Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та зміну їх розміру. В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 19 липня 2006 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 123 гривень щомісячно. На даний час відповідач сплачує аліменти у розмірі 123 грн., що є вкрай недостатнім для забезпечення всіх потреб дитини. Відповідач працездатного віку і має достатній матеріальний стан та стан здоров`я для виконання батьківського обов`язку. Станом на 2019 рік неможливо на 123 грн. на місяць виховати, нагодувати, купити ліки, забезпечити одягом та підготувати дитину до школи. Такий розмір не відповідає мінімальному розміру, визначеному у ст.182 СК України. Є загальновідомим той факт, що в державі постійно відбувається зростання споживчих цін, у зв`язку з чим збільшуються витрати, які позивач несе на утримання неповнолітньої дитини. Позивач вважає суму аліментів у розмірі 123 грн. принизливою, а тому у жовтні 2018 року подала до виконавчої служби заяву про закриття виконавчого провадження. Донька навчається у середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №13 м.Сєвєродонецька Луганської області в 7 класі, тому витрати на дитину є значно більшими ніж 123 грн. на місяць. Тільки у серпні 2019 року, щоб зібрати дитину до школи, позивач витратила 2950 грн.. Донька дорослішає і її потреби постійно зростають та зростають матеріальні витрати на дитину. Низький рівень матеріального забезпечення з боку батька дитини призводить до порушення прав дитини на гідний рівень життя, а тому вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Відповідачпрацездатного віку, має достатній матеріальний стан та стан здоров`я для виконання батьківського обов`язку. Наявність доходу відповідача підтверджується і тим, що останній має у власності автомобіль DAEWOO LANOS, який придбав 25.12.2007 року, квартиру у м.Харкові, яка придбана 16.05.2019 року, т.б. після винесення судом рішення про стягнення аліментів, що свідчить про наявність доходу. Тому позивач просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягнуто з відповідача на підставі рішення Сватівського районного суду від 19 липня 2006 року, з твердої грошової суми у розмірі 123 грн. на 1/4 частину від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення з тих підстав, що рішенням Сватівського районного суду від 19 липня 2006 року з нього було стягнуто аліменти згідно діючого законодавства, тому з нього не можуть бути двічі стягнуті аліменти. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. У даному випадку при зміні розміру стягнення аліментів буде порушено принцип остаточного рішення суду. Також пояснив, що він не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонером та інвалідом 3 групи, перебуває на його утриманні, тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, вказаному у позовній заяві. Просить у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №2-558-06, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2004 року, є відповідач (а.с. 63). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання серії [NUMBER] від 14.11.2006 року (а.с. 49). Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 19 липня 2006 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 123 гривень, починаючи з 30.06.2006 року і до повноліття дитини (а.с. 68, а.с. 20 цивільної справи № 2-558-2006). На підставі рішення суду Сватівським районним судом було видано 24.07.2007 року виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача (а.с.61-62). Постановою державного виконавця Сватівського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області від 02.10.2018 року виконавчий лист № 2-558-06 повернуто стягувачу на підставі заяви позивача (а.с.60). З довідки про склад сім`ї №1261 від 27.12.2019 року, виданої Нижньодуванською селищною радою Сватівського району Луганської області, вбачається, що неповнолітня донька сторін проживає разом з позивачем (а.с.57). З довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 м.Сєвєродонецька Луганської області №4052 від 28.08.2019 року вбачається, що донька позивача - [PERSON] навчається у школі з 7 класу, мати дитини - [PERSON] слідкує за успіхами та поведінкою доньки, систематично піклується про стан здоров`я дитини. Батько - [PERSON] проживає окремо, поведінкою та вихованням доньки не цікавиться (а.с.51). Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] від 26.12.2019 року (вих.№ 15) позивач [PERSON] працює на посаді офіціанта з 18 жовтня 2019 року (а.с.56). Відповідач [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Сватівської міської ради № 190 від 09.01.2020 року (а.с.64). Мати відповідача - [PERSON] є інвалідом 3 групи ( а.с. 35, 65). Відповідно до довідки № 12250682 від 23.12.2019 року та копії трудової книжки, оригінал якої досліджено судом, відповідач [PERSON] не працює, перебуває на обліку як безробітний у Сватівському РЦЗ з 19.12.2019 року (а.с.46, 66-67). Відповідач має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 37). Відповідач у судовому засіданні пояснив, що з син [PERSON] разом з ним не проживає, аліменти на утримання сина з нього не стягнуто. До спірних правовідносин суд застосовує такі норми матеріального права. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Законом України №2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині 3 статті 181 Сімейного Кодексу України ( у редакції Закону України №2037-VIII від 17 травня 2017 року) визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, діючим законодавством передбачено право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина ( ч.3 ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст.181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Отже, згідно положень діючого законодавства, спосіб і розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частина 2 статті 182 СК України чітко визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на ті обставини, що аліменти у розмірі 123 грн. є вкрай недостатнім для забезпечення всіх необхідних потреб дитини, донька дорослішає і її потреби постійно зростають та зростають матеріальні витрати на дитину, відбувається зростання споживчих цін та збільшуються витрати, які позивач несе на утримання неповнолітньої дитини. Суд вважає, що вказані доводи відповідача заслуговують на увагу, оскільки на момент постановленні рішення суду про стягнення аліментів, т.б. станом на 19 липня 2006 року, донька сторін мала вік 1 рік 7 місяців, на даний час остання має вік 15 років, навчається у 7 класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 м.Сєвєродонецька Луганської області, тому потребує значно більших матеріальних витрат на своє утримання, розмір стягнутих аліментів з відповідача у сумі 123 грн. є недостатнім для належного забезпечення дитини. Також позивач посилається на ті обставини, що відповідач має дохід, його матеріальний стан після постановлення рішення суду про стягнення аліментів покращився, оскільки останній у 2007 році придбав автомобіль DAEWOO LANOS, у 2019 році придбав квартиру у м.Харкові, на підтвердження чого позивач надала суду письмові докази ( а.с. 13-14). З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилось матеріальне становище платника аліментів, збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та витрати на належне утримання дитини. З огляду на встановлені факти, враховуючи, що розмір аліментів, який стягнуто згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 19 липня 2006 року на утримання доньки сторін в розмірі 123 грн., є недостатнім для належного забезпечення дитини, то в даному випадку наявні підстави для зміни способу та розміру стягнутих з відповідача аліментів, а тому необхідно змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягнуто з відповідача згідно рішення Сватівського районного суду від 19 липня 2006 року, з твердої грошової суми у розмірі 123 гривень на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене суд не може взяти до уваги доводи відповідача про те, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів, оскільки рішенням суду вже з нього стягнуто аліменти. Вказані доводи не ґрунтуються на законі. Той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у центрі зайнятості, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своєї неповнолітньої доньки та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. Щодо доводів відповідача про те, що його мати перебуває у нього на утриманні, то суду не було надано належних доказів на підтвердження даного факту, лише надана відповідачем суду довідка про спільне проживання з матір`ю, яка є інвалідом 3 групи, не являється належним доказом перебування на утриманні. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Одночасно суд вважає за необхідне, після набрання рішенням законної сили, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на виконання рішення Сватівського районного суду Луганської області від 1 липня 2006 року по справі № 2-558/2006 про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved