Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

01.06.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги мотивував тим, що на даний час вони проживають окремо, у шлюбі перебувають лише формально, шлюбно-сімейних відносин не підтримують і не спілкуються, спільного господарства не ведуть, тому що у них різні погляди на життя та відношення до сімейних обов`язків. Вказав, що шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає у добровільному порядку розірвати шлюб, тому змушений звернутися до суду. 09.06.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 19.08.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду повторно не прибула, про час та місце судового розгляду повідомлена, відзиву на позов не подала. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 19 січня 2021 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Централно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.4/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд прийшов до висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved