Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, у звFязку з тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Мелітопольського МРУЮ перебувало виконавче провадження F3210958 по виконанню виконавчого листа F 2-5075 від 24.03.2006, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний звFязок» кошти розмірі 936,34 грн. В межах вказаного виконавчого провадження 20.03.2008 державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. Проте боржник F чоловік позивача [PERSON] помер, а виконавче провадження знищено у звFязку із закінченням терміну зберігання. Через вказані обставини позивач не має можливості оформити спадщину після померлого чоловіка [PERSON] та вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зFявилася, від її представника за довіреністю надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зFявився з невідомої суду причини, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив рішення за позовною заявою прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звFязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрованому 11 червня 1988 року у м. Мелітополь міським відділом РАЦС Запорізької області, актовий запис F 664, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.11/. 06 листопада 2012 року чоловік позивача F [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС F 247361 від 07.11.2012/а.с.12/. Під час оформлення спадкового майна позивач дізналась про те, що на квартиру F 28, яка розташована в будинку F 144 по вул. П. Ловецького у м. Мелітополь Запорізької області, яка належала її померлому чоловіку [PERSON], Мелітопольським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області накладено арешт, що підтверджується копією відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обFєктів нерухомого майна /а.с.14/. 11.03.2019 позивач звернулась до Мелітопольського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про зняття арешту з вищевказаного житла. 22.03.2019 позивач отримала відповідь, в якій вказано, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Мелітопольського МРУЮ перебувало виконавче провадження F3210958 по виконанню виконавчого листа F 2-5075 від 24.03.2006, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний звFязок» кошти розмірі 936,34 грн. В межах вказаного виконавчого провадження 20.03.2008 державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. 30.01.2009 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до Закону України«Про виконавче провадження». Крім того, у відповіді зазначено, що відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби зберігання виконавчих документів становить 3 роки. Після закінчення терміну зберігання виконавчі провадження підлягають знищенню, у звFязку з чим перевірити виконавчі документи за 1999-20154 рр. не має можливості. Зазначене виконавче провадження було завершене у 2009 році, оглянути його та зробити перевірку вчинених дій немає можливості, тому що його було знищено через завершення строку зберігання /а.с.15/. Відповідно до ст. 50 Закону України FПро виконавче провадження", у редакції яка діяла на час завершення виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року F 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути предFявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з положеннями ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи наявність встановлених законом підстав та з урахуванням того, що виконавчі провадження завершенні та знищені, суд вважає можливим поданий позов задовольнити.

Outcome: approved