Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

09 січня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря Калугіна В.В., завідуючого відділенням № 1 Покатілова О.В., про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO]. У заяві зазначено, що 07 січня 2018 року у відділення № 4 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 1 міста Маріуполя» був госпіталізований [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. За рішенням Великоновосільківського районного суду Донецької області від 07 квітня 2010 року [PERSON] було визнано недієздатним, опікуном була призначена [PERSON] Є інвалідом ІІ групи. Перебуває на диспансерному обліку з дитинства. Відстає в розумову та фізичному розвитку. З 1975 року перебуває на обліку у лікаря психіатра, у зв»язку з легкою розумовою відсталістю, значним порушенням поведінки. Неодноразово лікувався стаціонарно в обласній психіатричній лікарні м. Донецьк. На теперішній час має діагноз: легка розумова відсталість з порушеннями поведінки. У зв»язку з психічним станом згоду на лікування не надав. У зв»язку з цим комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що хворий потребує примусової госпіталізації для лікування. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» лікар Покатілов О.В., який діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримав у повному обсязі, дав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додав, що хворий за своїм психічним станом потребує лікування у примусовому порядку в умовах стаціонару, але через психічний стан свідому згоду на лікування дати не може, тому просить заяву задовольнити, оскільки останній виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, [PERSON] пояснив, що вважає себе здоровим, лікування не потребує, але не заперчує щодо необхідності вживання ліків. Зобов"язався не вживати алкоголь. Законний представник хворого [PERSON] яка є двоюрідною сестрою та опікуном, у судовому засіданні підтримала доводи заяви та пояснила, що її брат потребує госпіталізації, вона, як законний представник, згодна, та більш того, наполягає на його примусовій госпіталізації. Прокурор проти задоволенні заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 2 від 09 січня 2018 року у складі: завідуючої відділенням № 1 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» Покатілова О.В., лікаря психіатра Нелюбіна К.М., складеного за результатами комісійного огляду - [PERSON], [INFO], останій є інвалідом 2 групи, має діагноз: легка розумова відсталість з порушеннями поведінки. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки за відсутності лікування хворий уявлятиме загрозу для себе та оточуючих. На підставі викладеного,

Outcome: approved