязані з розірванням шлюбу . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.02.1999 року він уклав шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що зараз у них немає нормальних сімейних відносин, які повинні грунтуватись на взаємній повазі, любові і взаєморозумінні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Просить постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце слухання справи повідомлена вчасно, про що свідчать поштові розписки. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. Сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 08.06.2015 року сторонам було надано три місяці для примирення. Наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення. Таким чином суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «[PERSON]». На підставі ст.ст. 104 п.2, 105 ч.3, п.1 ст.110, п.2 ст.112 СК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо. Сім'я розпалась остаточно і не може бути збережена. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача та знаходяться на його утриманні. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, отримує не регулярний дохід позивач просить стягнути з відповідача на його користь на утримання дітей аліменти по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений в установленому порядку, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на його користь на утримання дітей аліменти та просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася про час та місце слухання справи повідомлена в установленому порядку, через оголошення на сайті суду, відзиву на позовну заяву не надала. В зв"язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Крім того , згідно ч. ч. 4, 5 ст 268 ЦПК України рішення не проголошується , а датою його прийняття є дата складання повного тексту судового рішення. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення для нього. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є матір'ю дітей, діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, як мати, зобов'язана утримувати їх матеріально до повноліття тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Державне мито при стягненні аліментів необхідно стягнути з відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 01 липня 2012 року і зареєстрованого Виконавчим комітетом Броницькогутянської сільської ради, Новоград-Волинського району, актовий запис №4. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2012 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач надала суду заяву, в якій визнала позов, клопотав про розгляд справи без її участі. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, що вони підтвердили в своїх заявах. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу. Як вбачається з ч.ч.3, 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання особи, фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], проживають разом з матір"ю, і спір з цього приводу між подружжям відсутній. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. При цьому суд також враховує, що у відповідності до ст.ст.200, 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, в т.ч. і під час проведення підготовчого судового засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 14 листопада 2011 року і зареєстрованого Виконавчим комітетом Балаховицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №7. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони проживають окремо, шлюбних та сімейних відносин не підтримують. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу. Як вбачається з ч.ч.3, 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання особи, фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] [INFO] проживає разом з матір"ю, і спір з цього приводу між подружжям відсутній. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved