Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 липня 2011 року . Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: донька-[PERSON], [INFO], донька- [PERSON], [INFO], син-[PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дітей батьком зазначений [PERSON] Відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей, діти повністю перебувають на її утриманні. Матеріальну допомогу відповідач не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Позивач подала до суду заяву , в якій зазначила, що просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує,просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досятнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 01.11.2011 року . Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: донька-[PERSON], [INFO], донька- [PERSON], [INFO], син-[PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти проживають з позивачем. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів і задовольняє позов, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved