Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом із позовною заявою представником позивача Гребенюком О.С. було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та про огляд веб-сайту. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ч. 5\~ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 17.11.2020 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 21.11.2013 року. Вважають, що своїм підписом в анкеті-заяві відповідач [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зазначають, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідачка. Вказують, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. Крім цього, у позовній заяві посилаються на редакцію Умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 року. Стверджують, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказують, що сторонами погоджено, що зобов`язання позичальника з повернення тіла кредиту та пені є борговими зобов`язаннями. Зазначають, що в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 15.06.2020 року відповідач має заборгованість 10953 грн. 12 коп, з яких: 10190 грн. 34 коп. - заборгованість за тілом кредита; в т. ч. 0,00 - заборгованість за поточним тілом кредита; 10190 грн. 34 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 762 грн. 78 коп. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Відзив на позовну заяву чи клопотань не подав. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 21.11.2013 року відповідач як клієнт банку підписав «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». В анкеті-заяві зазначено, що позичальник згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути заборгованість за пенею. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги пені, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.11.2013 року, посилається на\~Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті:\~https://privatbank.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору. Судом було здійснено огляд такого веб-сайту, однак при цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема і щодо умов сплати пені за користування кредитними коштами. Суд бере до уваги, що у анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір та порядок нарахування пені, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд приходить до висновку, що умови кредитування, визначені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах обслуговування, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати та вважати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.11.2013 року шляхом підписання заяви-анкети. Від так, відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді пені, оскільки відсутній обов`язок відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві. Вимог про стягнення інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства\~позивач не пред`явив. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, яка прийнята у справі №\~342/180/17,\~провадження №\~14-131цс19 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та\~Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Необхідно звернути увагу, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Оскільки судом\~не встановлено\~належних і\~допустимих доказів,\~які б\~підтверджували,\~що саме\~Умови та\~правила надання\~банківських послуг",\~витяг з\~яких доданий\~до позовної\~заяви,\~є складовою\~частиною укладеного\~між сторонами\~кредитного договору\~і що\~саме ці\~Умови мав\~на увазі\~відповідач,\~підписуючи анкету-заяву\~позичальника,\~та \~брав \~на себе\~зобов`язання зі\~сплати пені\~в разі\~порушення зобов`язання\~з повернення\~кредиту,\~тому суд\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги в\~частині стягнення\~із відповідача\~в користь\~позивача заборгованості\~за пенеюзадоволенню не підлягають. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Зокрема, згідно розрахунку заборгованості, розмір фактично отриманих коштів, які не були повернуті позивачу відповідачем, станом на дату звернення до суду з позовною заявою становить 10190 грн. 34 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, що є коштами, які були надані позивачем у розпорядження відповідача та ним використані без їх повернення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 10190 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.11.2013 року. Крім цього, суд враховує, що позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 2102,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення в матеріалах справи, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1955 грн. 70 коп. (93, 04 % від 2102,00 грн.).

Outcome: approved