Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

21.05.2018 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача та просила визнати протиправним та скасувати наказ Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» № 68-к від 18.04.2018 про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON]; поновити [PERSON] на роботі в Комунальному підприємстві «Чернігівське тролейбусне управління» починаючи з 19.04.2018. В обґрунтування позову вказала, що наказом від 18.04.2018 її було звільнено з роботи за ініціативою роботодавця за п. 2 ст.41 КЗпП України. Підставою для звільнення став акт контролерів СБДР від 26.03.2018 та згода профкому. Вважає, що наказ є протиправним, втрата довіри не відбулась, оскільки винних дій позивача не було. У судовому засіданні позивач, представники позивача позовні вимоги просили задовольнити. Представник відповідача Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» просив відмовити в задоволенні позову із підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що наказом (розпорядженням) Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» від 18.04.2018 № 68-к звільнено [PERSON] на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України (втрата довіри). Підстава звільнення Акт контролерів СБДР від 26.03.2018, згода профкому (прот. № 30 від 18.04.2018) (а.с.2). 27.03.2012 між сторонами було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.48). За умовами договору, [PERSON] прийняла на себе повну матеріальну відповідальність перед Комунальним підприємством «Чернігівське тролейбусне управління» за прийняті нею товарно-грошові матеріальні цінності. В договорі вказано, що у випадку втрати довіри Комунальне підприємство «Чернігівське тролейбусне управління» має право розірвати з позивачем трудовий договір. Підставою для звільнення позивача став акт перевірки наявності зібраної виручки та залишку талонів у кондуктора-контролера від 26.03.2018. У вказаному акту виявлено недостачу 46 грн. 60 коп. (а.с.51). Згідно протоколу засідання фінансової комісії № 12 від 03.01.2018 розглянуто з-поміж іншого питання порушення фінансової дисципліни [PERSON] та встановлено, що остання не хоче працювати, в салоні знаходилось більше 70 % не облічених пасажирів, а кондуктор в цей час розмовляла з посторонньою особою. Постановили: за не однократне порушення посадової інструкції оголосити догану (а.с.53). У відповідності до наказу КП «Чернігівське тролейбусне управління» від 05.01.2018 № 14 [PERSON] оголошено догану та зменшено премію(а.с.54). Протоколом засідання фінансової комісії № 03 від 02.04.2018 розглянуто з-поміж іншого питання порушення фінансової дисципліни [PERSON] та встановлено, що актом ревізії від 26.03.2018 встановлено недостачу 46,6 грн., перевірка залишку тривала близько години. Для складання коштів знадобилось 40 хвилин. Недостачу пояснює тим, що купюри були злипшимися. Постановили: враховуючи низькі показники виконання плану, постійні порушення фінансової дисципліни оголосити догану. Рекомендувати керівництву Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» звільнити [PERSON] з роботи (а.с.52). З наказу КП «Чернігівське тролейбусне управління» від 04.04.2018 № 192 вбачається, що кондуктор привласнювала виторг від реалізації квитків та грубо порушила п.п.44 розділу 4 посадової інструкції. Наказано відділу кадрів підготувати матеріали на засідання профкому на предмет звільнення [PERSON] на підставі втрати довіри (а.с.55). У виписці з протоколу № 30 засідання профспілкового комітету від 18.04.2018 профспілковий комітет одноголосно дав згоду на звільнення кондуктора громадського транспорту [PERSON] (а.с.56). Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери контролера вбачається, що перевірка [PERSON] відбувалась під час ожеледиці, тролейбус був не стійким та різко змінював траєкторію руху, в зв'язку з чим, гроші постійно випадали, чим здійснювались перешкоди для проведення ревізії. Відповідно до п. 2.1.8. посадової інструкції кондуктора громадського транспорту КП «Чернігівське тролейбусне управління» кондуктор громадського транспорту зобов'язаний після закінчення зміни заповнити відповідні графи квитково-облікового аркушу на кінець робочого дня, і негайно, без затримки, протягом однієї години, здати виторг від реалізації разових квитків у касу, а квитковий обліковий аркуш - центральному диспетчеру (а.с.45-46). В судовому засіданні встановлено, що в кінці робочої зміни 26.03.2018 [PERSON] здала виторг та недостача встановлена не була. Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених ст. 40 КЗпП України, працівники, які безпосередньо обслуговують грошові або матеріальні цінності, можуть бути звільнені також у випадку їх винних дій, якщо ці дії дають підстави для втрати до них довір'я. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених ч. 2 ст. 41 КЗпП, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно з ч 7 ст. 43 КЗпП рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в надані згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в надані згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. В силу п.28 Постанови Пленуму ВС України «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнення з підстав втрати довір'я (п.2ст.41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові цінності вчинив необережно такі дії, які дають власнику підстави для втрати до нього довір'я. При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою. У судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] вчинила такі дії, які дали б власнику підстави для втрати до неї довір'я. Водночас відповідачем не спростовано факт, що в кінці зміни у [PERSON] недостачі не виявлено, актом перевірки від 26.03.2018 (а.с.51) встановлено, що особистих коштів у [PERSON] на момент проведення перевірки не було. Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, слід визнати протиправним та скасувати наказ Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» № 68-к від 18.04.2018 про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] 18.04.2018 та поновити [PERSON] на роботі в Комунальному підприємстві «Чернігівське тролейбусне управління» починаючи з 19.04.2018 на посаді кондуктора громадського транспорту. За положеннями статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до п.2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. За приписами абз.3 п.3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку). Згідно розрахунку середнього заробітку наданого відповідачем середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 123 грн. 16 коп. Позивача було звільнено 18.04.2018. В квітні 2018 кількість робочих днів була - 7, у травні - 21, у червні - 20, у липні - 22, у серпні - 22, у вересні до дні поновлення на роботі - 18 робочих днів. А тому, слід стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2018 по 26.09.2018 в розмірі 13547 грн. 60 коп., з відрахуванням із вказаної суми обов'язкових платежів на користь держави. Одночасно слід стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» на користь держави 1409 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved