Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Вільшанський дитбудинок-інтернат звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просили стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму щомісячно. На обґрунтування позовних вимог вказано, що малолітній [PERSON] , [INFO] знаходиться на повному державному утриманні у Вільшанському дитбудинку-інтернаті як дитина з інвалідністю позбавлена батьківського піклування. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2016 року мати малолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , мешканка [ADDRESS] позбавлена батьківських прав,однак при винесенні даного рішення не було вирішено питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно статті 193 Сімейного Кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства ,материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз`яснюється ,що якщо дитина постійно проживає у державному закладі,а батьки не беруть участі в їх утриманні, адміністрація цього закладу має право подавати до них позов в інтересах дитини,оскільки виконує функції опікуна й піклувальника відповідно до ст..245 Сімейного Кодексу України. Адміністрація установи в такому випадку виступає одержувачем аліментів. В добровільному порядку коштів на утримання дитини відповідачка не надає. Відповідачка є працездатною, зобов`язана надавати кошти на утримання дитини. Вільшанський дитбудинок-інтернат просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму. В судове засідання представник позивача - Вільшанського дитбудинку-інтернат не з`явився. Представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом розміщення оголошення про її виклик в судове засідання на сайті судової влади. Відзив чи заперечення проти позову від відповідачки не надходили. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] знаходиться на повному державному утриманні у Вільшанському дитбудинку-інтернаті як дитина з інвалідністю позбавлена батьківського піклування. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2016 року мати малолітнього [PERSON] [INFO] - [PERSON] ,мешканка [ADDRESS] позбавлена батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно статті 193 Сімейного Кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ст.245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог і вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved