Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання часток та визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить встановити розмір часток співвласників у майні, що є спільною сумісною власністю, а саме: квартири [ADDRESS], наступним чином - [PERSON]-1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина та [PERSON] - 1/4 частина. Крім того просить визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаної квартири в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] В обґрунтування позовної заяви вказала, що після смерті матері [PERSON], звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме - на квартиру [ADDRESS] Зазначила, що після смерті матері її батько [PERSON] не надає доступу до квартири та до вказаних документів, а тому на підставі ст. ст. 321, 328, 392, 1268, 1218 ЦК України, просить вирішити спір у судовому порядку. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2018 р. відкрито провадження у цивільній справі. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання, відзив не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки наявні всі умови передбачені ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] право власності яких зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 вересня 2017 р. (а. с. 6). Частки кожного з співвласників є рівними. [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 16 грудня 2017 р. (а. с. 7). Після смерті матері позивача відкрилась спадщина. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) (а. с. 8 ). Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] за матеріалами спадкової справи, не встановлено. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 225/0231 від 14 лютого 2018 р. вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] р. матері [PERSON], у зв'язку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. (а. с. 11). З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку саме на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на підставі відповідного чинного свідоцтва про право власності. В силу ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. (ч.1 ст. 369 ЦК України). Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи зміст заявленої позивачем позовної вимоги суд вбачає за можливе визначити кожному із співвласників спільної квартири №120 по пров. 2-му Чехова, 16 в місті Житомирі частку у розмірі 1/4 її частини, оскільки останнє набуте в результаті їх спільної праці та за їх спільні грошові кошти як членів сім'ї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved