Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

01.04.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить зняти арешт з майна згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: - реєстраційний номер обтяження: № 5356262 від 15.04.2014 року, підстава: постанова відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку серійний номер 38591711 від 15.04.2014 року; - реєстраційний номер обтяження: № 10056339 від 21.07.2010 року, підстава: постанова відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку серійний номер 20369210 від 21.07.2010 року; - реєстраційний номер обтяження: № 7201154 від 16.05.2008 року, підстава: постанова відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку серійний номер АА № 394345 від 17.04.2008 року. Позов мотивовано тим, що у вересні 2019 року [PERSON] встановлено, що на належне йому нерухоме майно накладено арешт в рамках виконавчих проваджень № 38591711 від 15.04.2014 року, № 20369210 від 21.07.2010 року, серія АА № 394345 від 17.04.2008 року, які перебували на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку. Із зазначених виконавчих проваджень позивач обізнаний лише про ВП № 38591711 з примусового виконання вимоги Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі, при цьому постановою державного виконавця відділу ДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку від 30.05.2014 року дане виконавче провадження закінчено в зв`язку із повним фактичним виконанням (борг погашено). По двом іншим виконавчим провадженням позивач не отримував від державного виконавця жодної постанови, жодного виклику, отже не має відомостей з приводу чого застосовано заходи примусового стягнення у вигляді накладення арешту. Позивач, з метою отримання відомостей про виконавчі провадження, в яких обліковується як боржник, звернувся з письмовими запитами до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (тимчасово, в зв`язку із проведенням Операції об`єднаних сил (антитерористичної операції) виконує функції Кіровського районного відділу ДВС міста Донецьк ГТУЮ у м. Донецьк). Наданими відповідями [PERSON] повідомлено, що матеріально-технічна база та документація Кіровського РВ ДВС м. Донецька залишена на непідконтрольній території, підтвердити чи спростувати факти знаходження виконавчих проваджень № 20369210 та серія АА № 394345 у вказаному відділі з об`єктивних причин неможливо, при цьому для вирішення питання зняття арешту з майна позивачу рекомендовано звернутися до суду. Така невизначеність створює позивачу перешкоди у реалізації права власності на належне йому майно. За таких обставин, [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст. ст. 50, 56 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб зняття арешту з майна. Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем цього майна або основної його частини. Об`єкт нерухомого майна (квартира), зняття арешту з якого [PERSON] , серед іншого, заявлено, розташований за адресою: [ADDRESS] . Дана позовна заява підсудна до розгляду Кіровському районному суду м. Донецька. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно із Додатком до таких населених пунктів належить м. Донецьк Донецької області. Пунктом 1 ст. 1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" передбачено особливості визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя. Розпорядженням № 27/0/98/14 від 02.09.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визнання територіальної підсудності справ» визначено, що розгляд справ підсудних Кіровському районному суду м. Донецька на час проведення антитерористичної операції здійснюється Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Розгляд цивільної справи за позовною заявою [PERSON] здійснено за правилами загального провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 274 ЦПК України. 26.05.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на позовну заяву в порядку та строк, передбачений ст. 191 ЦПК України подано відзив. Відповідно до заперечень Головне управління не є належним відповідачем по справі оскільки не являється суб`єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов`язки, які з них випливають перед позивачем та щодо якої виключається «передбачення», яке мало місце при пред`явленні позову, про його відповідальність перед позивачем. Відповідач зазначає, що [PERSON] заявляє вимоги зняття арешту, який був застосований як захід забезпечення виконавчого провадження, стягувачем за яким є Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька. Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 12.05.2015 року № 9-1 «Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників» функції управління ПФ України в Калінінському районі м. Донецька в частині обслуговування страхувальників, які перебували на обліку в означеному управлінні Фонду здійснює Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. За таких обставин ГУ ПФ України в Донецькій області прийнято позицію, що позов пред`явлено до неналежного відповідача (а.с. 42-44). Відповідачем Олександрівським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відзив на позовну заяву не подано. 26.06.2020 року третьою особою Східним міжрегіональним управлінням МЮ (Харків) на позовну заяву [PERSON] відповідно до ст. 193 ЦПК України подано письмові пояснення. Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м. Харків) зазначено, що основною інформаційною базою про здійснення виконавчих проваджень є Автоматизована система виконавчого провадження, в якій здійснюється реєстрація виконавчих документів та документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій. Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5, від 28.04.2015 року № 614/5. Перевіркою ЄДРВП встановлено, що на примусовому виконанні у Кіровському районному відділі ДВС міста Донецьк перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави. В рамках примусового виконання накладено арешт на майно боржника. Згідно ЄДРВП незавершеними є виконавчі провадження № 42753128 за наказом № 905/7494/19, виданим 03.02.2014 року Господарським судом Донецької області про зобов`язання ФОП [PERSON] звільнити земельну ділянку та № 42758161 за наказом № 905/7494/13, виданим Господарським судом Донецької області 03.02.2014 року про стягнення з [PERSON] судового збору на користь Донецької міської ради 1147,00 гривень. Більш детальну інформацію надати не увяляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження, в тому числі передані до архіву, акти утилізації виконавчих проваджень, журнали реєстрації кореспонденції залишені на тимчасово окупованій території. Щодо зняття арешту з майна, третьою особою роз`яснено, що згідно із Положенням про Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) у Донецькій області (затвердж. Наказом Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 148/В від 27.12.2019 року) - Управління відповідно до покладених на нього завдань організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, в тому числі кошти; організовує інформаційне забезпечення виконавчого провадження, зокрема, електронного документообігу, забезпечує ведення АСВП та забезпечує здійснення контролю за внесенням державними виконавцями відомостей про вчинені дії та інше. Управління не здійснює дії щодо припинення чинності арештів та вилучення обтяжень про арешт майна боржників; вилучити запис про обтяження або припинити чинність арешту може тільки орган, яким цей запис було внесено (а.с. 56-57). Третьою особою по справі Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області письмових пояснень по суті позову [PERSON] не надано. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України подав заяву про розгляд справи в його відсутність, та ухвалення рішення суду на підставі письмових доказів, поданих на обґрунтування заявлених позовних вимог. Представник ГУ ПФ України в Донецькій області Третьякова Ю.С. (уповноважена довіреністю) суду адресувала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначила, що при ухваленні рішення по справі підлягає врахування поданий на позовну заяву відзив. Від Олександрівського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), яким тимчасово здійснюються повноваження Кіровського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за позовною заявою [PERSON] без участі представника відповідача. Третьою особою Східним міжрегіональним управлінням МЮ (м. Харків) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області заявлено клопотання розгляду справи без участі представника. Третя особа Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про дату, час та місце судового засідання по справі повідомлена належним чином з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суд, з урахуванням того, що вказана третя особи без самостійних вимог не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин сторін, та не має права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, на відмову від позову, визнання позову чи укладення мирової угоди, визнав не потрібним обов`язкову присутність в судовому засіданні представника Костянтинівсько-Дружківське об`єднане УПФ України Донецької області, отримання письмових пояснень по справі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно Інформаційної довідки № 180653039 від 11.09.2019 року щодо суб`єкта [PERSON] : - в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно наявні відомості, що позивач є власником наступного нерухомого майна: трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2004 року; житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2006 року; житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2008 року; двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 24.12.2002 року; будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] б на підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецька; - в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про арешти нерухомого майна, належного [PERSON] : - підстава виникнення обтяження - постанова відділу ДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку серійний номер 38591711 від 15.04.2014 року, опис предмета обтяження - все нерухоме майно; підстава виникнення обтяження - постанова відділу ДВС Кіровського районного управління юстиції міста Донецька серійний номер АА 394345 від 17.04.2008 року, об`єкт обтяження - невизначене все нерухоме майно; - підстава виникнення обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження № 20369210 від 21.07.2010 року, об`єкт обтяження - квартира за адресою: [ADDRESS] ; - в Державному реєстрі Іпотек наявні відомості про обтяження (іпотеку) квартири за адресою: [ADDRESS] , підстава: договір іпотеки № 392 від 25.02.2005 року, іпотекодержатель - ЗАТ «ПроКредит Банк», розмір основного зобов`язання: 600000,00 доларів США, строк виконання 25.02.2025 року (а.с. 6-12). З вказаного вбачається, що на теперішній час на майно, належне [PERSON] накладено арешт в порядку заходів примусового стягнення за виконавчими провадженнями № 38591711 від 15.04.2014 року, № 20369210 від 21.07.2010 року, серія АА № 394345 від 17.04.2008 року, які перебували на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем [PERSON] в судовому порядку заявлено вимогу зняття арешту з нерухомого майна. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 4 ст. 59 Закону України передбачено підстави для зняття арешту з майна (коштів) на підставі постанови державного виконавця: п. 1) рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; п. 2) надходження на рахунок суми коштів, стягнених з боржника; п. 3) повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; п. 4) наявність висновку експерта, щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодження; п. 5) відсутність письмової згоди стягувача про бажання залишити за собою нереалізоване майно (з урахуванням ст. 61 Закону); п. 6) постановлення судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; п. 7) якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; п. 8) наявність на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; п. 9) підстави, передбачені п. 1-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. Постановою державного виконавця ДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку від 29.05.2014 року, винесеною в рамках ВП № 38591711 припинено розшук рухомого майна (автотранспортного засобу) боржника [PERSON] , в зв`язку з наданням 29.05.2014 року підтверджуючих документів про сплату боргу згідно виконавчого документу та виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 18). Постановою державного виконавця відділу ДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку від 30.05.2014 року виконавче провадження № 38591711 з примусового виконання вимоги № ф277, виданої 01.04.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 5456,13 гривень закінчено відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконанням; при цьому припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового стягнення (а.с. 18). Згідно постанови начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області "Про внесення змін до постанови про утворення управління юстиції у Донецькій області "Про внесення змін до постанови про утворення виконавчої групи при органах ДВС Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.02.2016 року" від 26.03.2019 року виконання функцій Кіровського районного відділу державної виконавчої служби міста Донецька Головного територіального управління юстиції у Донецькій області покладено на Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. З листа Головного територіального управління юстиції Управління державної виконавчої служби у Донецькій області № М-406-1106 від 20.05.2019 року вбачається, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у Кіровському районному відділі ДВС міста Донецьк ГТУЮ у Донецькій області перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави; матеіально-технічна база та документація відділу залишена за місцем попередньої реєстрації відділу ДВС у місті Донецьку, який відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (розпорядження КМ України № 1085-р від 07.11.2014 р.); підтвердити чи спростувати факти знаходження виконавчих документів з об`єктивних причин неможливо; більш детальну інформацію надати не уявляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження, у тому числі передані до архіву, акти утилізації виконавчих проваджень, журнали реєстрації кореспонденції, залишені на тимчасово окупованій території (а.с. 21-22). За результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено наступні виконавчі провадження, за якими боржником виступає [PERSON] , а саме: № [NUMBER] , орган ДВС: Центральний ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, стягувач: держава, Приазовський районний суд Запорізької області, стан ВП: відмовлено у відкритті; № 56757345, орган ДВС: Центральний ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, стан ВП: завершено, стягувач: держава, Приазовський районний суд Запорізької області; № 60537249, орган ДВС: Автозаводський ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області, стягувач: державний орган, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, стан ВП: завершено (а.с. 25). Згідно постанови державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку від 02.04.2014 року відкрито виконавче провадження № 42753128 на підставі наказу Господарського суду Донецької області № 905/7494/13 від 03.02.2014 року про зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку по [ADDRESS] від самовільно розміщених тимчасових споруд шляхом демонтажу чотирьох металевих контейнерів, кожен розміром 6,0 х 2,5 м (а.с. 59). Згідно постанови державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку від 02.04.2014 року відкрито виконавче провадження № 42758161 на підставі наказу Господарського суду Донецької області № 905/7494/13 від 03.02.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь Донецької міської ради судового збору у сумі 1147,00 гривень (а.с. 60). Сукупність встановлених судом обставин свідчить, що на теперішній час відсутні підстави для вчинення державним виконавцем будь-яких дій, пов`язаних з захистом права [PERSON] щодо володіння, розпорядження належним йому майно, на яке накладено арешт, оскільки виконавче провадження № 38591711 від 15.04.2014 року закінчено (в зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа), а виконавчі провадження № 20369210 від 21.07.2010 року, серія АА № 394345 від 17.04.2008 рокув Олександрівському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який здійснює повноваження Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління у м. Донецьку - не перебувають. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном. В практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джейс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року тощо) напрацьовано 3 критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу. Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Таким чином, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. Суд, з урахуванням телеологічного (цільового) й системного застосування вказаних правових норм (національного та міжнародного законодавства), вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час розгляду справи, з огляду фактичних обставин справи, та за відсутністю об`єктивних, достатніх доказів правового обґрунтування та підставності подальшого існування заходів примусового стягнення, а саме застосованих (накладених) у виконавчих провадженнях № 38591711 від 15.04.2014 року, № 20369210 від 21.07.2010 року, серія АА № 394345 від 17.04.2008 року арештів (заборони відчуження) на майно [PERSON] , - ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved