Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

17 грудня 2012 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна та згідно останньої заяви про збільшення розміру позовних вимог просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частину середньої ринкової вартості автомобіля MITSUBISHI SP.WAGON, (1994), білий, ідентифікаційний номер кузову [NUMBER] у розмірі 25 201,00 гривень; стягнути з [PERSON] на її користь проценти за користування коштами у розмірі 4 969,30 гривень; стягнути з [PERSON] на її користь 7 148,03 гривень у відповідності до норм ч. 1 ст. 1050 ЦК України; стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частину коштів, які були сплачені [PERSON] за користування кредитом, згідно договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11312089000 від 07 березня 2008 року, за час знаходження у шлюбі із нею по день припинення фактичних шлюбних відносин, що становить 2 040,00 доларів США, що по курсу НБУ на день сплати дорівнювалось 10 302,00 гривень та складає 5 151,00 гривень; стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частину різницю між вартістю автомобіля марки NISSAN TIIDA та суми кредиту, яка була сплачена [PERSON] безпосередньо ФОП «[PERSON]» за придбання автомобіля марки NISSAN TIIDA у розмірі 7 900,00 доларів США, що за курсом НБУ на день сплати дорівнювалось 39 895,00 гривень та складає 19 947,50 гривень; стягнути з [PERSON] на її користь усі судові витрати. При цьому посилається на те, що з 27.04.2002 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2009 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У період шлюбу подружжям було набуде наступне майно: автомобіль марки MITSUBISHI SP.WAGON, (1994), білий, державний номер [NUMBER], автомобіль марки NISSAN TIIDA (2008), чорний, державний номер [NUMBER]. Також у період шлюбу, було проведено ремонт квартири [ADDRESS], вартість якої після ремонту значно збільшилася. За період перебування у шлюбі, а саме 07 березня 2008 року між відповідачем та банком було укладено договір про надання споживчого кредиту №11312089000, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 17 100,00 доларів США. Згідно офіційного сайту компанії NISSAN в Україні, вартість автомобіля марки NISSAN TIIDA складала до 25 000,00 доларів США. У зв'язку з чим, дана різниця складає 7 900,00 доларів США, що за курсом НБУ на день сплати дорівнювалась 39 895,00 грн., 1/2 частина від цієї суми складає 19 947,50 грн. Після 12 січня 2009 року відповідачем здійснювалось погашення кредиту за особисті кошти, які не є об'єктом спільної сумісної власності. Таким чином, автомобіль марки NISSAN TIIDA не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є кошти, які були сплачені відповідачем за користування кредитом, за час знаходження у шлюбі на день припинення фактичних шлюбних відносин, що становить 2 040,00 доларів США, що по курсу НБУ на день сплати дорівнювалось 10 302,00 грн., а також різниця між вартістю автомобіля марки NISSAN TIIDA та суми кредиту, яка була сплачена відповідачем безпосередньо ФОН «[PERSON]» за придбання автомобіля марки NISSAN TIIDA у розмірі 7 900,00 доларів США, що за курсом НБУ на день сплати дорівнювалась 39 895,00 грн. Автомобіль марки MITSUBISHI SP.WAGON, державний номер [NUMBER], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки був придбаний відповідачем у період шлюбу та знятий з реєстраційного обліку (проданий) у червні 2010 року, тобто вже після розірвання шлюбу. Згідно висновку №1825 судової автотоварознавчої експертизи від 12.04.2013 року середня ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI SP.WAGON, на 18 червня 2010 року складала 6 370,00 доларів США з урахуванням курсу гривні к долару США на 18.06.2010 року склала 50 402,00 грн. Таким чином 1/2 частина середньої вартості даного автомобіля складає 25 201,00 грн. За період з червня 2010 року по червень 2013 рік відповідач повинен сплатити їй проценти за користування належними їй коштами в загальній сумі 4 969,30 грн. Сума боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, а також 3 % річних від простроченої суми кредитору 3% річних від суми боргу складають 7 148,03 грн. 30.07.2013 р. відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просить розподілити спільне майно подружжя, виділивши йому на праві особистої приватної власності автомобіль NISSAN TIIDA д/н [NUMBER] вартістю 93 600,00 грн. та з врахуванням залишку заборгованості за кредитним договором від 07.03.2008 р. №11312089000 на час припинення шлюбних відносин у розмірі 15 060,00 доларів США, стягнути з [PERSON] на його користь 13 387,29 грн. При цьому посилається на те, що він з позивачкою уклав шлюб 27.04.2002 р. і спільно проживав однією сім'єю у квартирі [ADDRESS]. Вони вели спільне господарство до кінця грудня 2008 р. З січня 2009 р. спільне господарство вони не вели, сімейні стосунки у них були припинені та він переїхав проживати до своїх батьків. 28.07.2009 р. шлюб між ними було розірвано. Тому розподілу підлягає майно, яке належало подружжю станом на січень 2009 р. з урахуванням зобов'язань подружжя. Таким майном є автомобіль «NISSAN TIIDA» придбаний 06.03.2008 р. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 28.05.2013 р. №1826 вартість автомобіля «NISSAN TIIDA» д/н [NUMBER] складає 93 600 грн. Він згоден на присудження йому автомобіля у цілому з покладанням на нього обов'язку компенсувати [PERSON] половину його вартості у розмірі 46 800 грн., але оскільки [PERSON] повинна компенсувати йому половину їх спільного грошового зобов'язання у розмірі 60 187,29 грн., яке він сплатив самостійно у розмірі 15 060,00 доларів США, а він їй повинен компенсувати половину вартості спільного автомобіля у розмірі 46 800 грн., то в результаті взаємозаліку [PERSON] повинна компенсувати йому 13 387,29 грн. з присудженням автомобіля йому. В судовому засіданні представник позивачки надав суду заяву про те, що просить не розглядати вимоги стосовно розподілу кв. [ADDRESS], в іншій частині позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, зустрічний позов не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що як основний так і зустрічний позов не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27.04.2002 р., сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2009 р. За період перебування у шлюбі, а саме 07 березня 2008 року за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11312089000 [PERSON] отримав в АКІБ „УкрСиббанк" кредит в сумі 17 100,00 доларів США. Вказана сума дорівнює еквіваленту 86 355,00 гривень за курсом НБУ на день укладення договору. У забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі [PERSON] передає в заставу рухоме майно, а саме транспортний засіб автомобіль марки «NISSAN», модель «TIIDA» рік випуску 2008 р., державний номер [NUMBER]. Вартість його складає 95 950,00 гривень. Згідно листа ГУМВС України в Одеській області від 25.03.2013 р. на ім'я [PERSON] зареєстровані автомобілі марки «MITSUBISHI SP.WAGON», 1994 року випуску, д/н [NUMBER], та автомобіль марки «NISSAN TIIDA», 2008 року випуску, д/н [NUMBER]. (а.с.14) Згідно листа ГУМВС України в Одеській області від 22.10.2013 р. автомобіль марки «MITSUBISHI SP.WAGON», (1994), білий, д/н [NUMBER], знятий з обліку для реалізації 18.06.2010 р. в МРЕВ-1 м. Одеси. 18.06.2010 р. вказаний автомобіль зареєстрований в Роздільнянському МРЕВ Одеської області на ім'я [PERSON]. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №1826 від 28.05.2013 р. середня ринкова вартість автомобіля «NISSAN TIIDA» номер кузова [NUMBER], д/н [NUMBER], складає 93 600,00 гривень. Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи №1825 від 27.05.2013 р. середня ринкова вартість автомобіля «MITSUBISHI SP.WAGON», номер кузова [NUMBER], складає 6 370,00 доларів США, з урахуванням курсу гривні к долару США, встановлений НБУ на 18.06.2010 р. складає 50 402,00 гривень. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 17.12.2012 року. Відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою 30.07.2013 року. Отже з моменту розірвання шлюбу, а саме з 28.07.2009 року до моменту звернення сторін з позовами до суду минуло понад три роки. Спеціальна позовна давність, передбачена ст. 258 ЦК України, до вимог позивачки та відповідача не застосовується, а також їх вимоги не є такими на які, відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється. Таким чином, суд вважає, що як основний так і зустрічний позови, задоволенню не підлягають у зв'язку з пропуском [PERSON] та [PERSON] строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed