Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні її представник [PERSON] і просив розділити спільно нажите нерухоме майно подружжя та визнати за позивачкою право власності на 2/3 ідеальної частини житлового будинку і надвірних споруд та 2/3 ідеальної частини земельної ділянки площею 0,3800 га, які розташовані в с. Васильків, пров. Головковий, 10, Шполянського району, Черкаської області. Позовні вимоги представник позивачки мотивував тим, що 03 серпня 1996 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу сторони купили в [PERSON] за 10000 грн. житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,3800 га в с. Васильків по провулку Головковий, 10, Шполянського району, Черкаської області, які були зареєстровані на імя відповідача [PERSON] Під час подружнього життя сторони за спільні кошти зробили деякі ремонтно-будівельні роботи в садибі, а саме: перепланували кухню, в якій зробили санвузол, переробили опалення в будинку, влаштували кладову у веранді, будинок і веранду обложили сайдінгом та перекрили їх покрівлю металопрофілем, переробили прибудови до сараю, зробивши стіни з азбесту, переробили огорожу, внаслідок чого інвентарна вартість будівель та огорожі в садибі збільшилася з 10000 грн. до 69180 грн. 11 березня 2013 року рішенням Шполянського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами було розірвано. Однак, відповідач залишив позивачку з сином ще в грудні 2011 року. Відповідач проживає окремо в своєї матері в с. Васильків по вул. Поділ-2, або в м. Шпола по вул. Кавказькій. Відповідач займається ремонтно-будівельними роботами в м. Шпола і сплачує позивачці 500 грн. аліментів на утримання сина, однак вказаних коштів не вистачає для забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, однак за рішенням суду частка майна може бути збільшена, якщо з дружиною чи чоловіком проживають діти. Поскільки із позивачкою проживає неповнолітній син, аліментів на його утримання, які сплачує відповідач не вистачає, тому він вважає, що частку позивачки суд може збільшити і визнати за позивачкою право власності на 2/3 частини нерухомого майна. Враховуючи вказані обставини, позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні її представник і просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і вказала, що дійсно сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, під час шлюбних відносин вони купили житловий будинок та земельну ділянку біля будинку, які були зареєстровані на імя відповідача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, який проживає в спільно придбаному сторонами будинку з матірю. На даний час шлюб між сторонами розірвано, відповідач не проживає з позивачкою, однак він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 590 грн. щомісячно, заборгованості по сплаті аліментів у відповідача немає. Отже, відповідач приймає участь в утриманні та матеріальному забезпеченні своєї дитини. Вона вважає, що підстави для збільшення розміру частки відповідачки у спільному майні подружжя відсутні, тому просить розділити спільне майно подружжя в рівних частинах і визнати право власності в ідеальних частках по 1/2 частині відповідно за кожним. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 03 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу сторони купили в [PERSON] за 10000 грн. житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,3800 га, які розташовані в с. Васильків по провулку Головковий, 10, Шполянського району, Черкаської області, що підтверджується договорами купівлі-продажу, посвідченими державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори 04 липня 1998 року, зареєстрованими в реєстрі за №1447, №1448. Житловий будинок та земельна ділянка були зареєстровані на імя відповідача [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок інвентарний номер 201, реєстровий номер 1-201, та Державним актом на право приватної власності на землю серія ЧР 20-4-35. 11 березня 2013 року рішенням Шполянського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 17 вересня 2015 року, інвентаризаційна вартість садиби з надвірними будівлями, розташованими в с. Васильків, пров. Головковий, 10, Шполянського району, Черкаської області, станом на 17 вересня 2015 року складає 69180 грн. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №31-28-0.4-3676/2-15 від 01.10.2015, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,3800 га становить 45818,59 грн. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Отже, судом встановлено, що сторони під час проживання в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя купили житловий будинок та земельну ділянку площею 0,3800 га, які розташовані в с. Васильків по провулку Головковий, 10, Шполянського району, Черкаської області, для проживання їхньої сімї, тому у відповідності до вищенаведених норм, вказаний житловий будинок та земельна ділянка являються обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 статті 70 СК України передбачено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно довідки-розрахунок №3064/09-34 від 23.10.2015 р., виданої відділом ДВС Шполянського районного управління юстиції, заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 23.10.2015 р. відсутня. Відповідач [PERSON] сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина згідно вищевказаної довідки в розмірі 590 грн. в місяць. Поскільки між сторонами не було домовленості про зміну розміру часток у спільному сумісному майні, відповідач сплачує аліменти на утримання сина, заборгованості по сплаті аліментів не має, тому згідно ст. 70 СК України, частки подружжя у спільному сумісному майні є рівними. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, поскільки сторони заявили про те, що ними надані всі наявні докази, яких достатньо для вирішення спору між ними, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що сторонами були придбані житловий будинок і земельна ділянка в період проживання в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, між сторонами не було домовленості про зміну розміру часток у спільному сумісному майні, відповідач сплачує аліменти на утримання сина, заборгованості по сплаті аліментів немає, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, спільно нажите майно подружжя, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка площею 0,3800 га, що розташовані в с.Васильків по провулку Головковий, 10, Шполянського району, Черкаської області, необхідно розділити між сторонами в рівних частинах та визнати за позивачкою і відповідачем право власності на вказане нерухоме майно в ідеальних частинах по 1/2 частині відповідно за кожним. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, стягненню з відповідача підлягає на користь позивачки судовий збір в розмірі 575 грн., поскільки позивачкою при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в повному розмірі в сумі 1149,99 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 60, 70, 71 СК України, ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved