Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

04.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з відповідачем був укладений кредитний договір № ODXRF416970375 від 22.08.2011 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 4 162 грн. 13 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач всупереч норм закону та умов договору зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 20.10.2016 року наявна заборгованість в розмірі 37 849 грн. 01 коп. Судові витрати у розмірі 1 378 грн. просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився з невідомої суду причини, хоча повідомлявся про судовий розгляд у порядку ст. 74 ЦПК України за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач у простій письмовій формі 22.08.2011 року уклали кредитний договір № ODXRF416970375. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав кредит у розмірі 4 162.13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач суму кредиту отримав та зобов»язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором, не виконав, у зв»язку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість. Станом на 20.10.2016 року, згідно розрахунку ПАТ, який відповідач не спростував належними доказами, заборгованість становить 37 849 грн. 01 коп., з якої: 2 701 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн. 52 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 32 866 грн. 48 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"зань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 778 грн. 52 коп. - штраф (процентна складова). Погашення відповідачем кредиту не здійснювалось, що вбачається з розрахунку заборгованості від 20.10.2016 року. Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов»язань за цим договором. Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, та вимоги кредитного договору, укладеного між сторонами. Так відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки. Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Окрім того, правова позиція по даному виду правовідносин виписана і в рішенні ВСУ від 17.09.2014 року №6-95цс14, від 11.03.2015 року №6-16цс-15, які є обов»язковими для застосування у даному випадку. Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, 22.08.2011 року, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у відповідача у зв»язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов»язання утворилась заборгованість за кредитним договором та він не звернувся з заявою про застосування строків позовної давності, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає повному задоволенню. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved