Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Олімп» про стягнення заборгованості за договором залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Ощадний», посилаючись на те, що 09.06.2008року між сторонами був укладений договір № 100/06-08. Згідно вказаного договору позивач вніс, а відповідач прийняв вклад в сумі 27000грн., строком до 09.06.2009року, відсоткова ставка становить 29% річних. Строк депозитного договору закінчився 09.06.2009р., однак кредитна спілка не повернула належні позивачу кошти згідно умов договору, заборгованість по вкладу становить 26190грн., по відсоткам 3799,28грн. всього 29989,28 грн., також на підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховані 3% річних 4290,37 грн.за прострочення грошового зобов'язання за договором вкладу. Просить суд стягнути з спілки суму вкладу, відсотки, 3% річних в розмірі 34279,28грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, скерував заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка відповідно до свого статуту приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами (стаття 23 вищевказаного Закону). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що між КС " Олімп» та членом спілки [PERSON] 09.06.2008року був укладений Договір № 100/06-08, про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого позивач вніс внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки в розмірі 27000грн., а Спілка прийняла даний внесок на умовах зворотності та платності на строком з 09.06.2009року , відсоткова ставка становить 29% річних. По закінченні строку вкладу відповідач не повернув суму вкладу та відсотки . Відповідно до п.2 депозитного договору нарахування відсотків відбувається на фактичну кількість днів користування кредитною спілкою суми внеску, починається з наступного дня після отримання спілкою суми вкладу , припиняєтьчся в день закінчення строку дії цього договору. КС "Олімп" своїх зобов*язань за договором не виконала, належні грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернула. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про повернення всіх належних йому грошових коштів. Згідно розрахунку КС « Олімп» заборгованість [PERSON] складає 26190грн. сума вкладу, 3799,28грн. відсотки, згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних за прострочення грового зобов'язання на суму 29 989,28 грн. за період з 10.09.2009р. по 21.03.2014р. складає 4290,37 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми вкладу, процентів, 3% річних за прострочення грошового зобов'язання, підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами договорів. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 342,79грн. в доход держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved