Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

03.08.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], накладений постановою державного виконавця ДВС Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві від 12.08.2005, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що в 2005 році у Солом`янському районному відділі виконавчої служби в м. Києва перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-227, виданого Солом'янським районним судом в липні 2004 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства боргу в сумі 1785,69 грн. 12.08.2005 постановою державного виконавця Солом`янському районному відділі виконавчої служби в м. Києва Бабія В.О. накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською біржею «Десятинна» від 18.09.1996. Запис про обтяження внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою Київського міського нотаріального округу 29.08.2005 за № 21223719. За результатами розгляду заяви [PERSON]. відділ виконавчої служби Солом'янського району м. Києва в письмовій формі повідомив про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 19.07.2017 на виконанні у Відділі виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] не перебувають. Виконавче провадження щодо [PERSON] перебувало на виконанні у 2005 році, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання відповідно до п.п.9.9 Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008, становить три роки. В червні 2017 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою посвідчення договору дарування на ім'я онуки - [PERSON] належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] Нотаріус відмовив останньому, посилаючись на арешт зазначеної квартири. 03.08.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 04.08.2017 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. 12.09.2017 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 06.11.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 22.02.2018 року. Представники позивача в судове засідання не з'явилися, відповідно до поданої заяви останніх, просять розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву датовану 20.02.2018, з якої вбачається, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Стащенку М.Я. на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською біржею «Десятинна» від 18.09.1996 на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.10). 12.08.2005 державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бабієм В.О. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на підставі виконавчого листа № 2-227 виданого 12.08.2005 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON] на користь КП по УЖГ Солом`янського району м. Києва у сумі 1785, 69 грн. (а.с.9) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт (а.с.16-17) Як вбачається з листа Солом'янського районного ВДВС м. Києва від 19.07.2017, на виконанні у Солом'янському районному ВДВС м. Київ перебував виконавчий лист № 2-227 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON]. на користь КПУЖГ Солом`янського району м. Києва у сумі 1785, 69 грн. Однак, станом на 19.07.2017 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON]. Крім того, виконавче провадження було знищено за давністю зберігання і винесення постанови про зняття арешту не можливе(а.с.14). З огляду на вищевикладене вбачається, що на даний час перестали існувати підстави для будь-яких обтяжень нерухомого майна, що на праві власності належить [PERSON] Як роз'яснено в п. 11. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 77,78 ЦПК України). Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободі та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на викладене вище та оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе зняти арешт з квартири [ADDRESS] яка на праві приватної власності належить [PERSON], накладеного постановою державного виконавця Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабія В.О. від 12.08.2005.

Outcome: approved