Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 лютого 2009 року Горлівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №87. В обґрунтування позову зазначає наступне. 21 лютого 2009 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у Горлівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 87, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб, видане повторно 03 червня 2020 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , народження [INFO] , яка, за їх взаємним узгодженням, проживає разом зі своєю матір`ю, відповідачкою. Під час спільного проживання сторони часто сварились, ініціатором сварок постійно виступала відповідачка, їх спільне життя не склалось і сімейні стосунки між ними почали поступово псуватись, сторони не знаходили спільної мови стосовно вирішення важливих питань. Відповідачка перестала поважати позивача як особистість, враховувати його думки та бажання, поважати його працю в інтересах сім`ї, всі важливі рішення приймає самостійно, не враховуючи його інтересів та інтересів родини, в зв`язку з чим позивач вимушений був покинути родину. Неодноразово сторони намагались розпочати сумісне життя спочатку, мирились, однак, всі ці намагання не призвели до нашого примирення. Шлюбні стосунки сторони фактично припинили в 2016 році і на теперішній час подальше спільне життя та збереження їх шлюбу стало суперечити його інтересам, а отже і примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, надав до суду заяву, у якій клопотав про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2009 року Горлівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №87. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , народження [INFO] , яка, за їх взаємним узгодженням, проживає разом зі своєю матір`ю, відповідачкою. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст.\~109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна відсутній, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не надано жодних заяв про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved