overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

22.12.2015 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.12.2011 року по 01.08.2015 року у сумі 3166,44 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] з 18.02.2008 року є [PERSON]. (а.с.23-24). Як вбачається з особового рахунку, заборгованість відповідача за період з 01.12.2011 року по 01.08.2015 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 3166,44 грн. (а.с.4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.12.2011 року по 01.08.2015 року у сумі 3166,44 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

22.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 19 лютого 2005 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

22 березня 2006 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 12606 грн. 92 коп., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове засідання представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з Умов та правил надання банківських послуг між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку борг складає 12606,92 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 12606,92 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

22 березня 2008 \~\~ року [PERSON] отримав у\~\~ позивача\~ кредит\~\~ шляхом\~\~ відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень. ПАТ " Дельта Банк" подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 1454,38 гривень В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала. В судове засідання представник позивача не з "явився- в поданому до суду позові просить розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Представник позивача про це не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Як видно з договору № 002-17047-220308 від 22 березня 2008 року між ПАТ " Дельта Банк" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну-суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень. [PERSON] зобов»язувався щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 1454,38 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки.\~\~\~\~ Розмір збитків, завданих порушенням\~ зобов»язання,\~\~\~\~ доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подав. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1454,38 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

22 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів неповнолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 16 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

22 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 13 березня 2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 193. Від зазначеного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Позивач посилається на те, що з березня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити його позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 193, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

22 вересня 2014 року представник [PERSON] від імені [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення з неї аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина відповідачки [PERSON], 2001 року народження, по 500 грн. щомісячно. В заяві вказала, що позивачка є опікуном [PERSON], відповідачка позбавлена щодо сина батьківських прав, не працює, добровільно кошти на утримання сина не надає. В суді представник позивачки вимоги позову підтримує повністю. Відповідачка з позовом погоджується частково, в суді пояснила, що має непостійні заробітки, може платити по 200 грн. в місяць на дитину. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що син відповідачки [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, проживає з позивачкою, яка є його опікуном. Відповідачка не має постійного місця праці, отримує доходи від випадкових заробітків. Дані обставини встановлені з пояснень сторін та з письмових доказів - свідоцтва про народження [PERSON], довідки про склад сім»ї позивачки, рішення суду про позбавлення відповідачки батьківських прав, розпорядження про призначення позивачки опікуном, довідок про майнове становище відповідачки та її дітей. Відповідно до ч.2 ст.247 СК України встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів. Згідно ст.ст.182,184 192 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими. Позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, враховуючи такі обставини. Мінімальний розмір аліментів на дитину віком від шести до вісімнадцяти років повинен бути у розмірі не меншому, ніж передбачено ст.182 СК України - у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на час розгляду справи в суді 30% від прожиткового мінімуму становить на дитину віком від шести років до вісімнадцяти років 385 грн. 80 коп., оскільки статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлений в сумі 1286 грн. (1286 грн. х 30% : 100 = 385 грн. 80 коп.). За таких обставин та правових положень суд визначає, що із відповідачки необхідно стягувати на утримання сина аліменти меншому, ніж мінімальний розмір, передбаченому законом, враховуючи відсутність в неї доходів, в сумі 300 грн. в місяць. Розмір аліментів в цих сумах відповідає вимогам чинного законодавства, не порушує інтересів дитини та відповідачки, який зобов'язана і має можливість платити аліменти в розмірі 300 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

22 вересня 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Позивачка зазначила , що [INFO] року померла її мати - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. При зверненні до Барвінківської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у зв'язку з відсутністю на оригіналі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], печатки та підпису керівника органу приватизації. Посилаючись на те, що [PERSON] набула при житті право власності на вказану квартиру на законних підставах , просила визнати за нею право власності на цю квартиру у порядку спадкування за законом . В судове засідання позивачка не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Барвінківської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві Барвінківський міський голова просив слухати справу за відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть ( серія[NUMBER] від [INFO] р.) [PERSON] померла [INFO] р. Відповідно до довідки Барвінківського КПТІ від 16.09.2015 р. квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Барвінківської міської ради народних депутатів 22.03.1996 р., зареєстрованого в Барвінківському КПТІ в реєстраційній книзі № 25 за реєєстром № 4823, належить [PERSON] З листа державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 22.09.2015 р. убачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, так як на правоустанавлюючому документі відсутня печатка органу , який його видав . Судовим розглядом встановлено , що єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є її донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданогоо 26.05.1965 р. Барвінківським рай бюро РАЦС Харківіської області , актовий запис № 97 , де [PERSON] вказана матір"ю [PERSON] , яка після шлюбу змінила призвіще на [PERSON] , що підтветрджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданого 12 .08.1989 року районним відділом ЗАГС м.Барвінкове Харківської обл. На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

22 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.09.2017р. о 19 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.09.2017р. о 19 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Вепренцевої КЗ „ДКПЛ" ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у часі. Вважає, що знаходиться на війні з татарами. Не критичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

22 грудня 2014 року Березнівським районним судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Позивач подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення , оскільки не зазначено про його вимогу про стягнення з відповідачки судових витрат. В судове засідання сторони не з"явились. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що судом при винесенні рішення про розірвання шлюбу не зазначено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. та 200 гривень на послуги оплачені адвокату. Згідно квитанції № 193345105 від 01 грудня 2014 року позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. Згідно квитанції № 30 від 01 грудня 2014 року позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 200 гривень. Відповідно до ст..220 п.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно яко- небудь позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За таких обставин слід ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. та 200 гривень на послуги оплачені адвокату. На підставі викладеного,

Outcome: approved