Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

20 квітня 2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 23 травня 2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що в 2015 році шлюб між сторонами було розірвано, з того часу дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Батько дитини допомоги на утримання сина не надає. Зважаючи на такі обставини, позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 23 травня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 1, видане Виконавчим комітетом Сторочуднівськогутянської сільської ради Житомирської області (а.с.7). 11.06.2015 року рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано ( а.с. 9-10). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва (а.с.6). 22.07.2016 року позивачка уклала повторний шлюб, в результаті якого змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 456, видане Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.8). Спільна з відповідачем [PERSON] дитина проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини на утримання дитини кошти в добровільному порядку не надає, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зважаючи на вимоги зазначеної норми, аліменти підлягають стягненню на користь позивачки з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 20.04.2018 р. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме з [PERSON], необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved