Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

22 грудня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради, в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що направленням Служби у справах дітей Запорізької державної адміністрації № 90 від 23.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу № 50 -У від 29.09.2020 року був зарахований до Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради. Також позивач вказує, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.02.2020 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , а розпорядженням Приазовської РДА Запорізької області № 182 від 18.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач вказує, що довідкою Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації № 02.2-18/214 від 24.02.2020 року, директор школи є опікуном дітей, який повинен діяти в їх інтересах. Тому Комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , на користь Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] - аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідачки щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надано заяву, в якій позивач просять розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.18). В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, що підтверджується поштовим конвертами, які повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» від 03.02.2021 року та 10.02.2021 року (а.с.21,22), також належне сповіщення відповідачки здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду (а.с.20), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачем на адресу суду не подано, відзив, заперечення на позов не надано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 жовтня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Маківської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 01, та яке видано повторно 21 травня 2019 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де вказано, що [INFO] в селі Маківка Приазовського району Запорізької області народився [PERSON] , в графі батько вказаний « [PERSON] », а в графі мати вказана « [PERSON] », копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.02.2020 року позов Служби у справах дітей Василівської районної держадміністрації Запорізької області - задоволено. Позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Передано малолітнього [PERSON] , [INFO] на опікування Органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації Запорізької області. Дане рішення суду набрало законної сили - 07.08.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.23-26) Відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради за вих. № 02-1743 від 16.12.2020 року, [PERSON] , [INFO] , навчається в 1-му класі та перебуває на повному державному забезпеченні в Комунальному закладі «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради, та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 2а). Як вбачається з розпорядження Приазовської РДА № 182 від 18.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4 зворот). Згідно направлення Служби у справах дітей Запорізької державної адміністрації № 90 від 23.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] направляється до Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 5 ). Згідно наказу № 50-У від 29.09.2020 року [PERSON] , [INFO] був зарахований до Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 3). Відповідно до довідки № 476/06 від 20.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Маківка Приазовського району Запорізької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Відповідно витягу з наказу Запорізької обласної адміністрації № 41 від 29.10.2003 року, [PERSON] призначений на посаду директора Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5 зворот). Як вбачається зі змісту позову, на теперішній час відповідачка [PERSON] допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, тому позивач Комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст..ст.198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до приписів ч.1 ст.183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ч.1 ст.179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем Комунальним закладом «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи ті обставини, що відповідачка є фізично здоровою та працездатною особою, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні не доведено, тому суд вважає, що відповідачка на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на одну дитину, а саме в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Та приймаючи до уваги ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання неповнолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення неповнолітньої дитини між сторонами не досягнуто, малолітній [PERSON] на теперішній час перебуває на повному державному забезпечені, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем Комунальним закладом «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради позов задовольнити частково та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Комунального закладу «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] - аліменти саме в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходів) відповідачки щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з 22 грудня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про спроможність відповідачки [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] саме в розмірі 1/2 частини свого заробітку (доходу), про що у прохальній частині позову зазначає позивач. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2021 року становить 908 грн., оскільки позивач Комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат» Запорізької обласної ради по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial