Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В листопаді 2018 року представник позивача Кіріченко Р.А. від імені Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач [PERSON] відповідно до підписаної заяви № б/н від 16.12.2016 року отримав кредит у розмірі 2500,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та « Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду. Щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи, що відповідачем не виконуються зобов»язання належним чином, тому просить суд, стягнути з відповідача 16771,42 грн заборгованості, яка складається з 2500 грн- заборгованість за кредитом, 1023,70 грн- заборгованість по процентам за користування кредитом, 11972,89 грн - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 774,83 грн. - штраф (процентна складова). 2. Заяви, клопотання. 02.11.2018 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб та про розгляд справі у відсутності позивача. 02.11.2018 року подав клопотання позивач про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 26.03.2019 року відповідач [PERSON] подав суду заяву, в якій просить врахувати виплати по кредиту б/н від 16.12.2016 року з 11.12.2018 року по 07.03.2019 року. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. 3. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.11.2018 року визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідно до вимог ч.6, 10 ст.187 ЦПК України судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування такої фізичної особи). Згідно отриманої судом інформації, було встановлено, що відповідач [PERSON], зареєстрований: [ADDRESS]. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до підписаної заяви № б/н від 16.12.2016 року отримав кредит у розмірі 2500.00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та « Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду. Щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ « Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. В порушення умов договору та вимог статей 526,527,530 ЦК України, [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконував, що призвело до утворення станом на 16.10.2018 року заборгованості в сумі 16771,42 грн, яка складається з 2500,00 грн- заборгованість за кредитом, 1023,70 грн- заборгованість по процентам за користування кредитом, 11972,89 грн - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 774,83 грн. - штраф (процентна складова). 5. Мотивована оцінка аргументів сторін. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що банком свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, проте відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплати комісії на умовах передбачених договором не виконує. Суд погоджується з такими доводами позивача. Дійсно, за вище наведених обставин відповідач всупереч вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконував, що призвело до утворення станом на 16.10.2018 року заборгованості в сумі 16771,42 грн. 7. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення зазначеного боргу з [PERSON] 16 листопада 2018 року. Після чого відповідач подав суду 26.03.2019 року заяву, до якої додав копії 7 квитанцій про сплату боргу. З оглянутих в судовому засіданні квитанцій вбачається, що [PERSON] 11.12.2018 року року сплатив Банку 6005,00 грн., 28.12.2018 року - 1000,00 грн, 08.01.2019 року - 1500 грн., 26.02.2019 року - 540,00 грн., 28.02.2019 року - 2000,00 грн та 5000,00 грн., 07.03.2019 року - 2000,00 грн. Тобто відповідач загалом сплатив - 18045 грн. 00 коп., що перевищує суму заборгованості, яку просить стягнути позивач, а саме 16771, 42 грн. Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором відповідачем повністю погашена, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed