Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва Івана Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2395, про стягнення з нього на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості на суму 18 150,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 2395 від 01.06.2021 року про стягнення з нього заборгованості в розмірі 18 150 грн. 00 коп. вчинений всупереч чинного законодавства України та не підлягає виконанню оскільки, на момент вчинення виконавчого напису були відсутні підстави для вчинення такого напису існував спір щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки позивач не укладав із відповідачем жодного договору, не отримував грошових коштів, що свідчить про відсутність фактичних підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, подав пояснення на позовну заяву, де зазначив, що заперечує проти позовних вимог, оскільки 11.12.2019 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0270-3769, відповідно до умов якого кредитор взяв на себе зобов`язання надати грошові кошти (кредит) а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. [PERSON] свої зобо`язання за кредитним договором не виконав, на письмові вимоги про повернення боргу не реагував, у зв`язку з чим 12.04.2021 ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» черговий раз звернулось до відповідача із вимогою про погашення боргу в добровільному порядку та повідомило про намір у випадку відсутності оплати боргу, стягнути борг в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Оскільки, після спливу встановленого строку для добровільного погашення боргу, заборгованість не була погашена, та жодних заперечень, в тому числі щодо не визнання боргу, не визнання розміру заборгованості чи відмови від оплати боргу не отримано, то такі дії позивача розцінено відповідачем як згода на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 0270-3769 від 11.12.2019 року, а тому вважають вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. виконавчого напису від 01.06.2021 зареєстр. в реєстрі № 2395 законним, а позов таким що не підлягає задоволенню. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М. в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. З виконавчого напису від 01 червня 2021 року вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. з [PERSON] стягнено заборгованість за кредитним договором №0270-3769 від 11.12.2019 року укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 грудня 2019 року по 12 травня 2021 року у сумі 17 800,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 10 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом у сумі 7 800,00 грн. Крім того за вчинення виконавчого напису нотаріусом з [PERSON] додатково стягнено на користь відповідача 350,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» по виконавчому напису нотаріуса становить - 18 150,00 грн. За загальним правилом статей 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої Закону України «Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається з кредитного договору № 0270-3769 від 11.12.2019 строк кредиту за цим договором складає 14 днів кредит має бути повернутий згідно графіку розрахунків до 24.12.2019 року. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач категорично заперечує наявність у нього будь-якої заборгованості перед ТзОВ «Укр Кредит Фінанс». Зважаючи на те, що позивач заперечує наявність у нього заборгованості, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, а протилежного судом не встановлено, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 126/20084/41, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662 в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Згідно з п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Відповідно до ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису, проте такий посвідчувальний напис на кредитному договорі № 0270-3769 від 11.12.2019 року відсутній. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1362,00 грн. (908,00грн. сплачений при подання позовної заяви та 454,00грн. сплачений при подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved