Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з 23.10.2010 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Зазначає, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя та подружні відносини, відсутність взаєморозуміння між ними та спільних інтересів, а також те, що вони мають різні характери. Через вказані обставини між ними протягом подружнього життя виникали непорозуміння, сварки та конфлікти , в ході яких вони ображали та принижували одне одного, що призвело до розпаду їх сім»ї. Вказує, що після одруження вони із відповідачем проживали у будинку батьків останнього в с. Заріччя Надвірнянського району . Зазначає, що відповідач часто вчиняв із нею бійки та виганяв її із дитиною вночі з будинку, перебуваючи у нетверезому стані. З вказаних підстав сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливими. Вказані обставини негативно впливають на розвиток та виховання дитини. У березні 2013 року вони припинили сімейні відносини після того, як відповідач в черговий раз вигнав її з дитиною з будинку. З того часу вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин , шлюб носить формальний характер. За таких обставин просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON], а місце проживання неповнолітньої дочки визначити із нею . Позивачка [PERSON] 12.06.2015 року подала суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вони з відповідачем з 2013 року не підтримують подружніх відносин, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не прибув, причину неприбуття суду не повідомив. Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ст.224 ЦПК України з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, наявні в ній докази суд вважає достатніми для вирішення спору. Суд, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 23.10.2010 року, шлюб зареєстровано виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області , актовий запис № 39. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які зумовили припинення сімейних відносин. Як вбачається з змісту позову та доданої позивачкою заяви, сторони протягом двох років проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, шлюб носить формальний характер і на його розірванні позивачка наполягає, не бажаючи примирення. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує, що дочка сторін [PERSON] проживає з матір»ю і тому після розірвання шлюбу її слід залишити проживати з матір»ю. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище [PERSON] . На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved