Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем має сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на її утриманні. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судове доручення Харківського районного суду Харківської області про вручення судових документів та вчинення окремих процесуальних дій відносно [PERSON], Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області повернуто без виконання. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 27 серпня 2005 року зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 54./а.с.4/ Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. /а.с. 5/ Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] /а.с. 6/ Батько мешкає окремо від дитини, допомоги на її утримання не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved