Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошового боргу по розписці від 14.07.2016. Свої вимоги мотивувала тим , що 14 липня 2016 року [PERSON] позичила у її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за її згодою в її присутності та присутності свідків 250 доларів США і 8000 гривень , які відповідач [PERSON] зобов'язалась повернути до 20.10.2016 , про що засвідчила в розписці. На даний час відповідач відмовляється повернути борг. Письмова розписка є належним доказом , що свідчить про укладання сторонами договору позики. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку, а наявність боргового документа у кредитора відповідно - невиконання вимог боржником. Вчинений відповідачем правочин у формі позики коштів відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Беручи до уваги те , що відповідач у повній мірі не виконав своє зобов'язання щодо добровільного повернення боргу, вона вимушена звернутись в інтересах своїх неповнолітніх дтей до суду з цією заявою. Згідно роздруківки офіційного Веб - сайту НБУ, офіційний курс долара США відносно гривні станом на 07.12.2016 року становить ( 100 доларів США - еквівалентно- 2609.7384 гривень). Таким чином ,на день подачі цього позову до суду 250 доларів США еквівалентно - 6513 гривень Позивач в судове засідання не з'явився , але надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судові засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений,відповідно до п.3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать розписки , які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 14 липня 2016 року [PERSON] , [INFO] , позичила у неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за згодою [PERSON] в її присутності та присутності свідків 250 доларів США і 8000 гривень , які відповідач [PERSON] зобов'язалась повернути до 20.10.2016 року, про що засвідчила в розписці від 07.12.2016 ( а.с. 16). На даний час відповідач [PERSON] борг не повернула. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] [PERSON] їх матір"ю є [PERSON] (а.с.а.с.4,5) Згідно ч. 1 ст. 31 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом. Згідно ст. 32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). 2. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. 3. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім'я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. 4. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. 5. За наявності достатніх підстав суд за заявою батьків (усиновлювачів), піклувальника, органу опіки та піклування може обмежити право неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією чи іншими доходами або позбавити її цього права. Суд скасовує своє рішення про обмеження або позбавлення цього права, якщо відпали обставини, які були підставою для його прийняття. 6. Порядок обмеження цивільної дієздатності неповнолітньої особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач суму боргу до теперішнього часу не повернув. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких діє [PERSON], грошовий борг по розписці від 14.07.2016 в сумі 250 доларів США, що еквівалентно 6513,36 гривень та 8000 гривень, а всього 14 513 (чотирнадцять тисяч п'ятсот тринадцять) гривень 36 копійок борг по розписці від 16.07.2014 . Згідно роздруківки офіційного Веб - сайту НБУ , офіційний курс долара США відносно гривні станом на 07.12.2016 становить ( 100 доларів США - еквівалентно- 2609.7384 гривень). Таким чином ,на день подачі цього позову до суду 250 доларів США еквівалентно - 6513 гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України , суд стягує судовий збір на користь держави та витрати за надання юридичної допомоги з відповідача.

Outcome: approved