Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, де вказала, що 23.02.2002 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В 2003 році вони з відповідачем за спільні кошти на підставі договору купівлі - продажу від 18.11.2003 року придбали житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до висновку експерта вартість будинку з надвірними будівлями складає 52936 грн., 50 коп. Крім того, у 2006 році вони з відповідачем придбали автомобіль ВАЗ - 210930 реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість автомобіля згідно висновку експерта складає 41040 грн. Також в 2009 році сторонами було придбано причіп ПА 004 реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого складає 3420 грн. Після розірвання шлюбу позивач з дітьми залишилася проживати у спільному з відповідачем будинку, оскільки іншого житла у неї з дітьми немає, а відповідач користується автомобілем та причепом одноособово. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] розташований на земельній ділянці з усіма наявними на ньому надвірними господарськими будівлями та спорудами, визнати за [PERSON] право власності на автомобіль ВАЗ 210930 реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006 та на причеп ПА 004, рік випуску 2009 реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач в судовому засідінні завлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив поділити спільне майно порівну. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що 23.02.2002 року сторони уклали шлюб. Відповідно до договору купівлі - продажу № 1977 від 18.11.2003 року [PERSON] придбав житловий будинок (літера Аа), що знаходиться за адресою [ADDRESS] з надвірними будівлями (літера "Б"). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.04.2006 року, а саме: автомобіля ВАЗ - 210930 реєстраційний номер [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.12.2009 року причіпа ПА 004 реєстраційний номер [NUMBER] власником є [PERSON]. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач ставить вимогу про визнання за нею права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці з усіма наявними на ньому надвірними господарськими будівлями та спорудами, в тому числі і на самовільні забудови. Разом з тим, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду на плані земельної ділянки житловий будинок з надвірними спорудами зазначені під літ. "Аа", "Б" , "б" та "Б1". За договором купівлі - продажу № 1977 від 17.11.2003 року [PERSON] придбав у свою власність житловий будинок та надвірні споруди які позначені літерами "Аа" і "Б" (а/с - 12). Позивачем не надано до суду свідоцтво про право власності на споруди, що зазначені в технічному паспорті на житловий будинок літерами "б" і "Б1". Відтак, надвірні споруди, що зазначені в технічному паспорті під літерами "б" та "Б1" є самовільними забудовами, на які відсутні будь - які документи, що підтверджують право власності на них, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Враховуючи те, що звіт про № В-62 про визначення вартості житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями по [ADDRESS] включає в себе, в тому числі, і вартість самовільних забудов, визначити окремо вартість житлового будинку з надвірними спорудами під літерами "Аа" і "Б" та самовільних забудов під літерами "б" та "Б1"не представляється можливим. Зазначена обставина позбавляє суд можливості визначити розмір задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивач тривалий час проживає в житловому будинку разом із двома дітьми, іншого житла у неї з дітьми не має, а відповідач користується автомобілем та причепом одноособово, проживає окремо від позивача та дітей, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок, а за відповідачем право власності на автомобіль та причіп. Позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, в тому числі витрат, пов'язаних з оплатою послуг спеціаліста про оцінку автомобіля, причепа та будинку, оплатою послуг МБТІ, оплатою послуг інженера КП "АПБ". Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат, повязаних з оплатою послуг спеціаліста про оцінку автомобіля, причепа та будинку, оплатою послуг МБТІ, оплатою послуг інженера КП "АПБ" не підлягають задоволенню, оскільки ці витрати не є судовими витратами відповідно ст. 79 ЦПК України.

Outcome: partial