Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

05.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу позивачка посилалася на те, що між нею та відповідачем після народження дитини сімейне життя поступово погіршувалося, у зв`язку з чим виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 08 червня 2018 року припинили ведення спільного господарства, проживають окремо. Стверджувала, що через діаметрально протилежні погляди на сімейне життя розвинулась стійка неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, а тому вважає, що подальше спільне їх життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам кожного з подружжя та інтересам дитини, просила не вживати заходів щодо їх примирення, шлюб розірвати. Крім того, вважає, що їхня спільна дочка має залишитися проживати з нею, оскільки вона виконує всі необхідні обов`язки в організації домашнього побуту дитини, дбає про її виховання, освіту та благополуччя, має можливість забезпечити її матеріально, а відтак забезпечити її фізичний та особистісний розвиток, оскільки має власне житло та постійне місце роботи. Просила , визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з нею за місцем її ж проживання за адресою - [ADDRESS] . 27.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 07.03.2019 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Головкова Є.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого відповідач визнав заявлені позивачкою позовні вимоги в частині щодо розірвання шлюбу та визначення проживання дитини разом з позивачкою [PERSON] , в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього понесених судових вират на правову допомогу у розмірі 41 850,00 грн. просив відмовити. 03.05.2019 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Губін О.Т. подав відповідь на зазначений вище відзив, відповідно до якого з урахуванням поданого відзиву просив вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами, включаючи питання витрат на правничу допомогу, понесених позивачем. З урахуванням думки учасників справи суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Губін О.Т. підтримали заявлені позовні вимоги в частині щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з позивачкою, вимоги з приводу стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат на правничу допомогу просили не вирішувати. Відповідач [PERSON] , будучи присутнім у судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнав, його представник - адвокат Головков Є.І. також не заперечував проти підтриманих у судовому засіданні позивачкою позовних вимог. Третя особа - орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації явку свого представника у судове засідання не забезпечив, з огляду на визнання відповідачем позову, відсутність останнього не є перешкодою для вирішення спору по суті. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріаи справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] фактично припинені шлюбні відносини з 08.06.2018 року, вони ж не бажають відновлювати подружні стосунки. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Судом також встановлено, що сторони у справі не мають претензій один до одного щодо розподілу їх спільного майна та утримання дочки, а також її ж місця проживання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд вважає, що за зазначених вище обставин збереження сім"ї буде суперечити інтересам сторін у справі та їх спільній дитині. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Крім того, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що народилася [INFO] ( а.с14). Малолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою - [ADDRESS] (а.с.15). Звертаючись до суду з позовом позивачка просила визначити місце проживання дочки [PERSON] разом з нею за адресою її фактичного місця проживаня, а саме - [ADDRESS] . За даними свідоцтва про право власності, виданого 02.11.2010 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26.10.2010 року №1448-С/КІ, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.17). Судом також встановлено, що [PERSON] працевлаштована, обіймає посаду проектного менеджера в бюро KfW у м. Київ та вчасно отримує заробітну плату. Відповідно до правил ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи , їхніх представників. Приймаючи до уваги, що позивачка надала суду належні та допустимі докази щодо позитивного її ставлення до дитини, наявності у неї можливості забезпечити належні умови її проживання, фізичного та духовного розвитку, а відповідач не заперечив зазначені позивачкою обставини та надані докази на їх підтвердження, зробив заяву щодо відсутності спору про участь і спосіб кожного з батьків у вихованні дочки, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дочки сторін у справі буде відповідати інтересам останньої. Наразі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання їх з відповідачем спільної дитини з позивачкою є такими, що підлягають задоволенню судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved