Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

06 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями [PERSON] є позивач, його мати - [PERSON] та його сестра - [PERSON] , які відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлий [PERSON] за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 06 лютого 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 11 лютого 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 05 березня 2020 року. Судовий розгляд призначений на 27 квітня 2020 року та був відкладений на 21 травня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. [PERSON] втретє в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 92/2014, наданої приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Тимощуком В. О. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1075 від 17.10.2018 року [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною - [PERSON] , сином - [PERSON] та дочкою - [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1986 року (а.с.41). [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с.39). Згідно з матеріалами спадкової справи № 92/2014, 19 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] надали приватному нотаріусу Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощуку В. О. заяви, в яких відмовилися від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.34). 15 червня 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.44). [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, які належали [PERSON] (а.с.46-47). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. №823/01-16 від 22.11.2018, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.12). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 295 від 19.11.2018 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 11) У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1975 році (а.с. 13-15). У витягу з погосподарської книги від 17.10.2018, вих. № 1076, який надав виконавчий комітет Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, зазначено, що будинок за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] до дня його смерті на праві особистої власності (а.с.10). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що померлий [PERSON] до [INFO] побудував будинок за адресою: [ADDRESS] , але за життя не отримав правовстановлюючого документу на будинок, після його смерті спадщину прийняв позивач, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved