Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що її дочка, [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21 вересня 2004 року. [INFO] у них народилась дочка, [PERSON], яка з дня народження і до 2005 року проживала з батьками в м.Краснодон Луганської області. Після переїзду в м.Костянтинівка Донецької області вона стала проживати з дочкою и внучкою у квартирі [ADDRESS], а [INFO] її дочка [PERSON] померла. З цього часу внучка [PERSON] знаходиться на вихованні та утримання позивачки. Відповідач [PERSON] вихованням та утриманням дочки не займається, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться її долею та станом здоров'я, матеріально дочку не забезпечує. Позбавивши відповідача батьківських прав, позивач просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Прокурор та представник органу опіки та піклування вважають, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дочки, тому що він ухиляється від її виховання. Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним обставинам. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с.11). Мати дитини, [PERSON], померла [INFO] (а.с.15). Відповідно до висновку органа опіки і піклування Костянтинівського міськвиконкому від 4 лютого 2015 року, враховуючи, що пояснення відповідача [PERSON] з цього питання відсутні, письмовий висновок щодо розв'язання спору надати неможливо (а.с.34). З таким висновком органу опіки та піклування, як це передбачено ч.6 ст.19 Сімейного кодексу України, суд не погоджується, вважаючи його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Неповнолітня [PERSON], виражаючи в порядку ст.171 Сімейного кодексу України свою думку при вирішенні спору, не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, утриманням дочки не займаються, не цікавиться долею та станом здоров'я дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дочки, її утримання, підготовку до самостійного життя. Про ці обставини пояснили суду свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], свідчить довідка відділу по справах дітей Краснодонського міськвиконкому №29 від 23 січня 2015 року, відповідно до якої [PERSON] у липні 2014 року із сім'єю виїхав на територію Російської Федерації (а.с.35). На підставі встановлених судом обставин, у зв'язку з винною поведінкою відповідача [PERSON], який свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, його слід позбавити батьківських прав. При розгляді справи встановлено, що неповнолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування, в зв'язку з чим, згідно ч.4ст.60 ЦК України над нею слід встановити піклування та призначити її піклувальником [PERSON], яка проти цього не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дітей. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України гроші на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері (батька) чи у твердій грошовій сумі. З огляду на матеріальне становище дитини, стан здоров'я відповідача і його матеріальне становище, суд вважає за необхідне визначити, що розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дитини повинен складати 1/4 частину його заробітку (доходу).

Outcome: approved