Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

01 вересня 2021 року Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалив рішення, яким позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 19606, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд»» заборгованості за кредитним договором 53894 від 15.05.2012 року, в розмірі 23 446 грн. 41 коп. Також ухвалено стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд»» на користь [PERSON] у справі по сплаті судових зборів в розмірі 1362,00 грн. 25.08.2021 позивач [PERSON] , в особі представника позивача за договором адвоката Неговської Ірини Володимирівнинадіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по вищевказані цивільній справі, в якій просять стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд»» на його користь витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 27.08.2021 року суд за заявою представника позивача за договором адвоката Неговської І.В. на підставі ст. 270 ЦПК України призначив розгляд справи про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №585/1150/21. Позивач та його представник до суду не з"явилися, у заяві до суду просили провести розгляд заяви без їх участі, судові вимоги підтримують у повному обсязі та просять ухвалити додаткове рішення. Інші сорони по справі до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв до суду не надходило. Враховуючи положення ч.4 ст. 270 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та її пердставника. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просить стягнути з відповідача 6000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги. До позовної заяви позивачем додані договір № 0704 про надання правничої правової допомоги від 04.04.2021 року; розмір та порядок оплати праці адвоката від 04.04.2021; акт № 1 здачі-приймання виконаних правових послуг за договором надання правової допомоги від 20.08.2021 року; квитанцію №01/20.08.2021 від 20.08.2021 року про сплату 6000 грн. по договору про надання правничої допомоги № 0704 від 04.04.2021 року. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються відповідача. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3,4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 01 вересня 2021 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, принципу розумності та справедливості, а також те, що відповідач не спростував розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а отже не заперечував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved