overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

16.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не надав, у зв"язку з чим суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2010 року Виконкомом Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 04. Шлюб не розірваний (а.с. 3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає разом з [PERSON], що підтверджується довідкою Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

16.06.2017 року ДП «Балаклійське лісове господарство» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним знесенням зелених насаджень в сумі 6 362,57 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.02.2017 року о 10-30год. при проведенні рейдової роботи на території Високобірського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» було виявлено самовільний поруб одного сухостійного дерева породи сосна звчайної, а також два сиро ростучих дерева породи звичайної. При огляді місця самовільного порубу було виявлено, що дане порушення здійснив [PERSON], який відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про закриття адміністративного правопорушення за ст. 65 КУпАП. Своїми діями відповідач заподіяв державі шкоду в розмірі 6362,57 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 19.02.2017 року відповідач самовільно, без відповідного дозволу, в порушення вимог ст. 105 Лісового Кодексу України скоїв порубку сосни звичайної сироростучої в кільності 3 штуки в кварталі 1 виділ 8 Високобірського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство», про що складено протокол № 000010 про адміністративне правопорушення від 19.02.2017 року (а.с. 6). 20.02.2017 року на підставі протоколу було винесено постанову про закриття справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП ( а.с.9). Внаслідок порушення лісового законодавства [PERSON] завдав державі майнової шкоди, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 23.07.2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» складає 6362,57 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 107 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов"язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] збитки, завдані незаконною порубкою в сумі 6362,57грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 року. Під час перебування в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO] В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з цим вона, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю. Відповідач до суду не з явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, свого представника не направив, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в свою відсутність та письмових заперечень не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі 18.10.2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про одруження та народження дитини (а.с.5-6). В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільної матеріальної допомоги їй не надає. Дитина перебуває на утриманні позивача. Позивач не в змозі забезпечити належне матеріальне утримання дитини. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, батьки, він працює. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини, враховуючи вищезазначені обставини, в заявленому розмірі, так як відповідач має можливість та зобов язаний їх сплачувати. Також суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України. З відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-185 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

16.07.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 25.09.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, подружні стосунки почали охолоджуватись та зникло почуття любові , внаслідок чого з квітня 2014 р. вони спільно не проживають . Посилаючись на те , що шлюб став носити формальний характер , позивачка просила суд розірвати їх шлюб. Сторони під час попереднього судового засідання просили суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій зазначила , що позов підтримує і проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився.Про день і час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку , про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка надала згоду на заочний розгляд , суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно зі свідоцтва про шлюб , сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2010 року, який був зареєстрований у відділі РАЦСу Любашівського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 42)(а.с.- 7) З матеріалів справи вбачається , що в сім»ї сторін виникли ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають з квітня 2014 р. Дітей від шлюбу не мають. Під час попереднього судового засідання сторони заявили , що вони згодні на розірвання шлюбу. Позивачка підтвердила свій намір розірвати шлюб у заяві на адресу суду. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейногокодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

16.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Спільне життя не склалося. Протягом останніх декількох років кожен живе окремим життям. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, прізвище після розірвання шлюбу залишити - «[PERSON]», проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27 лютого 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 46. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

16.09.2013 року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу, яка проживає за адресою: [ADDRESS], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вони мають борг, який виник за період з 01.08.2009 року по 01.06.2013 року і складає суму у розмірі 1093 грн. 38 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, вона у встановленому порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач зареєстрована, постійно проживає в квартирі за вказаною адресою і отримує зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і має заборгованість, що виникла за період з 01.08.2009 р. по 01.06.2013 р., яка становить 1093 грн. 38 коп. Це підтверджено витягом з особового рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу з липня місяця 2010 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON]. На даний час вона спільно із відповідачем не проживає. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, не бере участі у вихованні сина. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття. В ході розгляду справи [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 700,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказав, що на даний час ніде не працює, а тому погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 200,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Син [PERSON], [INFO] заходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №363 від 15.09.2014 року. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 цього Кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач позов визнав частково, не працює, доказів того, що не може, з поважних причин, сплачувати аліменти, суду не надав, що є підставою для задоволення позову частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

16.09.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 03.04.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином до судового засідання не з'явився надавши суду письмову заяву, за якою просить справу розглядати без його участі та без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 03.04.2010 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07 (а.с.5). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 11.09.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

16.09.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 19.10.1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 101. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені в серпні 2013 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимогу визнає та підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 19.10.1996 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 101 (а.с.11). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 16.09.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. (а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved