Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

21.03.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи його тим, що вона є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Гвардійська, 44 в с. Федірки Волочиського району Хмельницької області. У вищевказаному домоволодіння зареєстровано двоє осіб: вона та її син [PERSON] Останній, хоча і зареєстрований за даною адресою, однак протягом 10 років в зазначеному будинку не проживає. В січні 2007 року відповідач виїхав у м. Євпаторія АРК і після цього жодних відомостей про нього не надходило, його точне місце проживання невідоме. Протягом цього часу відповідач участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не оплачує. Для вчинення певних правочинів щодо будинку для забезпечення потреб жильців необхідна згода проживаючих в ньому осіб, а його прописка в будинку не дозволяє власнику розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує їх законні права. Позивач не може оформити субсидію. У звязку з наведеним просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Гвардійська, 44 в с. Федірки Волочиського району Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка являється донькою [PERSON] і діє згідно з довіреністю від 20.01.2017, позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила його задоволити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про судовий розгляд справи був повідомлений відповідно до положень ст. 74 ЦПК. Враховуючи думку представника позивача, суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення суду. Вислухавши пояснення [PERSON], покази свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновків, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 44, що знаходиться по вул. Гвардійська в с. Федірки Волочиського району Хмельницької області, його було збудовано 1975 року (а.с. 7-9). Верховний Суд України у своєму рішенні № 6-137цс13 від 18.12.2013 року висловив правову позицію, згідно з якої право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Таким чином факт будівництва житлового будинку у той час був підставою виникнення права власності на нього. Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. З положень постанови Ради міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженого Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Довідкою Федірківської сільської ради, виданої на підставі даних по господарського обліку стверджується, що згідно записів № 35 погосподарської книги № 1 за 1983-1985 роки, записом № 34 - за 1986-1990 роки та подальшими записами по господарських книг за різні роки в домогосподарстві за адресою: с. Федірки, вул. Гвардійська, 44, проживає та зареєстрована [PERSON], [INFO], яка є головою даного домогосподарства (а.с. 11). З 26 квітня 1995 року у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.17). Останній є сином позивача [PERSON], що доводиться довідкою Волочиської міської ОТГ від 18.04.2017 № 214 (а.с. 23). Згідно з довідки старости сіл Федірки, Мирівка № 69 від 20.01.2017 (а.с. 12) [PERSON] зареєстрований в [INFO], але протягом останніх десяти років не проживає. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] є сином позивача, і близько 10 років тому виїхав у АРК та більше в домоволодінні його матері в с. Федірки по вул. Гвардійська, 44 не проживає. Відомостями про нього всі ці роки вони не володіють. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач понад один рік за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку про можливість визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved