Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

20 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, в якому просила суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, яке належало її чоловіку на праві приватної власності та знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування після померлого чоловіка - [PERSON]. 14 листопада 2016 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про уточнення позовних вимог. Просила суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення літера «А-5» загальною площею 39,6 кв.м за адресою [ADDRESS], які складаються у цілому з: кабінету №149 площею 13,7 кв.м, кабінету №150 площею 8,1 кв.м, кладової №150а площею 4,1 кв.м, тамбуру №151 площею 1,9 кв.м, коридору №151а площею 5,1 кв.м, коридору №151б площею 2,6 кв.м, вбиральні №152 площею 1,2 кв.м, душевої №152а площею 2,9 кв.м у порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує. Представник Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради Дзюбло О.І. в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є розписка про вручення судової повістки. Представник Першої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась, але надала лист, в якому просила слухати справу у її відсутності. При вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника позивача [PERSON], представника Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради Дзюбло О.І. та представника Першої полтавської державної нотаріальної контори. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.02.2005 року (а.с.7). На підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2009 року [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 39,6 кв.м, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.35-36). Технічний паспорт на нежитлові приміщення площею 39,6 кв.м, що знаходяться в [ADDRESS] оформлено на [PERSON] (а.с.32-34), До складу нежитлового приміщення площею 39,6 кв.м входять приміщення, які складаються у цілому з: кабінету №149 площею 13,7 кв.м, кабінету №150 площею 8,1 кв.м, кладової №150а площею 4,1 кв.м, тамбуру №151 площею 1,9 кв.м, коридору №151а площею 5,1 кв.м, коридору №151б площею 2,6 кв.м, вбиральні №152 площею 1,2 кв.м, душевої №152а площею 2,9 кв.м. Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.02.2012 року (а.с.10) за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення загальною площею 39,6 кв.м за адресою [ADDRESS] [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на нежитлове приміщення літера «А-5» загальною площею 39,6 кв.м за адресою [ADDRESS], які складаються у цілому з: кабінету №149 площею 13,7 кв.м, кабінету №150 площею 8,1 кв.м, кладової №150а площею 4,1 кв.м, тамбуру №151 площею 1,9 кв.м, коридору №151а площею 5,1 кв.м, коридору №151б площею 2,6 кв.м, вбиральні №152 площею 1,2 кв.м, душевої №152а площею 2,9 кв.м. Позивач [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] до Першої полтавської державною нотаріальної контори, але листом Першої полтавської державної нотаріальної контори від 30.08.2016 року за №1904/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадкове майно, а саме на нежитлове приміщення за адресою м.Полтава, вулиця Вільямса, будинок №1 згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано чотири арешти від 18.11.2014 року та від 29.05.2014 року. В судовому засіданні встановлено і дана обставина підтверджується матеріалами справи, що арешт на нежитлове приміщення літера «А-5» загальною площею 39,6 кв.м за адресою [ADDRESS], які складаються у цілому з: кабінету №149 площею 13,7 кв.м, кабінету №150 площею 8,1 кв.м, кладової №150а площею 4,1 кв.м, тамбуру №151 площею 1,9 кв.м, коридору №151а площею 5,1 кв.м, коридору №151б площею 2,6 кв.м, вбиральні №152 площею 1,2 кв.м, душевої №152а площею 2,9 кв.м не накладався. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1296 ЦК України гарантовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, у суду є всі підстави задовольнити позов позивача та визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення загальною площею 39,6 кв.м за адресою [ADDRESS] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved