Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

01 березня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що 15 січня 2016 року між нею та [PERSON] був укладений договор позики, відповідно до якого позивач надала у борг [PERSON] гроші в розмірі 40000 грн, строком до 15.05.2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між сторонами договором позики від 15.01.2016 року. В строк, встановлений договором, тобто до 01 травня 2016 року, відповідач позику не повернула, чим порушила узяті на себе зобовязання. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за Договором позики від 15 січня 2016 року у розмірі 40 000 грн. та судові витрати по справі у розмірі 640 грн. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимог ст.1047 Цивільного кодексу України( далі - ЦК) договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. \~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною\~1 ст.\~1050 ЦК визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.\~625 ЦК. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив , якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором Матеріалами справи встановлено, що відповідно до письмової розписки [PERSON] від 15 січня 2016 року між позичальником [PERSON] та позикодавцем [PERSON]І укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 400000 грн., а позичальник зобов'язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 01 травня 2016 року( арк. с.19). Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved