Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - Південної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення часток співвласників та просили визнати дійсним правочин за договором від 12.11.1999 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який відбувся між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований Південною товарною біржею у журналі реєстрації біржових угод за № 10186. Визначити, що частка кожного із співвласників за договором складає 1/3 частину. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Вдповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: 12.11.1999 р. ми, позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] купили у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу № 10186 від 12.11,1999р., який був зареєстрований Південною товарною біржею . Цей договір 24.11.1999р. був зареєстрований у Миколаївському міжміському БТІ за № 19095. Позивачка [PERSON] змінила прізвище([PERSON]) після реєстрації шлюбу з [PERSON] у 2008р) та [PERSON] змінила прізвище ([PERSON]) після реєстрації шлюбу з [PERSON] у 2013 року. Вказана квартира належала продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 12 від 04 листопада 1999 року, зареєстрованого у КП Миколаївське МБТІ за реєстровим № 19-95 від 11 листопада 1999 року. Згідно умов зазначеного договору позивачі зобов'язались прийняти вказану квартиру та сплатити продавцям загальну її вартість у сумі 21000 гривень. Продавці у свою чергу передати квартиру позивачам, звільнивши її від свого побутового майна, виписатися та висилитися з неї. Свої зобов'язання за договором позивачі виконали повністю - прийняв у власність вищезазначену квартиру та сплатив продавцям її вартість у розмірі 21000 гривень, зареєстрували даний договір у КП Миколаївське МБТІ 24 листопада 1999 року за реєстровим № 19095. В зв'язку з тим, що дана угода не була посвідчена нотаріально у позивачів виникла проблема щодо вільного розпорядження своєю власністю. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними ", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. З урахуванням викладеного, суд вважає що позов в частині визначення частки кожного із співвласників за договором складає 1/3 не підлягає задоволенню.

Outcome: partial