Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Він звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом до Куликівської районної державної нотаріальної контори, де і була заведена спадкова справа. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померла [PERSON] за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 26 лютого 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 06 березня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 06 квітня 2020 року, судовий розгляд призначений на 04 травня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від в. о. завідуючої Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 94/2011, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 868 від 27 грудня 2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 11.01.1999 року секретарем Ковчинської сільської ради, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 52). Згідно з матеріалами спадкової справи № 94/2011, 29 квітня 2011 року [PERSON] звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 07.02.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.12). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 36 від 29.01.2020 року, станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи), на будинок [ADDRESS] , право власності не зареєстровано (а.с. 11). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1953 році (а.с. 13-15). За даними з погосподарського обліку Ковчинської сільської ради за 1996-2010 роки головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.8-10). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 05.08.1992 року, а саме в 1953 році, але за життя [PERSON] не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв позивач, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved