Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON]Д в листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, та в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2014 року, від якого у них 19 листопада 2014 року народилася донька [PERSON]. Протягом тривалого часу вони з відповідачем не проживають разом, донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, тому позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 від всіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Також, оскільки позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 від всіх видів його доходів щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечував проти стягнення аліментів на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно, а в решті позову просили відмовити. В обгрунтування позову пояснили, що позивач має двоє дітей від попереднього шлюбу, на їх утримання він систематично сплачує аліменти та заборгованості зі сплати аліментів не має. Крім того пояснили, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, яка приносить мінливий дохід. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне. З матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до судової практики, аліменти - це кошти на утримання дитини, які платить той з батьків, що проживає окремо. Проте аліментні зобовязання можуть виникати не тільки з моменту розірвання шлюбу, а й з того моменту, коли подружжя перестало проживати разом та вести спільне господарство, або з моменту того, як один з батьків перестав брати участь в утриманні дитини. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським, материнським, а отже моральним обовязком. Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2014 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей 2008 та [INFO] (а.с. 53-54), заборгованості зі сплати аліментів не має (а.с. 55). Також встановлено, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, а тому спроможний сплачувати аліменти (а.с. 6-8). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково, а саме в розмірі 1/5 частки від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд стягує з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 10 листопада 2016 року і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох річного віку.

Outcome: partial