Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

02.11.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 2000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2017 року у гривневому еквіваленті становить 53720,00 грн., 3% річних від основної суми боргу за прострочення виконання зобовязання, що становить 1611,60 грн. Зазначила, що 14.12.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позичала відповідачу 2000,00 доларів США зі строком повернення, після продажу нею будинку. На момент подачі позовної заяви сума позики не повернута. Вважає, що окрім основної суми боргу відповідач повинен сплатити три відсотки річних у розмірі 1611,60 грн. за весь період прострочення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити.. Відповідач ,щодо задоволення позову заперечила та пояснила що позичені гроші віддасть як продасть будинок. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно з розпискою між сторонами 14.12.2014 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач отримала 2000,00 дол. США. На даний час грошові кошти відповідачем не повернуті. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як зазначено у постанові Верховного суду України № 6-63цс13 від 18.09.2013 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На день розгляду справи в суді відповідач взяті на себе за договором позики зобов"язання не виконав, доводи позивача не спростував. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно роз»яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 14 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред»явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 01.11.2017 року 1,00 дол. США відповідно до встановленого Національним банком України курсу еквівалентний 26,86 грн. Проте, у судовому засіданні представник позивача наполягала стягнути борг саме в розмірі визначеному на момент подачі позову до суду. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних з 01.01.2017 року по 01.11.2017 року за розрахунком суду становитиме 1346,67грн. В даному випадку сума заборгованості складає 53720,00 грн. Кількість днів прострочення складає: з 01.01.2017 року по 01.11.2017 року 305 днів. Сума санкції = 53720х3х304:365:100=1346,67 грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути основну суму боргу та три проценти річних за період з 01.01.2017 р. по 01.11.2017 р. в загальному розмірі 55066,67 грн. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн. Тому, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial