Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до територіальної громади в особі Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), яке він успадкував після смерті своїх батьків, мотивуючи свої вимоги тим, що він у встановленому законом порядку прийняв вищевказану спадщину, але не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право спадкодавців на земельну частку (пай), тому за захистом своїх прав позивач звернулася до суду. В судове засідання сторони не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; відповідач заперечень проти позову та доказів на їх обгрунтування суду не надав. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 25.12.1996 року помер батько позивача [PERSON], який був зареєстрований і разом з позивачем та дружиною [PERSON] проживав в [INFO] (а.с.5, 7,9). Після смерті [PERSON] спадщину в рівних частинах фактично прийняли його син позивач по справі [PERSON] та дружина - [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла 01.12.2002 року (а.с.4), за життя склавши заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу (а.с.23). Згідно довідки Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 22.09.2015 року № 962 вбачається, що [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, але не оформив у нотаріуса (а.с.6). Згідно повідомлень Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 09.12.2015 року № № 2260/01-16, 2261/01-16 вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] були відкриті 27.10.2015 року за заявами позивача, якому нотаріусом видано свідоцтво про право на частину спадщини (а.с.21-24). Разом з тим, згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0154315, який був виданий Бахмацькою районною державною адміністрацією 01.11.1996 року на підставі рішення Бахмацької райдержадміністрації від 28.06.1996 року № 286 та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1015, вбачається, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) із земель КСП «ім.Орджонікідзе», розміром 4.0 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) проте, у зв»язку з тим, що вказаний документ не був одержаний спадкодавцем за життя, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на дану спадщину, оскільки, для оформлення спадкових прав на нерухомість спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на нерухоме майно (а.с.11). Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Земельний пай відповідно до указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Судом встановлено, що право на земельну частку (пай) [PERSON] підтверджувалося сертифікатом серії ЧН №0154315, виданим 01.11.1996 року Бахмацькою РДА і зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1015. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК України 1963 року, ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та за заповітом після смерті [PERSON], проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) у зв»язку з відсутністю у нього сертифіката ЧН №0154315 (а.с.23,11). У ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До переліку спадкового майна входить і право на земельну частку (пай), так як відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на земельну частку (пай), яке належало померлому [PERSON] згідно сертифіката серії ЧН № 0154315 та було фактично успадковане, але нотаріально не оформлене позивачем та його матір"ю [PERSON], підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та ст. 524 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 392, 1217, 1297 ЦК України, п. г. ч.1 ст.81 ЗК України та

Outcome: approved