Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить : -зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні батьківських прав та обовязків [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. -визначити [PERSON] наступний порядок спілкування та виховання дитини [PERSON], [INFO] без присутності матері [PERSON]: Під час навчання дитини у дошкільному та шкільному закладах: - кожного першого та третього тижня місяця в час з 15-00 год. Пятниці до 08:30 год. Понеділка. - З 15-00 год. кожного Вівторка до 08-30 год. Середи; - З 15:00 год. кожного Четверга до 08:30 год. Пятниці; - під час календарного року, другу половину літніх канікул, [PERSON], [INFO] проводить з батьком - [PERSON], другу половину - з матір'ю - [PERSON]. - перший тиждень зимових канікул календарного року, [PERSON], [INFO] проводить з батьком - [PERSON], другий тиждень - з матір'ю - [PERSON]. - під час осінніх та весняних канікул календарного року - перші три дні [PERSON], [INFO] проводить з батьком - [PERSON]. - зобов,язати [PERSON] не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини - [PERSON], в присутності дитини - [PERSON], [INFO]. - зобов,язати [PERSON] узгоджувати з батьком дитини - [PERSON] виїзди малітньої дитини - [PERSON], [INFO], за межі м. Харкова більш ніж на добу. - зобов,язати [PERSON] в разі виїзду за межі м. Харкова в робочому порядку, передавати на час свого виїзду малолітню дитину - [PERSON] [INFO], - його батькові - [PERSON], а не іншим особам. - зобов,язати [PERSON], в разі зміни місця проживання (або місця знаходження) дитини [PERSON], [INFO], негайно повідомляти батька - [PERSON], про адресу перебування дитини у письмовій формі В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з початку 2009 року сторони проживали без реєстрації шлюбу. 14.07.2009 року відповідач народила дитину [PERSON] , батьком якого є позивач. Сімейне життя не склалося , з березня 2012 року сторони стали проживати окремо , і син [PERSON] залишився проживати з матір,ю . У звязку з тим, що між сторонами неодноразово виникали конфлікти, з приводу участі позивача у вихованні сина, 30.10.2012 року вони уклали нотаріально посвідчений договір про встановлення порядку та часу спілкування позивача з малолітньою дитиною. Строк дії даного договору закінчився 30.10.2013 року. Хоча і вищезазначений договір був укладений за доброю волею [PERSON], під час його дії позивач був вимушений постійно прохати відповідача дати йому сина, навіть мали місце обставини, коли позивач давав відповідачці певні грошові кошти за побачення. Після закінчення строку договору, відповідачка без пояснення причин в категоричній формі перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, не відповідає на телефонні дзвінки, без відома позивача відвозить дитину за межі м. Харкова. Позивач вважає, що [PERSON] своїми діями, грубо порушує як його право на участь у вихованні дитини, так і право дитини на спілкування з батьком, повноцінний фізичний, духовний та моральний розвиток сина. Позивач та його представники в судовому засіданні позов підтримали,просили задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з,явилися. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення просив врахувати інтереси малолітньої дитини. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу , дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 2009 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №171480 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 25.07.2009 року дитини [PERSON], [INFO] , батьками вказані : батько [PERSON] , мати [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року визнано мирову угоду, укладену 10 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON]. Справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про позбавлення батьківських прав провадженням закрито. Справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною провадженням закрито. Як вбачається з висновків СКМСД Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області позивач неодноразово звертався до райвідділку з заявами про злісне невиконання відповідачем ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2015 року про затвердження мирової угоди , щодо участі у вихованні спільної дитини -[PERSON], [INFO]. Також з листів Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР вбачається, що позивач [PERSON] звертався до служб, щодо невиконання відповідачем [PERSON] ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2015 року про затвердження мирової угоди , щодо участі у вихованні спільної дитини -[PERSON], [INFO], де йому рекомендовано вирішувати зазначене питання в судовому порядку. 26.03.2015 року позивачем до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ поданий виконавчий лист на виконання мирової угоди визнаної ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2015 року. Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 01.04.2015 року відмовлено в прийнятті до виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання відповідно до п. 8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» . 28 травня 2015 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання мирової угоди. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №25 , [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], [INFO] мешкають та зареєстровані за адресою: [INFO]. 30.10.2012 року між сторонами укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1189. Відповідач неодноразово зверталася до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, із заявами про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] за фактом викрадення малолітнього сина [PERSON],[INFO], що підтверджується її заявами та повідомленнями Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Як вбачається з листів відповідач також зверталася до служб у справах дітей з питання захисту її прав та захисту прав малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 500,00 грн., щомісяця , починаючи з 06.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до висновку про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина , [PERSON], [INFO], , Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за №459 від 27.08.2015 року, визначено час :1,3 тиждень з 15-00 години п,ятниці до 08-30 години понеділка , з 15-00 години кожного вівторка до 08-30 середи , з 15-00 години кожного четверга до 08-30 п,ятниці , під час канікул друга половина літніх канікул , перший тиждень зимових канікул , під час осінніх та весняних канікул перші три дні. Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради за № 789 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, встановивши позивачеві дні та часи для участі у вихованні дітей відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за №459 від 27.08.2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial