Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

24 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання між ними шлюбу, який зареєстрований 13 травня 1989 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Кіровоградської області, актовий запис №186, та про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень щомісячно, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через те, що у відносинах відсутнє порозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги, тому сімейні відносини між ними фактично припинені 2007 року, і з вказаного часу вони проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, на примирення не згодна. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, просить стягувати з відповідача аліменти, на її користь, на утримання неповнолітньої доньки, в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень щомісячно, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб між сторонами 13 травня 1989 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Кіровоградської області, актовий запис №186, зареєстровано шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження, під час шлюбу з [PERSON] позивачка 13 квітня 2001 року народила доньку [PERSON]. З 2007 року сторони живуть окремо в різних населених пунктах, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, зберігати сім"ю не бажають. Сторони проживають окремо, їх донька перебуває на утриманні у позивачки. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених стеттею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. В силу ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки, суд визнає, що не сплата аліментів відповідачем негативно впливає на достатній рівень для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, або непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Матеріалами справи встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, має нерегулярний дохід, може утримувати дитину, тому визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі буде відповідати інтересам та потребам дитини. На підставі викладеного вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та її дитини, що мають істотне значення, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб належить розірвати. Враховуючи те, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні, з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень щомісячно, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. З відповідача підлягають стягненню судові витрати в силу ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved