overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28.02.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі них народилася дина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що фактично її проживання з відповідачем однією сім`ю припинено, вони не підтримують подружніх стосунків вже тривалий час, втратили порозуміння між собою, шлюб існує лише формально, спільне господарство ними не ведеться. Позивач переконана, що подальша реєстрація шлюбу між нею та відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої спільної дитини, оскільки вона не хоче щоб їхні непорозуміння з відповідачем перетворились у сварки і могли негативно відобразитись на дитині. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в підготовчому засіданні позов підтримала. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав. Залухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено по справі, 28.02.2009 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За твердженням позивача між сторонами відсутнє взаємопорозуміння, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст її позовної заяви та пояснення в судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. В своїй заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, починаючи з 18 лютого 2000 року. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину -доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, являючись батьком неповнолітньої дитини, ухиляється від належного матеріального її утримання, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з«явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 18 лютого 2000 року (а.с.5). Мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що відповідач, являючись батьком неповнолітньої [PERSON] ухиляється від належного добровільного її утримання, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі по 1/4 частині доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з відповідача необхідно стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору на користь держави та 150 гривень на користь позивачки в рахунок повернення коштів по сплаті витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. В своїй заяві вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних з відносинах починаючи з травня 2012 року по жовтень 2014 року. Від сумісного проживання мають спільну неповнолітню дитину -доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, являючись батьком останньої, ухиляється від належного матеріального її утримання, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з«явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах в період травня 2012 року по жовтень 2014 року. Мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьками якої в свідоцтві про народження записані саме [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що відповідач, являючись батьком неповнолітньої [PERSON] ухиляється від належного добровільного її утримання, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі по 1/4 частині доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з відповідача необхідно стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору на користь держави та 150 гривень на користь позивачки в рахунок повернення коштів по сплаті витрат на правову допомогу, які підтверджені документально (а.с. 4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2011 року. Від фактичних шлюбних відносин мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинились влітку 2015 року. Відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини не надає, ухиляється від утримання дитини. Всі турботи по забезпеченню дитини лежать на позивачці. Тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про день слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2011 року про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, яке видано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану КМУЮ у Дніпропетровській області. (л.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (л.с. 9 копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 травня 2016 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з відповідачів, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх доньок [PERSON] і [PERSON]. Розпорядженням т.в.о.голови Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 17 грудня 2014 року №285-р піклувальником вищевказаних неповнолітніх дівчаток, призначено її. Діти проживають з нею, перебувають повністю на її утриманні, відповідачі матеріальної допомоги на утримання доньок не надають. Дівчатка потребують витрат на одяг, лікування, харчування, а її з чоловіком пенсії не вистачає на задоволення самих необхідних потреб на чотирьох осіб. В зв"язку з цим та тяжким матеріальним становищем вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. До початку судового засідання позивач надала суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність та підтримала позовні вимоги і просила суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливим задовольнити позов з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], виданих Миколаївської сільською радою Братського району Миколаївської області. Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх доньок [PERSON] і [PERSON]. Розпорядженням т.в.о.голови Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 17 грудня 2014 року №285-р піклувальником неповнолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], призначено [PERSON], [INFO]. Неповнолітні [PERSON] і [PERSON] проживають спільно з позивачем. Відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, не беруть участі у їх вихованні. [PERSON] самостійно утримує дітей, не отримуючи ніякої допомоги зі сторони відповідачів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні цього обов'язку, кошти стягуються в судовому порядку. Згідно п.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Судом враховано обставини ст. 182 Сімейного кодексу України: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, але на даний час у проваджені Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом відповідача до неї про розірвання шлюбу. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, однак останні півроку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, хоча заявляє, що приймає та буде приймати участь у вихованні та утриманні спільної дитини, проте це не відповідає дійсності. Позивач зазначає, що на даний час місце роботи відповідача та розмір його заробітку їй невідоме, однак під час їхнього спільного проживання відповідач заробляв приблизно 6000 грн. в місяць. А тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, з підстав викладених у позові. Просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Не заперечив проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 29.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, в якому 24.07.2015 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ФМ № 331409, виданого виконавчим комітетом Руськокомарівскої сільської ради Ужгородського району 12.08.2015 року. Як встановлено по справі, відповідач [PERSON] допомогу на утримання малолітнього сина не надає, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, з якої вбачається, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини, відповідно до ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.10.1998 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Калуського міськрайонного суду від 2010 року шлюб між ними розірвано. 17 січня 2014 року Відділом ДРАЦС по Калуському району реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області складено відповідний запис та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. Оскільки [PERSON] має мінливий дохід, то позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, а справу заслухати у її відсутності. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просить справу слухати у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Стаття 180 СК України зазначає що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 17.01.2014р. /а.с.5/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]/а.с.6/. Про те, що дитина проживає з матір"ю свідчить довідка видана Томашівською сільською радою Калуського району №1393 від 10.09.2014 року /а.с.7/. У відповідності до вимог ст 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, що стягуються з батьків на утримання неповнолітніх дітей визначає ст.184 СК України, яка вказує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 77500 грн. боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка у присутності свідків 30.05.2013р. та 15.06.2013р. отримала від позивачки під розписку позику у розмірі відповідно 26000 грн. та 51500грн., на строк до 05.06.2013р. та 20.06.2013р. Відповідачка у встановлені строки позику не повернула. Представник позивачки у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі. Відповідачка в засідання суду не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2013 року між сторонами укладено договір позики шляхом написання розписки, згідно якої позивачка передала відповідачці 26000,00 грн., з терміном повернення до 05.06.2013 року (а.с.23). 15.06.2013р. сторонами укладено договір позики шляхом написання розписки, згідно якої позивачка передала відповідачці 51500,00 грн., з терміном повернення до 20.06.2013 року (а.с.24). Відповідачкою суми позики не повернуті. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідач позики в сумі 26000,00 грн. та 51500,00 грн. не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, й такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved