Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

22 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 11 жовтня 2004 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого ввійшла земельна ділянка (пай), площею 4,94 га, з яких: 4,30 га ріллі, 0,64 га кормових угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 005052, яка належала померлій. Своєчасно спадщину після смерті матері вона не прийняла у звязку з відсутністю коштів для її оформлення та складних сімейних обставин. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 11 жовтня 2004 року, тривалістю три місяці. В судове засідання представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище позивачки) [PERSON] народилась 13 серпня 1948 року. Її матірю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЛЕ № 482124 (а. с. 7). Згідно свідоцтва про одруження серії І-АБ № 479754 [PERSON] 29 квітня 1971 року уклав шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 005052, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 20 березня 2002 року № 91, зареєстрованого за № 292, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,94 гектарів, з них: 4,30 га ріллі та 0,64 га кормових угідь в межах згідно з планом (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 543301 [PERSON] померла 11 жовтня 2004 року (а. с. 4). З довідки, виданої Павлівською сільською радою від 15 серпня 2016 року № 815 вбачається, що [PERSON], яка померла 11 жовтня 2004 року на день смерті постійно проживала в с. Кисла Дубина (без назви вулиці), буд. 12 Білопільського району Сумської області одиноко. Заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався (а. с. 6). Зі змісту письмового розяснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] від 20 вересня 2016 року № 191/01-16 вбачається, що оформлення спадщин після [PERSON], яка померла 11 жовтня 2004 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 10). У відповідності до інформаційного листа Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 30 жовтня 2016 року, спадкова справа після [PERSON], яка померла 11 жовтня 2004 року, держнотконторою не заводилась (а. с. 18). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті матері, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадкового майна та складним сімейним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved