Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON], звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON], про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що 14 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей, а саме, [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2012 року у справі № 1707/694/12-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 50,00 гривень щомісячно на кожну дитину та до досягнення ними повноліття. Позивачка зазначає, що її матеріальний стан погіршився, а діти перебувають на її утриманні, у звязку з чим не може забезпечити їх усім необхідним та відповідно просить змінити розмір аліментів, який визначений попереднім рішенням суду у справі № 1707/694/12-ц на утримання дітей сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], а також призначити та стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дочки [PERSON] [INFO], у розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні прозивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що оскільки витрати на утримання дітей з віком зростають розмір сплачуваних відповідачем аліментів повинен бути збільшеним до 1 000,00 (однієї тисячі) гривень на кожну дитину. Відповідач у судове засідання не з'явився був представлений представником - адвокатом [PERSON], який просив у задоволенні позову відмовити з підстав необгрунтованості позовних вимог, а також зазначив, що оскільки аліменти на утримання дитини сторін [PERSON], 01 грудня 2013 р. н. не визначені то і немає підстав для задоволення вимоги про збільшення розміру аліментів на її утримання. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2012 року вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 15 серпня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі по 50 (п"ятдесят) гривень 00 коп. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Свідоцтвами про народження серії І-ГЮ № 024667 виданого 03 квітня 2006 Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, І-АП № 275704 виданим Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 28 грудня 2004 року підтверджено народження [PERSON] та [PERSON], батьками яких є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні згідно довідки №2012 від 10.12.2018 року виданої Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області діти проживають разом з позивачкою. Судом також встановлено, що станом на час розгляду справи, діти не досягли повноліття. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року у справі 561/735/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Як видно з обставин справи в сторін у після призначення аліментів на двох старших дітей народилася третя дитина - [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що аліменти на утримання доньки сторін [PERSON], 01 грудня 2013 року не призначались і тому відсутні підстави для збільшення аліментів на її утримання. Таким чином суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються із відповідача на утримання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], а в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO] позов задоволенню не підлягає, оскільки підстав для збільшення непризначених аліментів немає. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто при вирішенні справи повинно враховуватись зазначені критерії. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Надаючи оцінку вказаним обставинам, на думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти об'єктивно, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. За змістом ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи вище наведене, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволенню, а сума стягуваних з відповідача аліментів повинна становити по 1 000,00 грн. на утриамання дітей сторін [PERSON] та [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про час з якого повинні бути присуджені аліменти суд враховує, що з 15 серпня 2012 року аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] сплачувались за рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 1707/694/12-ц, яке є обовязковим до виконання згідно ст. 18 ЦПК України. Відповідно вимога про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з дати подання позовної заяви до суду є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі і відповідно задоволенню не підлягає. Як розяснено у ч. 1. 4 п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: partial