Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] , 04.12.2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , 3-я особа [PERSON] , в якому просив визнати поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини за законом до майна померлого [INFO] . батька, [PERSON] та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що складається з квартири [ADDRESS] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду представник позивача посилається на наступне. Так, позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Києві. Батьками позивача є: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом ЗАГС Московського району м. Києва 09 жовтня 1992 р. та записом № 1527 від 09.10.1992 р. в книзі реєстрації актів про народження. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала батькові на праві власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2008 р., виданого Київською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1414. В зазначеній квартирі [PERSON] постійно проживав з батьком до 2009 р. - до свого від`їзду з матір`ю до Російської Федерації, де мешкає понині. Маючи бажання прийняти спадщину після батька, позивач не міг реалізувати своє право з наступних причин. З 2009 р. зареєстрованим місцем проживання позивача є: [ADDRESS] . З 2012 р. [PERSON] є громадянином Російської Федерації, паспорт серії [NUMBER] , виданий ТП № 1 Міжрайонного ОУФМС Росії по Московській області в міському окрузі Корольов 26.09.2012 р. Постійне проживання в РФ на дату смерті батька, а саме [INFO] р., співпало з політичними подіями в Україні та Російській Федерації, що стало перешкодою приїзду [PERSON] в Україну та є такою перешкодою на даний час. В умовах збройного конфлікту на Сході України [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації, з об`єктивних причин не приїздив в Україну та не мав можливості звернутися в 6-тимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 08 липня 2017 р. позивачем надано довіреність Р № 4-1731 сестрі, [PERSON] , що посвідчена нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області, подати від його імені заяву нотаріусу за місцем знаходження спадкового майна про прийняття спадщини. 26 липня 2017 р. [PERSON] , діючи на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області 08 липня 2017 р. Р № 4-1731, від імені [PERSON] звернулась із заявою до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни ( м. Київ, вул. Волинська, 6 ) про видачу [PERSON] , свідоцтва на прийняття спадщини за законом до майна померлого [INFO] . батька, [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни від 26.07.2017 р. № 4152/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску [PERSON] 6-тимісячного строку для прийняття спадщини. Окрім того, влітку 2017 р. позивачу стало відомо від сестри [PERSON] про наявність заповіту [PERSON] , посвідченого 08.07.2008 р. приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною, зареєстрованого в реєстрі за № 961. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 12.12.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та призначено справу до судового розгляду. 17.05.2018 р. до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про продовження розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за правилами загального позовного провадження та призначення справи до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.05.2018 р. задоволено клопотання представника позивача. Ухвалою суду від 18.06.2018 р. закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Представник позивача додатково зазначив про те, що позивач [PERSON] знав про смерть батька [PERSON] , проте не міг приїхати через політичні події між Україною та Російською Федерацією. В свою чергу, позивачу не було відомо про наявність заповіту [PERSON] , посвідченого 08.07.2008 р. приватним нотаріусом КМНО Лавриненко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 961. Про вказаний заповіт позивач дізнався влітку 2017 р. Стан здоров`я позивача перешкоджав йому своєчасно, у встановлений законом 6-місячний строк, подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні, повністю підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому до суду. Відповідач вважає, що позивач [PERSON] був обізнаний про відкриття спадщини, але свідомо не звернувся вчасно за її отриманням. Сестра позивача [PERSON] , яка є третьою особою у справі, в свою чергу, від власного імені вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини, що враховуючи довірчі відносини між братом та сестрою слугує доказом обізнаності позивача про відкриття спадщини (смерть батька) та необхідність її прийняття. Будь-яких належних доказів поважності пропуску строку на прийняття спадщини у позовній заяві не вказано. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] , вважаючи, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та третьої особи, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] . помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 25.03.2014 р. Після його смерті відкрилася спадщина та 02.04.2014 р. Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 187/2014 до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] . Позивач - [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом ЗАГС Московського району м. Києва 09 жовтня 1992 р., запис № 1527 від 09.10.1992 р. в книзі реєстрації актів про народження. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого ТП № 1 Міжрайонного ОУФМС Росії по Московській області в міському окрузі Корольов 26.09.2012 р., з 2012 р. [PERSON] є громадянином Російської Федерації. З 16.04.2009 р. зареєстрованим місцем проживання позивача є: [ADDRESS] . Вбачається, що 08 липня 2017 р. [PERSON] надано довіреність Р № 4-1731 сестрі, [PERSON] , що посвідчена нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області, подати від його імені заяву нотаріусу за місцем знаходження спадкового майна про прийняття спадщини. Встановлено, що постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О. від 26.07.2017 р. № 4152/02-31, [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від імені [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька спадкоємця, [PERSON] , померлого [INFO] р., оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини. У позовних вимогах представник позивача просить визнати поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини за законом до майна померлого [INFO] . батька, [PERSON] та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що складається з квартири [ADDRESS] , мотивуючи це тим, що позивач пропустив його з поважних причин, оскільки є громадянином Російської Федерації, постійно проживає в РФ та дата смерті батька, [INFO] р., співпала з політичними подіями в Україні та Російській Федерації, що стало перешкодою для приїзду позивача в Україну та, як наслідок, відсутність можливості звернутися в 6-ти місячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №187/2014, заведеної Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 02.04.2014 р. до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] , третя особа - [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.06.2000 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2008 р. Встановлено, що за свого життя [PERSON] склав заповіт, яким все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів гр. [PERSON] , [INFO] , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксаною Іванівною 08.07.2008 р. та зареєстрований в реєстрі за № 961. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1212 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, або день, з якого вона оголошується померлою. У ст. 67 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №187/2014, у встановлений законом строк, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги та [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Русіної Н.О. від 15.09.2014 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Русіної Н.О. від 19.09.2014 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в зв`язку із тим, що ним не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 р., за результатами розгляду справи №760/26297/14-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, - позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2017 р., рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 р. - залишено без змін. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи №187/2014, 26 липня 2017 р. [PERSON] , діючи на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області 08 липня 2017 р. Р № 4-1731, від імені [PERSON] звернулась із заявою до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни (м. Київ , вул. Волинська, 6 ) про видачу [PERSON] , свідоцтва про прийняття спадщини за законом до майна померлого [INFO] . батька, [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни від 26.07.2017 р. № 4152/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску [PERSON] .6-тимісячного строку для прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року встановлено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 06 вересня 2017 року №6-496цс17. Згідно із ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253, ч. 3, 5 ст. 254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок; строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Таким чином, шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , почав свій перебіг [INFO] та закінчився [INFO]. Як встановлено при розгляді справи, позивач [PERSON] зі спадкодавцем не проживав, а тому відповідно до положень ст. 1269 ЦК України, мав особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту її відкриття. Як на підставу для поновлення строку для подачі заяви представником позивача вказується факт того, що позивачу було відомо про смерть батька, [PERSON] , проте, в 2009 р. він виїхав до РФ та з 2012 р. є громадянином Російської Федерації, постійно проживає в РФ та дата смерті батька, [INFO] р., співпала з політичними подіями в Україні та Російській Федерації, що стало перешкодою для приїзду в Україну та, як наслідок, відсутність можливості звернутися в 6-ти місячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, стан здоров`я [PERSON] у 2014 р. був дуже важкий і він не знав про те, що заповіт складено на сторонню людину. Оцінюючи наведені представником позивача доводи, суд встановив наступне. Так, як вбачається з довідки 18.07.2014 р., виданої Корольовською міською лікарнею Московської області, РФ, на яку посилається представник позивача як на одну з причин поважності пропуску строку позивачем для прийняття спадщини, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 15.07 по 18.07.2014 р. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8451 Міської клінічної лікарні № 1 м. Києва, вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в 2007 р. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де в п.2 зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодних належних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця позивачем та його представниками суду не надано та матеріали справи не містять. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] та його представники не надали суду належних та допустимих доказів того, що проживання позивача за межами України в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (у тому числі, що він не мав об`єктивної можливості звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк у зв`язку з перебуванням на території Російської Федерації або до консульських установ України на території Російської Федерації), що у силу статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду судом справи, а тому суд вважає позов необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed