Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 грн. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 23.11.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час шлюбу, а саме 11.02.2017 року у них народився син - [PERSON], який проживає з позивачем. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У звязку із тим, що позивач не працює, допомоги від рідних не отримує, а тому змушена звернутися до суду. Добровільно відповідач допомоги на її утримання надавати відмовляється. Позивач вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1000 гри. Посилаючись на викладене, просила позовні вимоги задовольнити. Позивач до судовому засіданні позов підтримала, просила задоволити з урахуванням письмових доказів про доходи відповідача, в повному обсязі. Відповідач до судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, погодився на меншу суму визначену законом. Заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської обалсті від 23.11.2017 року, що набрало законної сили 12.12.2017 року, шлюб між сторонами було розірвано. Вказаним рішенням підтверджено, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON], 11.02.2017 року, а тому в силу ч. 5 ст. 82 ЦПК вказану обставину у суду немає необхідності встановлювати. Позивач перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Оскільки не працює, тому доходи відсутні, відповідач в свою чергу матеріальної допомоги їй не надає. За положеннями ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто чинне законодавство надає дружині під час вагітності право на її утримання від чоловіка. Відповідно до ч.4 ст. 76 СК України якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, позивач має піклуватися про малолітнього сина, потребує домашнього догляду, у зв"язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач не надає коштів на утримання позивача, суд вважає за потрібне стягувати із відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1000 грн. із всіх видів доходу, щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підгтовчому засіданні оскільки відповідачка визнала позов повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 704 грн. 40 коп. судового збору. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved