Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

26.02.14 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про поновлення її на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» працювала з 06.04.2009 року на посаді спеціаліста 2 категорії ВТЮІ, а з 08.10.2012 на посаді секретаря - діловода у приймальні обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» . 20.01.2014 року вона отримала наказ №24-к «Про припинення трудового договору», в якому йшлося про те, що у зв'язку із скороченням штату працівників її звільнено з посади. Працюючи у приймальні ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» позивач була постійно у розпорядженні директора і головного інженера. Після проведеного скорочення штату ніяких змін у роботі керівництва не відбулося, - приймальня діє, а її функціональні обов'язки після проведеного скорочення виконують інші працівники підприємства поперемінно. Адміністрація пояснила, що саме невеликий стаж роботи є причиною її звільнення через скорочення, що є грубим порушенням ст.42 КЗпП України. Відповідач зігнорував те, що позивачка має переважне право на залишення на роботі у зв'язку з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Окрім того зазначила що має перевагу в залишенні на роботі ще й тому, що є особою, у сім'ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком. Зокрема вона розлучена з 1997 року та на її утриманні перебуває повнолітній син , що є студентом коледжу. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях , що долучені до матеріалів справи. Треті особа в судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила, що звільнення позивачки проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 08.10.2012 року була переведена на посаду секретаря-діловода приймальні Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Згідно наказу від 20.01.2014 року № 24-к [PERSON] звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України . Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. В наказі від 20.01.2014 року № 24-к про припинення трудового договору з позивачкою як підстава звільнення вказано: наказ №79 від 08.11.2013 року «Про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скорочення штату працівників», повідомлення про вивільнення від 12.11.2013 року, згода профспілкового комітету на розірвання трудового договору (протокол №17 від 22.11.2013 року). Даним наказом п. 1. Реорганізовано структуру підприємства та скорочено 14.01.2014 року штат працівників у кількості 30 штатних одиниць; 2. Внесено в штатний розпис з 14.01.2014 року нові посади (Додаток 2); 3. Затверджено з 14.01.2013 року штатний розпис у новій редакції з врахуванням виключених із штатного розпису та введених до штатного розпису посад у зв'язку із реорганізацією та скороченням штату працівників (Додаток 3) . З даним наказом позивач ознайомлена 18.11.2013 року , що стверджується її власноручним підписом. Згідно п.2 ст. 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. На виконання даної норми, в.о. директора [PERSON] 09.09.2013 року було скеровано подання голові профспілкового комітету ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» п. [PERSON] про можливе скорочення штату працівників (а.с.49). Мотивами даного подання є те, що у зв'язку з Законом України від 11.02.2010 року, №1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі змінами, внесеними згідно Закону України від 09.12.2011 року №4152-VI з 01 січня 2013 року державну реєстрацію прав власності проводять органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, що значно зменшило обсяг виконаних робіт по технічній інвентаризації, що у свою чергу призвело до збиткових показників підприємства. Профспілковий комітет надав згоду на звільнення позивача за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зважаючи на представлені відповідачем штатні розписи, безспірною є та обставина, що на ОКП ЛОР"БТІ та ЕО" були проведені зміни в організації виробництва, що потягло за собою зменшення чисельності працівників. Суд не приймає до уваги покликання позивача на ту обставину, що у неї було переважне право для залишення на роботі при скороченні чисельності працівників. Згідно ч.1.ст.42. КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Як вбачається з наданих посадових інструкцій секретаря-діловода, завідуючого канцелярії посадові обов'язки є дуже наближені, а їх відмінність зумовлена лише більшою деталізацією, а не самим фактом додаткових обов'язків. З Особових карток позивачки та [PERSON], якій було надано переважне право при звільненні за скороченням чисельності працівників вбачається, що освіта останньої більш відповідає виконуваним службовим обов"язкам. Крім того на утриманні [PERSON] перебуває малолітня дитина. Син же позивачки на даний час є повнолітнім та як пояснила сама позивач , навчається на державній формі та отримує стипендію. Жодних даних на момент вирішення питання про скорочення чисельності працівників у роботодавця щодо того, що позивач розлучена не було. Стаття 43 КЗпП України передбачає, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Як вбачається із представленого протоколу №17 засідання профспілкового комітету ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 22.11.2013 року на порядку денному якого було розгляд подання від адміністрації про скорочення штату працівників та розгляд заяв, ні заяв ні клопотань які б свідчили про відсутність на ньому позивача немає. Відповідно до п.19 Пленуму ВС України N 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Як вбачається із повідомлення про скорочення чисельності та штату працівників на підприємстві відсутні інші вакантні посади на які можна було б перевести позивача. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України було проведено у відповідності до вимог трудового законодавства, відтак підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed