Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті позивач [PERSON] у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд встановити факт, який має юридичне значення, що [PERSON], який помер [INFO] року в смт. Маневичі Волинської області (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 13.09.2017 року), являвся її дядьком, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] які належали [PERSON] Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили з підстав, викладених у поданій до суду заяві, встановити факт, який має юридичне значення, що [PERSON], який помер [INFO] року в смт. Маневичі Волинської області (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 13.09.2017 року), являвся дядьком [PERSON], а також визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] які належали [PERSON] Представник відповідача - Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області Нестерук Н.Ф. в судовому засіданні заявлені вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Підтвердила, що матір позивача [PERSON] та спадкодавець [PERSON] - рідні брат і сестра. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Право позивача на вказане спадкове майно ніхто не оспорює. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1265 Цивільного кодексу України у п?яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім?єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. [PERSON] являлася племінницею спадкодавця [PERSON] Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник позивача, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем та представником відповідача, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтв про смерть [NUMBER] від 13.09.2017 року та серії [NUMBER] від 12.06.1995 року, довідки Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 681 від 9.07.2018 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2017 рік Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку від 22.05.2018 року про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 17.02.1965 року та серії [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.10.1994 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019161802 від 5.12.2017 року, повідомлення державного архіву Волинської області № 15/01.44 від 9.01.2018 року, актів обстеження умов проживання від 14.09.2017 року, довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 6155 від 13.09.2017 року та № 6207 від 14.09.2017 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 441/02-31 від 8.05.2018 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 895/01-16 від 25.10.2018 року. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що матір позивача [PERSON] та спадкодавець [PERSON] - рідні брат і сестра. Позивач доглядала [PERSON] до дня його смерті. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що [PERSON], який помер [INFO] року в смт. Маневичі Волинської області (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 13.09.2017 року), являвся дядьком [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS]. Позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved