Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

01.02.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Лиманський міський відділ державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Донецькій області про скасування арешту накладеного 27.02.2012 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Тереховою Л.В. на належну ј частку квартири [ADDRESS], реєстровий номер обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13150753(а.с.3-4). Ухвалою судді від 14.03.2019 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач до судового засідання не з"явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку (а.с.27). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 23), в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула і судом було прийняте рішення справу розглянути без її участі в заочному порядку. Представник Лиманського міського відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Донецькій області, у судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду(а.с.20). Ухвалою суду від 06.05.2019 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи, та відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що позивачу, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.02.2000 Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці, зареєстрованого 29.02.2000 в КП «БТІ» м. Слов'янська за реєстровим № 3075 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно № 165523137 від 06.05.2019, [PERSON] належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], Донецької області(а.с.6, 28-32). Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.07.2012, Головним державним виконавцем накладено арешт на 1/4 частину квартири [ADDRESS], Донецької області, яка належить [PERSON], в рамках виконавчого провадження № 33578059 на підставі виконавчого листа № 2-17/11, виданого 27.06.2012 Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 78572,09 грн. (а.с.9, 28-32). Постановою державного виконавця Краснолиманського МУЮ від 30.10.2015 було винесено постанову про повернення стягувачу [PERSON] виконавчого листа №2-17/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 78 572,09 грн., на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та надано строк повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання до 30.10.2016(а.с.9). За повідомленням начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, станом на 08.04.2019 виконавчий документ № 2-17/11 виданий 27.06.2012 Краснолиманським міським судом Донецької області де боржником є [PERSON] на виконанні не перебуває(а.с.24). Статтею 41 Конституції Українипередбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов'язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»,у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Начальником відділу ДВС арешт з майна не знятий(а.с.24). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved