overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

18.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 15 жовтня 1994 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через зловживання спиртними напоями, прояв неповаги до неї та дітей подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, уточнила і пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки в родині, що робить не можливим подальше спільне проживання. Просила розгляд справи проводити в заочному порядку, не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

18.07.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з січня 2018року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з позивачкою, майновий спір вирішуватиметься окремо. Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище "[PERSON]» (а.с.24-25). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, щодо стягнення судових витрат не погоджувався (а.с.22-23). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з січня 2018року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків з січня 2018року, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] року відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру. За життя тітка склала на нього заповіт, яким залишила все своє майно. Крім нього інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. 22.07.2014 р. подав заяву до приватного нотаріуса [PERSON] про прийняття спадщини, однак позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав на квартиру, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вважає свої права порушеними, тому за їх захистом звернулася до суду. Позивач в судове засідання не з"явився. В заяві просить справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник Новоград-Волинської міської ради у судове засідання не з"явився також, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Тітка позивача [PERSON] померла [INFO] року (смерть зареєстровано [INFO] року ВДАРЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 490) (а.с. 7). Після смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належала померлій [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.11.2001 року, повідомлення від 22.01.2014 року Новоград-Волинського МБТІ, копією технічного паспорту (а.с. 14-15, 16-18). Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті тітки є [PERSON], що стверджується копією заповіту, витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с. 10, 12). Однак відповідно до постанови приватного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. 210 від 22.07.2014 року позивачу роз"яснено, що у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] нотаріальна дія не може бути вчинена (а.с. 13). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновків про обґрунтованість позовної заяви та з метою захисту спадкових прав позивача визнає за ним право власності на квартиру загального заселення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулась з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник органу опіки та піклування та прокурор вважали за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям та здоров'ям своєї дитини, ухиляється від її виховання та матеріального утримання, не піклується про її стан здоров'я, шлюб між батьками розірвано. Вихованням та забезпеченням дитини займається позивач. Крім того, відповідачем 21.07.2014 року було подано заяву начальнику служби у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Рішенням виконкому Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 161 від 28.07.2014 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначеним висновком, іншими матеріалами справи викладені в позові обставини підтверджуються. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин, суд вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

18.08.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року. Під час перебування в шлюбі в них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні їх спільної малолітньої дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю. Відповідач в суді позов визнав, погодившись сплачувати аліменти в розмірі ? частки. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі до 18.11.2013 року, від якого мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про одруження, рішенням Бориспільського міськрайонного суду про розірвання шлюбу. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільної матеріальної допомоги їй не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я відповідача задовільний, він працює та отримує значну заробітну плату, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, батьки. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини, так як відповідач має можливість та зобов язаний їх сплачувати. З відповідача підлягаює стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

18.08.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 40% з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO], з тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 09 лютого 2013року. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 40% з всіх видів доходів на утримання сина, оскільки відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, сам відповідач має роботу , працює по договору і постійно отримує зарплату. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 09 лютого 2013року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Дитина мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Житлосервіс-2А» № 1481 від 18.08.2014р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 40% з усіх видів доходу на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 18. 08.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 18.08.2014р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

18.08.2015 року позивач поштою звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 13138 грн. 48 коп. Представник позивача в судове засідання не прибув, просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством „Банк „Демарк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7427-2013. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн., зі сплатою 22 % річних, з кінцевим терміном повернення 13.05.2015 року. Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Як вбачається з матеріалів справи відповідач умови договору належними чином не виконував, внаслідок чого станом на 13.08.2015 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 13138 грн. 48 коп. з них: 8854 грн. 91 коп. - заборгованість по кредиту, 1420 грн. 18 коп. - заборгованість за відсотками, 1888 грн. 39 коп. - пеня за порушення сплати кредиту, 975 грн. - несплачена щомісячна комісія. Заборгованість в розмірі 13138 грн. 48 коп. підтверджується розрахунком та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

18.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, в якій вказала, що їй виповнилося 16 років вона є вагітною та має намір зареєструвати шлюб із [PERSON] Вона не досягла шлюбного віку, тому без рішення суду зробити цього не може. В судове засідання [PERSON] не з»явилася, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності вимоги заяви задовольнити. Представник заявниці [PERSON], пояснила суду, що надання права на шлюб її дочці відповідає її інтересам, оскільки вона поживає з [PERSON] у цивільному шлюбі. Реєстрація шлюбу узаконить сімейні відносини, які фактично склалися між ними. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явився,згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності заяву [PERSON] задовольнити. Представник Білогірського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги [PERSON] визнала. Ознайомившись із письмовою заявою заявниці, заслухавши пояснення її представника, ознайомившись із заявами заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявниці правомірні і підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] виповнилося 16 років. Згідно ст.22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ч.2 ст.23 цього ж кодексу встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] та [PERSON] проживають у цивільному шлюбі. Згідно довідки Білогірської ЦРЛ від 09.06.2016 року [PERSON] знаходиться на обліку з діагнозом вагітність 24-25 тижнів. [PERSON] просить надати [PERSON] право на шлюб, так як вони кохають одне одного, проживають спільно, фактично створили сім?ю і бажають зареєструвати шлюб. Надання [PERSON] права на шлюб має для неї юридичне значення, оскільки надає право реєстрацію шлюбу та створення сім"ї. При таких обставинах суд вважає, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

18.08.2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, між ним та померлою [INFO] року [PERSON], як внучатого племінника з тіткою. Встановлення даного факту родинних відносин заявнику необхідне для того, щоб реалізувати своє спадкове право. Документи, які могли б підтвердити їх спорідненість збереглися частково, що перешкоджає заявнику оформити прийняття спадщини за законом після смерті тітки матері заявника. Заявник вказує, померла [PERSON] була рідною сестрою його діда [PERSON]. Дівоче прізвище померлої [INFO] року [PERSON] також було [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження. Також мати заявника [PERSON] до одруження мала прізвище [PERSON], тобто прізвище покійного діда заявника, дівоче прізвище матері заявника та дівоче прізвище померлої [PERSON] співпадають. Документ, який би підтвердив факт народження [PERSON], яка була рідною сестрою діда заявника [PERSON] відсутній, оскільки книги державної реєстрації актів про народження за 1923 рік по селу Вербка не збереглися. На сьогодні виникла необхідність підтвердження родинних відносин заявника із померлою [PERSON], у зв'язку з чим заявник звернувся до суду. Належно повідомлений заявник у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вербської сільської ради у судове засідання не з"явився. Сільський голова села Вербка С.А.Блиндур направив до суду письмову заяву, в якій просить задоволити заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення повністю по слідуючим підставам. Відповідно ст. 256 ЦПК України суд може встановити юридичні факти, що мають юридичне значення. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] померла [INFO] року у віці 82-х років. Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.8) дівоче прізвище померлої [PERSON] було [PERSON] , як і прізвище діда заявника та дівоче прізвище матері заявника. Як вбачається з копії свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] (а.с.9) її батьком був [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.10) мати заявника змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Як вбачається із посвідки про народження ім'я побатькові діда заявника було [PERSON] (а.с.7) , як і ім'я побатькові померлої [PERSON]. Згідно довідки Вербської сільської ради №664 від 18.08.2016 року померла [INFO] року [PERSON] була зареєстрована та проживала із своїм внучатим племінником [PERSON] в селі Вербка по вул.Соборна,52, Чечельницького району, де і померла. На переконання суду, зазначені докази доводять факт родинних відносин заявника із померлою [INFO] року [PERSON] як внучатого племінника з тіткою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

18.09.2014 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради, Гаражного кооперативу «Промінь» /далі Виконком, Кооператив/ про визнання права власності на гараж як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на гараж [NUMBER] розміром 6.60 м. х 3,96 м. площею 23,0 кв.м., площею основи 26,1 кв.м. з підвалом площею 5,6 кв. в блоці №1 Кооперативу. [PERSON] прийняв спадщину звернувшись до нотаріуса з заявою, отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру, як спадкоємець за заповітом, але на гараж відсутній правовстановлюючий документ, в зв'язку з чим нотаріус відмовив в видачі свідоцтва. Оскільки [PERSON] як член кооперативу повністю вніс пайовий внесок, то спадщина відкрилася на гараж як будівлю і просить визнати за ним право власності на гараж як за спадкоємцем. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач Виконком направив до суду відгук про визнання заявленого позову, та розгляд справи в відсутності представника. Відповідач Кооператив повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю гаражу, сплата пайового внеску, факт прийняття спадщини сином, підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до ст.15 Закону України „Про власність" який діяв на час спірних правовідносин - член гаражного кооперативу який повністю сплатив пайовий внесок набуває право власності на вказане майно. Правовідносини між сторонами регулюються також ст.ст.1261, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом, якими є діти, дружина та батьки. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідний гараж як споруда, якщо пайовий внесок повністю не внесено, то спадщина відкривається на пай як грошові кошти. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, то позов підлягає задоволенню, - слід визнати за позивачем право власності на гараж як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. На підставі ст.ст.1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved