Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. На випадок своє смерті він залишив заповіт, посвідчений 13 березня 2002 року секретарем виконкому Миколаївської сільської ради за реєстром № 37, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті заповів їй. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України, немає. До складу спадщини, зокрема, входить земельна ділянка площею 3.03 га, розташована на території Миколаївської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . У встановлений законодавством строк вона не звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини у зв'язку з тим, що вважала, оскільки є спадкоємцем по заповіту, то зможе оформити спадщину у будь-який час. Крім того, у неї були фінансові труднощі, і вона думала, що оформлення спадщини буде потребувати значних коштів. В даний час бажає оформити свої спадкові права, однак зробити цього не може, оскільки строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився. На даний час строк для звернення із заявою про прийняття спадщини нею пропущений, вважає з поважної причини, тому вимушена звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Козятинського району Бальшанек В.А. позов визнав та пояснив, що для прийняття спадщини в 2004 році потрібні було мати кошти, яких не було у позивача, однак скільки не знає. Представник відповідача Тиврівської селищної ради в судове засідання не з'явився. Тиврівська селищна рада подала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, вирішити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] спадщину після [PERSON] протягом шести місяців з часу її відкриття не прийняла. Позивач вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено із поважних причин, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом, а тому вважала, що зможе оформити спадщину у будь-який час; крім того, у неї були фінансові труднощі, і вона думала, що оформлення спадщини буде потребувати значних коштів. Згідно із абзацом 6 пункту 24 роз'яснень у постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (пункт 2) судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзд до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд не визнає поважними зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому підстав для задоволення позову немає. Крім того, позивачем не підтверджено належними доказами відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові. Аналогічну позицію викладено у роз'ясненнях, викладених у Листі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.

Outcome: dismissed