Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.01.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 101304,28 грн. В позові позивач зазначив, що 03.06.2017 року в м. Миколаєві сталося ДТП за участю водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 державний номер [NUMBER], допустив наїзд на стоячий транспортний засіб «Toyota Ayris» державний номер [NUMBER], який належить позивачу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду від 06.07.2017 року винним в даній ДТП визнано відповідача. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, рахунку фактури СТО ТОВ «КИТ-Т» від 20.067.2017 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля буде становити 101304,28 грн. Відповідач в добровільному порядку шкоду не відшкодовує. Ухвалою суду від 16.01.2018 року позов [PERSON] залишено без руху. 06.02.2018 року позивач надав до суду заяву з додатками про усунення недоліків. Ухвалою від 12.02.2018 року було відкрите провадження у справі. 12.03.2018 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 57034,03 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. В заяві позивач зазначив, що зменшив розмір матеріальної шкоди з урахуванням того, що 05.03.2018 року він отримав від МТСБУ відшкодування шкоди у розмірі 44270,25 грн. Крім того, йому було спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з пошкодженням автомобіля та порушенням його прав власності, те що автомобіль до теперішнього часу не відремонтований, він не може тривалий час їм користуватися, довелось відкласти багато раніше спланованих справ, що потребують пересуванню на автомобілі, не зміг виконати роботи повязані з переїздом з Криму, відмова відповідача відремонтувати автомобіль добровільному порядку вплинуло на його самопочуття, він почав погано спати, у нього сталися психічні зриви, крім того, він змушений був звертатися за юридичною допомогою. Все це порушило нормальний ритм життя, завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн. 03.08.2018 року відповідач надав до суду відзив, згідно якого уточнені позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що ціни встановлені в рахунку СТО ТОВ «КИТ-Т» для ремонту транспортного засобу завищені відповідно до цін в Інтернет магазинах. При цьому, МТСБУ проведено незалежну експертизу та позивачу було відшкодована шкода та витрати на проведення експертизи у розмірі 44270,25 грн. 24.10.2018 року відповідач надав доповнення до відзиву, згідно яких позивач предявляючи даний позов зловживав своїми правами, з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача. Крім того, позивач не предявив вимоги до СК «МТСБУ», хоча є підстави для стягнення завданої шкоди саме із страхової компанії, що є підставою для відмові йому у позові. Крім того, позивач не надав розрахунків розміру моральної шкоди та доказів на підтвердження завдання такої шкоди. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив викладені обставини, проси про задоволення позовних вимог, зазначивши, що автомобіль не відремонтований до теперішнього часу, хоча він їм користується. В судовому засідання відповідач уточнені позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 03.06.2017 року в м. Миколаєві по вул. Біла сталося ДТП за участю водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 державний номер [NUMBER], допустив наїзд на стоячий транспортний засіб «Toyota Ayris» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2017 року винним у скоєні ДТП, що сталося 03.06.2017 року, визнано [PERSON], який порушив п. 2.3.б, 10.1, 12.3 ПДР України, на правопорушника накладене стягнення за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, постанова набрала законної сили 17.07.2017 року. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду та обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини, відповідно до вимог ст.82 ч. 4 ЦПК України. Отже, сам факт дорожньо-транспортної пригоди, вина в ньому відповідача встановлені, тому на відповідача покладається відповідальність за спричинену майнову шкоду. Щодо відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Загальними вимогами процесуального права визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують). На обґрунтування розміру матеріальної шкоди позивачем надано рахунок №НФ-0001471 від 20.07.2017 року ТОВ «КИТ-Т», згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Ayris» становить 101304,28 грн. У відповідності до\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно довідки №3.1-05/6220 від 27.02.2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі рішення №43770, виплатило [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, яка сталась 03.06.2017 року та витрат на проведення експертизи у розмірі 44270,25 грн. Відповідно до висновку за звітом № 262-17 від 13.09.2017 року ФОП «Богомолов Віталій Євгенович» про вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER],\~ вартість відновлювального ремонту складає 50688,79 грн. з врахуванням ПДВ на запчастини. \~ \~ \~ \~Огляд транспортного засобу проведено із фіксацією пошкоджень за участю [PERSON] Вартість матеріального збитку розрахована з урахуванням ринкової вартості відновлювального ремонту, який необхідний для усунення механічних пошкоджень 107480,45 грн., вартості ремонтно-відновлювальних робіт 12312 грн., вартості необхідних для ремонту матеріалів 14037,50 грн., вартості складових, що підлягають заміні при ремонті 81130,95 грн., а також вартості автомобіля, яка складає 137352,23 грн. та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, який становить 0,70, величина втрати товарної вартості автомобіля не нараховувалась. Згідно\~ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За\~п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6\~(із змінами та доповненнями) та аналогічна позиція викладена у Пленумі ВССУ в п. 14 Постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Таким чином, позивач має право на повне відшкодування збитків, якими є реальна вартість пошкодженого транспортного засобу, як отримання страхового відшкодування, так і вартості робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення пошкодженого автомобіля, при цьому необхідною умовою для відшкодування повної вартості відновлювального ремонту є наявність доказів проведення ремонту та реальна витрата зазначеної суми. На час розгляду справи позивачем не надано доказів здійснення ремонту автомобіля, тобто фактичних витрат, що унеможливлює встановлення дійсної вартості майнової шкоди та є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Щодо відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 ч. 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. \~ \~ \~ \~Згідно розяснень п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4\~„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. \~ \~ \~ \~На думку суду безспірним є той факт, що внаслідок\~\~дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка проявилася у заподіянні моральних страждань внаслідок пошкодження транспортного засобу. Пошкодження автомобіля завдало йому душевних страждань, хвилювань, що безпосередньо\~витікає лише\~з самого\~факту вчинення\~ДТП,він\~змушений витрачати\~час та\~змінити певним\~чином свій\~звичайний розпорядок\~дня.\~ Додатковим психотравмуючим фактором для позивача є судовий розгляд даної справи, де позивач змушений у судовому процесі доводити факт порушення своїх прав, що порушує звичайний життєвий розклад позивача, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз'яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 3000 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial