Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ВДВС Лубенського МРУЮ в Полтавській області про зняття арешту з нерухомого майна. В заяві вказала, що вона являється дочкою [PERSON], який [INFO] помер. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] , яку вона має намір успадкувати, в зв'язку з чим звернулась до 2-ї Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , у чому їй відмовлено в зв'язку з накладенням арешту на дану квартиру на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій . Згідно цієї постанови підтверджується , що при перевірці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено обтяження : арешт (архівний запис) на все майно [PERSON] на підставі постанови б/н від 17.10.2002 року виданої ДВС м. Лубни . Згідно відповіді на запит державного нотаріуса з приводу накладення арешту на майно її батька [PERSON] ВДВС Лубенського МРУЮ було надано відповідь про відсутність будь - якої інформації щодо перебування на примусовому виконанні провадження , де боржником являвся [PERSON], 1963 р.н., а отже у неї виникла необхідність у зверненні до суду для захисту своїх прав , як спадкоємця вищевказаного майна . Позивачка прохає суд зняти арешт з всього майна [PERSON] , в тому числі з житлового будинку , розташованому по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, прохала їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ВДВС Лубенського МРУЮ позов визнав повністю, підтвердивши суду, що постанова б/н від 17.10.2002 року винесена державною виконавчою службою м. Лубни в електронному виді до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вносилася оскільки винесена до 2005 року, в зав"язку з чим накладався арешт на майно [PERSON] йому не відомо, арешт накладався на все майно [PERSON], а не на конкретний об"єкт. У ВДВС Лубенського МРУЮ відсутня будь - яка інформація щодо перебування на примусовому виконанні провадження , де боржником являвся [PERSON] Представники 1-ї Лубенської державної нотаріальної контори, 2 -ї Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явилися, звернувшись до суду про розгляд справи без їх участі. Враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. /а.с.9/ Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки , постановою нотаріуса /а.с.10/ Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2000 року , виданого державним нотаріусом 2-ї Лубенської державної нотаріальної контори спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] після смерті свого батька [PERSON], яке належало останньому на підставі договору купівлі - продажу , посвідченому 2-ю Лубенською державною нотаріальною конторою 27.08.1969 року за № 2678 , зареєстрованого в Лубенському МБТІ 16.04.1991 року ./ а.с. 8/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] , яку вона має намір успадкувати, в зв'язку з чим звернулась до 2-ї Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , у чому їй відмовлено через накладення арешту на дану квартиру на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Згідно цієї постанови підтверджується, що при перевірці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено обтяження : арешт (архівний запис) на все майно [PERSON] на підставі постанови б/н від 17.10.2002 року виданої ДВС м. Лубни . Відповідно до відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна все майно належне [PERSON] накладено арешт на підставі: постанови б/н , 17.10.2002 року, Державної виконавчої служби м. Лубни, реєстраційний номер 1716617, зареєстрованої 25.02.2005 року Першою лубенською державною нотаріальною конторою , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданої 07.08.2015 року. Згідно відповіді на запит державного нотаріуса з приводу накладення арешту на майно батька позивачки [PERSON] ВДВС Лубенського МРУЮ було надано відповідь про відсутність будь - якої інформації щодо перебування на примусовому виконанні провадження , де боржником являвся [PERSON], 1963 р.н.,(а.с.6), отже у позивачки [PERSON] виникла необхідність у зверненні до суду для захисту своїх прав , як спадкоємця вищевказаного майна . Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом також встановлено, що на даний час постанова виконавчої служби м. Лубни б/н від 17.10.2002 року про накладання арешту на майно [PERSON] не збереглася, виконавчого провадження , інформації щодо боргових зобов'язань [PERSON] у ВДВС немає. Відповідно до ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. З огляду на наведене та враховуючи, що при закінченні виконавчого провадження арешт на майно [PERSON] не скасований, а будь-які виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме задоволенню підлягають позовні вимоги в частині зняття арешту з усього майна, що належить [PERSON], накладений постановою відділу державної виконавчої служби б/н від 17.10.2002 року , реєстраційний номер обтяження 1716617, зареєстрованої 25.02.2005 року Першою лубенською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в частині звільнення з під арешту житлового будинку розташованому по [ADDRESS] слід відмовити оскільки прямих доказів підтверджуючих накладання арешту на це домоволодіння позивачкою не надано . Крім того суд бере до уваги те що цим рішенням знімається арешт на все майно [PERSON] накладений постановою відділу державної виконавчої служби б/н від 17.10.2002 року . Судові витрати позивачка взяла на себе, прохає їх не стягувати.

Outcome: partial