Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «АЛАНД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказує, що про існування виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження дізналася в січні 2021 року , коли отримала інформацію з реєстру виконавчих проваджень. Ні ТОВ «ФК «АЛАНД», ні приватний нотаріус будь-яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, у тому числі вимогу про сплату суми боргу не направляли. Вважає, що виконавчий напис №32513 від 08.09.2020 року є неправомірним та вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Ухвалою від 23.10.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивачки адвокат Наталюк Н.М. надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ТОВ «ФК «АЛАНД» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань від нього також не надійшло. Третя особа приватний виконавець Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Надіслала до суду заяву про долучення доказів до справи на виконання ухвали суду від 23.10.2021. У відповідності до ст.ст.223,\~280 ЦПК України\~суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис № 32513 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Дельта Банк» № 003-22026-150813 від 15.08.2013 в розмірі 22822,66 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 13695,40 грн. та 8627,26 грн. Стягнуто плату за вчинення цього виконавчого напису 500,00 грн. 19.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63669736 на підставі зазначеного виконавчого напису. Статями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат»,\~\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як вбачається із матеріалів справи, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було враховано сплив трирічного строку з дня виникнення права вимоги за кредитним договором №003-22026-150813 від 15.08.2013 року. За змістом п.п.3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~р.\~№ 296/5 (далі - Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.3.5. Порядку). Відповідно до п.1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В\~постанову КМУ №1172 від 29.06.1999 року\~були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, саме по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01. 2020 у справі № 305/2082/14-ц та в постанові від 29.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Також, відсутні належні докази того, що кредитор дійсно направляв боржнику повідомлення про наявну заборгованість та боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості і погодився з її розрахунком. Заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, в матеріалах справи відсутні докази переходу прав вимоги за договором до відповідача, тобто докази заборгованості перед стягувачем, а тому оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.\~ Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн., сплачений при поданні заяви про забезпечення позову. На підтвердження понесення позивачкою витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надіслано договір №324 про надання правової допомоги від 01.10.2021, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу та квитанцію про сплату коштів за договором від 01.10.2021 №324 та квитанцію про оплату, відповідно до якої позивачкою сплачено 4800 грн. за виконання адвокатом робіт. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). За таких обставин, суд стягує з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4800 грн., оскільки вони підтвердженні документально та є співмірними із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Outcome: approved