Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, працює, інших утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити проти заочного рішення не заперечувала (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило(а.с.13,16). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, згідно ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу 19.10.2008 року народився син [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] згідно довідки Миргородського КЖЕУ № 4671 від 13.06.2014 року (а.с.18). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved