Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Маки» ім. О.П. Сем`янівського» та просить суд визнати недійсним державний акт серія та номер: [NUMBER] , припинити право постійного користування та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,9002 га в межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER] . Позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить вказана земельна ділянка, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 07.03.2006 року, виданим на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації від 01.03.2006 року № 68 та зареєстрованим 07.03.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010601000126. Приводом звернення до суду стало те, що в квітні 2019 року [PERSON] намагався внести інформацію про належну йому земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але 08.04.2019 він отримав від Відділу у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області рішення № РВ-3201745892019 про відмову у внесені відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки його земельна ділянка має 99,98 % накладення на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Маки» ім. О.П. Сем`янівського. 13.06.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «Маки» ім. О.П. Сем`янівського було подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання за товариством права постійного користування земельною ділянкою. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом (Відповідач за первісним позовом) посилається на те, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] він з 17.04.1997 користується спірною земельною ділянкою та те, що 15.01.2018 відомості про земельну ділянку з кадастровим номером: [NUMBER] було внесено до Державного земельного кадастру. Під час внесення відомостей до Державного земельного кадастру, не було жодних земельних ділянок, які б на неї накладались. Також позивач за зустрічним позовом (Відповідач за первісним позовом) вказує на те, що проблемна ситуація щодо накладення земельної ділянки Позивача з кадастровим № [NUMBER] на земельну ділянку з кадастровим № [NUMBER] виникла не з вини ТОВ «Маки», яке з 1997 року безперервно використовує свою земельну ділянку, ніколи від неї не відмовлялось, а через те, що при відведені земельної ділянки [PERSON] не дотримався законодавчо встановленого порядку відведення земельних ділянок. Позивач за первісним позовом (Відповідач за зустрічним позовом) надав до суду відзив на зустрічний позов, в якому посилається на те, що факт відсутності не з його вини в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та відсутність в міськрайонному управлінні Держгеокадастру у Білоцерківському районі та м. Біла Церква технічної документації на відведення вказаної земельної ділянки не є підставою для позбавлення його права власності на землю та скасування виданого на його ім`я Державного акта на право власності на земельну ділянку. Представник позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Крім того, подав до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні первісний позов не визнав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання свого представника не направила, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду письмові пояснення вих. № 04-15/1577 від 18.06.2019, в яких не погоджується з пред`явленим первісним позовом, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Посилається на те, що ч. 6 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в її межах, іншої земельної ділянки або її частини. Оскільки земельна ділянка [PERSON] має 99,98 % накладення на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Маки» ім. О.П. Сем`янівського, державним реєстратором було обґрунтовано винесено рішення № РВ-3201745892019 про відмову у внесені відомостей до Державного земельного кадастру. Третя особа Макіївська сільська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду пояснення вих. № 02-14-35 від 21.06.2019 в яких зазначила, що з 17.04.1997 по теперішній час відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] ТОВ «Маки» ім. О.П. Сем`янівського використовує спірну земельну ділянку для сільгоспвиробництва і ніколи від неї не відмовлялось, тому вважає що зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а в первісному позові має бути відмовлено. Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо позовних вимог зустрічного позову, то суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2006 року Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області, розглянувши заяви громадян працівників соціальної сфери в адміністративних межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, надала дозвіл на розробку технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю 71-му працівнику соціальної сфери в адміністративних межах Макіївської сільської ради, в тому числі і [PERSON] , що підтверджується розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 01.03.2006 року №67. 01.03.2006 р. на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області № 68 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток/паїв в адміністративних межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області» [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 2,9002 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, з подальшим виготовленням державних актів на право власності на землю. На підставі зазначеного розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області 07.03.2006 року виготовлений, але не зареєстрований Державний акт на ім`я [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2019 року [PERSON] звернувся до Відділу у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про його земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , однак 08.04.2019 року отримав від відділу рішення №РВ-3201745892019 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки вказана земельна ділянка накладається на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] (Державний акт на право постійного користування землею серія [NUMBER] . Площа співпадає на 99,9786 %). В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) пояснив, що в 1996 році Закрите акціонерне товариство «Маки» ім. О.П. Сем`янівського (правонаступником якого є ТОВ «Маки») звернулось до Макіївської сільської ради народних депутатів із клопотанням, в якому просило передати йому у колективну власність та постійне користування землю. 26.03.1996 року Рада на 5 сесії 22 скликання прийняла рішення «Про затвердження матеріалів інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність», яким надала дозвіл Київському підприємству «Київгеоінформатика» на складання проекту відведення та виготовлення державних актів на право постійного користування землею. 10.06.1996 року КП «Київгеоінформатика» закінчило розробку проекту відведення землі, яка мала передаватись ТОВ «Маки» у постійне користування. 14.06.1996 року Рада на 5 сесії 22 скликання прийняла рішення «Про передачу у власність та постійне користування земельних ділянок колективному сільськогосподарському підприємству ЗАТ «Маки». 20.12.1996 року Рада на 7 сесії 22 скликання прийняла рішення «Про передачу повноважень у вирішені питань землекористування Виконавчому комітету», яким вирішила передати повноваження у вирішенні питань землекористування Виконавчому комітету Макіївської сільської ради народних депутатів. З цієї дати питаннями щодо оформлення передачі земельних ділянок у власність та користування ЗАТ «Маки» на підставі рішення від 20.12.1996 р. займався Виконавчий комітет. 05.03.1997 року Голова Ради [PERSON] підписав Державний акт на право постійного користування землею серія [NUMBER] про передачу ЗАТ «Маки» у постійне користування земельну ділянку загальною площею 406,5 га. 17.04.1997 року Державний акт на право постійного користування землею серія [NUMBER] було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 34-п та передано ЗАТ «Маки». З цього часу ТОВ «Маки» безперервно використовує цю земельну ділянку для сільгоспвиробництва і ніколи від неї не відмовлялось. На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), замовленої ТОВ «Маки», до Державного земельного кадастру було внесено відомості про земельні ділянки, якими ТОВ «Маки» користується на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] , серед них і інформація по земельній ділянці з кадастровим номером: [NUMBER] , площею - 9,7748 га., з цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення, за адресою: Київська обл., Білоцерківський р., с/рада Макіївська . 15.01.2018 року відомості про земельну ділянку з кадастровим номером: [NUMBER] було внесено до Державного земельного кадастру. Під час внесення відомостей до Державного земельного кадастру, не було жодних земельних ділянок які б на неї накладались. 16.03.2018 року інформація по земельній ділянці з кадастровим номером: [NUMBER] , площею - 9,7748 га., з цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення, за адресою: Київська обл., Білоцерківський р. , с/рада Макіївська була внесена до Державного реєстру прав на нерухоме майно та про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується Витягом ДЗК, серія та номер: НВ -3210828732018. Під час реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: [NUMBER] в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та про реєстрацію іншого речового права також не було жодних накладок на інші земельні ділянки. 05.11.2018 року ТОВ «Маки» звернулось з листом № 55 до міськрайонного управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі та м. Біла Церква з проханням надати підтвердження реєстрації права постійного користування за ТОВ «Маки» в Книзі записів державних актів на право постійного користування /а.с. 87/. 08.11.2018 року вих. №377/121-18 міськрайоне управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі та м. Біла Церква надало відповідь на лист в якому підтвердило належну реєстрацію Державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] та надало копії аркушів Книги записів державних актів на право постійного користування в якій ще 17.04.1997 зроблено відповідний запис /а.с. 88/. 08.11.2018 року ТОВ «Маки» звернулось до Макіївської сільської ради з листом № 59 для підтвердження інформації про передачу Відповідачу у постійне користування землі на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] /а.с. 91/. 09.11.2018 року Макіївська сільська рада у листі № 12 повідомила, що на підставі рішення 5 сесії 27 скликання Ради від 14.06.1996 «Про передачу у власність та постійне користування земельних ділянок колективного сільськогосподарському підприємств ЗАТ «Маки» було передано у постійне землекористування ТОВ «Маки» земельні ділянки загальною площею - 533,3 га та, враховуючи п. 5 Рішення VII сесії ХХІІ скликання Макіївської сільської ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області від 20 грудня 1996 року, ЗАТ «МАКИ» ім.. О.П. Сем`янівського було оформлено Державний акт на право постійного користування землею [NUMBER] від 05.03.2017 року, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №34П загальною площею 406,5 га /а.с. 92/. З наведеного вище вбачається, що в 1996 ТОВ «Маки» правомірно отримало в постійне користування земельну ділянку, за адресою: Київська обл ., Білоцерківський р., с/рада Макіївська , що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серія [NUMBER] , і з цього часу ТОВ «Маки» безперервно використовують цю земельну ділянку та ні коли від неї не відмовлялись. Як вбачається із матеріалів справи, представником Позивача за зустрічним позовом (Відповідача за первісним позовом) було направлено адвокатські запити про надання інформації щодо погодження відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,9002 га в межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER] , яке відбулось в 2006 році на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 01.03.2006 р. № 68 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010601000097 до: Білоцерківської районної державною адміністрації Київської області; Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква Головного управління Держгеокадастру у Київській області; Відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Білоцерківської районної державної адміністрації; Відділу культури і туризму Білоцерківської районної державної адміністрації; Державної екологічної інспекції у Київській області; Білоцерківського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області. Відділом містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Білоцерківської районної державної адміністрації листом № 19-44/68 від 14.06.2019 було надано відповідь на адвокатський запит про те, що Відділом містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Білоцерківської райдержадміністрації погодження проекту відведення громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 2,9002 га в адміністративних межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області не надавалось /а.с. 140/. Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області у своїй відповіді № 06-23/1163 від 21.06.2019 на адвокатський запит повідомила про відсутність технічної документації по даній земельній ділянці. Відділ культури і туризму Білоцерківської районної державної адміністрації у своїй відповіді № 21-06/159 від 19.06.2019 на адвокатський запит також повідомив про те, що у них відсутня технічна документація щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,9002 га. Крім того, як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокаластру у Київській області від 09.07.2019 року №29-10-0.223-8953/2-19, за інформацією, наданою Відділом у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області документація із землеустрою та висновок про погодження документації із землеустрою щодо відведення у власність гр.. [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , площею 2,9002 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу відсутні. Разом з тим, відомості про видачу довідки про обмеження та обтяження земельної ділянки, довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та довідки з державної статистистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форми 6-зем) на вищевказану земельну ділянку у Відділі відсутні. Отже, визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,9002 га в межах Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER] , призведе до порушення права постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Маки» земельною ділянкою з кадастровим № [NUMBER] . Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України - 1990 року (в редакції на момент передачі ЗАТ «Маки» землі в постійне користування), сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. Згідно ст. 22 ЗК України - 1990 року (в редакції на момент передачі ЗАТ «Маки» землі в постійне користування), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Статтею 23 ЗК України - 1990 року (в редакції на момент передачі ЗАТ «Маки» землі в постійне користування) передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ст. 118 ЗК України - 2001 року (в редакції чинній на момент відведення Спірної земельної ділянки), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання; відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення; проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін, проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування; районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Згідно ст. 142 ЗК України - 2001 року (чинної на момент відведення Спірної земельної ділянки), припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу; органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації; припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки; власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. 22.09.2005 року Конституційний Суд України ухвалив рішення по справі № 1-17/2005, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (254к/96-ВР) (є неконституційними), положення: пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (2768-14) щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року N 563-ХII (563-12) з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. Згідно ст. 152 ЗК України - 2001 року, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним; збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт. Відповідно до постанови КМ України від 26.05.2004 р. № 677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» (в редакції чинній на момент відведення Спірної земельної ділянки), проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі: рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; розробником проекту відведення земельної ділянки є фізична або юридична особа, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону (далі - виконавець); замовником проекту відведення земельної ділянки можуть бути сільська, селищна, міська рада, районна, Київська або Севастопольська міська держадміністрація, землевласник або землекористувач, інші особи відповідно до закону. У разі прийняття судом рішення про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність замовником проекту її відведення є фізична або юридична особа, на користь якої прийнято рішення; проект відведення земельної ділянки розробляється на основі завдання, затвердженого замовником, що є невід`ємною частиною договору на проведення відповідних робіт; проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини». Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом. В силу ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Згідно ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно ч.ч. 5, 6, 10 статті 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Згідно ч.2, 3 ст. 25 цього Закону поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, а саме: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру. Стаття 15 вказаного Закону передбачає обов`язкове включення до Державного земельного кадастру, інформації про її власників (користувачів), а також про зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.81-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127, державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, що заявляє свої права. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, якщо такі права набуті згідно з рішенням органу влади чи органу місцевого самоврядування, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. В зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що при відведені спірної земельної ділянки [PERSON] не було дотримано законодавчо встановленого порядку відведення земельних ділянок: не було отримано від ТОВ «Маки» відмову від постійного користування земельною ділянкою, якою [PERSON] володіє на підставі Державного акту; не було замовлено та виготовлено Технічну документації із землеустрою щодо складання державних актів на прав власності на земельні ділянки; не було погоджено Технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в органах земельних ресурсів, природоохоронний органах, санітарно-епідеміологічна службі, органі містобудування і архітектури, органі охорони культурної спадщини; не було внесено відомості про Спірну земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Викладені вище порушення законодавства щодо відведення у власність земельних ділянок спричинили обставини, в результаті яких земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] накладається на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , яку більше двадцяти років використовує ТОВ «Маки» на праві постійного користування. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, наявні в матеріалах справи належні, допустимі та достовірні докази, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні первісного позову. Що стосується спливу строку позовної давності на звернення до суду із зустрічним позовом, слід зазначити наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України). Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 Цивільного кодексу України). Пунктами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником Позивача за первісним позовом (Відповідача за зустрічним позовом) подано заяву про сплив строків позовної давності, оскільки ТОВ «Маки» орендувало спірну земельну ділянку в 2006 році. Представник відповідача за первісним позовом не заперечував факт укладення договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Маки», але наголошував на тому, що на момент укладення договору оренди товариству не було відомо про те, що орендована у [PERSON] земельна ділянка накладається на земельну ділянку, яка використовується товариством з 1996 року згідно Державного акту на право постійного користування землею серія [NUMBER] . Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України). Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 Цивільного кодексу України). Пунктами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника відповідача за первісним позовом, про накладення земельних ділянок Позивачу за зустрічним позовом (Відповідача за первісним позовом) стало відомо лише після отримання ним позовної заяви [PERSON] в додатку до якої було докладено Рішення № РВ-3201745892019 від 08.04.2019 Відділу у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Після отримання інформації про накладення земельних ділянок, ТОВ «Маки» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] Крім того, представник Позивача за первісним позовом (Відповідача за зустрічним позовом) в заяві про сплив строків позовної давності посилається на договір оренди між [PERSON] та ТОВ «Маки», однак сам договір чи докази існування такого суду не надає. Отже, у суду не має підстав для відмови в задоволені зустрічних позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маки» до [PERSON] , треті особи: Макіївська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Відділ у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним державного акту, припинення та визнання права власності на земельну ділянку, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач за зустрічним позовом сплатив судовий збір у розмірі 5 763,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача за зустрічним позовом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved