Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 35/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею 65/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] в м.Харкові. Інші 35/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями належать [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] була для її родини близькою людиною, вела з ними одне господарство, допомагала виховувати дітей. Її сім'я турбувалась про [PERSON] та після її смерті відкрито володіють частиною будинку належної [PERSON] Вони сплачують усі необхідні платежі, обробляють присадибну ділянку, ремонтують будинок. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги позивачки, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду відзив на позовну заяву у якій просив ухвалити законне рішення на підставі наявних у справі матеріалів, яке не буде порушувати права третіх осіб, справу розглянути без участі представника Харківської міської ради. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з довідки КП «ХМБТІ» від 03.05.2017 р. за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок з надвірними будівлями, який станом на 31.12.2012 року на праві власності належав в 28/100 часток [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 8-ю ХДНК 20.05.1994 р.№3-4042, в 37/100 часток [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 22.08.1990 р.; 35/100 часток належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 3-ю ХДНК 26.01.1980 р., р.№2-450. (а.с.11) [INFO] [PERSON] померла про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.118) Згідно повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися. (а.с.120) 04 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 65/100 часток житлового будинку по [ADDRESS]. (а.с.12). Згідно довідки-характеристики на вказаний житловий будинок, виданої 27.04.2017 р. ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок літ. «Ж-1» загальною площею 19,5 кв.м., житловою площею 13,1 кв.м. за надвірними будівлями: літня кухня літ.»З», сарай літ.»М», сарай літ.»К», льох літ. «Д», вбиральня літ.»И» розташовані на земельній ділянці 550 кв.м. Самочинних перепланувань та реконструкцій немає. (а.с.28) Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] повідомили, що у житловому будинку по [ADDRESS] проживає сім"я [PERSON]. Також у будинку проживала [PERSON] Вона жила одна, хворіла, дітей у неї не було. [INFO] [PERSON] померла. Сім'я [PERSON] її поховала. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст.344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом ( ч.1 ст.344 ЦК України). Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як роз'яснює п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке : володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього року позову про його витребування набувальна давність не переривається. За таких обставин, враховуючи, що сім'я [PERSON] після смерті [PERSON] , а на даний час і сама позивачка відкрито, добросовісно та безперервно володіє 35/100 часток житлового будинку по [ADDRESS], відкрито, безперервно здійснює обслуговування даного будинку, доглядаючи за ним, здійснюючи необхідні ремонтні роботи, добросовісно користується нерухомим майном, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та визнає за нею право власності на 35/100 частин вищевказаного будинку за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі викладеного,

Outcome: approved