Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

13.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначалося, що малолітні діти є внуками позивача, які за рішенням виконкому Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району, за згодою їх матері [PERSON] та за бажанням дітей, тимчасово влаштовані на поживання до її сім'ї, оскільки їх батько - син позивача [PERSON], [INFO] раптово помер [INFO] , а їх мати має другу сім'ю та проживає в іншому селі, не спілкується вже тривалий час з доньками, жодної допомоги не надає, не бере участь у їх вихованні , утриманні, не піклується про їх фізичний, духовний, моральний розвиток та медичний догляд. В зв'язку з тим, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх малолітніх доньок, позивач прохав суд позбавити її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, в частині стягнення понесених нею судових витрат відмовилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, вказавши, що дійсно вона не має свого житла, ніде не працює, відповідно немає коштів та належних умов для виховання, проживання та забезпечення її малолітніх дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кобеляцької РДА - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - орган опіки і піклування виконкому Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, розглянувши та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] , а батьком [PERSON], який помер [INFO] (а.с.4,5,6,8). Рішенням виконкому Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району від 22.05.2017 року малолітні діти тимчасово влаштовані проживати до їх баби [PERSON] ( а.с.9,14). Судом встановлено, що мати [PERSON] ніде не працює, влаштувала нову сім'ю, змінила місце проживання, свого житла не має, не відвідує дітей, які знаходяться в їх баби на тимчасовому проживанні, визнала в судовому засіданні, що не в змозі належним чином виховувати та забезпечувати своїх дітей, оскільки має скрутний матеріальний та житловий стан. Відповідно ст.18 Конвенції про права дитини від 1989 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В абзаці 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки, мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньок, не забезпечує їх матеріально, самоусунулася від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, то її необхідно позбавити батьківських прав.

Outcome: approved