Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

10.06.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна (а.с.3-4), мотивуючи свої вимоги наступним. 09.05.1981 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою, від якого мають двох дорослих дітей. Впродовж останнього часу проживає у своєї матері в с. Кархівці Чернігівського району. У період шлюбу ними було придбано кооперативну двокімнатну квартиру загальною площею 50 кв.м у [ADDRESS], власником якої є він відповідно до свідоцтва на право власності. Ринкова вартість квартири складає 167812 грн. Посилаючись Конституцію України, ст.ст. 105, 110, 117 та 57, 60, 69, 72 СК України, просив: шлюб з [PERSON] розірвати; здійснити поділ квартири [ADDRESS], виділивши кожному по 1/2 її частині; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у розмірі 960,80 грн. В судовому засіданні позивач позов(а.с.3-4) підтримав та пояснив, що він є власником спірної квартири згідно свідоцтва про право власності від 11.11.2011 р. Відповідачка позов визнала частково: згодна тільки на розірвання шлюбу, прізвище залишити «[PERSON]» та на даний час вона взагалі не згодна на будь-який поділ квартири. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 09.05.1981 р. В період шлюбу - у 1988 р. сторонами була придбана двокімнатна квартира [ADDRESS], ринкова вартість якої згідно висновку КП «ЧМБТІ» від 12.05.2014 р. складає 167812 грн.(а.с.11). Відповідно до довідки КП „ЧМБТІ" від 13.05.2014 р. право власності на вказану квартиру відповідно до свідоцтва про право власності від 11.11.2011 р. зареєстровано за позивачем - [PERSON].(а.с.12,13). Суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін. Не підлягає задоволенню позов в частині поділу майна, з виділенням кожному по 1/2 її частині, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом, зокрема, своїх порушених прав, але: [PERSON] не порушує право власності позивача стосовно спірної квартири; позивач є власником квартири в цілому згідно правовстановлюючого документу на квартиру; суду не надано допустимих доказів про можливість поділу квартири, з виділенням кожній стороні по 1/2 її частині - фактично заявлено про реальний поділ квартири; не заявлені позовні вимоги про визнання права власності на певні частини цієї квартири за сторонами. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 243,60 грн. судового збору(а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1678,12 грн., які він сплатив за позовну вимогу про поділ майна(а.с.2). Необхідно повернути [PERSON] зайво сплачений ним судовий збір у розмірі 839,06 грн., оскільки згідно вимог ч. 1 ч. 2 ст. 7 ЦПК України, зокрема, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми(167812:2=83906; 1% від 83906 становить 839,06; 1678,12-839,06=839,06). Не підлягають відшкодуванню позивачу судові витрати у розмірі 839,06 грн. за позовну вимогу про поділ майна, оскільки відмовляється в задоволенню позову в цій частині позовних вимог. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: partial