Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

12.06.2013р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив поділити майно, яке належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності осіб, що проживають однією сім'єю, визнати за позивачем та відповідачем право власності по ? частки садового будинку загальною площею 111,1 кв.м., що розташований в [ADDRESS], а також усунути перешкоди в користуванні вказаним будинком шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу дублікат ключів від вхідних та інших дверей будинку та прибудинкової огорожі. В подальшому, позивач неодноразово збільшував позовні вимоги та відповідно до останньої заяви від 26.10.2015р. про збільшення позовних вимог (т. 3, а.с. 97-98) позивач просив: - встановити факт спільного проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 31 грудня 2003 року по 7 червня 2013 року; - розділити спільне сумісне майно, яке належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності; - визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку загальною площею 111,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0529 га, кадастровий номер [NUMBER] в м. Вінниці; - визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку загальною площею 111,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0529 га, кадастровий номер [NUMBER] в м. Вінниці; - визнати за позивачем право власності на майно: котел електричний «Protherm» - 8100 грн., котел газовий «Vailand» - 15000 грн., пароочисник «KARCHER» - 2500 грн., мийку «KARCHER» - 2800 грн., електрообігрівач «Термія» - 1 шт. - 450 грн., морозильну камеру «Атлант» - 3000 грн., фотоапарат «CANON» - 1 шт. - 1400 грн., електролічильник багато тарифний - 2400 грн., електронасос для води -1600 грн., котел опалювальний «Solitar» - 15000 грн., палатку кемпінгову «Together 4P» - 1914 грн., набір кухонних меблів -12000 грн., м'які шкіряні меблі (куточок) у вітальні - 9000 грн., телевізор «Filips»- 5000 грн., кінотеатр «YAMAHA»- 10000 грн., пилосос «DYSON» - 4200 грн.; - визнати за відповідачем право власності на майно: телевізор «Соні -Тринінтон» - 3500 грн., телевізор «LG» - 1000 грн., електродуховка FT8501/НА - 3500 грн., електрообігрівач «Термія» - 1 шт. - 450 грн., фотоапарат «CANON» - 1 шт. - 1400 грн., посудомийна машина виробник «Ariston» - 4200 грн., ноутбук «ACER» - 4200 грн., набір меблів у дитячій кімнаті - 12000 грн., меблі у спальні (ліжко, шафа, крісло, комп'ютерний стіл) - 10000 грн.; - усунути перешкоди у користуванні садовим будинком шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу дублікат ключів від вхідних та інших дверей будинку та прибудинкової огорожі; - зобов'язати [PERSON] повернути позивачу особисті речі: крісло офісне «Леон» вартістю 1119 грн., перфоратор «Деккер» вартістю 529 грн., чоловічий золотий ланцюжок та чоловічий золотий браслет вартістю 14000 грн., а також залишені на зберігання особисті гроші в сумі 12000 доларів США; - визнати за [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки площею 529 кв.м. за кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Вінницької міської ради, в місті Вінниці, в садівничому товаристві «Калина» під номером 30. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 31 грудня 2003 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю, як чоловік і дружина, без державної реєстрації шлюбу. Шлюб позивача з попередньою дружиною - [PERSON] розірвано 30.05.2007р., а фактично шлюбні відносини припинено 16 травня 2003 року, що підтверджується рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2015р. За час спільного проживання у сторін склались усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме: ними велося спільне господарство, придбавали спільне майно, приймали гостей, спільно виховували та піклувались про неповнолітню [PERSON] - дочку відповідача від першого шлюбу. За час спільного проживання сторонами набуте майно, яке є їхньою спільною сумісною власністю. В період спільного життя з відповідачем, позивачем, за свої особисті кошти, але в інтересах сім'ї було придбано майно, яке за згодою відповідача оформлялось на [PERSON], оскільки позивач, як підприємець, укладав угоди, які несли певні господарські ризики, а тому, за погодженням з [PERSON], спільне майно оформлялось на її ім'я. Зазначене стосується і побудованого позивачем за його особисті кошти садового будинку. Як зазначає позивач, до складу спільного сумісного майна сторін входять: земельна ділянка загальною площею 0,0529 га, яка розташована у садівничому товаристві «Калина», [ADDRESS], побудований садовий будинок загальною площею 111,1 м2, розміщений на вказаній земельній ділянці, які зареєстровано за [PERSON], а також зазначений у заяві про збільшення позовних вимог перелік побутової техніки орієнтовною вартістю 89214 грн. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного позивач вважає, що набув право власності на ? частку у спільному майні, що підлягає поділу. В жовтні 2012 року, позивач запропонував відповідачеві підписати нотаріально посвідчений договір про поділ часток у спільному майні, однак вона від укладення договору стала ухилятись, а на початку травня 2013 року забрала оригінали документів на будинок та земельну ділянку, а також належні позивачу особисті цінні речі, а саме: золотий ланцюжок та браслет, інші предмети та переїхала до батьків. В подальшому, 08.06.2013р. відповідач намагалась вивезти інші речі з будинку, чому перешкодило прибуття працівників міліції. Тоді відповідач замінила замок на вхідних дверях, в результаті чого, наступного дня 09.06.2013р. позивач не зміг потрапити в будинок. Зазначений факт зафіксований викликаними працівниками міліції. В будинку залишились цінні речі, гроші та інше майно, подальша доля якого позивачу на даний час невідома. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги, з урахуванням їх збільшення, підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у запереченнях на позовну заяву (том. 1, а.с. 86-88,) поясненнях від 14.05.2015р. (том. 2, а.с. 222-227) та в судових засіданнях, а також представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях з позовними вимогами не погодилися, та просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у позивача з відповідачем ніколи не було сім'ї, ніколи не було спільних коштів та витрат. Земельна ділянка куплена на ім'я та за власні кошти відповідача за договором купівлі-продажу земельної ділянки, а позивач на той час перебував у шлюбі з іншою жінкою. На будівництво будинку відповідачем потрачено кошти, частину яких вона отримала від продажу квартири, іншу частину грошей вона взяла в кредит, а частину отримала у позику, яка не погашена до цього часу, а також частину грошей вона отримала від підприємницької діяльності та доходу у вигляді заробітної плати. [PERSON] сам запропонував відповідачу послуги з організації будівництва, оскільки він займався будівництвом будинків постійно. При цьому, як зазначає відповідач [PERSON] надавав [PERSON] послуги щодо організації будівництва будинку та отримував за це відповідну платню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2014р. залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON]. Третя особа, в судові засідання не з'являлася, своїм поясненням від 15.01.2015р. (том. 2, а.с. 120-121) пояснила, що з 2003 року вона з [PERSON] не проживала, при цьому їй було відомо, що на протязі 2003-2013 років позивач проживав з іншою жінкою - [PERSON]. Їй також відомо, що в 2007 році [PERSON] купив земельну ділянку по [ADDRESS] та побудував там будинок. При цьому, третя особа пояснила, що через свій стан здоров'я приходити до суду їй важко, а тому просила в подальшому справу розглядати без її участі, претензій до позивача не має. Разом з тим, в судовому засіданні 16.07.2015р. та 25.11.2015р. був присутній представник третьої особи, який жодних пояснень з приводу предмету спору не надавав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2013р. у справі №127/14077/13-ц призначалась будівельно-технічна судова товарознавча, судова оціночно-земельна та оціночна будівельна експертизи на вирішення якої ставились питання, щодо визначення ринкової вартості оспорюваного будинку, земельної ділянки та вище переліченого майна, у зв'язку з чим провадження у справі зупинялось та висновок за результатами проведення якої міститься в матеріалах справи (том. 1, а.с. 164-245). В судових засіданнях, за клопотаннями позивача та відповідача, були допитані свідки. Відповідно до частини 5 статті 180 ЦПК України свідки попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань. Так, за клопотанням представника позивача [PERSON], в судовому засіданні були допитанні свідки - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з [PERSON] раніше були близьким друзями, так як з останнім він знайомий ще з 90-х років, а з [PERSON] познайомився пізніше, у 2000 році, оскільки вона працювала бухгалтером у нього на підприємстві. [PERSON] та [PERSON] познайомилися у 2003 році, і через кілька місяців почали разом проживати неподалік від його будинку по [ADDRESS]. У них були нормальні сімейні відносини. Крім того, свідок зазначив, що він разом з [PERSON] та [PERSON] часто відпочивали, часто ходили на дні народження один до одного, його сім'я сприймала [PERSON] та [PERSON] як подружжя. Вони, разом донькою [PERSON] - [PERSON], проживали спочатку в однокімнатній квартирі, а згодом переїхали до будинку. [PERSON] піклувався про [PERSON], возив її до школи та забирав її після уроків. Окрім того, [PERSON] вказав, що він кожного ранку, коли [PERSON] та [PERSON] ще проживали по [ADDRESS], забирав останню на роботу на власному автомобілі, так як проживав неподалік від їхнього будинку та інколи, поки відповідач відводила свою доньку в дитячий садочок, він чекав її в квартирі та пив з [PERSON] чай. Через деякий час [PERSON] захотів придбати земельну ділянку щоб побудувати будинок. [PERSON] повідомив, що він безпосередньо допомагав [PERSON] вибирати земельну ділянку. Згодом, [PERSON] та [PERSON] все ж таки придбали ділянку і розпочали будівництво будинку, під час якого [PERSON] неодноразово допомагав [PERSON]. На думку [PERSON] земельну ділянку купував [PERSON], при ньому віддавав завдаток за земельну ділянку, будинок по [ADDRESS] будував [PERSON], при цьому деякі будівельні матеріали він зберігав у нього на роботі. [PERSON] неодноразово був у будинку по [ADDRESS], і під час будівництва будинку, і під час проживання позивача та відповідача у будинку. Крім того, [PERSON] пояснив, що [PERSON] працюючи бухгалтером в його безпосередньому підпорядкуванні, працювала на дому. На дому вона працювала за проханням [PERSON], оскільки на роботі було холодно. Поряд з цим, [PERSON] пояснив, що лише в 2013 році він дізнався що позивач та відповідач проживали в незареєстрованому шлюбі, та був дуже здивований цим, він завжди вважав їх чоловіком та дружиною. Разом з тим, на запитання представника відповідача [PERSON] - "Чи були ознаки того, що [PERSON] проживає в квартирі по [ADDRESS] [PERSON] відповів, що були ознаки того, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом, так як в квартирі знаходились речі [PERSON]. Крім того, коли він забирав [PERSON] на роботу, він завжди зустрічав в квартирі [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він знайомий близько 25 років, а у 2003 році він познайомився з [PERSON], коли [PERSON] та [PERSON] почали жити в однокімнатній квартирі [ADDRESS]. [PERSON] пояснив свідку, що [PERSON] його цивільна дружина. У них були дружні відносини, вони часто ходили один до одного в гості, часто їздили влітку разом відпочивати. [PERSON] знайшов земельну ділянку почав будувати будинок. Спочатку у позивача та відповідача буди добрі стосунки, вони часто їздили на відпочинок. [PERSON] пояснив що йому достеменно відомо, що будинок по [ADDRESS] будував [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] перебуває у дружніх відносинах вже близько 20 років, а з [PERSON] познайомився взимку 2003 року. Згодом, навесні 2004 року він разом зі своєю дружиною був запрошений в гості до [PERSON] та [PERSON], які в той час проживали по [ADDRESS] на першому поверсів. [PERSON] представив їм [PERSON] як свою дружину. [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] підтримували дружні відносини. [PERSON] разом з [PERSON] та її донькою [PERSON] кілька разів приїжджали до них в гості. Згодом [PERSON] почав будувати будинок і [PERSON] разом з дружиною допомагали йому в цьому. Дружина [PERSON] архітектор за освітою і вона допомагала [PERSON] вибрати планування будинку, а сам [PERSON] допомагав при виборі котла та допомагав привозити труби в будинок. [PERSON] з дружиною вважали [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, оскільки вони проживали разом, приїздили до них в гості з ночівлею разом з донькою [PERSON] - [PERSON]. Крім того, [PERSON] зі своєю родиною неодноразово приїздив до [PERSON] та [PERSON] в гості, які на той час вже проживали по [ADDRESS]. Також, [PERSON] постійно відводив доньку [PERSON] - [PERSON] в школу. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю підтверджується тим, що в квартирі по [ADDRESS] та в будинку по [ADDRESS] знаходилися речі [PERSON] Крім того, [PERSON] та [PERSON] разом планували фасад будинку, робили разом покупки, разом їздили відпочивати в Єгипет. [PERSON] безпосередньо приймав участь та привозив друзів з метою влаштування у будинку по [ADDRESS] максимально-ефективної системи опалення приміщення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем - хірургом, знайомий з позивачем близько 40 років, з [PERSON] перебуває в дружніх відносинах і з [PERSON] також, так як вона була його дружиною і вони проживали разом спочатку [ADDRESS], а потім на [ADDRESS]. [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] неодноразово їздили разом відпочивати, збирали гриби, часто ходили на свята один до одного. Одного разу [PERSON] привозив [PERSON] до нього і він зашивав її руку, яку вона пошкодила. Крім того, [PERSON] зазначив, він разом з батьками [PERSON] їздив на риболовлю. Загалом була нормальна сім'я. Він часто зустрічав [PERSON] та [PERSON] на ринку разом та бачив як вони прогулювались разом із своєю собакою. [PERSON] постійно називав [PERSON] своєю дружиною. [PERSON] планував будувати будинок, а коли він розпочав будівництво, [PERSON] часто йому допомагав, часто був на будівництві будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] перебував в дружніх відносинах. Вони часто разом їздили на рибалку, оскільки їм це подобалось. [PERSON] зазначив, що відносини між [PERSON] та [PERSON] були сімейними, і він був дуже здивований тим, що у позивача та відповідача виник конфлікт. Одного разу [PERSON] захворів та попросив його допомоги, оскільки свідок лікар за освітою. Коли він приїхав до додому до [PERSON] та [PERSON], які на той час проживали по [ADDRESS], то [PERSON] була дуже турботливою по відношенню до [PERSON], у неї до [PERSON] було прихильне ставлення. Загалом [PERSON] та [PERSON] проживали як нормальна сім'я. Спочатку вони проживали по [ADDRESS], а потім [PERSON] побудував будинок по [ADDRESS] і вони переїхали туди. Крім того, [PERSON] вказав, що він разом з [PERSON] та [PERSON] неодноразово їздили відпочивати разом, їздили на риболовлю разом з донькою [PERSON] - [PERSON]. Окрім цього він часто допомагав [PERSON] на будівництві, в тому числі своїми порадами, оскільки сам будував будинок. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що як саме вони будували сімейні відносини він не знає, але було видно що у них справжні та міцні сімейні стосунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється сусідом [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS]. В 2007-2008 р.р. він познайомився з [PERSON], коли останній придбав земельну ділянку. У [PERSON] з [PERSON] склались добросусідські відносини. [PERSON] допомагав йому по будівництву, так як він будував поруч будинок. Згодом, приблизно з 2010-2011 р.р. [PERSON] та [PERSON] почали жити разом в збудованому будинку по [ADDRESS]. Вони проживали разом, вели спільне господарство. Крім того, [PERSON] зазначив, що в той час, коли він здійснював будівництво власного будинку, [PERSON] постійно проживав у вказаному будинку по [ADDRESS], а також часто бачив в машині [PERSON] [PERSON] та її дочку. [PERSON] пояснив, що він, ще одна сусідка і [PERSON] спільно проводили газ до своїх будинків, організацією цього процесу займався [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та [PERSON] його куми. З [PERSON] він познайомився 13-14 років тому, коли [PERSON] звернувся до нього з проханням пофарбувати авто. Згодом [PERSON] та [PERSON] здружились і почали їздити разом на рибалку. З [PERSON] [PERSON] познайомився пізніше, коли в його нареченої був день народження. Тоді [PERSON] приїхав з [PERSON] та її донькою та представив її як свою дружину. Також свідок зазначив, що вони часто ходили на рибалку, зустрічались сім'ями та відпочивали разом. Крім того, [PERSON] часто заходив до [PERSON] та [PERSON] в гості, які в той час проживали по [ADDRESS], так як жив неподалік. Через деякий час [PERSON] сказав, що купив земельну ділянку та почав будувати будинок. [PERSON] досить часто допомагав йому по будівництву, зокрема шпаклював дитячу кімнату. Крім того, [PERSON] зазначив, що [PERSON] разом з [PERSON] приходили до нього на весілля всією сім'єю. [PERSON] став хрещеним батьком його сина. Він сприймав [PERSON] як господаря, оскільки в квартирі, а потім і в будинку знаходились його речі. Крім того, свідок знайомий з родичами [PERSON] - батьком, матір'ю та братом. З братом він познайомився під час будівництва будинку [ADDRESS], так як він часто приходив допомагати. Разом з тим, [PERSON] зазначив і той факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали в будинку однією сім'єю і він думав, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Коли в нього були христини його сина, вони вже жили [ADDRESS]. [PERSON] була присутня на христинах, на днях народженнях разом зі своєю донькою. [PERSON] також пояснив що у нього часто хворіла дитина і він звертався до матері [PERSON], оскільки вона лікар. [PERSON] також пояснив що він неодноразово був вдома позивача [ADDRESS], в його будинку завжди були його речі - зубні щітки, одяг, речі рибака, в будинку є великий гардероб. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та [PERSON] коли вони проживали [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] почали жити з нею по сусідству з 2003-2004р.р. Вони були добрі та приємні люди. Інколи приходили до неї в гості. [PERSON] іноді підвозив на її на роботу. Крім того, [PERSON] зазначила, що пам'ятає, як доньку [PERSON] - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] вели в перший клас. Це була хороша сім'я. Загалом, вони проживали по сусідству близько 5 років. Проживали разом, машина [PERSON] постійно стояла біля будинку. На її думку, в [PERSON] та [PERSON] були сімейні відносини, оскільки вони спільно вели домашні справи, організовували свій побут, спільно виховували доньку [PERSON] - [PERSON]. Також вона, бачила як вони разом їздили відпочивати, ходили разом в магазин, і донька [PERSON] - [PERSON] нормально спілкувалась з [PERSON]. Крім того, вона запитувала в [PERSON] хто йому [PERSON], на що він сказав, що вона його дружина. Також, [PERSON] часто зустрічалась з [PERSON] в дворі будинку і на сходах, в під'їзді. Крім того, свідок зазначила про те, як [PERSON] розповідав їй як будував будинок [ADDRESS]. Після того як [PERSON] та [PERSON] переїхали в будинок по [ADDRESS], [PERSON] бачила, як брат [PERSON] - [PERSON] кілька разів заїжджав на велосипеді в квартиру по [ADDRESS]. Однак, з ним вона не була знайома до того, як [PERSON] та [PERSON] переїхали [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2003 року [PERSON] та [PERSON], а також її донька [PERSON] були його сусідами за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] мешкали в квартирі під номером 47. У вказаній квартирі вони проживали близько 5 років. Від самого початку їх проживання за вказаною адресою вони підтримували дружні сусідські відносини. [PERSON] разом [PERSON] та її донькою жили дружньо та злагоджено, вони були гарними господарями, доброзичливими та уважними сусідами та друзями. [PERSON] він бачив майже кожен день в квартирі, але були випадки, коли він кудись від'їжджав. Хто саме був власником квартири він не знає. Через деякий час, [PERSON] зі слів [PERSON] дізнався, що, останній купив земельну ділянку і розпочав будувати будинок. [PERSON] та його сини неодноразово допомагали йому по будівництву. Згодом, в 2008 [PERSON] та [PERSON] переїхали в свій будинок, що по [ADDRESS]. З [PERSON] - братом [PERSON], він познайомився після того, як [PERSON] та [PERSON] переїхали жити в будинок по [ADDRESS], так як він переселився в квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає ще зі шкільних років. [PERSON] розповідав йому, що живе з жінкою, а в 2004 році він познайомився з [PERSON]. Згодом, вони почали їздити сім'ями відпочивати разом. Вони досить часто ходили в гості один до одного. В 2007 році він дізнався, що [PERSON] купив земельну ділянку і почав будувати будинок. Періодично [PERSON] йому допомагав по будівництву. Також свідок зазначив, що в квартирі по [ADDRESS] [PERSON] проживав разом [PERSON] та її дитиною. Крім того, [PERSON] разом зі своєю дружиною часто бували у них в гостях в квартирі по [ADDRESS] і [ADDRESS], а один раз навіть ночували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона в 2007 році продала [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS], при цьому при оформленні договору купівлі-продажу в нотаріуса покупцем виступала [PERSON] Те що договір оформлюється з [PERSON] викликало здивування у [PERSON], оскільки кошти за земельну ділянку їй передавав [PERSON] і земельну ділянку також оглядав він. При цьому [PERSON] пояснила, що вона бачила [PERSON] один раз при оформленні договору. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює нотаріусом, з позивачем та відповідачем в нормальних стосунках, з [PERSON] товаришують дуже давно, познайомився з [PERSON] в 2004 році коли вона прийшла на роботу на підприємство де він орендує офіс. З 2005 року [PERSON] та [PERSON] жили однією сім'єю. Вони дружили сім'ями, разом відпочивали. [PERSON] пояснив що він неодноразово позичав кошти [PERSON], які як той це пояснював необхідністю для будівництва будинку, при цьому письмових договорів не укладали, але були розписки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2007 році вона працювала ріелтором та допомагала [PERSON] підібрати земельну ділянку для будівництву будинку. Вона знайшла земельну ділянку по [ADDRESS], земельну ділянку шукали більше місяця, оглядали земельні ділянки з [PERSON], [PERSON] не приймала участь у виборі земельних ділянок, однак [PERSON] знала про те, що [PERSON] дружина [PERSON] та земельна ділянка придбавається для будівництва будинку для сім'ї. Оскільки між нею та [PERSON] були дружні відносини, то вони домовилися про те, що вартість її послуг буде значно меншою ніж це коштує в агентстві нерухомості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає дуже добре як позивача, так і відповідача, позивача знає з 1990 року, а відповідача з 2003 року. Спочатку вони разом проживали по [ADDRESS], а потім побудували будинок по [ADDRESS]. [PERSON] пояснив, що [PERSON] доволі часто придбавав для [PERSON] прикраси і парфумерію, він йому в цьому допомагав влаштовуючи скидки. Вони товаришували сім'ями, бували чи не на всіх днях народженнях один в одного. Він дуже добре знає батьків [PERSON] - мати і батька, мати - професійний лікар та завжди допомагала у лікуванні дітей. Він знайомий з її братом, оскільки допомагав залагоджувати конфлікт, який був у брата на його роботі в БТІ. [PERSON] займався організацією відпочинку [PERSON] та [PERSON] в Єгипті через Укрвізу. [PERSON] працевлаштовував [PERSON] на роботу за проханням [PERSON] Сім'я [PERSON] часто бувала дома в [PERSON] та [PERSON] де часто були присутні батьки відповідача, разом відпочивали, святкували багато родинних свят. Йому відомо, що [PERSON] займався вихованням дочки [PERSON] - [PERSON], постійно відвозив її на гуртки. [PERSON] пояснив, що він в курсі багатьох справ, якими займався [PERSON], при цьому будинок на [ADDRESS] будував саме він, а також на будівництві працював прораб [PERSON]. [PERSON] пояснив що йому було достеменно відомо що позивач та відповідач проживають разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а чому вони не реєстрували шлюб він не цікавився. За клопотанням відповідача, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] ніяких стосунків не має, а от [PERSON] є його рідною сестрою. [PERSON] зазначив, що [PERSON] раніше перебувала у шлюбі з [PERSON] та після розлучення з останнім переїхала жити до батьків. В неї була двокімнатна квартира, яка знаходилася по [ADDRESS] в м. Вінниці. Згодом, [PERSON] захотіла побудувати власний будинок, та почала підшукувати земельну ділянку для будівництва. Будівництво будинку по [ADDRESS] почалось з того, що [PERSON] продала свою квартиру по [ADDRESS]. Однак, після початку будівництва з'явився знайомий [PERSON] - [PERSON], який, як вона пояснила, буде допомагати їй будувати будинок. Він брав активну участь у будівництві будинку, ходив туди як на роботу. Приблизно в 2007 році [PERSON] познайомився з [PERSON], який на той час зустрічався з [PERSON], однак разом вони не проживали. [PERSON] приходив лише у гості до його сестри, тому стверджувати що між ними були сімейні відносини він не може, вони просто зустрічались. Разом з тим, [PERSON] на родинних святах приймав участь у ролі знайомого [PERSON]. Однак, два роки тому йому стало відомо від сестри [PERSON], що [PERSON] піднімав на неї руку та погрожував їй, на що [PERSON] запропонував [PERSON] поїхати до бабусі відпочити. Після приїзду від бабусі [PERSON] помітила, що в будинку не вистачає речей та документів. Згодом [PERSON] попросила [PERSON] щоб він ночував разом з нею. Також свідок зазначив, що [PERSON] хотіла вийти заміж за [PERSON] однак він заперечував проти цього. Усі фінансові питання вирішувала [PERSON], а яке відношення [PERSON] має до будівництва будинку він не знає. Також йому відомо, що ключі від будинку були лише у [PERSON], а як вони з'явились у [PERSON] йому не відомо. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що він особисто являвся власником квартири по [ADDRESS], однак раніше там проживала їхня бабуся. Проте згодом, квартиру по [ADDRESS] він продав та переїхав в іншу квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у дружніх відносинах з [PERSON], а от з [PERSON] бачилась лише кілька разів. З [PERSON] вона познайомилась у 2006 році на підприємстві коли, остання там працювала бухгалтером. За час їхньої дружби вона не чула щоб [PERSON] була заміжня, однак знає, що вона дуже хотіла вийти заміж. Одного разу власник підприємства, на якому [PERSON] та [PERSON] працювали, попросив останню оформити на ім'я [PERSON] безвідсотковий договір позики, яка була надана останній для будівництва будинку, оскільки [PERSON] планувала побудувати будинок. З [PERSON] [PERSON] бачилась в 2006 чи у 2011 році, коли вона шукала собі приміщення під офіс. Потім вона ще зустрічалась з ним в будинку [PERSON] по [ADDRESS], коли остання запросила її разом з чоловіком до себе в гості, при цьому [PERSON] сказала, що також запросила у гості свого знайомого [PERSON], однак про те що вони проживають разом [PERSON] нічого не говорила та постійної присутності [PERSON] в будинку [PERSON], [PERSON] не вбачала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] перебуває у дружніх відносинах, однак з [PERSON] ніяких стосунків не підтримує. З [PERSON] вона знайома ще з 2001 року. Також вона знайома з її попереднім чоловіком [PERSON], з яким [PERSON] розлучилась в 2005 році, після чого звільнилась з роботи. Через деякий час [PERSON] захотіла придбати нове житло. Вона ще радилась з [PERSON], що їй краще купувати будинок чи квартиру. Згодом, [PERSON] повідомила, що купила земельну ділянку та розпочала будівництво будинку. Також, свідок зазначила, що [PERSON] брала позику та продала квартиру, щоб придбати земельну ділянку та побудувати будинок. З [PERSON] [PERSON] познайомилась будучи у гостях у [PERSON], в квартирі по [ADDRESS], однак остання ніколи не представляла своїм чоловіком [PERSON]. Також [PERSON] додає, що в квартирі по [ADDRESS] та в будинку по [ADDRESS] [PERSON] проживала лише з своєю донькою [PERSON]. [PERSON] зазначила, що [PERSON] самостійно займалася домогосподарством та їй в цьому допомагав її брат. [PERSON] прїздив до [PERSON] лише в гості. Разом з тим, [PERSON] була присутня на святкуванні 50 річчя [PERSON] в 2011 році в ресторані «Маклауд» на якому також була присутня [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи та надавши юридичну оцінку доказам в їх сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке. Визначаючись щодо позовних вимог в частині встановлення факту спільного проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 31 грудня 2003 року по 7 червня 2013 року, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з частиною 1 та 2 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як зазначає позивач у вересні 2003 року він познайомився з [PERSON] та уже з 31 грудня 2003 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю, як чоловік і дружина, без державної реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не заперечувала факту знайомства з позивачем з 2003 року, не заперечувала факту наявності між ними стосунків, однак заперечувала щодо того що позивач з відповідачем проживали однією сім'єю, зазначаючи, що ніколи між ними не було сім'ї, ніколи не було спільних коштів та витрат. При цьому, сама відповідач у запереченнях на позовну заяву, поясненнях та безпосередньо в судових засіданнях неодноразово зазначала, що [PERSON] їй подобався як чоловік, вона мала бажання вийти заміж за нього, і навіть сама робила пропозицію позивачу одружитися. Як вбачається з матеріалів справи, а саме матеріалів перевірки Вінницьким міським відділом УМВС України у Вінницькій області звернення №5124 по факту письмового звернення гр. [PERSON] та гр. [PERSON], звертаючись 09.06.2013р. до ВМВ із заявою про вчинене кримінальне правопорушення [PERSON] зазначала наступне: «Прошу Вас прийняти міри до мого цивільного чоловіка, який сьогодні близько 20:00 год. за адресою: [ADDRESS] погрожував мені фізичною розправою та який постійно змушує мене переписати на нього будинок, офіційним власником якого є я. Раніше з даного приводу не зверталася. Цивільний чоловік - [PERSON], [INFO].н.».(т. 3, а.с. 159) Надаючи пояснення 09.06.2013р. оперуповноваженому [PERSON], [PERSON] зазначила наступне: «Дійсно проживаю за вищевказаною адресою зі своїм чоловіком (цивільним) [PERSON], [INFO] та моєю дочкою - [PERSON], [INFO]: Так, дійсно я разом зі своїм цивільним чоловіком проживаю близько 9 років разом. Він то живе у нас, то ні…… » (т. 3, а.с. 161-162) Звертаючись 09.06.2013р. до ВМВ із заявою про вчинене кримінальне правопорушення [PERSON], повідомляв наступне: «Прошу Вас прийняти міри до моєї дружини, яка без моєї згоди, самовільно замінила замки в будинку на ділянці [ADDRESS]». (т. 3, а.с. 155) Надаючи пояснення 09.06.2013р. старшому лейтенанту міліції [PERSON], [PERSON] зазначав що: «Дійсно проживаю за вищевказаною адресою разом з дружиною [PERSON] на протязі 9 років». (т. 3, а.с. 157) З висновку про результати звернення від 14.06.2013р. складеного ДІМ СДІМ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області лейтенантом міліції [PERSON], який погоджено першим заступником начальника слідчого відділу [PERSON] та затверджено начальником Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] вбачається, що в ході здіснення перевірки встановлено, що гр. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Вказаний громадянин на протязі останніх дев'яти років проживав у цивільному шлюбі з гр. [PERSON], але останнім часом їхні стосунки значно погіршилися, та на даний час на протязі останнього місяця вони спільно не проживають. В даний час, офіційно розривають стосунки та готують позов до суду на поділ спільного нажитого майна…….. Під час спільного проживання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] ними було збудовано будинок за адресою: [ADDRESS] де вони спільно проживали, даний будинок згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] належить гр. [PERSON] на праві приватної власності. (т. 3, а.с. 151) Аналогічні пояснення, надавалися [PERSON] та її дочкою [PERSON], [INFO]. майору міліції [PERSON] (том. 1, а.с. 62, 63). Крім того, як зазначено вище, в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому, свідки [PERSON] та [PERSON] детально пояснили суду що вони безпосередньо спостерігали за тим, як позивач та відповідач познайомилися та спільно проживали однією сім'ю. Вони були близьким друзями, знайомі з позивачем ще з 90-х років, а з [PERSON] познайомилися пізніше, [PERSON] - у 2003 році, [PERSON] у 2000 році. [PERSON] та [PERSON] познайомилися у 2003 році, і через кілька місяців почали разом проживати по [ADDRESS]. [PERSON], пояснив, що був дуже здивований коли дізнався, що [PERSON] та [PERSON] проживають у незареєстрованому шлюбі, тоді як [PERSON] зазначив, що він від самого початку був обізнаний про те, що шлюб між сторонами не реєструвався. При цьому, вказані свідки без жодних сумнівів повідомили що при проживанні [PERSON] та [PERSON] їм були притаманні всі ознаки сім'ї: спільне ведення господарства, спільний бюджет, турбота один про одного та про дитину відповідача. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що на протязі багатьох років знайомі з [PERSON], а з 2003 року знайомі з [PERSON], яку [PERSON] представляв своєю цивільною дружиною і вони завжди думали що позивач та відповідач проживали однією сім'єю. Разом з тим, вказані свідки підтвердили, що товаришували сім'ями, часто проводили спільний відпочинок (рибалка, збирання грибів, тощо), неодноразово бували вдома позивача і відповідача як на [ADDRESS] так і в збудованому будинку [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з 2003 року [PERSON] та [PERSON], а також її донька [PERSON] були їх сусідами по сходовій клітині за адресою: [ADDRESS], де [PERSON] та [PERSON] мешкали в квартирі під номером 47. У вказаній квартирі вони проживали близько 5 років. Від самого початку їх проживання за вказаною адресою вони підтримували дружні сусідські відносини. [PERSON] разом [PERSON] та її донькою жили дружньо та злагоджено, вони були взірцевою сім'єю, гарними господарями, доброзичливими та уважними сусідами та друзями. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що при придбані оспорюваної земельної ділянки [PERSON], будучи ріелтором, допомагала [PERSON] підібрати земельну ділянку для будівництва будинку, а [PERSON] продала позивачу вказану земельну ділянку, кошти за яку отримала від [PERSON], однак при оформленні договору купівлі-продажу покупцем було зазначено [PERSON], що викликало здивування у [PERSON] В той же час, показання свідка [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки вони є суперечливими. Зокрема, свідок [PERSON] надаючи свідчення зазначає, що [PERSON] приймав активну участь у будівництві будинку, при цьому вказаний свідок також зазначає, що йому невідомо, яке відношення до будівництва будинку має позивач. Крім того, [PERSON] є рідним братом відповідача та може бути зацікавленим у результаті розгляду даної справи. Разом з тим, суд не приймає до уваги свідчення свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вказані свідчення носять загальний характер та в жодному разі не підтверджують та не спростовують факту проживання позивача та відповідача однією сім'єю. Натомість надані в судовому засідання свідчення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд вважає переконливими та приймає їх до уваги як належні та допустимі докази, які підтверджують факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а також спільного будівництва будинку. В той же час, як вбачається з наданих позивачем фотокарток (т. 2, а.с. 105, 106а-106д), позивач разом з відповідачем неодноразово знаходилися на відпочинку зі спільними друзями, на інших урочистих подіях. Частина наданих фотокарток містить дату їх знімання, а саме «05.06.2005». Вказані фотокартки дають підстави стверджувати, що позивач та відповідач мали спільне коло друзів та спільно проводили вільний час. Поряд з тим, листом без номера та дати ПП ТА «Укрвіза» (т. 2, а.с. 99) повідомило адвоката Вишневську О.С. про те, що громадянин [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували у Єгипті по туристичній путівці з 21.10.2006р. по 30.10.2006р. у готелі Marlin Inn 4*, м. Хургада. Вказані обставини, щодо перебування відповідача у Єгипті підтверджуються також її паспортом громадянина України для виїзду за кордон.(т. 3, а.с. 138-141) Крім того, в поясненнях третя особа [PERSON] (т. 2, а.с. 120-121) повідомила наступне: «Ми з [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано за моєю ініціативою. У нас є спільна дочка, [INFO]. [INFO] року у день народження матері [PERSON], наша дочка повернулася із дня народження бабусі та розповіла мені, що на день народження [PERSON] привів жінку, яку називав своєю дружиною [PERSON] та у якої є маленька дитина. На протязі 2003-2013 років мені відомо, що мій колишній чоловік [PERSON] з цією жінкою та її дочкою жив однією сім'єю. Тепер з позовної заяви я дізналася, що жінку звати [PERSON] Наша спільна з [PERSON] дочка з 2004 року постійно підтримувала стосунки з батьком. Вона приходила до них на [ADDRESS] в однокімнатну квартиру, де [PERSON] мешкав з [PERSON], робила там [PERSON] зачіски та навіть залишалася ночувати…. Дочка неодноразово залишалася ночувати у батька у новому будинку, збудованому [PERSON] по [ADDRESS]» В той же час, з довідки-характеристики без номера та дати (т. 2, а.с. 35), виданої головою садового кооперативу «Калина» [PERSON] [PERSON], вбачається, що останній з 2008 року по 7 червня 2013 року мешкав разом з дружиною [PERSON] та її неповнолітньою дочкою [PERSON] в житловому садовому будинку [ADDRESS]. За період проживання скарг на поведінку [PERSON] в побуті не надходило. [PERSON], з 2007 року приймав активну особисту участь у заходах кооперативу «Калина». Крім того, як вбачається з довідки №4 від 20.09.2013р. виданої ТОВ «Космос», довідки №105 від 23.05.2013р виданої ПАТ «Вінницьке управління механізації №574», довідки №70 від 23.09.2013р. виданої ТОВ «Енергетична компанія «БіоТерм» (т. 2, а.с. 79-81) [PERSON] користується мобільним телефоном [NUMBER], який згідно договору про надання послуг мобільного зв'язку №2042639 від 11.01.2005р. належить абоненту - [PERSON] (т. 2, а.с. 82-84). Відповідно до роз'яснень, викладених в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Таким чином, враховуючи вищенаведені, встановлені судом, обставини та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В той же час, що стосується періоду початку проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу слід зазначити наступне. Як зазначено вище та встановлено судом позивач та відповідач познайомилися у вересні 2003 року та з кінця 2003 року проживали разом за адресою: [ADDRESS]. Однак, як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13 червня 2005 року. (т. 2, а.с. 239) Поряд з цим, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2007р., яке набрало законної сили 10.06.2007р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (том. 2, а.с. 37). При цьому, як вбачається з позовної заяви [PERSON] з 16.05.2003р. сторони припинили шлюбні відносини. (т. 2, а.с. 38). Відпосвчідно до частини 1 статті 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з пунктом 20 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Таким чином, оскільки встановлення факту проживання позивача та відповідача однією сім'єю прямо пов'язано з вирішенням спору щодо поділу майна, суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з моменту набрання законної сили рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2007р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], тобто з 10 червня 2007 року по 7 червня 2015 року. При цьому, суд не приймає до уваги рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2015р. (т. 3, а.с. 114-115), яким встановлено факт того що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися з 16 травня 2003 року, оскільки відповідно до статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя (оголошення його померлим) або ж його розірвання. При цьому, такого інституту як фактичне припинення шлюбних відносин чинне сімейне законодавство не містить, а тому встановлення такого факту не має правового значення при вирішенні спору про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім'єю та при поділі їх майна. Що стосується позовних вимог про поділ майна, що є спільною сумісною власність суд враховує наступне. Відповідно до частини 1 статті74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 74 СК України). Відповідно до частини 1 та 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як зазначено вище, судом встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 10 червня 2007 року по 7 червня 2015 року, а відтак в силу положень ст.ст. 60, 74 СК України все майно набуте ними у цей період часу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на садовий будинок № [NUMBER] від 19.06.2008р., виданого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, 100 відсотків садового будинку, який розташований в [ADDRESS], належить [PERSON]. (т.1, а.с. 7). З технічного паспорта на садовий будинок вбачається, що [PERSON] є власником садового будинку загальною площею 111,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 30.05.2008р. рішенням державної приймальної комісії пред'явлений державній комісії об'єкт: [ADDRESS] прийнято в експлуатацію. Як зазначали в судовому засіданні як позивач так і відповідач будинок будувався близько одного року, будівництво розпочалося в 2007 році та завершилося в 2008 році, при цьому внутрішні роботи ще продовжувалися і після 2008 року. При цьому, як вбачається з вищевказаного акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 30.05.2008р. дозвіл на виконання будівельних робіт отримано 11.02.2008 року. Зі звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку [PERSON] за 12 місяців 2007, 2008, 2009 років, за 4-й квартал 2010 року, за 4-й квартал 2011 року, а також податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця вбачається, що загальна сума доходу за 2012 рік складає 454781,59 грн., обсяг виручки від реалізації товарів у 4 кварталі 2011 року - 62671,31 грн., у 4 кварталі 2010 року - 165773,39 грн., за 12 місяців 2009р. - 268448,00 грн., за 12 місяців 2008р. - 55380,10 грн., за 12 місяців 2007р. - 200806,19 грн. (т. 1, а.с. 12-19) Крім того, з довідки №231/Б/17/415 від 02.08.2013р., виданої Вінницькою ОДПІ гр. [PERSON] вбачається, що її сума доходу за 1-4 квартал 2006 р. становить 23085,00 грн., за 1-4 квартал 2007 р. - 382588,69 грн., за 1-4 квартал 2008 р. - 353649,33 грн., за 1-4 квартал 2009 р. - 29858,03 грн., за 1-4 квартал 2010 р. - 396711,00 грн., за 3-4 квартал 2011 р. - 387317,00 грн., за 1 квартал 2012 р. - 199973,00 грн. (т. 1, а.с. 91). В той же час, відповідно до генерального договору про здійснення кредитування № 050/27-373 від 14.11.2007р., Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 25000,00 дол. США на поточні потреби. Виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним договором забезпечується іпотечним договором, предметом якого є земельна ділянка, загальною площею 0,0529 га, іпотечна вартість якої становить 39675,00 дол. США та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS].( Т.1 а.с. 95-97). З довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 19.11.2015р. №10.1-186/96-21055 вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором повністю погашена 05.11.2008р. Таким чином, з наведених документів слідує висновок, що як позивач так і відповідач мали зазначені вище доходи, які могли спрямовувати в будівництво будинку, в якому після завершення будівництва спільно проживали. В той же час, суд критично оцінює надані позивачем копії накладних на придбання будівельних матеріалів, які як він зазначає було ним придбано саме для будівництва оспорюваного будинку (т.2, а.с. 85-98), оскільки оригіналів цих накладних позивачем не надано, однак суд звертає увагу на те, що відповідачем також не надано оригіналів належних та допустимих доказів на підтвердження придбання будівельних матеріалів для будівництво будинку, при цьому відповідач неодноразово в судових засіданнях зазначала що всі матеріали для будівництва будинку придбавав саме [PERSON], оскільки він надавав їй послуги по організації будівництва будинку. Твердження відповідача, що [PERSON] надавав [PERSON] послуги щодо організації будівництва будинку та отримував за це відповідну платню не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки відповідачем не доведено як факту досягнення відповідної домовленості між позивачем та відповідачем, так і факту проведення відповідачем розрахунків з позивачем за надані послуги. В той же ча, обгрунтовуючи заперечення проти позову щодо того що оспорюваний будинок не є спільним сумісним майном, відповідач, в тому числі посилається на ту обставину, що позивачем при укладенні договорів найму (оренди) транспортних засобів від 22.03.2010р., 03.07.2013р., в тексті договорів зазначається, що «Наймодавець довів до відому Наймача, а Наймач взяв до уваги той факт, що вказаний транспортний засіб не перебуває у спільній сумісній власності подружжя і є особистою власністю Наймодавця». Однак, такі посилання суд вважає безпідставними, оскільки автомобілі вказані в договорах найму не є предметом позовних вимог у даній справі, при цьому таке формулювання в договорах найму відповідає вимогам закону, оскільки позивач та відповідач не перебували та не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Поряд з тим, при наявності іншого майна, в тому числі автомобілів, які придбані позивачем під час проживання з відповідачем однією сім'єю, не позбавляє відповідача права звернення до суду з вимогою про визнання спільною сумісною власністю такого майна та його поділу. Згідно з частиною 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (ч. 1 ст. 70 СК України). Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, оскільки житловий будинок загальною площею 111,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0529 га, кадастровий номер [NUMBER] в м. Вінниці, побудований [PERSON] та [PERSON] під час їхнього спільного проживання однією сім'єю, позовні вимоги позивача в частині визнання права власності за сторонами по ? частки цього будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд критично оцінює та не приймає до уваги доводи відповідача в частині того, що вона самостійно будувала будинок за кошти, які отримала від продажу квартири, іншу частину грошей вона взяла в кредит, а частину отримала у позику, яка не погашена до цього часу, а також частину грошей вона отримала від підприємницької діяльності та доходу у вигляді заробітної плати, з огляду на таке. Так, як вбачається з договору купівлі-продажу квартири серії ВВВ № 484750 від 20.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., [PERSON] (батько [PERSON].) продав, а [PERSON] купила двокімнатну квартиру, житловою полощею 24,7 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м. за номером [ADDRESS]. За домовленістю сторін, продаж квартири вчинено за 83740,00 грн. (т.1 а.с. 92). Однак, доказів того, що отримані за продаж квартири кошти в сумі 83740,00 грн. [PERSON] було передано [PERSON] та в подальшому нею спрямовано в будівництво будинку відповідачем не надано та матеріали справи не містять. Відповідно до договору позики від 03.03.2006 року, укладеного ТОВ «ВДТ-України» та [PERSON] вбачається, що [PERSON] отримала від ТОВ «ВТД- Україна» позику у розмірі 50000,00 грн. Згідно з пунктом 2.1 цього договору мета надання позики позичальнику для купівлі автомобіля (т.1, а.с. 93-94). В судовому засіданні відповідач пояснила, що отримані в позику кошти спрямувала не на придбання автомобіля, а на будівництво будинку, при цьому жодних доказів на підтвердження таких обставин відповідачем не надано. Разом з тим, позика відповідачем отримана 3 березня 2006 року, тоді як будинок будувався в 2007-2008 роках, а станом на 03.03.2006р. ще не була придбана земельна ділянка для його будівництва, ак тому такі твердження відповідача є не логічними. Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до статті 41 Конституції України, яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 317 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач після виникнення конфлікту з позивачем змінила замки у дверях будинку та при будинкової огорожі. Вказана обставина відповідачем не заперечувалася. Однак, з огляду на те, що судом за позивачем визнається право власності на ? частку житлового будинку загальною площею 111,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0529 га, кадастровий номер [NUMBER] в м. Вінниці, позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні садовим будинком шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу дублікат ключів від вхідних та інших дверей будинку та прибудинкової огорожі ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на ? частку земельної ділянки площею 529 кв.м. за кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Вінницької міської ради, в місті Вінниці, в садівничому товаристві «Калина» під номером 30, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки серії ВЕМ № 707597 від 05.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] купила земельну ділянку площею 529 кв.м., яка розташована на території Вінницької міської ради, в місті Вінниці, в [ADDRESS] Продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчинено за 46055,00 грн. ( т. 1 а.с. 89). 11.04.2007 року, [PERSON] звернулася із заявою до Вінницького міського управління земельних ресурсів з проханням переоформити на її ім'я державний акт на право власності на землю згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 1/588 від 31.07.1997р, площа якої 529 кв.м. та яка розташована на території садівничого [ADDRESS]. (т.2 а.с. 27). 26.07.2007 року, [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно якого остання, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.03.2007р. № 784, є власником земельної ділянки площею 0,0529 га, яка розташована в [ADDRESS] (т.1, а.с. 8) Таким чином, оскільки як зазначено вище на момент придбання вказаної земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2007р. позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а відтак в силу вимог статті 74 СК України зазначена земельна ділянка не може вважатись спільним сумісним майном, а належить [PERSON] на праві приватної власності. Позовні ж вимоги про визнання за позивачем права власності на майно: котел електричний «Protherm» - 8100 грн., котел газовий «Vailand» - 15000 грн., пароочисник «KARCHER» - 2500 грн., мийку «KARCHER» - 2800 грн., електрообігрівач «Термія» - 1 шт. - 450 грн., морозильну камеру «Атлант» - 3000 грн., фотоапарат «CANON» - 1 шт. - 1400 грн., електролічильник багато тарифний - 2400 грн., електронасос для води -1600 грн., котел опалювальний «Solitar» - 15000 грн., палатку кемпінгову «Together 4P» - 1914 грн., набір кухонних меблів -12000 грн., м'які шкіряні меблі (куточок) у вітальні - 9000 грн., телевізор «Filips»- 5000 грн., кінотеатр «YAMAHA»- 10000 грн., пилосос «DYSON» - 4200 грн.; та визнання за відповідачем права власності на майно: телевізор «Соні -Тринінтон» - 3500 грн., телевізор «LG» - 1000 грн., електродуховка FT8501/НА - 3500 грн., електрообігрівач «Термія» - 1 шт. - 450 грн., фотоапарат «CANON» - 1 шт. - 1400 грн., посудомийна машина виробник «Ariston» - 4200 грн., ноутбук «ACER» - 4200 грн., набір меблів у дитячій кімнаті - 12000 грн., меблі у спальні (ліжко, шафа, крісло, комп'ютерний стіл) - 10000 грн., також задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Як зазначила відповідач в судовому засіданні частини з переліченого позивачем в позовній заяві майна, в будинку за адресою: [ADDRESS], немає в наявності та ніколи не було. Зокрема, за твердженням відповідача в будинку ніколи не було та на даний час немає мийки «KARCHER», електрообігрівачів «Термія», морозильної камери «Атлант», фотоапаратів «CANON», котла опалювального «Solitar», палатки кемпінгової «Together 4P», набору кухонних меблів, м'яких шкіряних меблів (куточок) у вітальні, телевізора «Filips», кінотеатра «YAMAHA», пилососа «DYSON», телевізора «Соні -Тринінтон», телевізора «LG», посудомийної машина виробник «Ariston», ноутбука «ACER». Зазначені обставини щодо відсутності вище перелічених об'єктів також підтверджуються висновком за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної та товарознавчої експертизи №ОС-144 від 18.04.2014р., яка призначалася ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2013р. (т. 1, а.с. 175-177). Крім того, позивачем не надано та відповідно матеріали справи не містять доказів придбання вище переліченої побутової техніки. Таким чином, позивачем не доведено належними засобами доказування як факту придбання побутової техніки, так і факту її наявності в будинку за адресою: [ADDRESS], а відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв'язку з недоведеністю таких вимог. Суд не приймає до уваги копії товарних чеків від 06.02.2007р., від 02.11.2010р., від 18.09.2009р. на придбання електричного котла, домашнього кінотеатру, електродуховки та посудомийної машини (т. 1, а.с. 64-65), оскільки оригіналів цих документів позивачем не надано, при цьому з наявних копій не вбачається ким саме ця побутова техніка була придбана та кому вона належить. Крім того, товарний чек на придбання електричного котла датований 06.02.2007р., тобто до початку проживання позивача та відповідача однією сім'єю, факт чого встановлено судом. Що стосується зобов'язання відповідачу повернути позивачу особисті речі: крісло офісне «Леон» вартістю 1119 грн., перфоратор «Деккер» вартістю 529 грн., чоловічий золотий ланцюжок та чоловічий золотий браслет вартістю 14000 грн., а також залишені на зберігання особисті гроші в сумі 12000 доларів США, то така вимога також задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що у відповідача наявне назване майно, речі та кошти, а відповідач заперечує щодо їх наявності. Копії фіскальних чеків та податкових накладних (т. 2, а.с. 33-34) можуть свідчити лише про придбання позивачем крісла офісного «Леон» та перфоратора «Деккер», однак такі документи жодним чином не підтверджують факту перебування цих речей у відповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем доведено належними засобами доказування правомірність позовних вимог в частині встановлення факту спільного проживання позивача та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 10 червня 2007 року по 7 червня 2013 року, визнання права власності за позивачем та відповідачем по ? частки садового будинку загальною площею 111,1 кв.м., що розташований в [ADDRESS], а також усунення перешкод в користуванні вказаним будинком шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу дублікат ключів від вхідних та інших дверей будинку та прибудинкової огорожі, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанції №10 від 12.06.2013р. та квитанції №0.0.452120521.1 від 23.10.2015р. позивачем при зверненні до суду та збільшені позовних вимог в загальній сумі сплачено судового збору 6090 грн. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 35, 36 постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З огляду на те, що позов задоволено частково, оскільки пропорційність розподілу витрат точно визначити неможливо, з відповідача на користь позивача слід стягнути половину понесених позивачем витрат, а саме 3045,00 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial