Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування даної заяви вказувала, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Спадщину після смерті останнього в передбаченому законом порядку прийняли [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом, посвідченим 15.02.2007 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, та [PERSON], як спадкоємець за законом, яка має право на обов'язкову частку в спадщині. Однак, при звернення до нотаріальної контори з метою належного її оформлення заявнику було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Відмову нотаріус обґрунтував наявністю розбіжностей в написанні імені та по-батькові спадкодавця відносно наданих документів, у зв'язку з чим неможливо прослідкувати родинний зв'язок між нею та померлим. Враховуючи те, що встановити факт родинних відносин в адміністративному порядку неможливо, заявниця просила вирішити зазначене питання в судовому порядку. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі. Не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.п.4,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ", окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п.1 вказаної статті передбачає встановлення факту родинних відносин. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] помер - [PERSON] (а.с. 3). Після його смерті відкрилась спадщина. За життя останній склав заповіт, який був посвідчений 15.02.2007 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Омельчук І.М. (а.с.4). Згідно даного заповіту [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частках кожному. Останні прийняли спадщину в передбаченому законом порядку, що вбачається з повідомлення за № 10/01-09, наданого 13.01.2017 року завідувачем Арбузинської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Першої Вознесенської державної нотаріальної контори (а.с. 37). Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом згідно ст. 1241 ЦК України, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с.37). Проте нотаріус відмовив заявнику в оформленні спадкових прав в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини з спадкодавцем (а.с. 5). Разом з тим, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] повністю підтвердився дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - показаннями свідків [PERSON], [PERSON], - наявністю в заявника особистих документів [PERSON], - іншими доказами в своїй сукупності (а.с. 36,51, 54,63,64,67,72,74,76). Отже, факт родинних відносин знайшов своє підтвердження дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає. Разом з тим, є очевидним, що не вбачається іншого способу вирішення даного питання, крім встановлення судом обумовленого факту (а.с. 6), від якого залежить виникнення у [PERSON] права на спадкування, а тому її заяву слід задовольнити.

Outcome: approved