Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

25 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області, [PERSON], Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ Білагро про визнання недійсними державних актів та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки. З позову вбачається, що 12 липня 1998 року помер дід позивача [PERSON] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,56 умовних гектари. Після його смерті спадщину прийняли онук померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], які 12 липня 2001 року отримали у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] вказує, що відповідачу [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки належать земельні ділянки площами 0,2650 га та 2,0650 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Позивач [PERSON] вказує, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) розмір земельної частки склав 3,56 умовних кадастрових гектарів, який перейшов йому та [PERSON] у спадщину і складає 4,1336 га. При зверненні позивача до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, то йому було відмовлено в цьому, в звязку з тим, що в межах земельної ділянки, яку потрібно зареєструвати знаходиться інша земельна ділянка (або її частина). Як наслідок, позивач [PERSON] не має змоги здати в оренду належну йому земельну ділянку, оскільки технічна документація виготовлена на підставі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до якого спадкове майно є у спільній сумісній власності його і відповідача [PERSON] і є цілою земельною ділянкою загальною площею 4,1336 га, провести державну реєстрацію земельної ділянки не можливо, так як в даному квадраті вже внесені земельні ділянки на імя [PERSON] Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 977262 на право власності на земельну ділянку площею 0,2650 та серії ЯИ № 977283 на право власності на земельну ділянку площею 2,0650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, які були видані на імя [PERSON] Ухвалою суду від 13 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні 27 листопада 2017 року позивач [PERSON] та його представник позивача [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилалися на обставини, що викладені в ньому та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. 6 грудня 2017 року до суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області на позовну заяву [PERSON], в яких представник відповідача [PERSON] просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] до неналежного відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 19 січня 2018 року розгляд даної справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року визнано Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області неналежним відповідачем по даній справі, залучено Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області до участі в справі в якості третьої особи, якa не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, закрито підготовче провадження у справі та призначено дану цивільну справу для розгляду по суті на 14 березня 2018 року. В судовому засіданні 14 березня 2018 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, що викладені в ньому та просила суд позов задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову [PERSON], зазначивши, що іншого шляху вирішення цього спору немає. Відповідач [PERSON], представники відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, та представник третьої особи ТОВ Білагро в судове засідання 14 березня 2018 року не зявилися, відповідач [PERSON] 6 грудня 2017 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову [PERSON] в повному обсязі, від представників [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, та ТОВ Білагро надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників, в заявах представники [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та ТОВ Білагро вказали, що позов [PERSON] визнають в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання недійсними державних актів та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 липня 2001 року, державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємцями майна померлого 12 липня 1998 року [PERSON] є в рівних частинах кожний син померлого [PERSON] та онук померлого [PERSON] на долю померлого 8 серпня 1993 року батька [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) площею 3,56 умовних гектари, що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Шевченка Великобагачанського району та належить померлому на підставі сертифікату серії ПЛ № 0149886 виданого [PERSON] РДА 25 грудня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації 26 грудня 1996 року під № 711. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1109, спадкова справа № 408 (а.с.5). [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0149886 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка. Рішенням 20 сесії 23 скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 4 грудня 2001 року затверджено проект поділу земель на земельні частки (паї) в межах розпайованих земель бувшого КСП ім. Шевченка, яким передбачено місце розташування та розмір 800 земельних часток (паїв) загальною площею 2663,79 га, з них: ріллі 2183,41 га, кормових угідь 480,38 га, створення мережі підїзних шляхів на площі 24,04 га, з них: за рахунок ріллі 11,33 га, кормових угідь -12,71 га, затверджено уточнену вартість земельної частки (паю) (з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 1 грудня 2001 року) та її площу з них: ріллі 27306,10 грн., площею 2,71 га, кормових угідь 2199,79 грн., площею 0,58 га. Сільськогосподарські угіддя площею 0,1 га, з них: багаторічні насадження 0,1 га рахувати землями спільного сумісного використання громадян, посвідчено право власності громадян на земельні частки (паї) державними актами на право приватної власності на землю , з додатку до якого вбачається, що [PERSON] (порядковий номер 620) передано земельну частку (пай) площею 4,13 га. Поділ цієї земельної ділянки не проводився. Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області № 97 від 7 квітня 2009 року [PERSON] посвідчено право власності на земельні ділянки державними актами на основі проекту розташування земельних часток (паїв) на території Білоцерківської сільської ради громадянину [PERSON] ділянок № 620 площею 2,065 га та № 274 площею 0,265 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). З повідомлення № 872/102-17 від 21 серпня 2017 року відділу у [PERSON] районі [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що [PERSON] видавалися Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 977262, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 011055100171 від 26 липня 2010 року на земельну ділянку площею 0,2650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білоцерківської сільської ради та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 977283, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 011055100172 від 26 липня 2010 року на земельну ділянку площею 2,0650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білоцерківської сільської ради (а.с.8). [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 977283 належить земельна ділянка площею 2,0650 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер 5320281200:00:\~005:0104. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011055100172. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 977262 належить земельна ділянка площею 0,2650 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер 5320281200:00:003:0160. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011055100171. Рішенням № РВ-5300177832015 державного кадастрового реєстратора [PERSON] від 30 вересня 2015 року відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, так як в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться інша земельна ділянка або її частина (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.2 ст. 355 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч.2 ст. 78 Земельного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч.1 п. в) ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Частиною першою\~статті 116 Земельного кодексу України\~встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Верховний Суд України в Постанові від 22 травня 2013 року у справі № 6 -33 цс 13 зробив правовий висновок про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами,\~\~що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. В Постанові від 24 квітня 2013 року справа № 6-14цс 13 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що видача державного акта на право власності на земельну ділянку без визначеної законом (частиною першою\~статті 116 ЗК України) підстави є неправомірною, а державний акт, виданий з порушеннями вимог статтей\~116,\~118 ЗК України, - недійсним. Таким чином, виходячи з того, що спірні державні акти видані з порушеннями вимог Земельного кодексу України, чим порушують права позивача [PERSON], вони є недійсними. Статтею 26 Закону України від 01.07.2004 року „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову .\~\~\~ При таких обставинах, коли визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову\~[PERSON] про визнання недійсними державних актів та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Outcome: approved