Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

19.12.2019 року заявник звернулася в Корабельний районний суд міста Миколаєва з заявою про встановлення факту в якій просила: - Встановити факт того, що місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] ( [INFO] ) померлого [INFO] , є останнє місце його проживання за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свою заяву тим, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Лиман», розміром 3.38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Заповіт спадкодавцем складено не було. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, заявник - [PERSON] , має право на спадкування за законом в першу чергу, заявник з померлим батьком проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 14 Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» № 6014 від 22.11.2012 року. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк, відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, заявник звернувся до державної нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця із заявою про прийняття спадщини. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, заявник звернувся до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, приватним нотаріусом Іскрицькою Ганною Василівною відмовлено заявникові видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки для встановлення в нотаріальному порядку місця відкриття спадщини він надав копію довідки, виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 14 Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» № 6014 від 22.11.2012 року, але нотаріус не приймає копій документів - потрібно надати оригінал, якого заявник не має. Заявнику було рекомендовано звернутися до суду. На підставі зазначеного, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини, з метою оформлення права на спадкове майно відповідно до вимог ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України. Заявник, в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, підтримав в повному обсязі заяву, просив про встановлення юридичного факту. Заінтересована особа повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, також не направила письмових заперечень щодо задоволення заяви. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Лиман», розміром 3.38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Заповіт спадкодавцем складено не було. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, заявник - [PERSON] , має право на спадкування за законом в першу чергу, заявник з померлим батьком проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 14 Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» № 6014 від 22.11.2012 року. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк, відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, заявник звернувся до державної нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця із заявою про прийняття спадщини. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, заявник звернувся до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, приватним нотаріусом Іскрицькою Ганною Василівною відмовлено заявникові видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки для встановлення в нотаріальному порядку місця відкриття спадщини він надав копію довідки, виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 14 Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» № 6014 від 22.11.2012 року, але нотаріус не приймає копій документів - потрібно надати оригінал. Заявник отримав рекомендацію звернутися до суду. На підставі зазначеного, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини, з метою оформлення права на спадкове майно відповідно до вимог ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Цивільний кодекс України в статтях 1261-1265 визначає п`ять черг спадкування за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом відносяться і діти спадкодавця. Заявник є сином померлого і відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу . Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Крім того, у п. 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Пунктом 1.12 тієї ж глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено,що місцем відкриття спадщини єостаннє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця (ів). За відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п. 1.14 того ж Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України за загальним правилом місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Таким чином за вказаними нормами законодавства встановлення місця постійного проживання на час смерті особи є одним із способів визначення місця відкриття спадщини. Відповідно до копії довідки виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 14 Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» № 6014 від 22.11.2012 року, останнім місцем проживання з [PERSON] ( [INFO] ) померлого [INFO] , є: [ADDRESS] . Крім того, згідно зі свідченнями свідків які є сусідами та родичами заявника: [PERSON] , та [PERSON] , його батько дійсно проживав постійно із ним до часу своєї смерті. Виходячи зі встановлених в судовому засіданні доказів слідує, що померлий [PERSON] , проживав постійно із заявником своїм сином до часу своєї смерті. Встановлення місця постійного проживання померлого, в тому числі й спільно із заявником, необхідно для нотаріального оформлення спадщини, яка залишилася після його смерті. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження-це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що достовірно встановлений факт того, що останнім місцем проживання [PERSON] ( [INFO] ) померлого [INFO] , є: [ADDRESS] .

Outcome: approved