Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні [PERSON] з уточненням позовних вимог просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахованої заборгованості за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2013 року по 31 грудня 2013 року, виходячи з розміру щомісячної плати 52,44 грн., стягнути зайво сплачені коштів за надані комунальні послуги за період з 01 лютого 2013 року по 31 грудня 2013 року в розмірі 1009,97 грн. та стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн. Пояснила, що вона на підставі договору купівлі - продажу від 17 липня 1998 року є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі з моменту її купівлі ніхто не був зареєстрований, однак тимчасово проживала її матір - [PERSON] Доказом даного є довідка депутата міської ради від 18 лютого 2014 року. В січні 2014 року позивач дізналась, що відповідачем здійснюється нарахування плати за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 157,32 грн., виходячи з кількості проживаючих осіб - 3 чоловіка. Будучи незгодна з розміром плати, [PERSON] зверталась до відповідача з заявами щодо здійснення перерахунку, однак їй було відмовлено в даному. Внаслідок безпідставного нарахування плати за комунальні послуги позивачу була завдана моральна шкода , яка полягає у душевних стражданнях , що були завдані позивачеві внаслідок протиправної поведінки відповідача , вона вимушена була неодноразово звертатись до ТОВ « Малин Енергоінвест » з відповідними заявами, вона була знервованою. Моральну шкоду оцінює в розмірі 2 тис. грн. Представник відповідача заперечив по суті позову, вважає дії відповідача правомірним та просить відмовити у задоволенні позову. Пояснив , що позивач є абонентом ТОВ « Малин Енергоінвест » та користується послугами з водопостачання та водовідведення. Нарахування плати за дані послуги до лютого 2013 року здійснювалось за нормами , виходячи , що в даній кватирі проживає одна людина. 19 лютого 2013 року працівниками ТОВ « Малин Енергоінвест » в ході перевірки був складений акт про те, що в квартирі [ADDRESS] проживає троє людей. На підставі даного акту стала нараховуватись плата в розмірі 157,32 грн. При звернені позивача у січні 2014 року до товариства з заявою про перерахунок плати за комунальні послуги їй було здійснено перерахунок і, починаючи з січня 2014 року плата за послуги з водопостачання та водовідведення здійснювалась в розмірі 52,44 грн. Надати для огляду в судовому засіданні акт від 19.02.2013 року про те, що в квартири позивача проживало троє людей неможливо , оскільки акт втрачено. Свідок по справі дав показання , що в лютому 2013 року він складав акт про кількість абонентів будинку [ADDRESS] , що користуються послугами ТОВ « Малин Енергоінвест ». Він пам'ятає , що складав акту по квартирі [ADDRESS] , однак про те , чи складався акт по квартирі [ADDRESS] не пам'ятає. Також пояснив, що інколи за відсутністю власників квартир акти складаються на підставі пояснень їх сусідів. Суд , заслухавши сторони, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 20 Закону України « Про житлово - комунальні послуги » ( далі Закону) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Статтею 21 Закону передбачено , що виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Судом встановлено , що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у відповідності до договору купівлі - продажу квартири від 17 липня 1998 року. ( арк..с. 10). Відповідно до говору про надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної води і водовідведення, укладеного між [PERSON] та ТОВ « Енергоінвест » , позивач є абонентом товариства. Кількість особі , що користуються послугами в договорі зазначено - 1 особа. ( 11). Про те , що до договору вносились будь - які зміни представником відповідача в ході розгляду не надано. Відповідно до розрахунку боргу [PERSON] видно , що починаючи з лютого 2013 року по 31 грудня 2013 року позивачу нараховувалась плата за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 157,32 грн., виходячи з кількості проживаючих осіб - 3 особи. Позивачем за даний період сплачена плата в розмірі 917,98 грн. Фактично позивач повинна була сплатити за даний період 576,84 грн. Тому суд приходить до висновку, що з товариства на користь позивача підлягає стягненню зайво сплачена сума комунальних послуг в розмірі 341,14 грн. ( 917,98 - 576,84 ). Посилання представника відповідача на акт від 19 лютого 2013 року, яким встановлено факт проживання в квартирі позивача троє осіб, суд вважає необґрунтованим , оскільки даний акт для огляду суду не наданий, як пояснив представник відповідача даний акт втрачений, а також [PERSON] заперечувала щодо даного акту пояснюючи , що ні вона ні її матір акт не підписували. Оскільки відповідачем за спірний період нарахована плата за комунальні послуги в значному більшому розмірі - 1730,52 грн. , а фактичний її розмір повинен становити - 576,84 грн. , тому суд зобов'язує ТОВ « Малин Енергоінвест » провести перерахунок заборгованості позивача за період з 01 лютого 2013 року по 31 грудня 2013 року, виходячи з розміру плати за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 52,44 грн. Відповідно до статті 22 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав. Оцінюючи завдану потерпілій майнову у шкоду, суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені в Постанові № 4 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " і приймає до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та враховує інші обставини. Суд враховує, що позивач неодноразово зверталась до відповідача для захисту свого порушеного прав, внаслідок неправомірного нарахування заборгованості за комунальні послуги відчувала душевні страждання, нервувалась. Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди 200 гривень є справедливим та достатнім для відшкодування немайнових втрат. В решті вимог слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: partial