overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 22.08.2009 року, шлюб був зареєстрований у відділом реєстрації актів цивільного стану Кам"янського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №55. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 22.08.2009 року, шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис № 55. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до розписки від 06 травня 2014 року відповідач [PERSON] зобов"язався до 14 травня 2014 року повернути йому взяті в борг 30000 гривень, а до 20 травня 2014 року зобов"язався повернути 8000 доларів США за роботи виконані ним у церкві та 2000 доларів США, як штрафну санкцію за несвоєчасну оплату виконаних робіт. В зазначені строки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і обіцяні гроші в сумі 30000 гривень та 10000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2014 року становить 152000 гривень не повернув. Тому просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 182000 гривень та 1820 гривень витрат по оплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 06 травня 2014 року (а.с.5) відповідач [PERSON] зобов"язався до 14 травня 2014 року повернути позивачу взяті в борг 30000 гривень, а до 20 травня 2014 року зобов"язався повернути йому 8000 доларів США за роботи проведені в церкві та бонус у розмірі 2000 доларів США. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1820 гривень витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від його належного утримання. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка підтримала, просила стягувати з відповідача щомісячно по ? частині його доходів, пояснивши, що від шлюбу з відповідачем мають сина, 2008 року народження, який утримується нею, а відповідач регулярної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має певні доходи. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що він утримує свою дитину шляхом надання коштів та одягу. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обов'язки матері, батька і дитини, оскільки від їх шлюбу вони мають сина [PERSON], 2008 року народження, який перебуває на утриманні позивачки / а.с. 2, 3, 4 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, а тому спроможний утримувати свою малолітню дитину. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення судових витрат на оплату правової допомоги адвоката, не ґрунтуються на положеннях ст. ст. 1, 2, 3 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", за якими оплата правової допомоги адвоката пов'язується з його участю у судових засіданнях. Оскільки адвокат не приймав участі у розгляді цієї справи, правова допомога позивачці до компенсації не підлягає. Приймаючи до уваги викладені обставини, заявлений позов підлягає до часткового задоволення, а рішення про стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання, зважаючи на майновий стан позивачки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 23.05.2013 року укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-16001-230513 ТОВ "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» з відповідачем [PERSON] Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000, 00 грн., останній скористався Кредитною лінією, однак в порушення умов Кредитної угоди у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 24.07.2014 року за відповідачем по укладеній з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» Кредитній угоді від 23.05.2013 року по заяві № 002-16001-230513 рахується заборгованість на загальну суму 20648, 50 грн. Позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20648, 50 грн., сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ « Комерційний Банк «Дельта») з [PERSON] уклав кредитний договір № 002-16001-230513 від 23.05.2013 (а.с.3-6). Станом на 24.07.2014р. заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить: тіло кредиту - 10473, 50 грн., прострочене тіло кредиту - 4500, 00 грн., заборгованість за комісіями - 5675, 00 грн. Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України "боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання". Відповідно до ст. 1054 ч.2, ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Оскільки відповідачка неналежним чином виконувала зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає стягнути з неї на користь позивача заборгованість в сумі 20648, 50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 травня 1998 року у відділі РАГС м.Рівне, актовий запис №389. В обгрунтування позовних вимог вказував,що 08 травня 1998 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Однак спільне життя в них не склалося,шлюб існує формально,спільного господарства вони не ведуть. ВІд подружнього життя дітей не має. Покликаючись на те, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився,від нього та його представника [PERSON] поступила заява про розгляд справи у їхню відсутність,позов підтримують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача,суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, 08 травня 1998 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] у відділі РАГС м.Рівне укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 389. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів позивача сімя розпалася, сімейно-шлюбні стосунки між ним та [PERSON] припинені і відновлювати вони наміру не мають. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб з [PERSON], оскільки не досягла шлюбного віку. В заяві вказувала, що реєстрація шлюбу необхідна, так як вони люблять один одного, мають намір створити сім'ю, вона вагітна. Батьки не заперечують проти їхнього шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала,просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] вказав, що має намір створити сім"ю із [PERSON] Просить надати право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON],яка є матір"ю заявниці,не заперечує проти реєстрації шлюбу своєї доньки. Представник відділу РАЦС Рівненського міського управління юстиції в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сукупністю досліджених доказів підтверджується, що [PERSON],[INFO], перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON],[INFO], при цьому знаходять любов і взаєморозуміння, бажають створити сім'ю. З довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги "Ювілейний" №806 вбачається,що [PERSON] перебуває на обліку по вагітності. Заявниця не перебуває в родинних стосунках з [PERSON], взаємно освідомлені про стан фізичного і психічного здоров'я. Право заявниці на шлюб з [PERSON] ніким не оспорюється. Таким чином надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідає інтересам заявниці. Встановлені обставини, у відповідності до ч.2 ст.23 СК України, є підставою до задоволення заяви. На підставі викладеного ч. 2 ст. 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачкою припинені з жовтня 2012 року і на примирення він не погоджується. Відповідачка [PERSON] заявлений позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Від давання пояснень фактично відмовилася. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02 серпня 1987 року у Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 2 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Спільно, однією сім'єю, сторони не проживають. В даний час сімейних відносин не підтримують, проживають окремо. На примирення не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Відповідачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України. При подачі позову в суд позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" / а.с. 4,5 /. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 грудня 2003 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції, актовий запис № 486. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], яка народилася [INFO]. Дочка мешкає з позивачем. Протягом подружнього життя сторони часто сварилися з причини цілковитої психологічної несумісності характерів, яка з часом поглиблювалась і привела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Збереження сім'ї неможливо. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Спільне життя стало неможливим. Примирення неможливе. Позивач надала заяву про розгляд справи у заочному порядку у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 2003 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від подружніх стосунків мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Донька мешкає з позивачем. (а.с.11,12). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з листопада 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим будинком за №5 по вул. Богача в с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, який належить їй на праві власності. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [PERSON] перебуває у шлюбі з її сином [PERSON], і зі згоди позивача була зареєстрована у належному їй на праві власності житловому будинку. Проте з червня 2015 року відповідач у вказаному будинку не проживає без поважних причин, а має інше постійне місце проживання. В судовому засіданні позивач і її представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Позивач пояснила, що у будинку, який вона побудувала, проживали вона, її син, з 2002 року невістка - [PERSON] та онуки. Однак у червні 2015 року відповідач покинула її сина і з того часу в будинку не проживає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що літом 2015 року вона змінила постійне місце проживання і на даний час проживає в [INFO], так як вона з чоловіком, який є сином позивача, припинили спільне проживання, хоча шлюб між ними не розірваний. В той же час вона хоче бути зареєстрованою за місцем проживання позивача, так як отримує соціальну допомогу на неповнолітню дитину. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] до червня 2015 року проживала в належному [PERSON] на праві власності жилому будинку №5 по вул. Богача в с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, як члени сім'ї позивача. У червні 2015 року відповідач змінила постійне місце проживання та постійно проживає в [INFO]. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 20.06.1991 (а.с. 7); довідками Соколівської сільської ради Ярмолинецького району №620 від 26.09.2016 про склад сім"ї [PERSON] (а.с. 8); та №618 від 26.09.2016 про те, що [PERSON] дійсно зареєстрована по вул. [PERSON]. 5, в с. Соколівка Ярмолинецького району, але з червня 2015 року і по даний час за даною адресою не проживає (а.с. 9). Крім того, дані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] (сусідів позивача), які підтвердили, що з червня місяця 2015 року [PERSON] не проживає у будинку [PERSON], а також поясненнями позивача, допитаної як свідка. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутня без поважних причин у жилому будинку за №5 по вул. Богача в с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, який належить на праві власності [PERSON], з червня 2015 року, тобто понад один рік, а тому вона втратила право користування вказаним житлом. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21.05.2015 року з відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 210. У зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Ще до укладення шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON]. В подальшому відносини погіршились, що призвело до припинення шлюбних стосунків з відповідачем та ведення з ним спільного господарства через місяць після укладання шлюбу. Примирення неможливе. Після припинення сімейних стосунків донька залишилась проживати з позивачем. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 травня 2015 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від стосунків мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved