Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . У вказаній\~квартирі,\~окрім нього\~та його\~доньки \~ [PERSON] ,\~зареєстрований відповідач\~(онук)\~ [PERSON] . У лютому 2016 року виїхав за кордон спочатку до Туреччини, а потім д Сирії за власним бажанням зі своїм батьком [PERSON] , громадянином Сирійської Арабської республіки без наміру повернення в Україну. Відповідач в квартирі не проживає з 2016 року. Оскільки відповідач у вказаній квартирі не проживає, у нього виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, крім того, позбавляє його права на отримання житлової субсидії. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився повторно, причин неявки не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 січня 2001 року Управлінням житлового господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 7). У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстровані його донька [PERSON] та відповідач (онук) [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому відповідачу [PERSON] , який є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном разом з іншими співвласниками. У здійсненні свого права власності відповідач не може бути обмежений незалежно від того проживає він у квартирі, співвласником якої є, чи ні. Як передбачено ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] має правовий статус співвласника квартири, а не члена сімї власника. Тому він не може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з не проживанням у ньому понад один рік. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що [PERSON] понад три роки за адресою вказаної квартири не проживає, речей не зберігає. Але, враховуючи, що відповідач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , він не може бути визнаний таким, що втратив право користування належним йому на праві спільної сумісної власності житлом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] в задоволенні позову.

Outcome: dismissed