Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

06 травня 2019 року позивач, [PERSON] , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом, в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Марганецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітнього [PERSON] є: матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка являється її донькою, батьком - [PERSON] , [INFO] , який являється колишнім чоловіком її доньки. З 2007 року її онук - [PERSON] проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Батьки дитини з вказаного часу, його вихованням не займаються, про дитину не піклуються, свої батьківські обов`язки не виконують, крім того, не здійснюють жодних дій, спрямованих на їх виконання, їх місце знаходження їм взагалі невідомо. Мати дитини, [PERSON] , перебуває на обліку у наркологічному диспансері. Крім того, у хлопчика хворе серце - вроджений порок серця. Дитина перенесла тяжкі операції. Весь цей час дитина потребує у постійному медичному лікуванні та піклуванні, яке батьки їй не забезпечують. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання онука - [PERSON] , [INFO] . Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/4 частини, з кожного. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, правом надання відзиву на позов не скористались, про причини неявки суд не повідомили. Заяв чи клопотань не надходило. Представник служби у справах дітей Марганецької міської ради - спеціаліст 1 категорії сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей - Москаленко А.С. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує, проти їх задоволення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначено порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866. Відповідно до п. 3 вказаного порядку, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та ; під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою BP №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Рекомендацією Rec(2006)19 Комітету Ради Європи «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками», прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов`язків. Особливу увагу слід приділяти сім`ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами. Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем; складні життєві обставини - обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров`я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте життя та брати участь у суспільному житті; тимчасовий притулок для неповнолітніх - організація тимчасового проживання, виховання, утримання безпритульних дітей, дітей, позбавлених батьківського піклування, які зазнали жорстокості, насильства та постраждали від торгівлі дітьми або з інших причин потребують соціального захисту. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON] це рідна мати відповідача по справі - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої Серія [NUMBER] ( а.с.10), та рідна бабуся неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] є: матір`ю: [PERSON] , батьком: [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 06 липня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 669 ( а.с. 8). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] , 27 листопада 2012 року уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маргнанецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 231. Прізвище дружини до державної реєстрації: [PERSON] , після державної реєстрації - [PERSON] ( а.с. 9). Як зазначає позивач, її онук - [PERSON] , з 2007 року проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьки дитини, з вказаного часу, його вихованням не займаються, про дитину не піклуються, свої батьківські обов`язки не виконують, крім того не здійснюють жодних дій, спрямованих на їх виконання, їх місце знаходження невідомо. Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, наданої управителем ОСББ "Фокіна 3, [PERSON] від 30 січня 2019 року вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) входять: [PERSON] , яка є власником житла, [PERSON] - її син, який не проживає за вказаною адресою та [PERSON] - її онук, який проживає без реєстрації, усього склад сім`ї 3 особи ( а.с 18). Довідкою, наданою головою ОСББ "Фокіна 3" від 04 лютого 2019 року підтверджується, що [PERSON] значиться зареєстрованою та проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм онуком - [PERSON] , 2005 року народження з 2007 року і по цей час ( а.с. 19). Із письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , наданих останніми на ім`я начальника служби у справах дітей - [PERSON] вбачається, що вони проживають по сусідству із [PERSON] .. Разом із [PERSON] проживає її неповнолітній онук - [PERSON] , 2005 року народження. Батьки хлопчика участі в його вихованні не приймають, матеріально його не забезпечують. Дитина весь час знаходиться під опікою бабусі ( а.с. 14,15). Із звіту Марганенцької СЗОШ № 9 від 29.01.2019 року за № 15 вбачається, що [PERSON] навчається у 8-му класі СЗОШ № 9, на бали достатнього й високого рівня з усіх предметів. Він активний на уроках, систематично та якісно виконує домашнє завдання, приймає участь у шкільних, та міських предметних олімпіадах. Дитина повністю забезпечена навчальним приладдям, має все необхідне для навчання і спортивних занять. [PERSON] активний в усіх класних та шкільних культурних і спортивних заходів, закінчив музичну школу. Має гарні стосунки з однокласниками та вчителями. Він охайний, чемний і чуйний хлопець, не має шкідливих звичок. Проживає разом із бабусею - [PERSON] , яка систематично відвідує батьківські збори, цікавиться справами онука, відгукується на прохання класного керівника про допомогу. Між хлопчиком та бабусею є взаємоповага та розуміння. ( а.с. 16). В матеріалах справи мається довідка -характеристика на [PERSON] , яка надана директором дитячої музичної школи 24 січня 2019 року, з якої вбачається, що останній у 2012 році зарахований до дитячої музичної школи м. Марганець. У 2018 році [PERSON] успішно закінчив музичну школу. Являвся постійним учасником міських, обласних та всеукраїнських фестивалів. На протязі 6 років його навчання у школі, він знаходився під постійним наглядом та опікою своєї бабусі - [PERSON] ( а.с. 17). Разом з цим, у судовому засіданні було встановлено, що хлопчик за станом здоров`я хворіє, має вроджений порок серця, потребує у постійному медичному огляді, консультаціях спеціалістів та лікуванні, переніс операції, що підтверджується: консультативними висновками національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова від 06.03.2008 року, 31.03.2009 року, 05.11.2010 року, 23 квітня 2013 року ехокардіографією Дніпропетровського обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії Дніпропетровської обласної ради від 16.08.2007 року, 26.02.2008 року, 26.05.2014 року; картою ехокардіографічного обстеження національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України від 23.04.2013 року та випискою від 22.08.2007 року; виписним епікрізом із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] від 01.11.2011 року ( а.с.26-36). Весь цей час дитина потребувала у постійному медичному огляді, проведенні консультацій, лікуванні, піклуванні про неї та догляді, яке батьки дитини, йому не забезпечили та не забезпечують. Крім зазначеного встановлено, що мати дитини - [PERSON] , перебуває на обліку у наркологічному диспансері, що підтверджується довідкою КЗ "МЦМЛ"ДОР від 21.03.2019 року ( а.с. 20). Згідно акту обстеження сім`ї [PERSON] від 03 травня 2019 року, складеного начальником служби у справах дітей - [PERSON] та спеціалістом служби у справах дітей - [PERSON] , сім`я [PERSON] складається із двох чоловік: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Родина займає 1 кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 35 кв.м. Квартира обладнана сучасною побутовою технікою. У дитини є все необхідне: спальне місце, письмовий стіл, комп`ютер, книги, чистий одяг. Санітарний стан помешкання задовільний. В холодильнику достатній запас їжі. Між бабусею та онуком є порозуміння та повага ( а.с. 25). 26 березня 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області при розгляді документів, наданих службою у справах дітей та заяви [PERSON] з проханням надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] , було прийнято рішення про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року ( а.с.21-22). Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] та громадянку [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] та громадянку [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 23-24). Враховуючи всі наведені обставини суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] та приходить до висновку, що у даній ситуації існують виключні обставини, за яких [PERSON] та [PERSON] можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] і це не буде суперечити статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1, 9 Конвенції про права дитини. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача, щодо позбавлення відповідачів батьківських прав повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням соціального захисту дитини та реалізації її прав на зростання у сімейному оточенні якнайкращих інтересів дитини, є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками по відношенню до їх дитини - [PERSON] , [INFO] . За змістом ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідачі є батьками неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] , вони зобов`язані надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідачів сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.05.2019 року і до повноліття дитини. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] , в інтересах дитини: [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Марганецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовільнити у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 гривень, по 768,40 грн. з кожного.

Outcome: approved