Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

10.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 11.03.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Братів Лісовців, 17 в с. Грушівка, Первомайського району, Миколаївської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0422 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку [PERSON] прийняв спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області, проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку для його обслуговування та у звязку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У звязку з зазначеними обставинами, нотаріус розяснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Житловий будинок по вул. Братів Лісовців, 17 в с. Грушівка, Первомайського району, Миколаївської області належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської ДНК Миколаївської області за реєстровим номером 1-2515, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Земельна ділянка за цією ж адресою належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської ДНК Миколаївської області за реєстровим номером 1-2509, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Відповідно до ст. 53 ЗУ "Про нотаріат", у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п&aво;apos;ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа." В ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про нотаріат" вказано, що довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Тобто, не можливо отримати дублікат правовстановлюючого документа, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок її смерті. Крім того, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської ДНК Миколаївської області за реєстровим номером 1-2512 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0422 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області батько Позивача не отримав державний акт на своє імя, тобто не зареєстрував право власності на зазначену ділянку про що свідчить Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Підставою виникнення права власності на землю є юридичний факт, з яким закон повязує виникнення такого права. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України до юридичних фактів, на підставі яких виникає право приватної власності на землю, належить рішення органу влади про передачу земельної ділянки громадянинові у власність. Особливістю вказаного юридичного факту є те, що за змістом він являє собою активні дії органів влади та осіб, які набувають право власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Право власності на зазначену земельну ділянку за померлим виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської ДНК Миколаївської області за реєстровим номером 1-2512, але спадкодавець, за життя, не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, хоча перешкод для реєстрації права власності у нього не було. Це право ніким не оспорювалося. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшов лист з проханням слухати справу за відсутності представника Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 11.03.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області (свідоцтво про смерть від 14.03.2017 року серія 1-ФП № 258743). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Братів Лісовців, 17 в с. Грушівка, Первомайського району, Миколаївської області та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0422 га, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Належність спадкового майна спадкодавцю підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved