Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 21.02.2015 року. [INFO] року в них народився син [PERSON], який проживає з ним. Зазначає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, у них різні характери та погляди на життя, через це у них виникають непорозуміння, сварки та конфлікти, в ході яких вони ображають та принижують один одного. У них з відповідачкою тривалий час не має спільних інтересів, кожний з них живе своїм життям. Крім того, відповідачка залишає їхнього малолітнього сина та не повертається додому протягом доби. Така обстановка у сім»ї негативно впливає на виховання і психічний розвиток дитини. На думку відповідача немає сенсу підтримувати шлюбні відносини, оскільки спільне проживання і збереження сім»ї суперечитиме їхнім інтересам. Надання строку на примирення вважає неможливим, їхній шлюб носить формальний характер. Вважає, що шлюб між ними слід розірвати, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, майнових спорів між ними немає, малолітнього сина - [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу просить залишити проживати з ним. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, наявні в ній дані та докази суд вважає достатніми для вирішення спору. Суд, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 21 лютого 2015 року, шлюб зареєстровано у виконкомі Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №2. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], який проживає з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, щоміж сторонами склалися такі стосунки, які виключають спільне проживання та збереження сімейних відносин. Сторони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи примирення, оскільки їхній шлюб носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна на даний час у них не виникає. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні місця проживання малолітньої дитини сторін суд враховує, що малолітній син сторін - [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, а тому після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачем. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань від відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища до суду не поступало, тому сторонам слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved