Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

22 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з позовом в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом. В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17.02.2006 року був укладений кредитний договір без номеру відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2500 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Узяті на себе зобов'язання за договором [PERSON] належним чином не виконувалися у зв'язку з чим станом на 30.11.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 13 276,55 гривень яка складається з: заборгованості за кредитом - у сумі 2 226,12 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - у сумі 9 942,02 гривень, а також нараховані штрафи у сумі 500 гривень (фіксована частина) та у сумі 608,41 гривень (процентна складова). З урахуванням викладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості - 13 276,55 гривень та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Дудніченко К.О. позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Про причини своєї неявки відповідач не повідомив, заяву про відкладення справи або про розгляд справи у її відсутності не надав. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, як встановлено у судовому засідання 17 лютого 2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк", згодом назва якого була змінена на ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, за яким останній отримав кредит у розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та на умовах і правилах надання банківських послуг. Згідно з розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н від 17 лютого 2006, [PERSON] станом на 30 листопада 2013 рік має заборгованість у розмірі 13 276,55 гривень яка складається з: заборгованості за кредитом - у сумі 2 226,12 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - у сумі 9 942,02 гривень, а також нараховані штрафи у сумі 500 гривень (фіксована частина) та у сумі 608,41 гривень (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував умови вищевказаного кредитного договору, а саме несвоєчасно погашав кредит, проценти та комісію за його користування, за що йому були нараховані штрафи, які передбачені п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного Кредитного договору від 17 лютого 2006. Приймаючи до уваги те, що відповідачем [PERSON], як позичальником, не виконувались умови, встановлені кредитним договором, то вимоги позивача про стягнення з нього суми кредиту, нарахованих процентів, штрафів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 гривень, які були понесені позивачем і підтверджені квитанціями, підлягають стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». На підставі викладеного,

Outcome: partial