Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] 30.08.2017 року звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 05.03.2015 року. Повідомила, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Пояснила, що відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх синів, а їй одній важко утримувати дітей, так як кошти необхідні на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків та інше. Крім того, згідно довідки КУ "Жмеринський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" від 28.08.2017 року діти знаходяться на диспансерному обліку у вказаному медичному закладі, [PERSON] - з діагнозом вегетосудинна дистонія по гіпертонічному типу, транзиторна ішемічна атака, хвороба Шлятера, міопія малого ступеню обох очей, а [PERSON] - з діагнозом бронхіальна астма інтермітуюча, а тому вони потребують регулярного обстеження і лікування. Зазначила, що так як відповідач офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, вона змушена просити визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Зауважила, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням допомагати їй із дітьми матеріально, однак він всі її прохання проігнорував, отже угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повнолітя. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на викладені в позові обґрунтування. Повідомила, що вона має задовільний стан здоров'я, а діти - хворіють. Вказала, що дані кошти потрібні для придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків та інше. Також вказала, що вона має матір, яка є пенсіонером та не має інших дітей, окрім неї. Просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказавши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, не маючи достатніх особистих доходів для сплати аліментів у більшому розмірі, оскільки також з його заробітної плати вже стягуються аліменти на утримання іншого повнолітнього сина [PERSON] до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі в розмірі 800 грн. Повідомив, що стан його здоров'я є задовільним. Пояснив, що у нього є непрацездатний батько, який наразі є пенсіонером та інвалідом другої групи, та матір, яка також є пенсіонером. Також повідомив, що окрім нього, батьки мають ще сина, який є працездатним. Просив при винесенні рішення врахувати обставину щодо стягнення з нього аліментів на іншу дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, з пояснень сторін та з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких позивач просить стягнути аліменти з відповідача. Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 05.03.2015 року (а.с.8) між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, зареєстрований 26.11.2000 року Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області за актовим записом №230. З копії довідки Квартального комітету "Велика Жмеринка" від 25.08.2017 року за №10342 (а.с.9) вбачаються, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та до складу її сім'ї, окрім самої позивачки, входять син - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]; діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на утриманні матері. Згідно довідки КУ "Жмеринський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.08.2017 року (а.с.10) діти знаходяться на диспансерному обліку: [PERSON] - з діагнозом вегетосудинна дистонія по гіпертонічному типу, транзиторна ішемічна атака, хвороба Шлятера, міопія малого ступеню обох очей, а [PERSON] - з діагнозом бронхіальна астма інтермітуюча Згідно довідки від 02.10.2017 року №30 ФОП [PERSON] (а.с.31) відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця-консультанта з 06.09.2017 року з посадовим окладом 3220 грн. на місяць. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. При цьому судом враховується часткове визнання відповідачем вказаних позивачем обставин порушення з його боку прав позивача та неповнолітніх дітей на належне утримання останніх, а тому дане оспорюване право підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог. Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі відповідно по 1000 грн. на кожну дитину, до якого нею серед іншого включено вимоги щодо потреби лікування неповнолітніх дітей, що мають окремий характер зобов'язань, а також визнаний відповідачем до стягнення розмір аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину за його безпідставним посиланням стосовно визначеного судом обов'язку сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки такий обов'язок законом застережено за умови можливості надання такої матеріальної допомоги на відміну від безумовного обов'язку надання утримання неповнолітній дитині, не відповідають принципам розумності та справедливості, а тому в даному конкретному випадку суд визначає достатнім розмір оспорюваних аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн. разом на обох дітей щомісяця, що забезпечуватиме достатнє утримання дітей з боку відповідача, надання якого є рівним обов'язком обох батьків, а також не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказана сума аліментів незначно перевищує мінімально визначений законом розмір 50 відсотків встановленого наразі прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, перебуває також в межах прожиткового мінімуму працездатних осіб, якою на разі є відповідач, а отже не позбавлений можливості отримання додаткового заробітку, окрім мінімальної заробітної плати за своїм місцем роботи, відтак визначена судом тверда грошова сума аліментів не обмежуватиме можливості надання ним часткового утримання своїм непрацездатним батькам, які мають власний дохід у вигляді державної пенсії, а також можуть мати додаткове утримання окрім відповідача від іншої своєї дитини, що визначає даний позов достатньо обґрунтованим та доведеним позивачем, відповідаючи матеріальному закону, передусім, наведеним положенням Конвенції про права дитини, яка є складовою національного законодавства, передбачає пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання своїх неповнолітніх дітей. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час пред'явлення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved