Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки: шкоду за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] , у розмірі 149240,86 грн, витрати на проведення експертного дослідження № 105 від 20.06.2020 у розмірі 2000,0 грн, а також моральну шкоду у розмірі 15000,0 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені по справі процесуальні витрати по сплаті судового збору в розмірі 1702,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] . 01.12.2019, близько 16 години 00 хвилин, на автодорозі Н27, в районі СТ „Березанка", сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . За вказаним фактом проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, за наслідками якого 06.12.2019 винесена постанова про закриття кримінального провадження. Постановою Деснянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2020 на відповідача [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті вищевказаної ДТП автомобіль позивача був пошкоджений. За даними висновку № 105 від 20.06.2020 експертного автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, завданий позивачеві, склав 149240 грн 86коп. Оскільки відповідач не відшкодував завдані ним збитки, позивач просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в сумі 149240 грн 86 коп., моральну шкоду в сумі 15000 грн, вартість послуг експерта автотоварознавця в сумі 2000 грн, а також вирішити питання судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді від 25 листопада 2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою підготовчого засідання задоволено клопотання сторони відповідача про залучення до участі третьої особи - ПРАТ „СК Універсальна". У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали заперечення, викладені у відзиві на позов. Зміст заперечень зводиться до того, що позивач є фізичною особою - підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність. У період з листопада 2018 року і на момент вчинення ДТП 01.12.2019 відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах, а саме виконував функції водія, вантажника та працівника по збиранню меблів. Трудові обов`язки водія відповідач виконував на автомобілі Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] . На думку сторони відповідача, факт вчинення відповідачем ДТП під час виконання ним трудових обов`язків свідчить про необхідність застосування до спірних відносин положень трудового законодавства, а саме норм, які регують питання покладення на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, завдану підприємству, тобто у цьому випадку - в розмірі середнього заробітку працівника. Після оголошеної судом перерви учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги підтримує. Від відповідча та його представника заяв, клопотань не надійшло (а.с.241) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.2019, о 16 - 00 год., на автодорозі Н27, в районі СТ „Березанка", сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] , належного позивачу, під керуванням водія [PERSON] . За вказаним фактом проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, за наслідками якого 06.12.2019 винесена постанова про закриття кримінального провадження. Постановою Деснянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2020 на відповідача [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті вищевказаної ДТП автомобіль позивача був пошкоджений. За даними висновку № 105 від 20.06.2020 експертного автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, завданий позивачеві, склав 149240 грн 86коп. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Абзацом четвертим вищевказаного пункту постанови роз`яснено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, зважаючи на встановлення факту вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, обставини, встановлені в постанові Деснянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2020 про порушення відповідачем правил дорожнього руху під час керування 01.12.2019 автомобілем Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] , належним позивачу, вказують на причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням відповідачем Правил дорожнього руху та ДТП, що сталась 01.12.2019. Отже, вирішуючи спір у цій справі, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1192 цього кодексу передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 (з послідуючими змінами) зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Позивач [PERSON] з метою визначення розміру реальних збитків, звернувся до спеціаліста в галузі оцінки автомобілів - суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , яким 20.06.2020 було проведено експертну оцінку, належного позивачу автомобіля Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] . За даними висновку № 105 про оцінку автомобіля « Volkswagen T-4, реєстраційний № [NUMBER] , від 20.06.2020, матеріальний збиток, завданий позивачеві, склав 163015 грн.72коп. Різниця між ринковою вартістю автомобіля без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП 01.12.2019, та його ринковою вартістю з урахуванням урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 01.12.2019, станом на дату оцінки складає 149240,86 грн (а.с.16) У силу вищенаведеного вказана сума збитків, завданих позивачу, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача, пов`язані з відновленням порушеного права, а саме 2000,0грн за виготовлення висновку №105 від 20.06.2020 про оцінку автомобіля, що підтверджується, зокрема, розрахунковою квитанцією №48 від 20.06.2020. У той же час, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди. Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї Постанови №4 від 31 березня 1995 року, із відповідними змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує характер і обсяг заподіяних моральних страждань, їх тривалість і, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що на відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля, стягненню з відповідача підлягає 3000,0 грн. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи спір, суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що до спірних відносин мають бути застосовані норми КЗпП України щодо розміру шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов`язків. Факт перебування сторін у трудових відносинах станом на момент ДТП - 01.12.2019 - не знайшов свого підтвердження, належними та допустимими доказами справи не доведений. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 133, 137, 141 ЦПК України, за змістом яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1712,62 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача, оскільки підтверджені документально. Адвокат Данич О.С. діє у справі на підставі договору про надання правової допомоги від 01.08.2020. Акт приймання коштів на суму 4000,0 грн від 14.08.2020 та розрахунок сум гонорару за надану правничу допомогу є належними та достатніми доказами здійснення позивачем вказаних витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial