Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] У зв»язку з тим, що він впродовж тривалого часу хворів, був у безпорадному стані, потребував постійної допомоги, в тому числі і матеріальної, його донька [PERSON] допомоги батькові не надавала, вона постійно ним опікувалась та надавала таку допомогу. Просить надати їй право на спадкування після смерті її брата разом із спадкоємцем першої черги [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представники [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, пояснили, що відповідач не піклувалась про свого батька, хоча той впродовж тривалого часу потребував її допомоги, натомість [PERSON] впродовж тривалого часу постійно опікувалась братом, що був у безпорадному стані, надавала йому всіляку допомогу, наймала масажистів, реабілітологів, купувала продукти харчування, піклувалась про нього під час його перебування у лікарні, та надавала матеріальну допомогу. Просили задовільнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала до суду заперечення на позов, які підтримала. Вказала, що [PERSON] у безпорадному стані не перебував, матеріальної допомоги не потребував, оскільки був забезпеченою людиною, періодичні проблеми зі здоров»ям та надання у зв»язку з цим допомоги не може слугувати підставою для задоволення позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Другої Рівненської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, подав до суду зяву в якій просив справу слухати у відсутність представника. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, недоведені, а тому не підлягають до задоволення. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Відповідно до ст. 1258 ЦК право на спадкування за законом спадкоємці одержують почергово. Причому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтями 1261- 1265 ЦК передбачено п'ять черг спадкоємців за законом. Утім, закріплене законом правило черговості може бути змінено на підставі ст. 1259 ЦК. Зміна черговості одержання права на спадкування - це встановлення іншого, ніж передбачено законом, порядку закликання до спадкування спадкоємців за законом. Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Зміна черговості одержання права на спадкування - виняток із загального правила та може здійснюватися лише за наявності встановлених у законі умов. У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. Зміна черговості одержання права на спадкування у судовому порядку можлива за наявності таких обставин: - спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; - така допомога надавалася протягом тривалого часу; - безпорадний стан самого спадкодавця; - фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом. Як вбачається із матеріалів справи, а саме епікризів із лікувальних закладів, вбачається, що [PERSON] стаціонарно лікувався у ЦМЛ м. Рівне, кардіологічному відділенні № 1 з 11.08.2011 року до 23.08.2011 року з приводу ІХС, кардіосклерозу, артеріальної гіпотонії від 11.08.2011 року НК 1 ст. за діастолічним типом, хр. Панкреатиту в ст.. загострення з больовим і диспепсичним синдромом, Хр. Холециститу в ст.. загострення. Гепаторенального синдрому, жовтяниці нез»ясованого ґенезу, ДЕП судинно-метаболічного ґенезу з порушенням формули сну. Після проведеного обстеження [PERSON] виписується додому за власним бажанням. Відповідно до епікризу № 17353 [PERSON] перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні у КВ № 2 ЦМЛ м. Рівне з 07.09.2011 року по 16.09.2011 року після проведеного лікування загальний стан покращився, набряки зійшли, рекомендовано: дієта з обмеженим вживанням вуглеводів і жирів, диспансерний нагляд дільничного терапевта, гематолога, санаторно-курортне лікування. Епікриз за час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні ЦМЛ м. Рівне з 23.06.2012 року по 16.08.2012 року підтверджує, що брат спадкодавця поступив за скеруванням лікаря поліклініки № 1 з діагнозом гострий гепатит у важкому стані. Встановлено діагноз змішаний цироз печінки, некомпенсована стадія, компенсований клас Б по Чайльд-П»ю. Дисметаболічна кардіоміопатія. СН 1. Рекомендовано дієта, стіл №5 «Д» облік в лікаря-гастроентеролога. Пам»ятка по режиму та харчуванню видана на руки. Фізичні навантаження протипоказані. Фітотерапія. Відповідно до епікризу № 21211 [PERSON] знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні в КВ №2 ЦМЛ м. Рівне з 26.10.2012 року по 06.11.2012 року. Поступив зі скаргами на набряки на нижніх кінцівках, зниження діурезу, загальну кволість, сухість в ротовій порожнині. Із анамнезу захворювання вбачається, що [PERSON] хворіє ІХС на протязі 10 років, періодично в амбулаторних умовах приймає лікування. Біля місяця назад була втрата свідомості з приводу чого знаходився на стаціонарному лікуванні в КВ №2, виписаний з покращенням. Після проведеного лікування загальний стан покращився, набряки зійшли, рекомендована дієта з обмеженим вживанням кухонної солі і гострих страв, диспансерний нагляд дільничого терапевта та гастроентеролога. Епікризом № 338 стверджується знаходження на стаціонарному лікуванні в пульмонологічному відділенні РОДТ з 09.03.2013 року по 20.03.2013 року з діагнозом негоспітальна правобічна пневмонія, середнього стану важкості, інтоксикаційний синдром, ЛН-О, цироз печінки портальна гіпертензія, хр. панкреатит. Виписаний зі стаціонару в задовільному стані. Рекомендовано нагляд дільничого терапевта, гематолога, не переохолоджуватись, прийом відхаркуючих засобів при необхідності. Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. Тобто вказаним епікризами стверджується лише періодичне лікування [PERSON], жодним із них не рекомендовано стороннього догляду, не вказано, що [PERSON] не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду та піклування. Свідок [PERSON] ствердила, що [PERSON] ніколи не перебував у безпорадному стані, у 2013 році 60-річчя [PERSON] святкував у розважальному закладі, в травні 2013 року вони з ним їздили на відпочинок закордон. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] вказала, що у безпорадному стані його ніколи не бачила, одного разу бачила з паличкою, він повідомив, що йому важко ходити, проте скарг на здоров»я від нього не надходило, в інвалідному візку чи пересування з допомогою інших осіб [PERSON] вона не бачила. У 2013 році [PERSON] запросив свідка додому та повідомив, що хоче роботи ремонт у квартирі. Відповідно до довідки № 9-331100/1833 від 08 липня 2014 року АТ «Банк «Фінанси та кредит» на ім.»я [PERSON] укладений депозитний договір в іноземній валюті із залишком коштів на рахунку в сумі 1554,55 доларів США та 127,36 доларів США , депозитний договір в іноземній валюті із залишком коштів на рахунку в сумі 1950,00 євро та 152,17 Євро, окрім того відкритий картковий рахунок в гривні із залишком коштів 3,53 грн. Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 03.11.2014 року № 12-25/3496 та виписки по рахунку [PERSON] в період його лікування з 23 червня по 16 серпня та з 26 жовтня по 06 листопада 2012 року, з 09 по 20 березня 2013 року ним було знято з власного рахунку 38679 грн. Як вбачається із цих виписок, гроші [PERSON] знімав зі своїх рахунків особисто, оскільки, як пояснила позивач вона не мала доступу до його карток, навіть коли перебував у лікарні: 26 червня 2012 року - 8000 гривень, 6 та 9 липня 2012 року в загальній сумі 2474 гривні, після виписки з лікарні 18 вересня 2012 року з пенсійного рахунку зняв 6000 гривень та 08 жовтня 2012 року ще 7000 гривень, був спроможний це зробити одразу на другий день після виписки з лікарні 07.11.2012 року в сумі 4600 гривень та 21.03.2013 року - 4000 гривень. Як пояснили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] брат позивача був забезпеченою людиною, купував нові меблі, сантехніку, побутову техніку, їздив відпочивати за кордон та на море в Крим. Надані [PERSON] в судовому засіданні копії квитанцій, не можуть бути взяті судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки лише 7 із них підтверджують їх проплату позивачкою на загальну суму 398,14 грн.: 2 чеки у серпні 2012 року, 3 чеки у вересні 2012 року та по одному у жовтні та листопаді 2012 року. Решта чеків на суму 6810,37 грн. не містять підтвердження про їх оплату конкретною особою. Відомості про матеріальну допомогу, що надавалась позивачем брату і підтверджена нею чеками із аптечних установ у сукупності з іншими доказами, зокрема показами свідків та відомостями із банківських установ про наявність у спадкодавця рахунків в іноземній валюті, а також пенсії в розмірі близько 4000 гривень не може трактуватись судом як матеріальне забезпечення [PERSON] позивачем з огляду також на те, що останній такої допомоги не потребував. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Надаючи оцінку усім зібраним по справі доказам у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно періодично надавала допомогу по господарству та турбувалася про свого брата, вказане і підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проте вказана допомога носила не систематичний характер. Окрім того жодним доказом не підтверджена і безпорадність стану спадкодавця. Усі хвороби, зазначені у виписних епікризах не свідчать про про безпорадність його стану та, на думку суду, супроводжуються віковими показниками, оскільки [PERSON] самостійно рухався, міг себе обслуговувати. Не доведено позивачем і факту матеріального утримання брата, з огляду на його можливість самостійно себе забезпечувати, а отже сукупності підстав, передбачених ч.2 ст.1259 ЦК України, які б давали [PERSON] право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, суд не вбачає.

Outcome: dismissed