Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок [ADDRESS]. Позивач оформити спадщину на спадковий будинок не може по тій причині, що на будинок відсутній правовстановлюючий документ. Позивач в судове засідання не з'явилася, згідно поданої до суду заяви просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, проти позову не заперечує. Представник Виноградівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 529 ЦК України /редакції 1963 року/ при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК). За ч. 2 ст. 553 ЦК вважається, що спадкоємець відмовився від спадщини, якщо не вчинив жодної з дії, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.6). Спадкоємця першої черги до майна померлого є позивач як дружина та відповідач як син померлого (а.с.5,37). Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги яким прийнято спадщину, оскільки на час смерті чоловіка вона з ним постійно проживала, а після його смерті вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с.2,38). Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яке засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними створюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Однак, згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача підлягає судовому захисту обраним ним способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved