Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що під час зареєстрованого шлюбу із відповідачем [PERSON], у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач і позивач проживають окремо, батько матеріальної допомоги на доньку не надає, хоча має на це можливість. Позивач в свою чергу самостійно утримувати дитину не в змозі. У зв'язку з цим позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала суду заяву, в якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не направив. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового засідання встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] 10.11.2001 року зареєстрували шлюб у Озірнянській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 4 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 12 липня 2010 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 24 (а.с.4). В позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем вони проживають окремо, матеріальної допомоги відповідач не надає, участі у вихованні дитини не приймає, хоча має таку можливість оскільки неофіційно працює, аліменти на утримання інших малолітніх чи неповнолітніх дітей не виплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 181 СК України з визначенням розміру у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з вище наведеним суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: [PERSON], [INFO], слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 07.04.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial