Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

7 березня 2014 року, позивачка [PERSON], звернулася до суду з названим позовом, який неодноразово уточнювала та зменшувала, та в остаточній редакції якого від 05.01.2015 р. просила суд, визнати за нею, як спадкоємницею 1 черги, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]. на 1/8 частку спадкового майна у вигляді садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 137 кв.м, розташованого за адресою : [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на справі власності та на ? частку спадкового майна у вигляді земельної ділянки, площею 0,058 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану за адресою [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] на праві власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.11.2006 р., виданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА від 16.10.2006 р. № 1297. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, однак від представника позивачки за нотаріально-посвідченою довіреністю до суду надійшло письмове клопотання, в якому він повністю підтримав зменшені позовні вимоги [PERSON] від 05.01.2015 р. та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просив суд, слухати справу за їх відсутності з огляду на складні погодні умови (а.с. 171-174). Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав частково, не погодившись з позовом в частині стягнення з відповідачки [PERSON] суми судового збору. Заслухавши думку представника відповідачки, дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи № 1/2012, заведену після смерті [PERSON] померлого [INFO]., суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно із ст.ст. 10,11 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона - повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі - розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частка у праві спільної часткової власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України). Згідно із ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 18-2 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р. № 7 (зі змінами згідно Постанови Пленуму ВСУ від 19.03.2010 р. № 2) передбачено, що відповідно до положень ст.ст. 81,116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації - є його особистою приватною власністю, а не спільною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Згідно із ст.ст. 60,61 СК України, майно подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2012 р. (а.с. 49). Позивачка є донькою померлого [PERSON] від першого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.09.1964 р., записом акту про народження № 1861 та повним витягом ж Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00010357667 від 12.04.2012 р. (а.с. 4,72-74). Відповідачка є другою дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.05.1979 р. (а.с. 58). Також, до кола спадкоємців відносяться син померлого [PERSON] від другого шлюбу [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.06.1981 р.) та матір померлого [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про усиновлення [NUMBER] від [INFO], де остання вказана його матір`ю та [PERSON] батьком (а.с. 59 + оборот аркуша). Після смерті [PERSON], померлого [INFO]. відкрилася спадщина у вигляді садового будинку з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 137 кв.м, розташованого за адресою : [ADDRESS], який був придбаний померлим [PERSON] у шлюбі з [PERSON] за нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу садового будинку від 10.10.2000 р. (реєстр. № 2123) і зареєстрований на його ім`я згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 21951654 від 21.05.2014 р. та земельної ділянки, площею 0,058 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану за адресою : [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.11.2006 р., виданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА від 16.10.2006 р. № 1297 р. (а.с. 96,143,176). Зі спадкової справи № 1/2012, заведену нотаріусом після смерті [PERSON] вбачається, що до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулися всі спадкоємці [PERSON] (донька) та [PERSON] (дружина) (а.с. 44-45,48). Крім цього, матір спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та його син [PERSON] надали нотаріусу письмові заяви, в яких відмовилися від належних їм часток у спадщині на користь дружини померлого [PERSON] (а.с. 46,47). Таким чином, враховуючи, що ? частка спадкового садового будинку, набутого подружжям під час шлюбу належить відповідачці [PERSON], як дружині померлого [PERSON] в порядку ст.ст. 60,61 СК України (спільна сумісна власність подружжя) - спадщина відкрилася на ? частку спадкового садового будинку, яка з урахуванням письмових відмов від спадщини двох спадкоємців на користь відповідачки [PERSON], ділиться між сторонами по справі та за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] слід визнати право власності на 1/8 частку будинку. Стосовно земельної ділянки площею 0,058 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану за адресою [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.11.2006 р., виданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА від 16.10.2006 р. № 1297 р., то за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] - слід визнати право власності на ? частку з урахуванням рівності часток кожного спадкоємця. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 487,20 грн., які були підтверджені документально (а.с. 1,18,19). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved