Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини, визначити частки у праві спільної сумісної власності, та визнати право власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності їй та її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1997 року. [INFO] року мати померла і після її смерті відкрилась спадщина на частку зазначеної квартири. За оформленням свого права на спадщину своєчасно вона не звернулась, так як вважала, що оскільки мати на день смерті проживала разом з нею, та була зареєстрована в цій квартирі, то вона в будь-який час може звернутися до нотаріуса. Але пройшов час і вона не має можливості отримати свідоцтво на прийняття спадщини, тому що втрачений оригінал свідоцтва про право власності на житло, є тільки копія. Вона ж фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті проживала разом зі спадкоємцем, до теперішнього часу проживає в квартирі, сплачує комунальні послуги, підтримує в належному стані. Просила визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю, визначити кожному по ? частці в спільному майні, та визнати право власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і суду пояснила, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] [PERSON] з 1974 року. В зв»язку з тим, що її мати [PERSON] дуже хворіла, вона перевезла її до себе і прописала. На той час позивач оформлювала документи на приватизацію житла і мати також прийняла участь в приватизації спірної квартири. Всі документи були передані в Комісію з приватизації ВО « Макіїввугілля», але до отримання свідоцтва про право власності на це житло [PERSON] [INFO] року померла. Тому коли 29.07.1997 року видавалось свідоцтво про право власності на житло, мати позивачки була в ньому зазначена, хоча на той час її не було серед живих. Заявлений позов просила задовольнити. Представник відповідача в особі Макіївської міської ради в судове засідання не з»явився, просив розглянути справу без його участі, покладається на розсуд суду Представник ДП « Макіїввугілля» також в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності. В своєму письмовому клопотанні зазначив, що позов не визнає, тому що Наказом Міністерства вугільної промисловості України № 448 від 13.098.1996 року була створена Державна холдингова компанія « Макіїввугілля», до складу якої житлові-комунальні господарства не увійшли. З 1996 року об»єкти соціальної інфраструктури підприємств, які належали до сфери управління Мінвуглепромув тому числі і Комісія з приватизації житла ВО « Макіїввугілля» були ліквідовані, тому всі документи, пов»язані з приватизацією та діяльністю цієї комісії відсутні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з п. 4 та 1 6 (в редакції від 16.03.2003 р.) положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 р., а згідно із п.5 правила книги №6 застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство. В судовому засіданні встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1997 року № 459 III, видане комісією з приватизації житлового фонду ВО " Макіїввугілля», та зареєстроване в КП « БТІ м. Макіївка», що підтверджено відповідною копією та листом КУ « Макіївський міський архів» від 25.11.2013 року. В домовій книзі на зазначену квартиру є штамп КП « БТІ» про реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] та [PERSON] 10.10.1997 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року, про що відділом РАГСУ Совєтського району м. Макіївки зроблено відповідний актовий запис 02.07.1997 року за № 572. Факт родинних стосунків між [PERSON]/ до реєстрації шлюбу 11.06.1963 року - [PERSON]/, та [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження., згідно якого [PERSON] народилась [INFO] року її батьками зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали люб 30.08.1941 року, прізвище після реєстрації - [PERSON]. Згідно вимог ст.. 368 ЦК України в редакції 2004 року спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно вимог ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, виходячи з вищезазначених норм закону квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і належить їм в рівних частках, а саме по ? частці кожному. Згідно зі статтею 524 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року) спадкування здійснюється за законом або заповітом. Спадкування за законом має місце тоді та якщо, воно не змінено заповітом. Згідно з правилами статті 525 Цивільного кодексу України (в редакції від 18 липня 1963 року) часом відкриття спадщини слід вважати день смерті спадкодавця, зазначений у свідоцтві про смерть, що виданий відповідним державним органом реєстрації актів громадянського стану. На момент смерті спадкодавця, тобто станом на [INFO] року юридичну силу мав Цивільний кодекс України в редакції від 18 липня 1963 року з відповідними змінами та доповненнями, спірні правовідносини виникли та закінчились (так як спадщина була прийнята) до 01 січня 2004 року, а тому спадкування повинно здійснюватися за правилами, встановленими саме цим кодексом. Аналогічне роз'яснення міститься в пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до вимог ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або якщо подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути виконані протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], житловою площею 30,90кв.м.. Спадкоємцем першої черги за законом являється [PERSON], яка протягом шести місяців не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Між тим, вона проживає та зареєстрована в спірній квартирі з 1974 року по теперішній час, її мати на момент смерті також проживала та була зареєстрована в цій квартирі, що підтверджено довідкою КП « Управляюча компанія Лідер»., позивач несе всі витрати по утриманню квартири. За таких обставин суд приходить до висновку про встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON], що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, вона фактично прийняла спадщину то згідно зі ст. 328 ЦК України за нею можливо визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved