Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визначити місце проживання неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO], разом з ним в квартирі [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.10.2009 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]- залишено проживати з матір"ю. В 2012 році діти стали проживати з ним. В 2014 році старший син - [PERSON], [INFO], повернувся жити до відповідача, а молодший син -[PERSON], [INFO], залишився проживати з позивачем. В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. В судове засідання відповідач не з"явилася, надала суду заяву,в якій позовні вимоги визнала проти доводів позивача не заперечила. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.10.2009 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір"ю. (а.с. 4) 18.11.2009 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.5). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.10.2007 року позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.8-9) Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 2012 року неповнолітній син -[PERSON], [INFO], проживає з батьком. Дані обставини сторонами не оспорюються та доказуванню не підлягають. Оскільки з 2012 року малолітній син [PERSON], [INFO], змінив місце проживання та за згодою батьків проживає разом з батьком, враховуючи інтереси дитини та рівність прав щодо виховання та розвитку дітей, суд вважає,що вимоги заявлені обгрунтовано та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved