Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], який прожовжує навчання у Інституті електромеханіки, енергозбереження і систем управління Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського, в розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання; та аліменти на утримання [PERSON] , [INFO], який прожовжує навчання у Інституті електромеханіки, енергозбереження і систем управління Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського, в розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання ( а.с. 1-2). Вказує на те, що з відповідачем перебувала з 1995 року по 1997 рік в зареєстрованому шлюбі, від якого народились діти. Відповідач сплачував аліменти до їх повноліття по рішенню суду , проте не своєчасно. З 01.09.2014 року сини навчаються на денній формі навчання у Інституті електромеханіки, енергозбереження і систем управління Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського, проживають в гуртожитку, витрачають кошти на проїзд, навчальну літературу, електронні засоби, на сучасні інформаційні технології для допомоги в навчанні. Повністю забезпечувати дітей всім необхідним вона не взмозі, коштів від заробітної плати їй недостатньо. В свою чергу, відповідач працездатний, працює і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання синів, але добровільно її не надає, тому зазначені обставини змусили звернутись до суду. В судовому засіданні позивач, а надалі її представник заявлені вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Треті особи- [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги також підтримали, справу просили розглядати у їх відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати на кожного із синів по 200 грн. щомісячно. Просив також врахувати, що хоча він офіційно і працює, однак його заробітна плата становить щомісяця 1500 грн. , у нього на утриманні також син [PERSON] , 2002 року народження. Заробітна плата у позивача більш достатня чим у нього, а сини отримують стипендію. Заслухавши пояснення позивача, надалі її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку , щодо часткового задоволення вимог, з наступного. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено , що сторони в справі, є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 01 вересня 2014 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є студентами денного відділення Інституту електромеханіки, енергозбереження і систем управління Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського, за держзамовленням. Термін навчання закінчується 30 червня 2018 року (а.с.7-8). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Заперечуючи, відповідач посилався на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дітей , які продовжують навчання в розмірі 500 грн., щомісячно, на кожного. Проте, погодився сплачувати щомісячно синам по 200 грн., а тому суд вважає, що батько може надавати матеріальну допомогу на час навчання дітей , які її потребують. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення). При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги,зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч.2 ст.200 СК). Згідно поданої довідки, доходи позивача, яка працює діловодом в КП»Теплоенергетик», в середньому на місяць складають 2166 грн., без урахуванням утримання обов'язкових платежів ( а.с. 11) , доходи відповідача, який працює директором ТОВ»Система доставки»-1500 грн. щомісяця, без урахуванням утримання обов'язкових платежів ( а.с. 28). Крім того, у відповідача на утриманні знаходиться також неповнолітній син- [PERSON], [INFO]( а.с. 29). Разом з цим, [PERSON] отримує стипендію , яка перевищує мінімальний її розмір, а [PERSON], на момент звернення до суду з позовом, також в 2014 року отримував відповідну стипендію, а з січня 2015 року виплата була її припинена на підставі постанови №882 від 12.07.2004 року . Зазначене позивачем не спростовано, не надано нею переконливих доказів на підтвердження доводів, на які посилалась як на підставу заявлених цивільно-правових вимог. Тому, з врахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України , а також згодою відповідача надавати кошти на утримання повнолітніх синів в розмірі твердої грошової суми по 200 грн. на кожного, суд визначає аліменти на утримання повнолітніх, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) грн. , на кожного . При цьому, суд звільняє відповідача від обов"язку надання вказаного виду допомоги на період канікул синів у навчальному закладі. В порядку ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial