Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в якій просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.04.2016 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 800 гривень щомісячно на 2500 гривень щомісячно з урахуванням індексації на кожну дитину до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.04.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) в користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень на кожного щомісячно починаючи з 29.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачу видано виконавчий лист та пред'явлено до виконання. Однак з часу ухвалення рішення змінився матеріальний стан відповідача, збільшилися витрати на дітей, збільшилися ціни на продукти, товари та послуги, а розмір призначених аліментів є недостатнім тому просить суд збільшити їх розмір. Ухвалою від 28.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги №52 від 19.04.2018 року /а.с.40/ підтримали позовні вимоги, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві та письмовій відповіді на відзив, яка долучена до матеріалів справи /а.с.47-48/. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача [PERSON] яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.05.2018 року /а.с.43/ в судовому засіданні проти позову заперечиличастково, надавши пояснення аналогічні викладеним у письмовому відзиві на позовну заяву, яке долучено до матеріалів справи /а.с.20-21/. Так , відповідач зазначив, що сплачує аліменти, визначені судом та додатково надає допомогу дітям, вважає,що слід змінити тільки нижню межу аліментів, а саме не менш як 50 відсотків прожикового мінімуму для дитини відповідного віку. Просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, представника відповідача дослідивши зібрані у справі докази, з"ясувавши дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.6,7/. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.04.2017 року з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) в користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень на кожного щомісячно починаючи з 29.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття /а.с.4/. Позивач підтвердила факт проживання [PERSON] та [PERSON] з матір'ю [PERSON] Даний факт не заперечувався відповідачем. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. Позивач посилається на те,що матеріальний стан відповідача покращився, оскільки ним придбано нерухомість, він часто перебуває за кордоном, має добре оплачувану роботу. Відповідач не заперечив того факту, що ним придбана квартира, у тому числі за рахунок позичених коштів. У цій квартирі його діти бували неодноразово, коли він їх брав зі собою.Маючи у користуванні автомобіль, він також 3-4 дні щотижня відвідує дітей, як то завозить або забирає зі школи. Не заперечує, що неодноразово перебував за кордоном разом зі своїм товаришем, який їздить у власних справах. Згідно довідки про доходи, яка видана [PERSON], то останній працює в ТзОВ «ВЕКТОР ФК» з 26.12.2016 року, займає посаду заступника директора та за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року дохід склав 22020,00 грн. Відповідачем на підтвердження додаткових витрат на дітей, окрім аліментів, які з нього стягуються, надано підтвердження, що він оплачує заняття дітей в спорткомплексі «Спортлайф», оплачує необхідні витрати за додаткові заняття дітей та несе витрати, коли діти проводять час разом з ним (розваги, похід в кіно). Позивач не заперечувала, що батько надає додаткову допомогу, окрім аліментів для дітей, однак вважає, що має можливість більшу. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів минуло неповних два роки до часу звернення до суду з даним позовом, однак змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, однак суд приходить до висновку, що слід стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно на кожну дитину, що відповідає можливостям батька та у сукупності з допомогою, яка надає мама є достатнім розміром на утримання дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial