Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

09.08.2019 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 02.09.2006 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, подружні стосунки почали охолоджуватись та зникло почуття любові , внаслідок чого вони спільно не проживають. Збереження шлюбу не можливе. Крім того , позивачка зазначила , що їх спільний з відповідачем син [PERSON] , [INFO] , відвідує секцію футболу та є гравцем команди ДФШК «Юність» , у зв`язку з чим часто виїзджає за межі України для участі у міжнародних футбольних турнірах. Однак після розірвання шлюбу відповідач, на її думку , не стане надавати дозвіл на виїзд дитини за межі України. Посилаючись на викладене , просила суд винести рішення , яким розірвати шлюб між нею та відповідачем , а також надати їй дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів на багаторазові тимчасові виїзди за межі України в країни Європи, а також у Туреччину , Ізраїль , Єгипет та Об`єднані Арабські Емірати на ім`я малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття , тобто до [INFO] у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] , а також надати [PERSON] дозвіл на виїзд малолітнього сина [PERSON] за межі України без згоди та супроводу батька [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій зазначила , що позов підтримує і проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений в установленому порядку за місцем реєстрації , про що в матеріалах справи є відповідні докази. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки зазначені умови у даній справі існують одночасно , суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сторони 02.09.2006 р. уклали шлюб , який був зареєстрований у відділі РАЦСу Любашівського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 45) З матеріалів справи вбачається , що в сім`ї сторін виникли ненормальні стосунки. Сторони втратили повагу один до одного , спільно не проживають. Позивачка підтвердила свій намір розірвати шлюб у заяві на адресу суду, у якій зазначила про недоцільність надання подружжю строку на примирення. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначеного вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивачки про надання їй дозволу на оформлення та виготовлення проїзних документів на багаторазові тимчасові виїзди за межі України в країни Європи, а також у Туреччину , Ізраїль , Єгипет та Об`єднані Арабські Емірати на ім`я малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття , тобто до [INFO] у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] , а також надати [PERSON] дозвіл на виїзд малолітнього сина [PERSON] за межі України без згоди та супроводу батька [PERSON] , то у її задоволенні належить відмовити , виходячи з такого. Відповідно до правової позиції , викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 712/10623/17, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. Позивачка не позбавлена права повторно звернутись до суду з зазначеною вимогою у випадку відмови відповідача надати відповідний дозвіл з визначенням початку й закінчення виїзду за межі України. На підставі викладеного,

Outcome: partial