Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини за час, що передував стягненню аліментів на утримання дитини до її повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18 червня 2013 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Зазначає, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2018 року шлюб між сторонамм було розірвано. Посилається на те, що 17.09.2018 року Подільським районним судом м. Києва (справа №758/6694/18 головуючий суддя Гребенюк В.В.) було видано судовий наказ про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В той же час, як зазначає позивач, протягом періоду від дати фактичного припинення сімейних відносин (27 вересня 2017 року) до 12.12.2018 року (дата перерахування коштів Подільським ВДВС) матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надавав. За весь цей спірний період відповідач перерахував на утримання сина 5040,67 грн. Посилається на те, що за 14 місяців отриманих 5040,67 грн. було недостатньо на утримання сина. Дитина повністю знаходилася на утриманні позивачки, а відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надавав, від сплати аліментів всіляко ухилявся, участі в утриманні сина не приймав, тоді як інших неповнолітніх дітей, окрім спільного сина, а також непрацездатних батьків відповідач не має, аліментів нікому не платить. Зважаючи на дані обставини, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти за період з 27.09.2017 року по 23.05.2018 року у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 789, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.3). Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення №703/3891/17 Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2018 року (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.11.2016 (а.с.5). Дитина проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні, що стало підставою для стягнення аліментів на утримання дитини з батька дитини у судовому порядку. Так, встановленого, що судовим наказом від 09.08.2018 Подільського районного суду м. Києва на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з 24.05.2018 і до досягнення [PERSON] повноліття. В даному провадженні позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина Михаїла за період з 27 вересня 2017 року - дати припинення шлюбних відносин, коли дитина залишилася на повному утриманні матері, до 23 травня 2018 року, оскільки з 24 травня аліменти стягнуто судовим наказом. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Попри вимоги ст. 191 СК України, позивачкою не надано суду доказів про те, що вона зверталася до відповідача з вимогою надати кошти на утримання дитини, а відповідач, в свою чергу, ухилявся від сплати аліментів з вересня 2017 року. Недоведеність факту ухилення від сплати аліментів позбавляє суд можливості стягнути аліменти на минулий період. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач все ж таки надавав кошти на утримання дитини, про що сама позивачка зазначила у позовній заяві, а відтак підстав для того, щоб зробити висновок про факт ухилення від сплати аліментів, у суду не має. Надання коштів у розмірі, з яким не погоджується позивачка, не свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів. За таких обставин, підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів за минулий період не вбачається.

Outcome: dismissed