Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

19.08.2019 позивач - АТ КБ «ПриватБанк», в особі представника Чепіги Д.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06 липня 2011 року [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 13000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку та надав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Проте оскільки відповідач порушив умови кредитного Договору виникла заборгованість, яка станом на 15 липня 2019 року становить 22374 грн. 57 коп. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погасив даний борг, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що у встановлений ухвалою строк сторони не надали суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 липня 2011 року відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 13000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.07.2019 року заборгованість за кредитом становить 22374 грн 57 коп. (11512 грн 79 коп. - тіло кредиту, 3558 грн 54 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5561 грн 59 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 200 грн 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн - фіксована частина штрафу, 1041 грн 65 коп. - процентна складова штрафу). Згідно із ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Факт укладення між Банком та Відповідачем кредитного договору, подальше його невиконання у вигляді наявної заборгованості за тілом кредиту та його прострочення підтверджуються дослідженим судом кредитним договором та долученим до нього розрахунком. Щодо стягнення з відповідача пені та штрафів суд приходить до наступного. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року справа № 342/180/17 висловлено наступну правову позицію: "Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У заяві, підписаній відповідачем відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. За таких обставин вимога позивача про стягнення штрафу та пені не підлягає задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 15071 грн. 33 коп. (11512 грн. 79 коп. - тіло кредиту, 3558 грн. 54 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту). Оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Протягом розгляду справи позивач сплатив судові витрати у сумі 1921 грн. 00 коп. Позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 22374 грн. 57 коп., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 15071 грн. 33 коп., тобто 68% (15071,33 х 100 : 22374,57). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1306 грн. 28 коп. судового збору (1921 х 68%).

Outcome: partial