Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому, посилаючись на злісне невиконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню, утриманню і піклуванню щодо своїх малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з урахуванням висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації №108-12618/01 від 13.10.2014 року, просили суд позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; передати [PERSON], [INFO], на опікування Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації; залишити [PERSON], [INFO], на вихованні у батька [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову і до повноліття [PERSON], [INFO], на користь його батька, [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] За інформацією Центрального відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м. Києва, 10.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (актовий запис № 3452), прізвище після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Батько [PERSON], [PERSON], помер [INFO]. Батьком [PERSON] є [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що 28.07.2014 року співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та відділу кримінальної міліції у справах дітей Солом'янського РУ ГУ МВС України у м. Києві були виявлені малолітні [PERSON] та [PERSON] як такі, що залишилися без батьківського піклування. Згідно з актом органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітні були влаштовані до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом'янського району м. Києва. [PERSON] та [PERSON] було поставлено на облік в службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що мати, [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. У день виявлення дітей було обстежено умови їх проживання. Під час обстеження було з'ясовано, що малолітні разом з матір'ю проживали в однокімнатній квартирі, яка перебувала у занедбаному стані: брудно, речі розкидані, велика кількість тарганів. В холодильнику недостатня кількість продуктів харчування. Діти мали окремі спальні місця, але на них брудна постільна білизна. На час відвідування [PERSON] перебувала у неадекватному стані. 05.08.2014 року на підставі заяви [PERSON], малолітнього [PERSON] було передано батькові на виховання, за адресою його реєстрації, та знято з обліку в службі. 08.08.2014 року, у зв'язку із закриттям дитячої клінічної лікарні № 3 на планову санацію, [PERSON] було переведено до дитячої клінічної лікарні № 4 Солом'янського району м. Києва, а 21.08.2014 року за клопотанням служби у справах дітей [PERSON] влаштовано до Центру допомоги дітям БО «Місто щасливих дітей», де він перебуває до цього часу. Позивач вказує, що крім малолітніх [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] мала доньку [PERSON], [INFO], відносно якої рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.06.2002 року остання позбавлена батьківських прав. Станом на сьогодні, [PERSON] проживає в прийомній сім'ї. Також за інформацією дільничого інспектора міліції Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, громадянка [PERSON] за місцем проживання характеризується вкрай негативно: систематично вживає алкогольні напої, веде антисоціальний спосіб життя, має нарікання від сусідів на поведінку. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що відповідач [PERSON] повністю усунулася від виховання своїх дітей та виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх, представник Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Також, посилаючись на те, що малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], представник позивача уточнила позовні вимоги та, з метою захисту житлових та майнових прав та інтересів дітей, просила накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про місце, день та час судового розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву у якій просила проводити судовий розгляд та ухвалювати рішення у ії відсутність, у зв"язку із чим судом ухвалено про розгляд справи у ії відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством, причини неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень (заперечень) на позов не надіслав. Суд, вислухавши пояснення представника Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши та проаналізувавши наявні в справі докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 13.12.2005 року (а.с. 5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 26.12.2012 року (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2005 року Центральний відділ державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зареєстрував шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (актовий запис № 3452), прізвище після реєстрації шлюбу «[PERSON]», за інформацією Центрального відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м. Києва /лист № 2855/11-19 від 24.09.2014 року/ (а.с. 12). Батьком малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 25.10.2006 року (а.с. 11). Згідно довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві № 8230/03/02-15 від 14.08.2014 року, актовий запис про народження № 2896 від 17.12.2004 року, складений на [PERSON], [INFO], відомості про батька були вказані на підставі заяви про визнання батьківства від 13.12.2005 року, складеної відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с. 8). Батьком малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Згідно довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві № 7980/03/02-15 від 05.08.2014 року, актовий запис про народження № 4144 від 26.12.2012 року, складений на [PERSON], [INFO], відомості про батька були внесені на підставі заяви про визнання батьківства (а.с. 7). Відповідно до інформації, яка міститься в матеріалах справи, 28.07.2014 року співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та відділу кримінальної міліції у справах дітей Солом'янського РУ ГУ МВС України у м. Києві були виявлені малолітні [PERSON] та [PERSON] як такі, що залишилися без батьківського піклування. Згідно з актом органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітні були влаштовані до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом'янського району м. Києва (а.с. 14-17). [PERSON] та [PERSON] було поставлено на облік в службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що мати, [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. Також судом встановлено, що 05.08.2014 року на підставі заяви [PERSON], малолітнього [PERSON] було передано батькові на виховання, за адресою його реєстрації, та знято з обліку в службі (а.с. 19). 08.08.2014 року, у зв'язку із закриттям дитячої клінічної лікарні № 3 на планову санацію, [PERSON] було переведено до дитячої клінічної лікарні № 4 Солом'янського району м. Києва (а.с. 20), а 21.08.2014 року за клопотанням служби у справах дітей [PERSON] влаштовано до Центру допомоги дітям БО «Місто щасливих дітей», де він перебуває до цього часу. За час перебування в центрі, [PERSON] для отримання дозволу на зустрічі з сином до служби не зверталася, його долею не цікавилася, що підтверджується відповідними листами Центру допомоги дітям БО «Місто щасливих дітей», які містяться в матеріалах справи. За інформацією дільничого інспектора міліції Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, громадянка [PERSON] притягувалась Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києві до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов'язків щодо виховання дитини), за місцем проживання характеризується вкрай негативно: систематично вживає алкогольні напої, веде антисоціальний спосіб життя, має нарікання від сусідів на поведінку (а.с. 21). Актом обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS], під час обстеження житлово-побутових умов Службою у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю проживали в однокімнатній квартирі, яка перебувала у занедбаному стані: брудно, речі розкидані, велика кількість тарганів. В холодильнику недостатня кількість продуктів харчування. Діти мали окремі спальні місця, але на них брудна постільна білизна. На час відвідування [PERSON] перебувала у неадекватному стані (а.с. 24). Вказані обставини також підтверджуються висновком органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.10.2014 року № 108-12618/01 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 25-26). Суд вважає висновок органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що мати малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] повністю усунулася від виховання дітей та виконання своїх батьківських обов'язків, матеріального утримання дітям не здійснює. Умовами статті 19 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом 10 днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Статтею 158 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це, орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 160 СК України передбачено - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до умов ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно із статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає житина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. За нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. З матеріалів справи також встановлено, що відповідач [PERSON] мала доньку [PERSON], [INFO], відносно якої рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.06.2002 року остання позбавлена батьківських прав (а.с. 24 а). Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] явно свідомо нехтуючи своїми обов'язками по вихованню дітей, не піклуються про фізичний та духовний розвиток малолітніх [PERSON] та [PERSON], їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на фізичний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, а тому приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Крім того, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON], аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову і до повноліття [PERSON], [INFO], на користь його батька, [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище отримувача аліментів та платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 179 СК України опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Таким чином, враховуючи те, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а також враховуючи те, що [PERSON] є особою працездатного віку та не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, разом з тим офіційно не працює, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця на користь опікуна малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], оскільки відповідач має фізичну можливість та визначений законодавством обов'язок утримувати малолітню дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи рішення про накладення заборони на відчуження на майна малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме квартири [ADDRESS], суд виходить з такого. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Як вбачається з довідки форми №3, виданої Центром обслуговування споживачів № 1 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» 31.07.2014 року за № 2054, малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження майна малолітнії [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з метою захисту житлових та майнових прав та інтересів дітей, суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на квартиру [ADDRESS] до досягнення останніми повноліття. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі наведеного та

Outcome: approved