Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

10 грудня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. В своїй заяві посилалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року, який був розірваний рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 26.04.2012 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо від них та ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, не є інвалідом, працездатний, інших дітей у нього немає, стягнень по виконавчих документах не проводиться, його матеріальний стан дозволяє утримувати дитину, оскільки він працює неофіційно, а тому він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання дитини на її користь, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття доньки. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні цього обов'язку, кошти стягуються в судовому порядку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 26.04.2012 року. Рішення набрало законної сили 07.05.2012р. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, батько дитини проживає окремо від них, матеріальну допомогу не надає. Даних про те, що відповідач має офіційне місце праці та має стабільний дохід суду не представлено. Проте відповідач є працездатним та не позбавленим можливості збільшувати свій дохід, а отже і виплачувати аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини і можливості батька та встановлює розмір аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 400 грн. щомісячно для сплати позивачці на утримання дитини, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 10.12.2013 року і до повноліття дитини з урахуванням індексів інфляції. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень в зв'язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial