Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

19.12.2019 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», в інтересах якого діє адвокат Більчук О.О., у якій просили стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 67055,52 грн.; витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., та 6000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги адвоката (а.с.1-4). В обґрунтування позовних вимог зазначили. 26.01.2019 р. в м.Києві по вул. Антоновича, 172, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортних засобів: «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Лексус», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Голосіївського райсуду м.Києва від 11.03.2019 р., зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] . На момент ДТП автомобіль Лексус д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК Саламандра», за договором «КАСКО» № 03.0011289.0001 від 13.03.2018 р., а тому власник пошкодженого автомобіля звернувся із заявою про страховий випадок від 28.01.2019р. На виконання умов Договору, ПрАТ «СК Саламандра» виплатила страхове відшкодування в розмірі 165055,52 грн. Також вказують, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , відповідача [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», Договір обов`язкового страхування АМ/5288818. З метою здійснення досудового врегулювання спору ПрАТ«СК Саламандра» звернулося з вимогою до ПрАТ «СК «Альфа-Гарант» в порядку суброгації. 14.05.2019 р. ПрАТ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплатило відповідно до умов договору на рахунок ПрАТ «СК Саламандра» страхове відшкодування в розмірі 98000,00грн. Проте, вказаного розміру страхової виплати не достатньо для повного відшкодування понесених позивачем збитків, а тому вважають, що у відповідності до ст.1194 ЦК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 67055,52 грн. Зазначають, що відповідачу було направлено вимогу щодо виплати страхового відшкодування (в порядку суброгації), однак вказана вимога залишилася без задоволення, тому і звернулися до суду. Крім того, зазначають, що 25.01.2019 року між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25.01.2019 р. щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Додатку №184 до Договору № 01-25.01.2019 від 25.01.2019 р. у ПрАТ «Страхова компанія « Саламандра - Україна» до [PERSON] . Ухвалою від 17 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового розгляду (а.с.49). Ухвалою від 22 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.61). У судове засідання представник позивача не з`явився, але направив суду клопотання, у якому просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши клопотання, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 26.01.2019 року о 12.45 год., [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Camry, д.р.н. [NUMBER] , в м.Київ по вул. Антоновича, 172, не дотримався безпечної дистанції руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Lexus GS 350, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.16). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль Lexus GS 350, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого власнику автомобіля завдана матеріальна шкода. Встановлено, що на момент ДТП автомобіль Lexus GS 350, д.р.н. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Сапамандра- Україна», відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «КАСКО» №03.0011289.0001 від 13.03.2018 року, а тому власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ « СК Саламандра» із заявою про страховий випадок( а.с.17-27). Згідно рахунку № СМУ00002998 від 04.02.2019 р. та рахунку № СМУ 00004832 від 22.02.2019, виданих ТОВ «Саміт Моторз Україна» (а.с.32,33), вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Lexus GS 350, д.р.н. [NUMBER] складає 160951,52грн. та 4104,00грн., а всього на загальну суму 165055,52 грн. На підставі вищезазначених рахунків ПрАТ «СК Саламандра-Україна» було складено 07.02.2019 страховий акт № 0021370.01.19/1 та 05.03.2019 страховий акт № 0021370.01.19/1 доплата, одночасно до яких складено розрахунок страхового відшкодування (а.с. 28,30), відповідно до яких розмір страхового відшкодування складає 165055,52 грн. ПрАТ «СК Саламандра-Україна» було виплачено зазначений розмір страхового відшкодування, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №2542 від 13.02.2019 та № 2945 від 13.03.2019 (а.с.29,31). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N755/9320/15-ц. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За змістом ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як встановлено роздруківкою НПУ щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди (а.с.17-18), цивільно-правова відповідальність автомобіля „ Toyota Camry ", д.р.н. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», страховий поліс № АМ/5288818, строком дії до 19.10.2019р. Як стверджував представник позивача у позовній заяві, 14.05.2019 р. ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», відповідно до умов Договору обов`язкового страхування № АМ /5288818, на рахунок ПрАТ «СК Саламандра-Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн.(з урахуванням франшизи - 2000,00грн.) Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку здійснило ПрАТ «СК Саламандра-Україна», становить: 67055,52 грн.(165055,52 грн.-98000,00грн.= 67055,52 грн.). Також встановлено, що 25.01.2019 року між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до Клієнта (ПрАТ «СК САЛАМАНДРА-УКРАЇНА») як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування («Регресні вимоги»). За змістом п.1.2 Договору права за Регресними вимогами переходять від Клієнта до Фактора (ТОВ «Маркс.Капітал») з моменту набрання чинності даним договором та підписанням додатку до Договору , в якому зазначається перелік Регресних вимог. Згідно з Додатком №184 до Договору № 01-25.01.2019 від 25.01.2019 р. укладеним 15 травня 2019 року, позивач набув право вимоги, що виникло у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» до [PERSON] (а.с.13-15, 39,40). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як стверджує позивач, 17.05.2019 р. на адресу відповідача ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» направляло вимогу про сплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) та повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с.34,35). Однак, доказів, що такі повідомлення були фактично направлені відповідачі, а також, що вони були отримані відповідачем, позивачем надано не було. Водночас, правовідносини, що виникли між сторонами, не потребують вжиття заходів обов`язкового досудового врегулювання. Так, згідно зі ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права та на вибір способу захисту свого порушеного права. З аналізу зазначених вище норм закону та відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах № 6-2587цс15 від 23.12.2015 та № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 р., страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Таким чином, відповідач [PERSON] з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода та був пошкоджений застрахований позивачем автомобіль, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між розміром виплаченого страхового відшкодування та отриманою страховою виплатою від ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», а саме зазначену позивачем суму 67055,52 грн. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 п.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч.2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з вимогами ч.3 для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі № 372/1010/16-ц. Позивачем ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до позовної заяви долучено : -договір про надання правової допомоги№ 1 від 05.02.2019 року ( а.с.6), -додаток №1 до Додаткової угоди №2 до Договору про надання правової допомоги від 29.07.2019 р.(а.с.7), -додаткову угоду№2 до Договору №1 про надання правової допомоги( а.с.8), - акт №10 приймання-передачі матеріалів справ до Додаткової угоди №2 до Договору про надання правової допомоги від 20.11.2019( а.с.9), - акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 56/2019 від 20.11.2019 р.( а.с.12), -платіжне доручення № 723 від 04 грудня 2019 року( а.с.5а). Так, згідно до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 56/2019 від 20.11.2019 р.(а.с.12) виконавцем- АО « Дефендерс» були надані послуги з підготовки позовної заяви на загальну суму 6000 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією про оплату вище зазначеної послуги (а.с. 5а). У відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 1921,00 грн.( а.с.5), а також понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 6000 гривень 00 копійок, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved