overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в який просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 30.12.2011 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1002. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.12.2011 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на реалізацію сімейних прав та виконання сімейних обов`язків, ведення спільного домашнього господарства. Позивач зазначає, що суперечки, конфлікти, неприязне ставлення, негативний вплив цього на виховання та розвиток їхнього сина унеможливлює подальше спільне життя та збереження шлюбу. Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач також надав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 30 грудня 2011 року серія [NUMBER] Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, сторони вступили в зареєстрований шлюб 30 грудня 2011 року, актовий запис 1002. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Козельщинського районного суду з позовом до [PERSON] і прохала розірвати з ним шлюб, зареєстрований Приліпською сільською радою Козельщинського району Полтавської області 04.06.2004 року за актовим записом № 3. При цьому вказувала, що від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Подружні стосунки вони припинили їх у лютому 2015 року в зв»язку з переїздом сім»ї на нове місце проживання в [INFO]. Після переїзду відповідач перестав підтримувати зв»язки із сім»єю, надавати матеріальну допомогу дітям, проявляти про них турботу, причин зміни ставлення до сім»ї не пояснив. Тривалість розриву відносин з відповідачем визначила для позивача необхідність розірвання шлюбу з ним. В судове засідання позивач направила заяву, в якій позов підтримувала і наполягала на розірванні шлюбу, погоджувалась на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надіслав. Враховуючи відсутність сторін в судовому засіданні і згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх допустимість, належність, достовірність, достатність і об»єктивність вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони уклали шлюб у Приліпській сільській раді Козельщинського району Полтавської області 04.06.2004 року за актовим записом № 3. (аркуш 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] ( аркуші 4,5). Позивач проживає в [INFO], разом з дітьми ( аркуш - 8) Сторони у лютому 2012 року припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства і проживають окремо, наміру примирятися і відновлювати подружні стосунки позивач не має, про що зазначила в заяві, поданій до суду. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Неповнолітні доньки проживають разом з матір"ю, вимога поро встановлення іншого для дітей місця проживання не заявлена, а тому суд погоджується з проханням позивача визначити місце проживання дітей з нею. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Виходячи із вимог зазначеної статті з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судловий збір в сумі 487,2грн. З врахуванням викладеного ст.ст. 104, 110 - 112 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що, [INFO] року в них з відповідачем народилась донька - [PERSON], згідно свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON]. На даний час позивач знаходиться у декретній відпустці, здійснює догляд за дитиною, а тому не має змоги працювати. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, самостійного доходу [PERSON] не має, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КП „Жилкомсервіс" дільниця № 21 від 04.02.2014 року дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю, [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову до досягнення дитиною трьох років ([INFO] року) з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісячно. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 243, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 18.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1292. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства та фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2017 року. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що примирення є не можливим. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.06.2019 року провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання . Ухвалою суду від 31.07.2019 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомила та відзив проти позову до суду не подала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 18.10.2014 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1292, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім`я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 21.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби, актовий запис № 259. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства та фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що примирення є не можливим. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання . Ухвалою суду від 11.04.2019 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив та відзив проти позову до суду не надав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 21.06.2014 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби, актовий запис № 259. ( а.с.9) Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . ( а.с.7) Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім`я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про встановлення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. За його життя , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2016 року її батьку належало ? частина квартири [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є вона. У вересні 2016 року вона звернулась до Третьої Краматорської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в зв?язку з пропуском строку. Просить суд, надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки строк був пропущений з поважних причин. Так в 2014 році в зв?язку з бойовими діями вона виїхала до Російської Федерації, на сьогоднішній час вона там проживає та не мала змоги раніше звернутись з заявою про прийняття спадщини. В судове представник позивача та позивач не з?явились надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, та наполягали на задоволенні заявлених вимог. Представник відповідача в судове засідання не з?явилась, надали заяву, згідно котрої не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину [PERSON] належить 1\\2 частка квартири [ADDRESS]. Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 14 вересня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва в?звязку з пропуском строк у звернення до нотаріальної контори. У відповідності до п. 7 ППВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Як вбачається з матеріалів справи позивачка на сьогоднішній час мешкає на території Російської Федерації, Хабаровський край, що є значною відстанню від м. Краматосрька. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України „За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. " На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка заявниці [PERSON] було відкрито заповіт, на підставі якого заявниці було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак до свідоцтва не було включено земельну ділянку (пай), у звязку з тим, що спадкодавець за життя не встиг здійснити реєстрацію права власності. У судове засідання позивач не зявився. У судове засідання відповідач не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. \~Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 26.05.2013 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 21. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.07.1966 року, про що 21.07.1966 року зроблено запис за № 14, відповідно до свідоцтва про шлюб V-НО № 393318. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН №125351 [PERSON] належить земельна ділянка площею 5.54 га, яка розташована на території Дачненської сільської ради Мар"їнського району. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції чинній на момент виникнення спору) право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 закону, основним документом, який засвідчує право на земельну ділянку (пай), є сертифікат на право на земельну ділянку (пай). У відповідності зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є переходом прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України \~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, вказав, що проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 29.07.2004 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар одноповерховий гіпсоблочний обкладений цеглою житловий будинок житлової площі 71.7 кв.м. з надвірними побудовами: прибудови а', а". сараї Б, В, Д, гараж Г, погріб е, вбиральня у, огорожа, паркан, ворота, що знаходяться у [ADDRESS] Свої дії сторони затвердили договором дарування від 29.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Ністратовою Р. І. та зареєстровано в реєстрі за № 1305. Позивач вказує, що земельна ділянка на якій розташований житловий будинок, з невідомих їй причин не вказаний в договорі дарування, тоді як при укладенні договору ставилось питання й про дарунок землі. Так, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю виданого 02.08.1995 року [PERSON], на підставі рішення виконкому Степненської сільської ради народних депутатів від 27.04.1995 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1407 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Степненської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 378. Відповідно до ст.. 377 ЦК України право на земельну ділянку при придбані житлового будинку, будівлі або споруди, що розміщені на ній переходить до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.3, 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 169, 197, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 334, 392 ЦК України суд,-

Outcome: approved