Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що її дівоче прізвище [PERSON]. 08.09.1979 року вона вийшла заміж і змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка. На час шлюбу вона навчалася в Херсонському міському технічному училищі №2 і після навчання отримала диплом, який був виписаний на її дівоче прізвище [PERSON] Звернувшись до Відділення Пенсійного фонду України в Бериславському районі для оформлення пенсії їй було відмовлено, у зв'язку з невірним зазначенням прізвища в Дипломі [NUMBER] про закінчення Херсонського міського технічного училища №2 виданого 16 липня 1981 року, а саме замість [PERSON] записано [PERSON], на російській мові замість [PERSON] записано [PERSON] Заявник в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала з підстав викладених у заяві. Представник Відділення Пенсійного фонду України в Бериславському районі в судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду проти задоволення заяви не заперечував, просив справу розглянути у відсутність їх представника. Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] ([PERSON]) народилася [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5). Після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 6). 16 липня 1981 року заявниця закінчила Херсонське міське технічне училище №2 про що було виданого Диплом [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.7). Судом оглянуто Диплом [NUMBER] про закінчення Херсонського міського технічного училища №2 виданого 16 липня 1981 року на ім'я [PERSON] (а.с. 7), в якому на українській мові замість прізвища „[PERSON]" помилково було записано [PERSON], на російській мові - [PERSON] замість правильного [PERSON] Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту, Диплому [NUMBER] про закінчення Херсонського міського технічного училища №2 виданого 16 липня 1981 року належить [PERSON] Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним пов'язано оформлення та отримання пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved