Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] помер [INFO] у місті Алчевськ Луганської області. До початку судового засідання заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та просить задовольнити. Додатково пояснив, що його син [PERSON] відбував покарання в Алчевській виправній колонії № 13 і помер [INFO] від захворювання. Тіло з моргу було видано його сестрі [PERSON] та поховане в м. Кадіївка Луганської області. Представник заінтересованої особи - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] . Його батьком зазначений [PERSON] - заявник по справі. Як вбачається із матеріалів справи, 14.06.2019 «Луганським Республіканським бюро судово-медичної експертизи» видане лікарське свідоцтво про смерть №484 [PERSON] , який помер [INFO] на стаціонарі в СТБ АВК у місті Алчевськ Луганської області. Згідно довідки Алчевського міського відділення судово-медичної експертизи № 242 від 14.06.2019 труп [PERSON] видано [PERSON] для поховання 14.06.2019. Заявник звернувся до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області для проведення державної реєстрації смерті сина, проте, 10.10.2019 Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки заявником пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до положень ст. 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Частиною 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Алчевськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи, що смерть [PERSON] настала [INFO] в м. Алчевськ Луганської області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримати лікарське свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] у місті Алчевськ Луганської області, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть його сина, видане державним органом України. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved