Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

16 квітня 2003 року в с. Романівка, Миколаївського району, Одеської області померла мама позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І ЖД № 335814. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на право на земельну частку ( пай ): розміром 10,60 умовних кадастрових гектарів із земель КСП ім. Шевченка, на території [PERSON] сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, відповідно до Сертифікату серії № 038618, який виданий 28.03.1996 року [PERSON] районною державною адміністрацією. Позивач від спадщини не відмовився, фактично він своєчасно, протягом шести місяців, прийняв спадщину. Це підтверджується тим, що він протягом встановленого законодавством строку подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Він звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і видачу свідоцтва про право на спадщину, але у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку ( пай ), нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано йому звернутися до суду. Зважаючи на вказані обставини, позивач вимушений звернутися до суду для захисту свого права на спадщину, яка відкрилась після смерті мами. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільська рада, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] право на право на земельну частку ( пай ) розміром 10,60 умовних кадастрових гектарів із земель КСП ім. Шевченка на території [PERSON] сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, що належало [PERSON], яка померла 16 квітня 2003 року, відповідно до Сертифікату серії № 038618, який виданий 28.03.1996 року [PERSON] районною державною адміністрацією в порядку успадкування за законом, оскільки він від спадщини не відмовився, фактично він своєчасно, протягом шести місяців прийняв спадщину. Це підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 5 ), об'явою в газеті [PERSON] вісник, про втрату Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ОД № 038618 на ім'я [PERSON] ( а.с. 6 ), довідкою про реєстрацію Сертифіката та про визначення грошової оцінки земельної частки ( паю ) ( а.с. 7 ), відмовою Ананьївської районної державної нотаріальної контори ( а.с. 8 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 9 ), довідкою виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради від 11.03.2016 року № 266, проте, що покійна [PERSON], дійсно проживала по день смерті за адресою: с. Романівка, Миколаївського району, Одеської області разом зі своїм сином [PERSON] ( а.с. 10 ). Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що сертифікат на право на земельну частку ( пай ) є дійсним до виділення власникам земельних часток ( паїв ) у натурі ( на місцевості ) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутностізаповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітои, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як син, є спадкоємцем першої черги за законом. Крім нього інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 328 ч. 2 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved