Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

04 травня 2016 року позивач, в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач та її представник в судове засідання не з«явилися, про час та місце розгляду справи були попереджені у встановлений законом спосіб, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, а справу розглянути у їх відсутності(а.с.31,33). Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, просив справу розглянути у його відсутності(а.с.34,36). Тому згідно вимог ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 01 грудня 2012 року у с. Рубці Краснолиманського району Донецької області померла баба позивача [PERSON], після смерті якої залишилося різне спадкове майно, у тому числі і земельна ділянка площею 3,6946 га кадастровий номер 1423087600:04:000:0020 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Яцківської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 128313, виданого Краснолиманською міською радою 11.11.2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 456(а.с.14,18). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] бо являється її онукою(а.с.9-10,13-17,20). Інші спадкоємці відповідно до інформації державного нотаріуса від 07.05.2016 року вих..№ 450/02-14 на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця, відсутні(а.с.35). Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Але судом встановлено, що позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори у зв»язку з тим, що спадкодавець довгий час(з 1996 року) страждає на тяжке захворювання, яке обмежує її можливість не тільки звернутися до нотаріальної контори, а навіть самостійно рухатися поза межами місця проживання, періодично перебуває у зв»язку з цим на стаціонарному лікуванні, являється інвалідом П групи. Саме тому позивач не змогла самостійно з»явитися до суду за захистом своїх прав, а змушена була для цього надати довіреність своєму представнику сину. Вказані факти підтверджуються випискою із історії хвороби № 1756 від 15.10.2014 року, копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 10АВВ № 481457 від 08.05.2015 року, які свідчать про те, що стан здоров»я позивача погіршується, бо якщо в 2014 році вона була визнана інвалідом Ш групи, то вже в 2015 році П групи(а.с.11,12). Тому позивач пропустила строк для прийняття спадщини, в результаті чого постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 03.03.2016 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини(а.с.22). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України, викладеною в узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При вирішенні справи суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Позивач стверджує, що інших спадкоємців крім нього, що підтверджується наданими державним нотаріусом доказами(а.с.35). Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. З наведених підстав суд вважає справедливим визначити позивачу, яка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк у 2 місяці, який є достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини, задовольнивши вимоги повністю.

Outcome: approved