Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] згідно договору дарування житлового будинку від 24.10.2018 р. В належному будинку за згодою його батька, який був колишнім власником будинку, проживає відповідач [PERSON] Позивач неодноразово ставив вимоги перед відповідачем про звільнення будинку, однак він не реагує. Просить суд усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом виселення [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримали покликаючись на наведені в ньому обставини просять суд їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали , просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог покликаючись на наведені у відзиві обставини. У своєму відзиві відповідач , як на підставу для відмови в задоволенні позову вказав, що він проживає у будинку, який належить Позивачеві на праві приватної власності, за згодою його батька, який є рідним його братом. Така згода обумовлюється тим фактом, що даний будинок був збудований за ініціативи та частково кошти його батьків [PERSON] та [PERSON] , а також за його безпосередньої участі в процесі будівництва та часткового фінансування будівництва з його боку. На момент здійснення будівництва між його батьком, ним та його братом [PERSON] , була досягнута домовленість про поділ будинку на дві частини, одна з якої належатиме йому на праві приватної власності. Однак, враховуючи той факт, що він навчався в іншому місті, було прийняте рішення про оформлення права власності на брата ( [PERSON] ), але з умовою подальшого розподілу і оформлення на нього ? частини будинку га праві приватної власності. Він зі своєю сім`єю проживає в даному будинку з часів введення його в експлуатацію, оплачує всі комунальні платежі та покращує побутові умови. Однак, брат, з метою невиконання домовленості, подарував будинок своєму сину позивачу, який з моменту оформлення на себе права власності, вчиняє всі дії для унеможливлення його проживання з сім`єю в даному будинку. Не дивлячись на проживання в будинку його малолітньої внучки позивач звернувся до Хустського РЕМ ПрАТ "Закарпаттяобленерго» із заявою про зупинення електропостачання. Згодом з його ініціативи, було відключено водопостачання. Більше того позивач йому неодноразово погрожував, тому він враховуючи його агресивну та неадекватну поведінку та хвилюючись за свою сім`ю, був вимушений декілька разів звертатися до правоохоронних органів. Позивач змінив всі замки на будинку внаслідок чого вони не мають доступу до будинку Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що будинок в [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] що підтверджується договором дарування від 24.10.2018 р (а.с.6-9), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. За змістом статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що відповідач [PERSON] перешкоджає [PERSON] у повній мірі реалізовувати своє право власності, права останнього підлягають захисту відповідно до статті 391 ЦК України.

Outcome: approved