Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить, зменшивши позовні вимоги, стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 25000,00 грн. Позов мотивує тим, що 09.07.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області виданий виконавчий лист №2-1912 про стягнення з [PERSON], [INFO], в її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 26.05.2009 року і до досягнення нею повноліття. 31.08.2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ було затверджено розрахунок заборгованості по аліментах [PERSON] за період з 26.05.2014 року по 31.08.2014 року. Згідно вказаного розрахунку загальна сума заборгованості по аліментах становить 13278,35 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав викладене у письмовому запереченні на позов. Доповнив, що у нього склалось важке матеріальне становище, оскільки він ніде не працює, проживає разом зі своєю непрацездатною матір'ю, не має у власності ні транспортних засобів, ні нерухомого майна. Однак, весь борг, що утворився у зв'язку з несплатою аліментів, він погасив, хоча для цього змушений був позичати кошти у третіх осіб. Вислухавши пояснення відповідача, беручи до уваги вищенаведене, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.196 СК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. При цьому, сума боргу за попередній місяць не додається до заборгованості на наступний місяць, а отже, неустойка має нараховуватись за кожен місяць окремо від визначеного розміру аліментів. Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] за період з 26.05.2009 року по 31.08.2014 року, виготовленого державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ станом на 31.08.2014 року, загальна сума заборгованості становить 13278,35 грн. Правильність визначення заборгованості у передбаченому згаданим Законом порядку боржник не оспорював. Позивачем у первісних позовних вимогах суму неустойки (пені) визначено у розмірі 255 342,67 грн. Однак, згодом позивач зменшила вказану суму на 25000 грн. у зв'язку з неможливістю оплати в повному обсязі судового збору пропорційно до ціни поданого до суду позову. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] не працює з 20.12.1999 року (наказ №64) по даний час згідно трудової книжки [NUMBER], та проживає разом з матір'ю [PERSON] - пенсіонеркою, що підтверджується довідкою №101 від 20.01.2015 року. Відповідачем також надано суду розрахунок заборгованості по аліментах за період з 26.05.2009 року по 12.01.2015 року, складений державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ станом на 13.01.2015 року, з якого вбачається, що згідно виконавчого листа №2-1912/2009, виданого 09.07.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом, за період з 26.05.2009 року по 12.01.2015 року фактично сплачено 16870,00 грн.; сума боргу по аліментах станом на 13.01.2015 року згідно розрахунку становить 3597,74 грн. Згідно квитанції №1855 від 28.01.2015 року, наданої відповідачем, на ім'я [PERSON] здійснено електронний переказ в розмірі 3600,00 грн. Згідно частини 2 статті 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Беручи до уваги вищенаведене, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, оскільки останній не вживав всіх заходів для того, щоб належно і в повному обсязі виконувати свої обов'язки щодо сплати аліментів та погашення заборгованості, яка утворилась у зв'язку з їх неповною сплатою. Однак, зважаючи на те, що [PERSON] ніде не працював і на даний час не працює, враховуючи його матеріальний та сімейний стан, враховуючи те, що на даний час відповідач погасив повністю заборгованість по сплаті аліментів, суд вважає, що з останнього слід стягнути неустойку в сумі 2000 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved