Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач уклав шлюб з відповідачем 22.12.2012 року, про що в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис за № 188. Від спільного подружнього життя дітей у них немає. Позивачка з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. Між нами зовсім відсутнє порозуміння й повага один до одного. За таких обставин, позивач переконаний, що подальше збереження їхньої сім"ї є абсолютно неможливим, і це змушує її звернутися до Виноградівського районного суду з цим позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своєчасно в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, своєчасно в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони 22.12.2012 року уклали шлюб про що в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис за № 188. Від спільного подружнього життя дітей у них немає. Позивач з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. Між нами зовсім відсутнє порозуміння й повага один до одного. Строк на примирення позивач просить їм не давати, так як зберігати їхню сім»ю є недоцільно. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, та права їх дітей. Тому позов, заявлений [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved