Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що її матері [PERSON] на підставі рішення місцевого суду Нікопольського району Дніпропетровської області від 09 січня 2003 року належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та 313 м.кв. земельної ділянки, розташованої за тією же адресою. [INFO] її мати померла і після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Батько позивачки повідомив, що отримав юридичну консультацію, згідно з якою він може прийняти спадщину в порядку спадкування за законом, тому вона вирішила, що не буде подавати заяву про прийняття спадщини. 28 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, лише в січні 2021 року йому було повідомлено в усній формі, що він не є спадкоємцем за законом, згідно зі ст.1261 ЦК України. Лише в 2021 року під час прибирання у будинку матері вона знайшла заповіт, яким померла все належне їй майно заповідала їй. Про наявність вищезазначеного заповіту ані вона, ані її батько не знали, оскільки [PERSON] ніколи про це не розповідала, тому вона не могла знати, що померла склала заповіт на її користь. Вона одразу звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Таким чином, вона змушена звернутися до суду та просить ухвалити рішення про надання їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] в смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, на три місяці після набрання рішенням суду законної сили. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла до суду заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.13). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду також надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.52). Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С., будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, будь-які заяви на адресу суду не надавала. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [PERSON] доводиться матір`ю [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, актовий запис № 79, складений 21 жовтня 1977 року (а.с.7-8). [PERSON] , на підставі рішення місцевого суду Нікопольського району Дніпропетровської області від 09 січня 2003 року належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , та 313 м.кв. земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою (а.с.9-11, 48). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить актовий запис № 41, складений 01 липня 2020 року виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.6, 50). За життя спадкодавиця розпорядилась належним їй майном та 24 лютого1994 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Червоногригорівської селищної ради народних депутатів, яким все майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, заповідала [PERSON] (а.с.12). 19 січня 2021 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. (а.с.39). Однак, постановою від 19 січня 2021 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.45). Як вбачається з матеріалів справи, вказаний строк для прийняття спадщини [PERSON] було пропущено з поважних причин, так як на момент смерті матері про наявність заповіту їй відомо не було, а тому вчасно до нотаріуса з заявою вона не звернулась, що, в даному випадку, дає підстави вважати, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом, згідно ст.1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі, зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності із ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийнятгя спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, суд вважає, що дані обставини пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця, тому суд визнає їх поважними і вважає доцільним надати [PERSON] додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved