Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2019 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 листопада 2003 року, який рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2018 року у справі №469/1580/17 розірвано. 04 січня 2018 року Березанським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мімінумів на дитину відповідного віку; заборгованість відповідача станом на 01 липня 2019 року по сплаті аліментів складає 27910,50 грн., тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 7495,32 грн. 02 жовтня 2019 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивач у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Відповідач направив до суду відзив на позов, в якому посилався на безпідставність позовних вимог, так як відповідач є інвалідом 3 групи та отримує пенсію, з якої вираховуються аліменти, не працює, інших доходів не має, з 04 березня 2019 року по 01 серпня 2019 року перебував на лікуванні; надав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.25). Ухвалою суду від 13 січня 2019 року у задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. У зв`язку з чим на підставі ч.13 ст.7, ч.6 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-9) та довідкою Березанської селищної ради (а.с.13). Судовим наказом Березанського районного суду Миколаївської області від 04 січня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] , наданого Державною виконавчою службою, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01 липня 2019 року становить 27910,50 (а.с.11). Правильність розрахуноку заборгованості відповідачем не заперечується. Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч.2 ст.18 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки відповідачем сплата аліментів здійснювалась не у повному обсязі, посилання позивача на обов`язок відповідача сплатити пеню за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Наведений у позовній заяві розрахунок пені складено за формулою: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна сума неустойки (пені) визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Позивач, скориставшись передбаченим статтею 13 ЦПК України принципом диспозитивності цивільного судочинства, розпорядилась своїми правами щодо визначення розміру пені, обмеживши нарахування пені лише кількістю днів прострочення за ті місяці, у яких стягнення не проводилось або проводилось частково, тобто сумою, що завідомо є меншою за суму, яка б могла бути визначена за приведеною формулою. Тому суд вважає, що наведений позивачем розрахунок неустойки (пені) за період прострочення сплати аліментів у сумі 7495,32 грн. не суперечить вимогам законодавства. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідач перебував на стаціонарному лікуванні з 01 по 05 квітня 2019 року (а.с.27), має ряд захворювань та є інвалідом 3 групи з дитинства по зору і має обмеження до трудової діяльності (а.с.26, 28-34), суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки, обрахувавши її розмір за наведеним позивачем розрахунком за один рік до звернення до суду, тобто з серпня 2018 року по червень 2019 року включно, що становить 6002,56 грн. (а.с.14). Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в дохід держави.

Outcome: partial