Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

24 листопада 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, третя особа- приватний нотаріус [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 березня 2017 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,38 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 1324. Після звернення до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, через те, що державний акт не відповідає вимогам закону України "Про нотаріат".Таким чином, на даний час позивач не може скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за законом і змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій визнав обставини та позовні вимоги позивача і просив справу розглянути без їхньої участі. Приватний нотаріус Більмацького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надав до суду заяву, в якій просила справу розглянути без їхньої участі, проти позову не заперечувала. Враховуючи наведене, а також положеня ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників справи. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України,учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 382694, виданого Більмацьким ВРАЦС ГТУЮ Запорізької області 07 березня 2017 року року, спадкодавець [PERSON] помер 03 березня 2017 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,38 га, розташованої в смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 № 1324, виданого Куйбишевською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області 13 січня 1995 року . Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та копією свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Миколи Шумейка в смт. Більмак Запорізької області. Звернувшись до приватного нотаріуса, для прийняття спадщини на земельну ділянку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через те, що державний акт не відповідає вимогам закону України "Про нотаріат". Так, згідно державного акту земельна ділянка передана спадкодавцю [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га , а згідно ст. 121 Земельного Кодексу України громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обсдуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибні ділянки) у селах- не більше 0,25 га в селищах не більше 0,15 га , в містах не більше 0,10 га. Згідно статті 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах , які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved