Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності заповіту, заінтересовані особи [PERSON], Курінська сільська рада Бахмацького району Чернігівської області. Заяву обґрунтував тим, що в наявних документах, які підтверджують родинні відносини та належність заповіту маються розбіжності в написання прізвища спадкодавця із спадкоємцем, що унеможливлює його оформити спадщину після померлого батька. В судовому засіданні заявник заяву підтримав і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Курінської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, з невідомих суду причин. Про час та місце повідомлена належним чином. Заяв і повідомлень до суду не надіслала. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт, що померла [PERSON] є матір»ю померлого [PERSON], а заявник являється сином [PERSON] \~\~\~ \~Заслухавши пояснення заявника, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за\~ захистом\~ своїх\~ порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту\~ родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про становлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер 23 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 181698 (а.с.9) . Відповідно до свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] серія ІІ-СМ №381386 викладеного на російській мові прізвище його зазначено як «Живодер». Свідоцтвом про народження заявника серії ІІ-СМ №470943 викладеного на російській мові (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] народився 28 березня 1964 року, батьками якого записані «Живодер Иван Дмитриевич» та «Живодер Сазида Гольфановна», що не збігається із записом в свідоцтві про смерть батька [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області від 11.05.2016 року №679 померлий [PERSON] до дня смерті проживав за адресою [INFO]. на день смерті з ним були зареєстровані син [PERSON]. Матеріалами справи доведено, що заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON], також даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла 28 грудня 1998 року у віці 85 років, що підтверджується копією запису акта про смерть №104 від 29.12.1998 року (а.с.20). За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконкому Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області 31.07.1981 року та зареєстрований в реєстрі за №82 яким заповіла все своє майно сину [PERSON]. Як встановлено судом, при вирішенні питання щодо прийняття спадщини, заявником було виявлено розбіжність у написанні прізвища спадкоємця [PERSON]Д , з прізвищем вказаним у заповіті та прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть [PERSON] Суд, розглянувши матеріали заяви дійшов висновку, що написання у заповіті прізвища «Живодір» І.Д є опискою при його написанні українською мовою, таким чином, складений [PERSON] на користь свого сина [PERSON], оскільки здійснено не коректно переклад прізвищ з російської мови, як зазначено у свідоцтві про народження на українську при видачі паспорта та свідоцтва про смерть. Що також було підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки [PERSON] являлось матір»ю [PERSON] Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та факту, що заповіт дійсно складений [PERSON] на користь [PERSON] Таким чином, встановлення даних фактів для заявника має юридичне значення, оскільки надасть йому можливiсть оформити спадщину після смерті батька. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту, що заповіт складений на користь спадкоємця [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved