Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

30.07.2021 р. представник [PERSON] - адвокат Коляда А.С. звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначила, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином Російської Федерації. 08.04.2004 р. [PERSON] було безстроково документовано Посвідкою на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії [NUMBER]. Крім того, 02.11.1999 р. [PERSON] було отримано у Державній податковій адміністрації в Запорізькій області довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] . Матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Дівоче прізвище матері заявника [PERSON] - « [PERSON] ». Батьком [PERSON] й дідом заявника є [PERSON] [PERSON] постійно проживав з 14.08.1981 р. по день смерті [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". 14.07.2021 р. у відповідь на адвокатський запит вих. № 09/07/2021 від 09 липня 2021 р., Управління ДМС України у Запорізькій обл. вказало, що відповідно до п. 29 розділу ІІ Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Оскільки у 2016 р. відбулась реформа системи реєстрації в Україні, ДМС на сьогодні не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Законодавством на сьогодні не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. З огляду на те, що на момент подання даної заяви [PERSON] помер, оригінал його паспорту з відміткою про реєстрацію місця проживання було вилучено, для набуття [PERSON] громадянства України за територіальним походженням, на підставі ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», заявнику необхідно встановити факт постійного проживання його діда, [PERSON] , до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". За заявою представник просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Ухвалою від 04.08.2021 р. справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07.09.2021 р. Представник заявника подала клопотання про розгляд справи без її участі та за відсутності заявника, заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує, в процесі розгляду справи до суду подані пояснення (а.с.40-41). Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 17.11.2020 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] , [INFO] , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації серії [NUMBER] , виданим 16.08.1999 р. (а.с.7-13) 08 квітня 2004 року [PERSON] було безстроково документовано Посвідкою на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серія [NUMBER] (а.с.14-15). 02.11.1999 року [PERSON] було отримано у Державній податковій адміністрації в Запорізькій області довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] (а.с.16). Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , про що 24 листопада 1978 року складено запис акту про народження № 701, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 24 листопада 1978 р. (а.с.17). Дівоче прізвище матері заявника [PERSON] « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 07 січня 1978 р. (а.с.18). Батьком [PERSON] й дідом заявника є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.01.1956 р. (а.с.19). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України з 14.09.1981 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.23). Після набрання чинності 01.03.2001 року ЗУ «Про громадянство України», на підставі п. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», [PERSON] було документовано паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВУМВС України в Запорізькій обл. 31.05.2001 р. (а.с.24-25). [PERSON] помер [INFO] (а.с.27) та його паспорт громадянина України було вилучено, проте згідно копії даного документу (а.с.25) з 14.09.1981 року [PERSON] був прописаний за адресою: [ADDRESS] . 26.10.1998 року [PERSON] було отримано у Державній податковій адміністрації в Запорізькій області довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] (а.с.26). 15 квітня 1980 року Комітетом державної безпеки Української РСР було видано [PERSON] пенсійне посвідчення серії [NUMBER] (а.с.29-31). 20 лютого 1990 року Управлінням КДБ УРСР у Запорізькій області було видано [PERSON] посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] (а.с.32). З наведених вище доказів, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 1981 року по 2010 рік безперервно постійно проживав на території України, отримував пенсійне забезпечення на території Запорізької області, а 31.05.2001 року був документований паспортом громадянина України, на підставі того, що як громадянин колишнього СРСР на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України. Аналізуючи перелічені вище докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав до 24.08.1991 р. на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту проживання діда [PERSON] необхідно заявнику для отримання громадянства України. У відповідності до положень ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" - особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України. Згідно вимог п.29 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень" (далі за текстом також - «Порядок»), затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27.06.2006 року) - для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво» (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені п.п. «а» - «в» п.24 цього Порядку, а також : а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту ; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Підпунктом "в" пункту 24 Порядку визначено, що - особа без громадянства має подати декларацію про відсутність іноземного громадянства. Статтею 26 Конституції України та статтею 2 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що - іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 згаданого Закону : правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України; іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, є іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до ЗУ «Про правонаступництво України», або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Аналізуючи зібрані по справі докази у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved