Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що 06 листопада 2009 року позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 18 по вулиці Тимірязєва в місті Запоріжжі. Вказаний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за № 2714. 16.11.2009 року за номером запису 28379 в книзі № 167 Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] Розрахунки за продаж зазначеного житлового будинку були проведені до підписання договору купівлі-продажу, про що зазначено в п. 2.1 Договору. Фактично позивачем та продавцем виконанні всі умови зазначеного Договору, за виключенням зобовязання Продавця виписати всіх громадян, які мешкають в відчужуваному житловому будинку, що передбачено п. 3.2 Договору. До теперішнього часу в належному [PERSON] житловому будинку зареєстрований член родини колишнього власника - [PERSON], який в належному позивачу житловому будинку не проживає, належних йому речей в будинку не має. Місце його проживання позивачу не відомо. Відповідач за даним позовом не є членом сімї [PERSON], і не входить в кола осіб, які житловим законодавством визначені членами родини власника (наймача) житлового приміщення, спільного господарства вони не ведуть і ніколи не вели. Будь-яких угод між ними з приводу користування житловим будинком не укладалися. А тому, з переходом права власності на зазначений житловий будинок до позивача [PERSON] не набуває рівних прав та обов'язків щодо користування вказаним житловим будинком. Право користування є похідним від права власності, а тому він втратив право користування спірним житловим будинком з моменту його продажу, тобто з 06.11.2009 року. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю житловим будинком № 18 по вулиці Тимірязєва, в місті Запоріжжі, визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком № 18 по вулиці Тимірязєва в місті Запоріжжі. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх \~задовольнити. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.\~ Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" \~Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 06.11.2009 р. [PERSON] продав та передав у власність [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тимірязєва, буд. 18, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за № 2714. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.11.2009 р. Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тимірязєва, буд. 18 за [PERSON], номер запису 28379 в книзі № 167. Як вбачається з запису в будинковій книзі [PERSON] з 06.11.2003 р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] не є власником спірної квартири, не несе обовязків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належним йому будинком та порушує його права власника, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved