Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON], працював в колгоспі ім. Петровського з 01.05.1988 року по 02.02.1997 року механізатором. В члени колгоспу був прийнятий 02.07.1988 року. 30.01.1993 року колгосп ім. Петровського було реорганізовано в КСП «Запорізьке». Після проведення реорганізації колгоспу ім. Петровського в КСП «Запорізьке» [PERSON] став членом КСП «Запорізьке», але, помилково, не включений в список до Державного акта на право постійного користування землею КСП «Запорізьке». Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке» Софіївського району виданий 25.03.1996 року. Розмір земельного паю, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складає 8,18 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 248395,73 грн. Позивачем пропущено термін звернення до суду тому, що з січня 1997 року він відбував покарання, згідно вироку Софіївського районного суду за кримінальний злочин і тривалий час знаходився в місцях позбавлення волі. Після звільнення, повернувшись на постійне місце проживання, щойно дізнавшись про те, що він має право на земельну частку(пай) по колишньому КСП «Запорізьке», 18.01.2018 року позивач звернувся до Софіївської райдержадміністрації із заявою про виділення земельної частки (паю), але йому відмовили і запропонували звернутися до суду. 07 червня 2018 року представник Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області направив суду відзив на позовну заяву, в якому заперечують проти даного позову. Вказує, що позивачем не надано жодних належних доказів того, що він був членом КСП "Запорізьке" на момент одержання даним підприємством державного акту на право колективної власності на землю. Позивач в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з"явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з"явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову. Судом встановлено, що [PERSON], працював в колгоспі ім. Петровського з 01.05.1988 року по 02.02.1997 року механізатором, що підтверджується копією трудової книжки(а.с.4). В члени колгоспу був прийнятий 02.07.1988 року, що підтверджується архівним витягом № 16/01/36 від 18.01.2018 року наданим архівним відділом Софіївської районної державної адміністрації та записом в трудовій книжці(а.с.5). 30.01.1993 року колгосп ім. Петровського було реорганізовано в КСП «Запорізьке», згідно архівної довідки № 68(а.с.7). Після проведення реорганізації колгоспу ім. Петровського в КСП «Запорізьке» [PERSON] став членом КСП «Запорізьке», але, помилково, не включений в список до Державного акта на право постійного користування землею КСП «Запорізьке». Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке» Софіївського району виданий 25.03.1996 року(а.с.8). Розмір земельного паю, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складає 8,18 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 248395,73 грн(а.с.3). Позивачем пропущено термін звернення до суду тому, що з січня 1997 року він відбував покарання, згідно вироку Софіївського районного суду за кримінальний злочин і тривалий час знаходився в місцях позбавлення волі(а.с.10). Після звільнення, 18.01.2018 року позивач звернувся до Софіївської райдержадміністрації із заявою про виділення йому земельної частки (паю), але було відмовлено та запропоновано звернутися до суду(а.с.11). Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином на підставі вищевикладеного судом встановлено, що [PERSON] працював в колгоспі ім. Петровського з 01.05.1988 року по 02.02.1997 року, тому суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) .

Outcome: approved