Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO], батьком малолітнього [PERSON], [INFO], внесення відповідних змін до актового запису про народження. Ухвалою суду від 05.10.2016 дану справу прийнято до провадження суддею Наумовою О.С. у зв'язку із виходом у відставку судді [PERSON] В обґрунтування позову позивачі зазначили, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 10.04.2012 з метою отримання [PERSON] реєстрації місця проживання в Україні та в подальшому громадянства України. Проте вони фактично ніколи у шлюбних відносинах не перебували, разом не проживали, не мали наміру створити сім'ю. Після укладення цього шлюбу [PERSON] з [PERSON] не підтримували стосунки, останній раз вона його бачила ще у вересні 2012 року за місцем своєї реєстрації. Водночас, вона проживає однією сім'єю як жінка та чоловік із [PERSON] з листопада 2013 року. У них народилась дитина, якого було зареєстровано як [INFO]. Батьком дитини вказано [PERSON], так як на момент народження шлюб із [PERSON] розірвано не було. Тому органом реєстрації акті цивільного стану відмовлено у записі батьком [PERSON] [PERSON], [INFO] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON] Але порушується право позивача на батьківство, а також права дитини, в зв'язку з чим позивачі звернулися до суду із даним позовом. Також зазначають, що на час реєстрації дитини [PERSON] рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2012 по справі № 401/911/12-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Однак органу реєстрації про цей факт не було відомо, що підтверджується відповіддю Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 25.12.2015. [PERSON] зверталася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визнання шлюбу фіктивним та визнання батьківським, однак позовну заяву повернуто позивачу, в зв'язку з недоплатою судового збору. У той же час ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська суду від 16.03.2016 відмовлено у заяві про перегляд рішення про розірвання шлюбу, що виключило можливість подання позову про визнання шлюбу фіктивним. Тому позивачі звернулись із даним позовом про визнання батьківства. Вказують, що відповідно, до ст. 129 СК України до вимог про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. [PERSON] та [PERSON] звернулись із зазначеним позовом до Амур-Нижньодніпровського районного суду 09.12.2015 (тобто у межах строку позовної давності), однак 25.01.2016 позивачем отримано ухвалу по справі № 199/9489/15ц, якою позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] було повернуто, в зв'язку з тим, що за даними адресного бюро [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], тобто, заяву повернуто у зв'язку із територіальною непідсудністю. Про місце реєстрації відповідача позивачі не знали та не могли знати. Враховуючи викладене, просять суд поновити строк позовної давності та посилаючись на норми ст.ст. 128, 129, 138 СК України просять позов задовольнити. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надали заяву, в якій вказали, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Письмової заяви про причини своєї неявки та перенесення розгляду справи до суду не надав, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення. Вислухавши в судовому засіданні позивачів, їх представника, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд встановив наступне. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 10.04.2012, який зареєстровано за № 00067450214 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, що видно із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 10). Як вказує [PERSON] даний шлюб було укладено нею з метою отримання [PERSON] реєстрації місця проживання в Україні та в подальшому громадянства України. Проте вони ніколи у шлюбних відносинах не перебували, разом не проживали, не мали наміру створити сім'ю. Після укладення цього шлюбу [PERSON] з [PERSON] не підтримували стосунки, останній раз вона його бачила у вересні 2012 року за місцем своєї реєстрації. Водночас, вона проживає однією сім'єю як жінка та чоловік із [PERSON] з листопада 2013 року. У них народилась дитина, якого було зареєстровано як [PERSON], що вбачається із Свідоцтва про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області серії [NUMBER] (а.с. 9). Батьком дитини у свідоцтві зазначений [PERSON], так як на момент народження шлюб із [PERSON] розірвано не було. Як вказують позивачі, [PERSON], [INFO] є їх спільною дитиною. Також встановлено, що на час реєстрації дитини [PERSON] рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2012 по справі № 401/911/12-ц, яке набрало законної сили 26.11.2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). На момент реєстрації дитини про дане рішення не було відомо органу реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується листом Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 25.12.2015 № 4636/101-26 (а.с. 15). В лютому 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визнання шлюбу, укладеного із [PERSON] недійним, визнання батьківства, але ухвалою сулу від 15.03.2016 позовну заяву повернуто у зв'язку із недоплатою судового збору (а.с. 12). У той же час ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська суду від 16.03.2016 відмовлено у перегляді заочного рішення про розірвання шлюбу від 15.11.2012, у зв'язку із чим позивачі не мали можливість звернутися із позовом про визнання шлюбу фіктивним. Відповідно до ст. 129 СК України до вимог про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] звертались із позовом про визнання батьківства до Амур-Нижньодніпровського районного суду 09.12.2015 (у межах строку позовної давності), однак 25.01.2016 ним отримано ухвалу по справі № 199/9489/15ц, якою позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] повернуто у зв'язку з тим, що за даними адресного бюро [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], тобто, заяву повернуто у зв'язку із територіальною непідсудністю. Про місце реєстрації відповідача позивачі не знали і не могли знати. За таких обставин, суд вважає за можливе поновити позивачам строк звернення до суду, оскільки причини його пропуску є поважними. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений і особою, яка вважає себе батьком дитини. Особа, яка вважає себе батьком дитини відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі із іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Як пояснила свідок [PERSON] в судовому засідання, вона є матір'ю [PERSON] Їй достеменно відомо, що батьком [PERSON] є [PERSON], з яким донька познайомилася заздалегідь до народження [PERSON], ще три роки тому. [PERSON] із самого народження ставиться до [PERSON], як батько, піклується про нього. Шлюб з [PERSON] був фіктивним, донька з ним ніколи не проживала, вона його ніколи не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є давньою знайомою [PERSON] та [PERSON] Їй достеменно відомо, що батьком [PERSON] є [PERSON], з яким у [PERSON] були тривалі стосунки. [PERSON] із самого народження ставиться до [PERSON], як батько, піклується про нього. Хто такий [PERSON] їй не відомо. Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред»являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним , установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відтак, суд оцінивши у сукупності пояснення позивачів, свідків, інші докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, доходить висновку про підтвердження батьківства [PERSON], [INFO], як батька малолітнього [PERSON], [INFO], внесення відповідних змін до актового запису про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved