Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Коршачинської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 січня 2000 року помер її дядько [PERSON]. Після смерті дядька відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на дві земельні ділянки, розміром 2,99 умовних кадастрових гектарів кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебували у колективній власності сільськогосподарського КСП «Промінь». Право на одну земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 0178756, інша земельна частка (пай) належала дружині померлого [PERSON], яка померла 23 березня 1999 року, на підставі сертифікату серії СМ № 0178763, виданих на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 лютого 1997 року № 41. Внаслідок їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на зазначені земельні частки (паї). Своєчасно спадщину після смерті спадкодавців позивачка не прийняла у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадщини та складними сімейними обставинами. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після дядька [PERSON], який помер 17 січня 2000 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надав письмову заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що не заперечує проти позову, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а. с. 27). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України. Статтею 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті дядька позивачки [PERSON], який помер 17 січня 2000 року, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Зі змісту ст. 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати, сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Зокрема п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року зазначено, що цивільні правовідносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у пяту чергу, при цьому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Судом встановлено, що шлюб між батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] було укладено 02 лютого 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БП № 257716 (а. с. 11). Батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІV-УР № 1984829 (а. с. 9). Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 432139 вбачається, що 26 грудня 1987 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Позивачці після укладення шлюбу було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 8). У відповідності до свідоцтва про народження серії І-БП № 288253, [PERSON] народився 10 серпня 1937 року, його батьками були: [PERSON] та [PERSON] Лукінічна (а. с. 12). Батьками [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON] Лукінічна, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 477856 (а. с. 13). Отже наведене вище свідчить про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], як рідних братів. 03 серпня 1968 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК № 0442455 (а. с. 16). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0178756, [PERSON] на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 лютого 1997 року № 41 належить право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь», розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 15). На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0178763, [PERSON] на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 лютого 1997 року № 41 належить право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь», розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 18). [PERSON] померла 23 березня 1999 року, а [PERSON] помер 17 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії І-БП № 053418 та серії І-БП № 073729 відповідно (а. с. 14, 17). На підставі свідоцтва про смерть серії І-БП № 151054 [PERSON] помер 24 червня 2010 року (а. с. 10). Довідкою, виданою виконкомом Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області від 11 квітня 2016 року за № 306 передбачено, що [PERSON] , який проживав за адресою: [INFO], до дня смерті 17 січня 2000 року, після смерті дружини [PERSON], проживав одиноко на території сільської ради, дітей не мали. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 2,99 га, посвідченого сертифікатом серії СМ № 0178756. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Племінниця [PERSON] здійснила поховання померлого та фактично прийняла його спадщину, але юридично не оформила (а. с.28). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області спадкові справи після [PERSON], яка померла 23 березня 1999 року та [PERSON], який помер 17 січня 2000 року, не заведені (а. с.30,31). Таким чином, позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті дядька [PERSON], однак не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадщини та складними сімейними обставинами. Суд вважає причини пропуску позивачкою встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного

Outcome: approved