Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 01.05.2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в якому у них народилося двоє дітей - син - [PERSON], [INFO], та донька -[PERSON], [INFO]. У зв»язку з тим що сімейне життя між сторонами не склалося, вони фактично припинили спільне проживання, ведення спільного бюджету, і з 2012 року позивач разом з дітьми виїхали проживати до вітчима в Миколаївську область. Поряд з тим, зазначила, що відповідач ухиляється від виконання свого обов»язку щодо утримання дітей, оскільки матеріально їм не допомагає, участі у вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов»язків, які покладені на нього законом як на батька. В зв»язку з тим, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді зробітної плати за трудовим договором або прибутку від здійснення господарської діяльності зареєстрованого суб»єкта господарювання, просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, згідно поданої заяви розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. При цьому, суду пояснив, що позивач без узгодження з ним виїхала разом з дітьми на проживання до своєї матері у Миколаївську область. З того часу уникає з ним спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає. Можливості зустрітись з дітьми, поспілкуватись з ними не надає. Дружина будь-яких притензій щодо утримання сім»ї та дітей не виказувла. Крім того, показав, що офіційного місця роботи не має, отримує дохід від фактично виконаної роботи, час від часу виїзджає на заробітки, а тому не взмозі платити аліменти щомісячно на кожну дитину у розмірі 1500 грн., погоджується на оплату аліментів у мінімальному розмірі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO], та [PERSON], яка народилась [INFO]. Що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 15 лютого 2001 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданного 08 вересня 2006 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Також встановлено, що сторони на даний час перебувають в офіційному шлюбі, проте разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивач разом з неповнолітніми дітьми проживає в смт. Кудрявцівка Веселіновського району Миколаївської області, за твердженням такої в господарстві вітчима, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження від 01 травня 2000 року серії [NUMBER] виданого Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. За твердженням позивача, викладеним у поданій до суду позовній заяві, остання залишилася без жодного фінансового забезпечення для подальшого життя, що змусило її влаштуватись на некваліфіковану роботу на мізерну заробітну плату для утримання своїх дітей та оплати житла. Крім того, зазначила, що самостійно забезпечує виховання та утримання дітей. Проте, доказів, які б стверджували дані обставини позивачем суду надано не було. Поряд з тим встановлено, що відповідач [PERSON] разом з сім»єю не проживає, проживає в с. Шупарка Борщівського району, в будинку належному його дружині - позивачу по справі [PERSON], офіційних джерел доходу не має, отримує такий від фактично виконаних робіт. Є працездатною особою, інших утриманців не має. Зазначені обставини сторонами оспорені не були. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком неповнолітніх дітей, то зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню в мінімальному розмірі визначеному законодавцем, оскільки сторони, які є батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в рівній мірі несуть обов"язки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача. Позовні вимоги в частині розміру аліментів, перевищують встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. При цьому, суд виходить з того, що позивачем не було надано суду жодного доказу щодо витрат, які вона несе в зв»язку з вихованням та утриманням дітей, доказу щодо отримуваного нею доходу. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров»я відповідача, його матеріальне становище, те , що такий є працездатним, на утриманні інших осіб не має, отримує нерегулярний, мінливий дохід, та приходить до висновку, що розмір стягуваних з нього аліментів має бути мінімальним, тобто не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2014р." мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 грн. А отже, передбачений законодавцем мінімальний розмір аліментів, який становить 30% від даної суми складає 386 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2014р." ,

Outcome: approved