Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з названою позовною заявою в якій просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], встановити над малолітньою [PERSON] опіку, призначити над нею опікуном чоловіка позивачки [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS]. Позивач мотивує позов тим, що зчасу народження спільної з відповідачем дочки [PERSON] відповідач не забрав її з дитиною із пологового будинку, жодного разу не поцікавився вихованням дитини, духовним станом та розумовим розвитком, не відвідував позивачку та дитину, самоусунувся від опіки, матеріального та духовного забезпечення дитини, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав відносно дочки згідно ст.ст. 164, 165 СК України, вважає встановити щодо дитини опіку та призначення опікуном в особі її чоловіка - [PERSON], [INFO] відповідно до вимог ст.ст. 58, 60, 62, 63 ЦК України, ст.ст. 243, 244, 247, 249 СК України. В попереднє судове засідання позивач не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала посилаючись на письмові докази, які наведені в матеріалах справи. В попереднє судове засідання представник третьої особи по справі - Служби у справах дітей Сквирської РДА Київської області не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав. В попереднє судове засідання третя особа по справі - [PERSON] не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Судомвстановлено, що позивач [PERSON] з грудня 2011 року по травень 2012 року проживала однією сім'єю без шлюбу з відповідачем - [PERSON] за адресою місця проживання матері відповідача: с.Каленна, Сквирського району Київської області. У період проживання однією сім'єю без шлюбу з відповідачем за вищевказаною адресою, позивач вже перебувала на шостому місяці вагітності, але у зв'язку з відносинами які склалися у родині відповідача, вона з жовтня 2012 року переїхала проживати за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS]. Вказані обставини визнаються відповідачем по справі. [INFO] у сторін по справі народилася дочка - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області від 21.08.2012 року, актовий запис № 173, що підтверджується копією свідоцтва про народження доданого до матеріалів справи. Батьком дитини є відповідач [PERSON], який відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України у свідоцтві про народження дитини у графі "прізвище батька" записаний за дошлюбним прізвищем - "[PERSON]", а у графі "ім'я та по батькові батька" - "[PERSON]". Крім того, відомості про батька дитини, що вказані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Батьківство дитини відповідачем не заперечується, і крім того ним визнається, що підтверджується матеріалами справи. З часу народження спільної з відповідачем дочки [PERSON], відповідач не забрав позивача з дитиною із пологового будинку, жодного разу не поцікавився вихованням дитини, її духовним станом та розумовим розвитком, не відвідував дитину, не знає як вона виглядає, на які кошти живе його дочка, що також визнається відповідачем відповідно до відомостей які містяться у матеріалах справи. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], не займаючись вихованням спільної з позивачем дитини - [PERSON], не дбаючи про її стан здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки, тобто, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню своєї дитини. Відповідач на даний час проживає з іншою жінкою та має двох малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] Судом не встановлено будь-яких поважних обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку утримання дитини. У бездіяльності відповідача суд вбачає ухилення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у зв`язку із чим ст.ст. 141, 150, 155, 157, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України до відповідача передбачена юридична відповідальність. 09 січня 2015 року позивач уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області від 09.01.2015 року, актовий запис № 1, внаслідок чого змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] народилася спільна з чоловіком [PERSON] дитина - [PERSON]. З квітня 2014 року і по даний час позивач [PERSON] спільно з чоловіком [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] постійно проживають у будинку свекрухи [PERSON] у [ADDRESS]. Вказане підтверджується довідкою про склад сім'ї виконкому Сквирської міської ради Київської області від 23.02.2015 року № 1043 та актом депутата Сквирської міської ради О.М. Ковальчук від 18.02.2015 року засвідченим у встановленому законодавством порядку. До малолітньої [PERSON] [PERSON] відноситься як до рідної дочки, і в свою чергу дитина також відноситься до [PERSON] як до рідного батька, називає його своїм батьком. Чоловік позивачки [PERSON] утримує малолітню [PERSON], надає їй моральну допомогу та матеріальну підтримку, займається її вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує одяг, взуття, інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб дитина отримувала відповідне для її віку та потреб харчування. Вказане не заперечується жодною стороною по справі, а також не спростовується третіми особами по справі. Дитина має окрему кімнату 14 кв.м. (дитяча спальня) з окремим ліжком, шафою для одягу, іграшки. До будинку підведене газове постачання, освітлення, водопостачання та водовідведення. Наявна земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, є підсобне господарство. Вказане підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов депутата Сквирської міської ради О.М. Ковальчук від 18.02.2015 року засвідченим у встановленому законодавством порядку. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку у Сквирському відділенні Тетіївської ОДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності з 25.07.2013 року, отримує відповідний дохід, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становив 36000,00 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп. Вказане підтверджується довідкою Сквирського відділення Тетіївської ОДПІ від 03.03.2015 року № 64/к/17-022. Із довідок лікарів нарколога та психіатра засвідчених поліклінічним відділенням Сквирської центральної районної лікарні від 18.02.2015 року видно, що [PERSON] на обліку у вказаних лікарів не перебуває, тобто є психічно здоровою людиною. Судом вбачається, що для всебічного та повного розвитку дитини [PERSON], [INFO] позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] створені всі умови, а тому інтереси [PERSON] повністю відповідають інтересам дочки [PERSON], оскільки іншого будь-яким учасником судового процесу не спростовано. Письмова згода третьої особи по справі - [PERSON] на призначення опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], ним подана в рамках даного позову від 27.07.2015 року. Таким чином, з урахуванням особистих стосунків між малолітньою [PERSON], [INFO] та третьою особою по справі [PERSON], [INFO], можливості останнім виконувати обов'язки опікуна, судом вбачаються всі підстави встановити над [PERSON], [INFO] опіку та призначити над нею опікуном в особі [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом ( ч. 1, 4 ст. 155 СК України). У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 171 СК України, при позбавленні батьківських прав повинна бути врахована думка дитини, проте, якщо дитина може висловити свою думку з даного приводу. Як вбачається із матеріалів справи, зважаючи на свій 2 (дво) річний вік, малолітня [PERSON], [INFO] свідомо не може висловити думку при вирішенні судом спору з приводу позбавлення відповідача щодо неї батьківських прав. За ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5)не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, за попередньою усною домовленістю сторони дійшли згоди, що у разі визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог у повному обсязі, позивачка [PERSON] не буде вживати заходів щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, а також при подальшому її навчанні - до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років. Визнання вказаних обставин сторонами по справі береться судом до уваги, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, ч. 2 ст. 166 СК України та за відсутності вимог позивачки [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] до її повноліття, суд з власної ініціативи також не вирішує відповідного питання щодо стягнення з відповідача аліментів. Суд при вирішенні даної справи зважає на те, що відповідно до ст. 58 ЦК України над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування встановлюється опіка, а ч. 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що саме суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Вимогами ст.ст. 62, 63 ЦК України передбачено, зокрема, що опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна, обставину, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, а опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Представник третьої особи по справі - Служби у справах дітей Сквирської РДА Київської області до суду не подавав будь-яких заперечень проти позбавлення батьківських прав відповідача та встановлення щодо малолітньої [PERSON], [INFO] опіки та призначення над нею опікуном в особі [PERSON], [INFO]. Крім того, суд, відповідно до ч. 3 ст. 45 ЦПК України не визнає як за необхідне подання до суду висновку третьою особою у справі щодо позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо доказів для позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої [PERSON] та наявності достатніх правових підстав щодо встановлення над дитиною опіки. Відповідач - [PERSON]у свою чергу до проведення попереднього судового засідання позов визнав у повному обсязі, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд вважає відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], встановити над [PERSON] опіку, та призначити над нею опікуном в особі [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved