Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Клінінговий Альянс» про оформлення трудових відносин, встановлення періоду роботи, зобов'язання нарахувати та сплатити податки на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановлений період, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відпускних, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, уточнених в судовому засіданні, зазначив, що 03 липня 2014 року позивач, був прийнятий на роботу в ТОВ «Клінінговий Альянс» на посаду менеджера по розвитку, де працював два роки без відпустки. 07 червня 2016 року позивач, [PERSON], пішов у чергову щорічну відпустку, терміном на 48 календарних днів, без урахування святкових днів за два роки роботи в ТОВ «Клінінговий Альянс». 27 липня 2016 року закінчилась відпустка і позивач повернувся на роботу щоб приступити до своїх обов'язків, однак кабінет в якому він працював було зачинено, а співробітники по телефону повідомили, що [PERSON] звільнено з роботи у період відпустки. В порушення прав позивача, його не було ознайомлено відповідачем з наказом про звільнення та не було проведено розрахунок при звільненні. Позивач звертався до відповідача з заявою від 27.07.2016 року, в якій просив ознайомити його з наказом про звільнення, видати копію наказу та видати трудову книжку. Однак письмової чи будь якої іншої відповіді не отримав. У зв'язку з противоправною поведінкою відповідача, позивач був змушений звернутись за юридичною допомогою до адвоката. Після звернення за юридичною допомогою, позивачу стало відомо, що відповідач, ТОВ «Клінінговий Альянс», прийняв його на роботу з 03.07.2014 року та не подав обов'язкових відомостей до Пенсійного фонду України та податкової служби і таким чином ухилявся від сплати податків і страхових відрахувань на пенсійне забезпечення. Позивач посилався на норми трудового права, які порушені відповідачем. З приводу порушення прав відповідачем, позивач просив суд встановити період роботи з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік та зобов'язати ТОВ «Клінінговий Альянс» оформити з ним трудові відносини за встановлений період, стягнути заробітну плату за період праці з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичної особи та сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік, на посаді менеджера по розвитку в ТОВ «Клінінговий Альянс», стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27 липня 2016 року по день поновлення та відпускні за період праці з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік, та відшкодувати моральну шкоду у сумі 10 000 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.03.2017 року за заявою позивача залишено без розгляду позовні вимоги в частині позову до ТОВ «Клінінговий Альянс» про поновлення [PERSON] (ід. Код [NUMBER]), на посаді менеджера по розвитку в ТОВ «Кліннінговий Альянс», (ЄДРПОУ 38848504) з 27.07.2016 року, з допуском негайного виконання рішення суду в частині поновлення та про стягнення з ТОВ «Кліннінговий Альянс», (ЄДРПОУ 38848504) на користь [PERSON] (ід. Код [NUMBER]), середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27.07.2016 року по день поновлення (умовно по 15.02.2016 рік) в сумі 33177 грн. та відпускні за період праці з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік, в сумі 5337 грн. У судове засідання від 27.03.2017 року представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі (вхід № 13145 від 27.03.2017 року). В попередніх судових засіданнях позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Клінінговий Альянс», в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2013 року було проведено державну реєстрацію ТОВ «Клінінговий Альянс». Згідно детальної інформації про юридичну особу видом діяльності відповідача зазначено «Загальне прибирання будинків», «Інша діяльність із прибирання будинків і промислових підприємств». Згідно довідки № 20140704-1 від 04.07.2014 року ТОВ «Клінінговий Альянс» за підписом директора товариства [PERSON], виданої позивачу для зняття його з обліку, як безробітної особи, для передачі до Одеського міського центру занятості, [PERSON] прийнятий на роботу на посаду «Менеджера з розвитку» ТОВ «Клінінговий Альянс» з 03.07.2014 року (а.с. 17 ) Наказом ПК № 1530131114000018 від 07.07.2014 року [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору. Відповідно до ст. 24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Період праці позивача, [PERSON] в ТОВ «Клінінговий Альянс» з 03.07.2014 року по 27.07.2016 року, в судовому засіданні підтверджується свідченнями свідків [PERSON] і [PERSON], які суду пояснили, що [PERSON] фактично працював в ТОВ «Клінінговий Альянс» до липня місяця 2016 року на посаді головного менеджера компанії та здійснював управлінські та господарсько-розпорядчі функції (видавав товарно-матеріальні цінності, давав доручення іншим працівникам). Згідно відповіді № 493 від 11.11.2016 рік з Одеського академічного театру музичної комедії ім. М. Водяного на адвокатський запит № А-17-16 від 31.10.2016 року [PERSON] виконував службові обов'язки за дорученням № ОД 20160128-1 від 28.01.2016 року, виданим генеральним директором ТОВ «Клінінговий Альянс» [PERSON], за яким [PERSON] був особисто присутній 28.01.2016 року о 15.00 год в КУ «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» на процедурі розкриття цінових пропозицій (предмет закупівлі ДК 016:2010 код 81.21.10 - послуги щодо загального очищування будівель), що зафіксовано особистим підписом [PERSON] в протоколі розкриття цінових пропозицій, (а.с. 70) До відповіді додана засвідчена копія доручення № ОД 20160128-1 від 28.01.2016 року, видана Генеральним директором ТОВ «Клінінговий Альянс» [PERSON], з якої вбачається, що керівник ТОВ «Клінінговий Альянс» довіряє керівнику Відділу розвитку ТОВ «Клінінговий Альянс» [PERSON] вчиняти дії пов'язані з виконанням своїх службових обов'язків, (а.с. 13). Підпунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року №9 (з наступними змінами) „Про практику розгляду судами трудових спорів" судам роз'яснено, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. 09.11.2016 року ухвалою суду було витребувано у відповідача ТОВ «Клінінговий Альянс» копії документів, що підтверджують реєстрацію юридичної особи, копію журналу реєстрації наказів за 2014-2016 роки, встановлений розклад роботи та штатний розклад працівників з встановленими окладами в ТОВ «Клінінговий Альянс». Однак відповідач не виконав умови ухвали та не надав необхідні документи. В силу вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки [PERSON] фактично було допущено до виконання трудових обов'язків у ТОВ «Клінінговий Альянс» з відома керівництва підприємства та він працював на підприємстві до дня закінчення його відпустки, тому суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача оформити з позивачем трудові відносини за період з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік. Відповідно до приписів ч.6 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконав роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. В матеріалах справи відсутні відомості про проведення розрахунку з [PERSON] по заробітній платі за період з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У судовому засіданні від 16.01.2017 р. позивач [PERSON] зазначив, що після щорічної відпустки, яка була узгоджена з керівником ТОВ «Клінінговий Альянс» [PERSON], 27.07.2016 року він вийшов на роботу та потрапити до робочого кабінету не зміг, того ж дня від інших працівників він дізнався, що керівництвом ТОВ прийнято рішення про його звільнили з роботи. З наказом про звільнення його не ознайомили до теперішнього часу. Також не було виплачено відпускні, не проведено розрахунок по заробітній платі за період з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік та не здійснено відповідні утримання податків з його заробітної плати. Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК -5 виданої Суворовським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України в м. Одесі від 02.08.2016 року, застрахованій особі [PERSON], страхові в внески з боку ТОВ «Клінінговий Альянс» не здійснювались (а.с. 25-27). Виходячи з наявних письмових доказів та застосовуючи загально доступні відомості стосовно середньомісячної номінальної заробітної плати за видом економічної діяльності у період з 2014 по 2016 рік, Головного управляння статистики в Одеській області, суд погоджується з розрахунком заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати за період праці без оформлення, зробленим позивачем. Заробітна плата, за період фактичного виконання роботи з 03.07.2014 року по 31.12.2014 рік складає 16332 грн., з 01.01.2015 року по 31.12.2015 рік складає 35836 грн., з 01.01.2016 року по 07.06.2016 рік складає 23264 грн., а разом за період з 03.07.2014 року по 07.06.2016 рік, складає 75432 (сімдесят п'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн. В матеріалах справи відсутні будь - які дані про звільнення [PERSON] з займаної посади «Менеджера з розвитку» ТОВ «Клінінговий Альянс» у період з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік. Відповідно до ч.1-3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В абзаці 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, судам роз'ясненого, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є, відповідно, обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались трудові відносини на підставі трудового договору, який був укладений з 03.07.2014 року на невизначений термін та [PERSON] працював на посаді «Менеджера з розвитку» ТОВ «Клінінговий Альянс» у період з 03.07.2014 року по 27.07.2016 рік, а тому у роботодавця виник обов'язок по нарахуванні і виплаті йому заробітної плати. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з ТОВ «Клінінговий Альянс» на користь [PERSON] суд виходив з наступного. В силу вимог ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Порушення законних прав призвело до моральних переживань позивача, було порушено його нормальний ритм життя та відносини з оточуючими, він змушений буі відволікатися від нормального роду занять. З врахуванням цього, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог [PERSON], відповідно до ст.ст.80, 88 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» був звільнений при подачі позову та апеляційної скарги, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial