Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] 22.10.2015 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником ? частини вказаної квартири є [PERSON], яка померла [INFO] р. В згаданій квартирі зареєстрований він, його син - [PERSON], колишня невістка, дружина [PERSON]- [PERSON], та онуки [PERSON] і [PERSON] Відповідач з 20.12.2011 р. за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не користується, покинула своїх двох малолітніх дітей та виїхала у невідомому напрямку. Наразі в квартирі мешкає позивач, його син [PERSON] разом з двома дітьми, онуками позивача. Реєстрація відповідача, створює [PERSON] перешкоди в користуванні власністю, оскільки нарахування комунальних платежів відбувається і на [PERSON], вартість яких вимушений сплачувати позивач, що ставить його у скрутне матеріальне становище. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, просить усунути йому перешкоди в користуванні власністю та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Представник третьої особи - Шевченківського районного відділу у м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з»явилась, повідомлявся про розгляд даної справи у встановленому законом порядку, заяви про бажання приймати участь у розгляді справи до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 31.01.2003 р. (а.с.12, 13) [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], кожен по ? частині. [INFO] р. [PERSON] померла (а.с.14). В квартирі [ADDRESS] зареєстрований позивач, син позивача - [PERSON], колишня невістка позивача - [PERSON], та онуки позивача - [PERSON] і [PERSON] (а.с.7-11, 19, 20, 21, 22). Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2012 р. (а.с.17) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З тверджень позивача та наданого ним акту від 05.10.2015 р. (а.с.18), судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не мешкає з 20.12.2011 р. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved