Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що він з 08 серпня 2009 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили, причиною розпаду сім'ї стали втрата взаєморозуміння, поваги, любові один до одного, в результаті чого між ними виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їх донька. Це призвело до того, що вони один з одним не спілкуються, не ведуть спільного господарства, тому він вважає, що сім'я з відповідачкою розпалася остаточно, не підлягає поновленню і просить розірвати шлюб між ними. У судовому засіданні 12 01 2015 року позивач [PERSON] позов підтримав, 12 03 2015 року - надав заяву відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 12 01 2015 року з позовом не погодилася, вважає , що сім»ю можливо зберегти, 12 03 2015 року - надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом погодилася. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 12 03 2015 року не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 345 (л.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судом ухвалою суду від 12 01 2015 року надавався строк для примирення, однак після сплину даного строку відповідач погодилася на розірвання шлюбу, сімейні стосунки не поновилися . Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідачки після розірвання шлюбу, залишивши їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved