Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в які просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на свою користь суму заборгованості за Договором банківського вкладу "Швейцарський "Постійний" Здорова добавка" "Тринадцяти місячний" у доларах США № 656302/2013 в сумі 8926,53 доларів США (вісім тисяч дев'ятсот двадцять шість доларів США 53 центи) та проценти за користування коштами у розмірі 30,09 (тридцять доларів США 09 центів). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 30 вересня 2013 року позивач уклав з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" договір банківського вкладу "Швейцарський "Постійний" Здорова добавка" "Тринадцяти місячний" у доларах США № 656302/2013 (далі - Договір), відповідно до умов якого [PERSON] вніс на строковий депозитний рахунок грошові кошти в сумі 15 001,00 доларів США. Як зазначено в п. 1.5 розділу 1 Договору, проценти нараховують на вклад за ставкою 10,5 (десять цілих п'ять десятих) процентів річних. Відповідно до п. 1.7 розділу 1 Договору датою вимоги вкладником вкладу є 30 жовтня 2014 року зі сплатою банком вкладнику процентів за період з 30.09.2013 р. по 30.10.2014 р. Відповідно до виписки по особовим рахункам з 15.12.2014 р. по 16.12.2014 р. на рахунках Позивача у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", знаходились грошові кошти у сумі 16 643,02 дол. США, що станом на 16.12.2014 р. становило гривневий еквівалент 262 300,35 грн., у тому числі 15 001,00 дол. США - сума вкладу, 1 642,02 дол. США - нараховані проценти. 30 жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення суми вкладу та процентів по ньому, однак грошові кошти повернуті йому не були. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в які представник зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду позивач повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання свого представника суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи із нижче викладених підстав. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2013 року [PERSON] (далі - Вкладник) уклав з Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - Банк) Договір банківського вкладу "Швейцарський "Постійний" Здорова добавка" "Тринадцяти місячний" у доларах США № 656302/2013 (далі - Договір). (а.с. 6) У відповідності до умов п. 1.3 розділу 1 Договору Вкладник вніс на строковий депозитний рахунок грошові кошти в сумі 15 001,00 дол. США, що на момент внесення коштів становило 119902,99 грн., підтвердженням чого є квитанція від 30.09.2013 р. №1338522. (а.с. 7) Відповідно до п. 1.7 розділу 1 Договору датою вимоги Вкладником вкладу є 30 жовтня 2014 року. Згідно п. 1.2 розділу 1 Договору, Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат" № [NUMBER], надалі - Рахунок - кореспондент. На цей Рахунок - кореспондент Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований Вклад по закінченні строку його дії. Відповідно п. 1.1 розділу 1 Договору, предметом Договору є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту "Швейцарський "Постійний" Здорова добавка" "Тринадцяти місячний" у доларах США на строк 13 (тринадцять) місяців, з дня укладення Договору, з виплатою банком вкладнику процентів в розмірі та порядку, що визначений п. 1.5 розділу 1 Договору. Відповідно до виписки по особовим рахункам з 15.12.2014 р. по 16.12.2014 р. на рахунках Позивача у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", знаходились грошові кошти у сумі 16 643,02 дол. США, що станом на 16.12.2014 р. становило гривневий еквівалент 262 300,35 грн., у тому числі 15 001,00 дол. США - сума вкладу, 1 642,02 дол. США - нараховані проценти. (а.с. 8) 30 жовтня 2014 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повернення суми вкладу та процентів по ньому, однак грошові кошти повернуті йому не були. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію. 13.02.2015 року Банк (відповідач) частково виконав свої зобов'язання з повернення вкладу Позивачу в розмірі 200 000,00 гривень за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що на 13.02.2015 року відповідає в еквіваленті сумі 7716,49 дол. США. Так як обов'язок зі сплати заборгованості виник у Відповідача не пізніше 30.10.2014 року, то станом на 20.11.2014 року прострочення виконання грошового зобов'язання складає 22 дні. Статтею 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Статтею 1058 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона банк, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Таким чином, позивач, як Вкладник по Договору № 656302/2013 від 30.09.2013 року, вправі вимагати повернення свого вкладу від Відповідача. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання по Договору 656302/2013 від 30.09.2013 року, щодо повернення суми Вкладу та процентів [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Прецендентне значення щодо необхідності розрахунку суми боргу, що підлягає стягненню, на підставі курсу валюти встановленому на момент постановлення рішення суду є ухвала Колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14.11.2007 року. Станом на 15 квітня 2015 року (на дату постановлення судового рішення), згідно даних, які розміщені на офіційному веб-сайті Національного банку України, офіційний курс євро до української гривні становить: 1 долар США = 22,93 гривні. Також суд повинен зазначити про таке. Виходячи з поняття наведеного в п. 17 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Приймання танками вкладів від фізичних осіб є нічим іншим ніж фінансовими послугами, оскільки, по-перше, вони надаються на підставі індивідуального замовлення споживача, тобто на підставі договору; по-друге, в результаті їх надання споживач отримує матеріальні блага - грошові кошти (відсотки). Вкладник підпадає під поняття споживача, оскільки це - фізична особа, яка придбаває замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю. Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Враховуючи вищенаведене, відносини, що виникають між вкладником (споживачем послуг) та банком (надавачом послуг) регулюються Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Згідно ч. 4 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за місцем проживання споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VІ в редакції від 11.08.2013 р. (яка діяла на момент подачі позовної заяви до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у наступному розмірі - 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь держави судовий збір у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VІ в редакції, що діяла на момент надходження позову до суду. На підставі ст. ст. 509, 525-526, 530, 533, 610, 625, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 10-11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved