Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ « Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,обґрунтовуючи позовні вимоги таким. Листом від 02.03.2021 року позивач отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №1618 від 18.02.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з нього 41845 грн. 76 коп. боргу на користь ТОВ «Фінсфорс» та 4184 грн. 58 коп., 669 грн. 00 коп. виконавчого збору. Вказана постанова була надіслана за місцем його роботи для примусового стягнення. Він не згоден з виконавчим написом з наступних підстав. Так, адреса його місця проживання зазначена в постанові про відкриття виконавчого провадження невірно. Він проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте в постанові зазначена адреса: [ADDRESS] . Крім того, приватний нотаріус не повідомляв його про те, що до нього надійшла заява про вчинення виконавчого напису, що позбавило його можливості вчинити будь- які дії з приводу наявності боргу та нарахованих сум. Вважає, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ч.1ст.88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України№296/5 від 22.02.2012 року, оскільки він виконується не за місцем знаходження «боржника» чи його майна, не перевірено строки звернення та безспірность суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким,що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ « Фінфорс»в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, приични неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до такого висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат» порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи. Положеннями ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною від 02.03.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 1618 від 18.02.2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Зазначене виконавче провадження було відкрито на підставі заяви відповідача про примусове виконання виконавчого документу, яким є виконавчий напис №1618 від 18.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 41845 грн. 76 коп. на користь ТОВ «Фінфорс». Ухвалою суду від 26.03.2021 року за заявою позивача у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. було витребувано належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1618 від 18.02.2021 року. Проте, згідно наказу Міністерства Юстиції України від 02.03.2020 року № 739/5 свідоцтво про зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я Головкіної Я.В. було анульовано і в судовому засіданні встановлено, що до Київського обласного державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріусаОбухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. на зберігання не передавалися. Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, він був вчинений на підставі, зокрема п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172). Підставою для вчинення цього виконавчого напису (як вбачається з цього виконавчого напису) була наявність заборгованості позивача за кредитним договором № 716227-А від 26.11.2019 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ «Фінфорс». Таким чином судом встановлено, що підставою для вчинення спірного виконавчого напису був кредитний договір за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Чинний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (в редакції з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14)). При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) були внесені зміни до переліку документів № 1172. Зокрема пунктом 2 постанови № 662 перелік документів № 1172 був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким було передбачено вчинення нотаріусами виконавчих написів за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2, а саме змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили 22.02.2017 р. Вказана постанова ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. залишена без змін. В п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» міститься роз`яснення, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, з 22.02.2017 року кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не є тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусами. Отже, станом на 18.02.2021 року у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис № 1618 про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 41845 грн. 76 коп. на користь ТОВ «Фінфорс», оскільки кредитний договір не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, зокрема судовий збір. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за позовною заявою в сумі 918 грн. та заявою про забезпечення позову в сумі 454 грн., а всього 1372 грн.

Outcome: approved