Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до КЕВ м. Харкова Міністерства оборони України, в якому просили визнати за ними право користування квартирою [ADDRESS], поновити їх порушене право на приватизацію к. [ADDRESS], зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України дати їм дозвіл на приватизацію [ADDRESS]. В обґрунтування позову вони посилалась на те, що [PERSON], [INFO], з 1999 року мешкає за адресою: [ADDRESS]. Вказану житлову площу вона отримала на свою сім`ю під час роботи в Харківському військовому університеті, де працювала з 18.10.1999року. В теперішній час вона перебуває на військовій службі у Харківському університеті Повітряних Сил. З 10.03.2000 року [PERSON] та її дочка [PERSON] постійно зареєстровані за вказаною адресою. З 08 жовтня 2002 року на спірній житловій площі зареєстрована [PERSON] з 18.05.2011 року чоловік позивачки [PERSON] Спірна квартира складається із двох кімнат житловою площею 43,0 кв.м., особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] Також на цьому поверсі розташовані приміщеннями спільного користування: комора, коридори, кухня, вбиральня, душ. За час мешкання на спірній житловій площі, позивачі вносять квартирну плату та сплачують експлуатаційні витрати на підставі квитанцій, які надаються відповідачем. Відповідач не оспорює їх право на проживання. Разом з тим при заселенні позивачу [PERSON] не було надано відповідного документу (ордера), який би підтвердив її законне право користування к. [ADDRESS]. Коли вона звернулась до відповідача про надання дозволу на приватизацію житла, їй відмовили в цьому та роз`яснили, що вона повинна надати документ, який підтверджує її право на користування спірною житловою площею. Оскільки такий документ у неї відсутній, а позивачі вважають, що на законних підставах були вселені і займають вказану житлову площу та мають право на приватизацію житла, в якому проживають, вони звернулись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Приображенська Т.Б. підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача КЕВ м. Харкова Сумцова Н.В. заперечувала проти позову, посилаючись на те, що зазначену житлову площу [PERSON] отримала в якості службової квартири, до теперішнього часу квартира має статус службової, позивачі своєчасно не сплачують комунальні послуги та сплати вартості послуг з утримання житла, у них є заборгованість. Разом з тим, відповідач вважав, що немає ніяких доказів того, що вони якимось чином порушують право позивачів на користування цим житлом, тому підстави для судового спору щодо визнання за позивачами права користування житлом відсутні, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Як встановлено судом з 10.03.2000 року [PERSON] та її дочка [PERSON] постійно зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS] . З 08.10.2002 року на спірній житловій площі зареєстровані її донька [PERSON] і з 18.05.2011 року - її чоловік [PERSON] / а. с. 8-11, 12/. Квартира [ADDRESS] складається із двох кімнат житловою площею 43,0 кв. м., особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON]./а. с. 12/. Згідно реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого 14.12.2001 року КП "ХМБТІ", будинок № 2 зареєстрований за Державою в особі Верховної Ради (користувач - Харківський військовий університет) на праві державної власності / а.с.30/. Вказану житлову площу [PERSON] отримала на свою сім`ю під час роботи в Харківському військовому університети, де працювала з 18.10.1999року. В теперішній час вона перебуває на військовій службі у Харківському університеті Повітряних Сил / а.с.15-17/. Разом з тим, при заселенні позивачу не було надано ордеру на займане житлове приміщення. Відповідно до вимог житлового законодавства, зокрема, ст. ст. 61, 63, 64, 65, 66, 67, 68 ЖК України, наймачі квартири мають певні права та обов`язки. Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на законних підставах були вселені в спірне житло, виконують обов`язки та мають певні права користувачів житлової площі та наймача квартири, проживають в приміщенні тривалий час, на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок на квартиру № 21, відповідач не оспорює їхнє право на проживання, то за ними повинно бути визнано право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло . Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч. 14, 15, 16 "Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян" затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 p. N 56 (яке діяло на час проведення приватизації), передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані агентства, бюро та інші організації, які виконують покладені на них обов'язки на договірних умовах з органом приватизації. Передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Даним положенням також передбачається, що квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму, для здійснення приватизації, громадянин звертається в орган приватизації, де отримує для заповнення бланк відповідної заяви (п. 18) та на підприємство, яке обслуговує жилий будинок за довідкою про склад сім'ї та займані приміщення (п. 20). У довідці про склад сім'ї вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним (п. 21). Оформлена заява на приватизацію квартири з доданою до неї довідкою про склад сім'ї та займані приміщення подаються громадянином до органу приватизації (п. 23). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями норм ст. 16 ЦК України особа вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідачем в обґрунтування доводів своїх заперечень не було надано доказів, що спірне житлове приміщення [PERSON] отримала, як службове приміщення і що зазначена квартира має статус службової. Суд також критично ставиться до заперечень відповідача в тій частині, що підстави для судового спору щодо визнання за позивачами права користування житлом відсутні. Відповідно до ст. 58 ЖК України єдиним документом на заселення в житлове приміщення є ордер. Відсутність цього документа у позивачів позбавляє їх законного права на отримання дозволу на приватизацію спірного приміщення в боку відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved