overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

10 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.02.1985 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 295. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє повнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки, після того як відповідач почав зловживати алкогольними напоями. Це призвело до того, що позивачка втратила почуття любові та поваги. Останні два року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім"я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 08.02.1985 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 295 (а.с.2). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і вже на протязі двох років проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

10 березня 2016 року [PERSON] \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 16145,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] \~з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~20298,43 коп., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав . В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 16145,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку \~борг складає 20298,43 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 20298,43 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

10 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.03.2017р. о 11 год. 19 хв [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.03.2017р. о 11 год. 19 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДМП № 1" ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого мовний контакт не продуктивний, із рота запах алкоголю. Мислення дезорієнтоване. Зі слів батька, майже тиждень не спить, відмовляється приймати ліки, зловживає алкоголем, агресивний до оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

10 вересня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 13.11.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-16502-131112, згідно якого відповідачу було відкрито рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 3 000 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 4 073,28 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-16502-131112, згідно якого відповідачу було відкрито рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 3 000 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 19.05.2014 року створилася заборгованість в розмірі 4 073,28 грн., яка складається з: 1 258,81 грн. - тіло кредиту, 1 458,27 грн. - прострочене тіло кредиту, 1 356,20 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 4 073,28 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

10 грудня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 грудня 2006 року у відділі РАЦС Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області,актовий запис № 137,залишення малолітнього [PERSON],[INFO],проживати з матір"ю [PERSON] Згідно позовної заяви [PERSON] вказував,що з 06 грудня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO]. Протягом останнього року вони з відповідачкою проживають окремо, [PERSON] створила нову сім"ю,в зв"язку з чим шлюб існує формально і збереження сім"ї неможливе. Покликаючись на викладені обставини, просив позов задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з"явився,подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, 06 грудня 2006 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] у відділі РАЦС Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської областізареєстровано шлюб,про що зроблено актовий запис №137. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON],[INFO],що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER],видане Управлінням реєстрації актів громадянського стану Муніципалітету Афіни. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів сторін сім'я розпалася остаточно, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені і відновлювати наміру не мають. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112,160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

10 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в якій вона мешкає та зареєстрована разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з травня 2009 року в квартирі не проживає. Однак комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, відповідач не сплачує вказаних платежів, тому позивач змушена сплачувати комунальні послуги сама, таким чином всі обов'язки, що випливають з утримання квартири відповідачем не виконуються. Вказані вище обставини спонукали [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, неявку належно повідомлених про час, місце та дату розгляду справи сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з поквартирної картки вбачається, що відповідач по справі дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 7), яка належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності відповідно до ксерокопії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 770199 від 26.02.2013 року ( а.с. 6), але відповідач [PERSON] у вищевказаній квартирі не мешкає, що підтверджується двома актами ПКП „Комунальник-1" від 27.02.2013 року та 08.11.2013 року (а.с.8,9). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушена безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідача. Фактично відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS] житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності мешканця жиле приміщення за ним зберігається протягом шести місяців. Понад шість місяців житлова площа зберігається у разі відсутності в ній з поважних причин. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців, тому суд вважає, що [PERSON] втратив інтерес до спірного житла. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, тому його можна визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2007 році, мають дочку [PERSON], 2008 року народження, яка живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони в березні 2012 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище, стягнути судові витрати. Позивачка в суді свої вимоги підтримує, просить не надавати строк для примирення. Відповідач, повідомлений за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання з березня 2012 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Неповнолітня дочка сторін проживає з позивачкою. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дочки, довідки про склад сім"ї позивачки. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

10 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є онукою [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що 25.07.2015 року померла її бабуся, після смерті якої відкрилася спадщина. У встановлений законом строк вона звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак оскільки написання прізвища її бабусі різницця з прізвищем її матері, а саме: Урсол прізвище бабусі і Урсул прізвище матері, вона не може у повному обсязі реалізувати своє право на спадщину. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,\~надав заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення заяви\~та просив розглядати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 419172 /а.с.6/. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №001556 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №2536122 /а.с.7-9/. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (дошлюбне прізвище «Урсул»), що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-АП №324352 від 16.05.1980 року (виданого повторно)/а.с.10/. [PERSON] змінила прізвище з «Урсул» на «Тадирка», після укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №0871645 від 25.05.1974 року /а.с.12/. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯК №981400 від 24.11.1953 року матір"ю [PERSON] значиться [PERSON] /а.с.11/. Згідно довідки №1043 від 26.11.2015 року, виданою виконкомом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, [PERSON], яка померла 25.07.2015 року, дійсно постійно проживала та була зареєстрована до своєї смерті у будинку № 33 по вул. Центральній у с. Тригради Красноокнянського району Одеської області разом з донькою [PERSON] /а.с.13/. Дана інформація також підтверджується витягом з погосподарської книги, виданого виконкомом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (а.с.14). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допитані у судовому засіданні, підтвердили той факт, що мати заявниці проживала разом з [PERSON] (бабусею заявниці) та вели спільне господарство. Крім того, заявником під час судового засідання було надано для огляду оригінал свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], місце народження с. Довжанка Чернянського (на теперішній час - Красноокнянський) району Одеської області. Таким чином, сукупність зібраних судом доказів підтверджує факт родинних відносин між заявником та померлою 25.07.2015 року [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

10 грудня 2019 року [PERSON] , через свого представника адвоката Гошко В.І. звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 28 серпня 2018 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, мотивуючи позовну заяву тим спільне життя не склалось через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вказавши про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч. 6,7,8,11 ст. 128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 28 серпня 2018 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 459 (а.с.26). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved