Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та неодноразово уточнивши позовні вимоги, в останній редакції 25.02.2014 року, які підтримала в судовому засіданні, просила суд: - встановити факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 01.09.2006 року по [INFO]; - усунути [PERSON] від права на спадкування після [PERSON], померлої [INFO]; - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 35,3 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м, яка складається з: житлової кімнати площею 16,9 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридору площею 3,6 кв.м, лоджії 3,0 кв.м, яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі за №373п-19. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була її найближчою подругою, та яка ніколи не перебувала у шлюбі і не мала дітей, зокрема як і вона сама. Більше 20 років вони разом працювали в Управлінні капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, де отримали по квартирі в одному під'їзді будинку [ADDRESS]. Так, [PERSON] було виділено квартиру [ADDRESS], а їй - квартиру [ADDRESS] зазначеного будинку. Весь час вони постійно товаришували, допомагали по господарству одна одній, а по виходу на пенсію їм взагалі стало важко жити самостійно, оскільки пенсія мізерна, а допомоги чекати не від кого. Починаючи з 01.09.2006 року у [PERSON] загострився цукровий діабет, і вони вирішили здавати її (позивача) квартиру у найм, а жити разом в квартирі [PERSON], у зв'язку з чим вона вимушена була перенести свої речі до квартири подруги, і вони почали жити однією сім'єю як рідні сестри, вели спільний бюджет, що складався з пенсій та орендної плати за її квартиру. Вели спільне господарство, лікували одна одну, піклувались одна за одною. Всі кошти зберігали в тумбочці на кухні, звідкіль їх брали на поточні потреби, як-то їжу, одяг, сплату комунальних послуг. За усною домовленістю з [PERSON] вирішили, що той, хто переживе іншого, успадкує половину грошей від квартири, що буде предметом спадщини, а решту витратить на благодійність. За рахунок отримуваної орендної плати від здачі в найм її квартири вони почали краще харчуватись та коштів вистачало на лікування. Кожен день вона робила уколи [PERSON], яка страждала на цукровий діабет, не дивлячись на те, що сама також має серцево-судинні захворювання. З грудня 2006 року внаслідок хронічного захворювання у [PERSON] виникли проблеми з суглобами ніг та рук, їй стало важко пересуватись навіть квартирою, а останній рік свого життя залишалась фактично лежачою після того, як отримала перелом шийки стегна. Увесь цей час вона була єдиною особою, котра доглядала за хворою [PERSON], кормила її. За життя, [PERSON] телефонувала до дальніх родичів, проте вони жодного разу не приїхали і допомоги не надали, у зв'язку з чим у неї погіршилось ставлення до них. Крім того, зі слів померлої, дальня родичка відмовилась надавати їй допомогу, оскільки [PERSON] не переоформила на неї квартиру. Позивач жодного разу не бачила відповідача, проте одного разу спілкувалась телефоном з жінкою, мабуть відповідачем, вислухавши погрози з приводу обіцянки померлої [PERSON] заповісти квартиру їй (позивачу). Після смерті [PERSON] вона її поховала та встановила їй пам'ятник. За таких обставин, вважає відповідача негідним спадкоємцем на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України. На теперішній час, як і раніше, вона проживає у квартирі померлої, а свою все також здає у найм. Вимоги до [PERSON] пред'явлені нею у зв'язку з тим, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16.09.2013 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] З цим рішенням суду позивач не погодилась та 17.12.2013 року подала на нього апеляційну скаргу. На підставі ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України, а також ст.1264 ЦК України вважає себе особою, яка фактично прийняла у спадок усе майно, що належало [PERSON] [PERSON] позовних вимог не визнала та звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, відповідно якої просила: - визнати, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]; - визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 35,3 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м, яка складається з: житлової кімнати площею 16,9 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридору площею 3,6 кв.м, лоджії 3,0 кв.м. В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті вона звернулась до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки з померлою. Батьком померлої [PERSON] був [PERSON], 1912 року народження, який в свою чергу доводився рідним братом матері її ([PERSON]) [PERSON], 1918 року народження. Її мати [PERSON] померла [INFO], а дядько [PERSON] загинув [INFO]. Відповідно даних відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ГУЮ в Чернігівській області відсутні актові записи про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тому, документально підтвердити факт наявності родинних відносин між нею та померлою [PERSON] вона не змогла і звернулась до Суворівського районного суду м. Одеси з метою встановлення даного факту. Рішення Суворівського районного суду м.Одеси від 16.09.2013 року було скасовано апеляційним судом Одеської області ухвалою від 17.12.2013 року. З померлою [PERSON] підтримували родинні стосунки троюрідна сестра [PERSON], яка мешкає в Дніпропетровську, племінниця [PERSON] та вона, проте, жоден з них не бачив і не чув, щоб [PERSON] проживала в квартирі [PERSON], чи мала з нею спільний бюджет і господарство. Не визнає [PERSON] спадкоємцем померлої [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] є лише сусідкою померлою, яка намагається в такий спосіб заволодіти майном померлої. Оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні, а вона спадкує за правом представлення, просить визнати за нею право власності на спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] первісні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з урахуванням уточнень, посилаючись на обставини, вказані в позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували, просили в них відмовити, посилаючись на їх безпідставність. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечували, просили в них відмовити, посилаючись на обставини, викладені в зустрічному позові. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник третьої особи - Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог та відмову в задоволенні зустрічного позову за наступних підстав. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з Главою 86 ЦК України за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п.21 цієї Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно п.23 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [INFO] померла [PERSON] у віці 70 років, про що відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського МУЮ видано свідоцтво серії [NUMBER]. По її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів. Квартира [ADDRESS] має загальну площу 35,3 кв.м., житлову 16,9 кв.м. та складається з: житлової кімнати поз.5, площею 16,9 кв.м., кухні поз.4 , площею 8,5 кв.м., ванної кімнати поз. 2, площею 2,1 кв.м., вбиральні поз.3, площею 1,2 кв.м., коридору поз.1, площею 3,6 кв.м., лоджії, площею 3,0 кв.м. Відповідно до паспортних даних, [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 26.06.1984 року. 18.10.2012 року по смерті [PERSON] Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №983/2012 на підставі заяви [PERSON] З метою дотримання Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, державним нотаріусом зроблено запит до Спадкового реєстру з метою встановлення наявності заповіту/спадкового договору померлої [PERSON], яка померла [INFO]. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру встановлено наявність заповіту [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в Чернігівській обл., Семенівському районі, с.Іванівка, де Семенівською районною державною нотаріальною конторою 17.04.2009 року заведено спадкову справу. [PERSON], яка померла [INFO] заповіту не залишила. 23.11.2012 року до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], яка мешкає в м.[ADDRESS], зазначивши про ступінь родинного зв'язку - двоюрідна сестра померлої. Крім того, зазначила, що є ще один спадкоємець майна померлої за законом - [PERSON]. В свою чергу, 23.11.2012 року [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], звернулась до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та зазначила іншим спадкоємцем за законом [PERSON]. 22.04.2013 року завідуючою Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у посвідченні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], оскільки відсутні документи, що свідчать про наявність родинних стосунків. Рішенням Суворівського районного суду м.Одеси від 16.09.2013 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та її двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.12.2013 року зазначене рішення суду скасовано, а заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду, оскільки від установлення факту безпосередньо майнові права заявника не виникають, а існує спір про право на спадкування (ч.6 ст.235 ЦПК України). Разом з тим, 15.02.2013 року завідуючою Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черновською Л.Г. винесено постанову про відмову у посвідченні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], оскільки відсутні документи, що свідчать про наявність родинних стосунків. За змістом довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 31.01.2013 року №03.4.2-19/11.1-22/40, запис про народження [PERSON], [INFO] по м.Семенівка Семенівського району, Чернігівської області не виявлено. За змістом довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 31.01.2013 року №03.4.2-19/11.1-22/39, запис про народження [PERSON], за 1887-1944 роки по м.Семенівка Семенівського району, Чернігівської області не виявлено. За змістом довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 31.01.2013 року №03.4.2-19/11.1-22/41, запис про народження [PERSON], 1918 року народження по м.Семенівка Семенівського району, Чернігівської області не виявлено. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] в Жадово Перше, Семенівського району, Чернігівської області, батьками її є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. 29.01.1977 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (свідоцтво серії [NUMBER]). Згідно архівної довідки від 12.03.2013 року Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації в м.Подольську, Московської області, [PERSON], 1912 року народження, уродженець м. Семеновка, Семенівського району, Чернігівської області, загинув [INFO], перебував у шлюбі з [PERSON]. [INFO] померла [PERSON] у віці 72 років в м.Пушкіно, Московської області РСФСР, свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки УПСЗН Бабушкінської районної в м.Дніпропетровську ради, [PERSON] перебувала на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як дитина війни та користувалась ними до дня смерті [INFO], отримувала допомогу територіального центру обслуговування (надання соціальних послуг) Бабушкінської районної в м.Дніпропетровську ради. Відповідно до довідки УПФ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська від 22.11.2013 року, [PERSON] отримувала пенсію державного службовця з 20.02.1977 року по 30.09.2012 року в розмірі 1 927,85 грн. Згідно довідки територіального центру обслуговування (надання соціальних послуг) Бабушкінської районної в м.Дніпропетровську ради від 09.01.2014 року, з 20.06.2006 року по 02.10.2012 року [PERSON] обслуговували робітники територіального центру. З Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області судом витребувалась інформація щодо підстав проведення огляду у квартирі, що є предметом спору, а також копії відповідних процесуальних документів, проте за повторним невиконанням ухвали суду, представником відповідача клопотання про витребування доказів знято з розгляду. Крім того, судом було витребувано амбулаторну картку померлої [PERSON], яка перебувала на обліку в КЗ «Міська клінічна лікарня №16» та встановлено, що остання перебувала на обліку у ендокринолога з 1993 роки з діагнозом цукровий діабет 2 типу, інсулінозалежна; перебувала на обліку у терапевта з діагнозом кардіосклероз атеросклеротичний, регулярно проходила обстеження та отримувала лікування. 24.09.2012 року [PERSON] звернулась до травмпункту, де встановлено перелом шийки правого стегна, стан стабільно тяжкий, мешкає одна, доглядають соціальні робітники та сусіди. Відповідно до товарного чеку №1835 від [INFO] замовником ритуальних послуг для поховання [PERSON] є [PERSON]. Окрім того, 07.08.2013 року [PERSON] уклала з ФОП [PERSON] договір про виконання робіт №02-08/07, предметом якого є виготовлення пам'ятника з нанесенням портрету [PERSON] ([INFO]-[INFO]), ПІБ та епітафії. Даний договір виконаний обома сторонами, про що свідчить гарантійний талон до договору, квитанція до прибуткового касового ордеру №60 від 07.08.2013 року та №27 від 10.09.2013 року, акт виконаних робіт від 14.09.2013 року, фотокартки пам'ятника. Таким чином, усі витрати на поховання [PERSON] понесені та підтверджені [PERSON] Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка була допитана в якості свідка, пояснила, що знайома з померлою [PERSON] близько 34 років, разом працювали та отримували квартири, мешкали як сусіди поруч 30 років, її квартира на поверх вище, за весь цей час вона родичів [PERSON] не бачила, 20 років тому померла перенесла операцію, однак знову ж таки, родичі її не відвідували, хоча вона їм повідомляла, після операції розпочався діабет, стала інсулінозалежна, однак деякий час продовжувала працювати. Після виходу [PERSON] на пенсію її стан погіршився, оскільки хвороба прогресувала, тому вона допомагала їй прасувати, прибирати, купатись, оскільки рідних поруч не було. З 2005 року стан здоров'я [PERSON] погіршився, вона придбала їй пральну машинку та бойлер, повідомила, що не може весь час навідуватись до неї, тому потрібно вирішувати цю проблему з родичами. [PERSON] телефонувала родичам, просила її доглянути, пропонувала залишити їм квартиру, однак вони відмовились, вимагали наперед переоформити квартиру, тому вона злякавшись, що залишиться на вулиці, відмовилась. Тому, вони домовились, що вона буде відвідувати [PERSON] вночі, це було у вересні 2006 року. [PERSON] неодноразово падала, зламала ключицю, а в середині вересня 2012 року в неї виявили тріщину шийки правого стегна, заборонили пересуватись. З вересня 2006 року по вересень 2012 року вона мешкала разом з померлою [PERSON], мала з нею спільний бюджет, разом харчувались та купувала їй ліки, відносилась до неї як до сестри. В кінці вересня 2013 року в неї загостилась власна хвороба і вона вимушена була поїхати до лікарні, а з [PERSON] залишились [PERSON] та знайома [PERSON], які її доглядали, однак через деякий час вони їй зателефонували і повідомили, що стан [PERSON] погіршився, їй викликали швидку, проте вона померла. [PERSON] відразу повернулась з лікарні, аби займатись похованням. Алла зателефонувала родичам аби повідомити про смерть [PERSON], однак на поховання ніхто не приїхав, в квартирі встановлений стаціонарний телефон, проте у зв'язку з відсутністю мобільності вона придбала в 2012 році для [PERSON] мобільний телефон. Померла неодноразово пропонувала їй подарувати квартиру, однак вона відмовлялась з етичних міркувань. Через 47 днів після смерті [PERSON] до неї завітали три жінки та чоловік, які назвалися родичами померлої та почали вимагати гроші, документи, ключі від квартири, не спитавши де й коли вона похоронила [PERSON], у зв'язку з чим вона передала їм свідоцтво про смерть. Відповідача вперше побачила в грудні, коли тривав судовий розгляд в даній справі. З жовтня 2006 року в її квартирі мешкає її родичка [PERSON], яка сплачує за квартиру оренду плату. Допитані в судовому засіданні з боку позивача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] під присягу та з попередженням про кримінальну відповідальність суду пояснили: свідок [PERSON] пояснила, що проживає в одному під'їзді з позивачем [PERSON] з 1984 року, де також мешкала і померла [PERSON] Як відомо свідку, [PERSON] та [PERSON] були подругами, мешкали разом з вересня 2006 року, вели спільний бюджет, господарство, оскільки [PERSON] хворіла на цукровий діабет та мала деформовані кінцівки, не могла себе самостійно обслуговувати, в квартирі [PERSON] мешкала дівчина. За життя до [PERSON] ніякі родичі не приїжджали, про них вона не розповідала. [PERSON] відвідували соціальні робітники, які приносили пенсію та інсулін. свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача [PERSON] та померлу [PERSON] з 1986 року, оскільки живе в тому ж будинку, неодноразово робила уколи померлій, при цьому відповідача [PERSON] жодного разу не бачила. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з вересня 2006 року, вели спільний бюджет, разом харчувались, при цьому померла не могла себе самостійно обслуговувати, оскільки у неї був діабет та деформовані кінцівки, коли вона відвідувала померлу, [PERSON] була у квартирі. В день смерті [PERSON] позивач [PERSON] знаходилась у лікарні, однак відразу приїхала. Як пояснювала їй померла [PERSON], їй найближчою особою була [PERSON], оскільки родичам вона не була потрібна. Ніяких родичів померлої вона ніколи не бачила, ні на похованні, ні на 9 днів, ні на 40 днів. свідок [PERSON] пояснила, що віднаймала квартиру позивача [PERSON] з 2006 року по 2012 рік, де жила разом з матір'ю [PERSON], сплачувала орендної плати на місяць 500 грн., а також комунальні послуги. Була знайома з померлою [PERSON], оскільки іноді їй допомагала, бачила, що [PERSON], яка мешкала разом з померлою, готує їжу. свідок [PERSON] пояснила, що була знайома з [PERSON] з 1978 року, оскільки працювали разом. Померла їй пояснювала, що з родичами стосунків не підтримує і допомоги не чекає, тому коли в неї виявили діабет і їй стало важко за собою доглядати, вона просила її про допомогу, яку надати свідок не могла, оскільки мала свою сім'ю, тому доглядала її [PERSON], якій вона хотіла подарувати квартиру. Весь час, коли вона навідувалась до померлої, [PERSON] була в квартирі, вони разом проживали та харчувались, за поховання та пам'ятник платила [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] є донькою її рідної тітки [PERSON], проте свідоцтва про народження тітки та померлої [PERSON] не збереглось, тому вона не може довести факту родинних відносин. Як пояснювала їй бабуся [PERSON], яка перебувала у шлюбі з [PERSON], у неї було 4 синів та 2 дочки, проте, вона не знає від скількох шлюбів. На похорони вона не приїхали, оскільки на той час перебувала в РФ, Москва, у своєї сестри [PERSON] Витрати на поховання [PERSON] вона не відшкодовувала, оскілки ще за життя [PERSON] продала за 40 000 доларів США будинок своєї померлої рідної сестри, і частину коштів віддала особі, яка її доглядала до смерті, а частина залишилась у неї, тому вважає, що наразі ці кошти знаходяться у [PERSON] Пояснила, що не допомагала померлій, оскільки та не потребувала допомоги та не просила про неї. Допитані в судовому засіданні з боку відповідача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] під присягу та з попередженням про кримінальну відповідальність суду пояснили свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою [PERSON], побачила позивача [PERSON] після смерті [PERSON], яка передала їм свідоцтво про смерть. Зі слів свідка [PERSON] вона та її сестра є доньками [PERSON], а померла [PERSON] - донькою [PERSON], тобто [PERSON] та [PERSON] рідні брат та сестра. В 2011 році вона та її рідна сестра [PERSON] відвідували померлу [PERSON], тому знали про її хвороби, зокрема на цукровий діабет. Сестрам була відомо, що [PERSON] незадовго до смерті зламала ногу, проте додзвонитись не змогли і на наступний день дізнались про її смерть. На поховання [PERSON] вони не приїздили, оскільки були на весіллі у РФ. Їм відомо, що похованням займалась позивач [PERSON] Заяву про прийняття спадщини подавали удвох ([PERSON] та [PERSON]), при цьому [PERSON] відмовилась на користь своєї сестри. Як зазначила свідок, її двоюрідна сестра [PERSON] в матеріальній допомозі не потребувала, з позивачем [PERSON] відносин не підтримувала, остання їй не допомагала, оскільки померла мала до неї недоброзичливе відношення, єдиною її подругою була Рая, прізвище не відомо. Крім того, свідок зазначила, що жодних документів в архіві відділу реєстрації актів в м. Семенівка та в церковній книзі щодо народження її дядька та матері не збереглось, усе, що їй відомо вона знає зі слів бабусі. свідок [PERSON] пояснила, що померла [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] є матір'ю [PERSON], донькою якої вона є. З померлою часто спілкувалась, приїжджала в гості, деформації кінцівок вона не бачила, пенсія у померлої була нормальна, у допомозі не потребувала. свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її троюрідною сестрою, як і померла [PERSON], яку вона знала з народження та постійно з нею спілкувалась, приїжджаючи до неї в гості. Зазначила, що два роки до смерті [PERSON] вона приїжджала 1-2 рази на неділю, купувала їй продукти, а коли виявили тріщину шийки стегна померлу доглядала сусідка, вона намагалась знайти їй доглядача, однак не змогла. Останнього разу бачила померлу 28.09.2012 року, дізналась від неї про намір скласти заповіт на користь [PERSON] та [PERSON], однак не встигла. Пояснила, що [PERSON] обслуговувала себе сама, пересувалась без сторонньої допомоги до самої смерті, ніяких операцій за життя не робила, ключицю не ламала, інших переломів не отримувала. Таким чином, з пояснень сторін та свідків судом встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2006 року по 01 жовтня 2012 року, при цьому фактична відсутність [PERSON] в день смерті [PERSON] та за кілька днів до цього не спростовує висновку суду, оскільки позивач потребувала медичної допомоги та знаходилась на стаціонарному лікуванні, і рішення про проживання окремо за зміною обставин ані вона, ані померла не приймали, продовжуючи мати спільний бюджет та господарство. Суд критично ставиться до пояснень свідків з боку відповідача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які стверджували, що жодного разу не бачили [PERSON] в квартирі померлої [PERSON], оскільки свідки з боку позивача та власне сама позивач ствердили, що родичі померлої її не відвідували, допомоги не надавали, а отже не могли знати про проживання [PERSON] разом з померлою. Такі обставини підтверджуються поміж іншого і незнанням свідками з боку відповідача дійсного стану здоров'я померлої [PERSON] на предмет наявних захворювань, а саме: цукрового діабету другого ступеню, що викликає інсулінозалежність та дієту з частими прийманнями їжі, атеросклероз, хронічний панкреатит, холецистит, ламкість кісток та артрит мілких кісток кінцівок, що підтверджується даними амбулаторної картки. Зібрані по справі документальні докази не дають підстав стверджувати про наявність родинних стосунків між померлою [INFO] [PERSON] та [PERSON], [PERSON], оскільки по-перше факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не доведений, доказів того, що [PERSON] та [PERSON] були їх батьками суду не представлено, свідки з боку відповідача плутають кількість дітей останніх, надають протилежні свідчення щодо того, хто був батьками померлої [PERSON] (чи [PERSON] чи одна з його сестер), по-друге, за інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру наявний запис про спадкодавця [PERSON], 1929 року народження, яка померла [INFO] в Чернігівській області, Семенівського району, с.Іванівка, де, як стверджує відповідач, та свідки з її боки, вона та померла народились. Отже, доказів наявності родинних відносин з [PERSON] відповідачем не представлено, свідчення неоднозначні та жодна з опитаних осіб не змогла дати розгорнуту відповідь стосовно складу сім'ї та походження померлої, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] за їх недоведеністю. Оскільки судом встановлено факт проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років на день смерті спадкодавця, при цьому позивачем вже отримано відмову нотаріуса у посвідченні нотаріальної дії, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності обґрунтованими, доведеними, вірно обраними як спосіб захисту порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування, то ці вимоги судом не задовольняються, оскільки факт родинних відносин [PERSON] зі спадкодавцем не довела, як і позивач отримала відмову в посвідченні нотаріальної дії, і спадкоємцем майна померлої не є. Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно ст. 19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно зі ст.2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача, в межах сплачених позивачем при подачі позову до суду - на користь останньої, в межах, сплачених відповідачем при подачу зустрічного позову - не відшкодовуються, а в дохід держави стягується сума судового збору 670,09 грн., які не доплачені позивачем при подачі уточненого позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial