Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

09.12.2020 р. ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. роз`єднані позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та виділено в окреме провадження позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання сумісної з відповідачем [PERSON] доньки [PERSON] , [INFO] , з нею. В обґрунтування позову вказала, що після припинення шлюбних відносин відповідач насильно забрав дитину та не дозволяє спілкуватися з донькою, вона неодноразово безрезультатно зверталася до поліції, відповідач змушує її написати відмову від дитини з чим вона не згодна. Вона навчається в технікумі, не вживає алкоголь та наркотики, позитивно характеризується. У неї психологічний контакт та прив`язаність з донькою, вона має час та можливість виховувати дитину. Відповідач невідповідальна особа, не працює, відібрав у неї соціальну картку, на яку надходила допомога на дитину, не займається з дитиною, регулярно б`є її по сідницях, вважаючи таке виховання правильним. Свій час він проводить за комп`ютером, донька сама, без нагляду дорослих, голодна. Вважає, що дитині краще проживати з нею, оскільки дівчинка потребує материнської турботи та любові, при цьому відповідач буде мати достатньо можливості спілкуватися з донькою. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2020 року відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання на 15.02.2021 р. Окремо по справі № 766/19991/20 відзив на позов не надходив. 12.01.2021 р. по справі 766/17742/20 (про стягнення аліментів між цими самими сторонами) від відповідача надійшов відзив на позов, складений російською мовою, який 13.01.2021 р. був йому повернутий з роз`ясненням вимог процесуального закону, в тому числі щодо надіслання іншим учасникам судового розгляду. Відповідно до вказаного відзиву [PERSON] , вважаючи себе людиною з земним ім`ям [PERSON] , сином [PERSON] з роду [PERSON] , вихованцем [PERSON] з роду [PERSON] , вважає, що його донька на ім`я [PERSON] повинна проживати з ним, оскільки про це у нього була усна домовленість, а тому подання [PERSON] позову порушує його права людини та батька. Заява позивачки містить неправдиву інформацію щодо його працевлаштування, оскільки після звільнення з військової служби він займався приватним візництвом та отримував від благодатних пасажирів національну валюту України. Соціальну картку дитини він забрав, оскільки позивачка витрачала з неї кошти на свої нужди. Дитину [PERSON] одразу не забрала, ввечері коли забирала свої речі та пральну машинку лише поцікавилася чи перебуває дитина з його матір`ю. Зазначав, що позивачка періодично вживає алкогольні напої в невеликих обсягах, вона здійснювала крадіжки, в тому числі ювелірних виробів тощо. Годування материнським молоком дворічної дитини та памперси не вважає піклуванням за дитиною, оскільки після уходу [PERSON] дитина одразу перейшла на звичайну їжу та горщик. Він працює, а коли на роботі - дитина в садочку або з його мамою. Надані позивачкою докази щодо його притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності свідчать лише про те, що він дійсно займався приватним візництвом, що стосується притягнення до адміністративної відповідальності під час несення військової служби це було вчинено з метою звільнення, за спробу вивезти зі складу металобрухту агрегат вартістю 2 тис.грн. він виплатив державі своїми роботами приблизно 50 тис.грн. Він забезпечений житлом, яке його матір переоформить на нього, крім того, його матір за умови проживання дитини з ним оформить на доньку однокімнатну квартиру. Вказує на те, що в інтересах дитини проживання разом з ним, а він надасть можливість позивачці спілкуватися з дитиною. На підтвердження своєї особи надав «Посвідчення людини», оферту на запит документів, копію паспорта громадянина України. Позивачкою після ознайомлення, в матеріалах справи з «відзивом» подано відповідь на відзив, просила визнати недопустимими та неналежними доказами характеристики, які були видані до народження дитини. Посилання відповідача на її негативну характеристику спростовуються характеристикою з її місця навчання. Просила відзив та докази, подані з порушенням вимог ЦПК України не приймати до уваги. 15.02.2021 р. в підготовчому засіданні відповідачу роз`яснені вимоги ЦПК України щодо порядку подання доказів, можливості поновлення пропущеного процесуального строку тощо, за клопотанням відповідача підготовче засідання відкладено для можливості надання ним доказів у встановленому законом порядку. 17.03.2021 р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. 01.04.2021 року закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду за суттю на 19.07.2021 р., повторно роз`яснений порядок подання доказів тощо. 14.07.2021 року від відповідача надійшло «свідоцтво про визначення місця проживання дитини», за яким він проголошує місце проживання дитини з ним, а також інші «документи», складеним ним по визначенню його волевиявлень щодо його ідентифікації тощо, складених ним самостійно російською мовою, а також витяг з його телефонних розмов з позивачкою. В підготовчій частині судового засідання, суд для повного та об`єктивного розгляду справи вирішив дослідити усі надані відповідачем докази, надавши їм відповідну оцінку в рішенні суду. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Токаленко В.М. підтримали позов в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов не визнав, дав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві по справі №766/17742/20. Вказував, що він обраний головою профкому, що свідчить про його відповідальність. Представник служби у справі дітей повністю підтримала висновок органу опіки та піклування та вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вказала, що на час проведення огляду місця проживання відповідача дитина знаходилася на кухні та інертно водила ложкою у тарілці з їжею та на контакт не йшла. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що позивачка її онучка, під час її шлюбу з відповідачем, останній не працював, грав в комп`ютерні ігри, а дитиною займалася лише [PERSON]. Коли [PERSON] вирішила піти від [PERSON] він повідомив про це свою матір та вони разом виштовхали [PERSON] на поверхову площадку, а дитина залишилася в квартирі. Ще під час шлюбу [PERSON] забороняв їм з донькою приходити до них в гості, [PERSON] тайком прибігала до неї - вона була голодна, її кормили, давали гроші. Дитина також погано розвивалася, оскільки [PERSON] не визнає сучасну медицину, проти щеплень. Зі слів [PERSON] , в останній раз у дитини були вибити зуби, що свідчить про неналежний контроль батька за дитиною. Вона була свідком того, як дитина сиділа на руках у [PERSON], а її відбирали від матері та вимагали написати відмову від дитини. [PERSON] має можливість та бажання виховувати дитину. В судовому засіданні заслухані надані відповідачем вирізки з його розмов з позивачкою, відповідно до яких вона підтверджувала їх домовленість про проживання дитини з ним. Суд, заслухавши вступні слова сторін, дослідивши докази та допитавши свідка, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2018 р., що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.08.2018 р. Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (арк. справи 5). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.09.2018 р. Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (арк. справи 6) є [PERSON] та [PERSON] . Відомості щодо місця реєстрації дитини суду не надані. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що батьки не досягли згоди щодо місця проживання дитини після припинення шлюбних відносин та дитина проживає з батьком - відповідачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, що додатково підтверджено копією довідки голови ОСББ «Арес» № 1 від 11.01.2021 р. (арк. справ 36). Дівчинка є вихованкою Херсонського ясел-садка № 87 Херсонської міської ради з вересня 2020 року у віці 2 роки 1 місяць. До дитячого садочку приходять лише батько дитини [PERSON] та бабуся [PERSON] . Дитина фізично розвинена, виявляє інтерес до навчальних занять. Розуміє інструкції вихователя та старається виконувати доручення, проявляє інтерес до ігор, вміє ділитися іграшками та знаходить спільну мову з дітьми своєї групи, про що свідчить відповідна характеристика від 06.01.2021 року (арк. справи 42). [PERSON] 27.08.2020 року пройшла обов`язковий попередній та періодичний психіатричний огляд - за медичною допомогою не зверталася, без психічних розладів, що підтверджено медичною довідкою 2серія ААМ № 787174 від 27.08.2020 року, за довідкою наркологічного центра [PERSON] на обліку в КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР не перебуває (арк. справи 8). Позивачка навчається на контрактній основі на ІІІ курсі денного відділення Херсонського кооперативного економіко-правового коледжу за спеціальністю «Право», термін навчання по 10.06.2022 року (арк. справи 7). [PERSON] є власницею 1/3 частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] працював бригадиром 5 розряду АТ Укрзалізниця Регіональна Філі «Одеська залізниця «Експлуатаційне-ремонтне вагонне депо Херсон" (арк. справи 48). За актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , затвердженого 27.01.2021 року начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради, житло складається з 3 кімнат у двоповерховому будинку, умови проживання добрі, зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , без реєстрації пооживають [PERSON] та [PERSON] , 2018 р.н. У дівчинки є окреме спальне місце, шафа для одягу, дитячі іграшки, речі, стосунки доброзичливі, для виховання створені належні умови (арк. справи 57). Начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради 27.01.2021 р. затверджений також акт обстеження умов проживання [PERSON] , відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане житло розташоване на 5 поверсі 9-поверхового будинку, складається з 3 кімнат, з якої одна кімната виділена для дитини з шафою для одягу, дитячими речами та іграшками, умови проживання добрі, стосунки доброзичливі, для дитини створені необхідні умови для проживання та розвитку (арк. справи 57). За висновком виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради - органу опіки та піклування Суворовського району м.Херсона, затвердженого рішенням виконкому № 51 від 12.03.2021 р., орган опіки та піклування дійшов висновку, з урахуванням принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, в інтересах дитини, враховуючи її вік та інші обставини, доцільним визначити місце проживання дитини з матір`ю (арк. справи 62). Суд не приймає до уваги в якості доказів - акт обстеження складений головою правління ОСББ «Херсонець» Ростової О.Д. умов проживання (арк. справи 9); характеристики сусідів [PERSON] з квартир № [ADDRESS] (арк. справи 11), оскільки вказані особи в суді в якості свідків не допитувалися, їх особи судом не встановлені, вони не попереджалися по кримінальну відповідальність. За таких саме підстав суд не приймає до уваги характеристики голови правління ОСББ «Арес» щодо [PERSON] від 11.01.2021 р. (арк. справи 43-44), жительки квартири [ADDRESS] [PERSON] стосовна [PERSON] (арк справи 45). Суд не приймає як належний та допустимий доказ шкільну характеристику [PERSON] (дошлюбне прізвище), оскільки вказана характеристика надана станом на 12.06.2017 р. (арк. справи 10) та характеризує її як випускницю школи. З тих саме підстав, суд не бере до уваги характеристики [PERSON] , як випускника Херсонської спеціалізованої школи № 31 від 18.10.2012 р. (арк. справи 37), Української державної академії залізничного транспорту від 06.11.2012 року (арк. справи 38), військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України, викладені у листі № 4/526-вих.-16 від 30.11.2016 р. на командира ВЧ А1604 (арк. справи 39), його службової характеристики як солдата у роті охорони ВЧ А4515 (арк. справи 40). Надані позивачкою розпечатки з сайту Судова влада та з Єдиного реєстру судових рішень також не беруться судом до уваги, оскільки вони жодним чином не свідчать про те, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки та проживання дитини з ним не відповідає інтересам дитини. Лист № 66 від 22.11.2019 р. Херсонського кооперативного економіко-правового коледжу на ім`я батьків [PERSON] свідчить про її проблеми з навчанням, а не характеризують її як матір дитини (арк. справи 46). Крім того, суд звертає увагу на те, що такі проблеми вона мала, перебуваючи у шлюбі з відповідачем (до розірвання шлюбних відносин) і її доньці [PERSON] на цей час було 1 рік та 3 місяці. Талон-повідомлення від 10.03.2019 р. (арк. справи 47) та довідка щодо розміру заробітку [PERSON] не мають жодного значення щодо предмету спору, а тому також не беруться судом до уваги. Наявність усної домовленості щодо місця проживання спільної дитини з батьком, наявність якої у певній період не заперечується позивачкою, не свідчить про неналежне виконання позивачкою батьківських обов`язків, наявність такої згоди на певний проміжок часу не може розцінюватися як відсутність предмету спору, як на подання позову, так і на час розгляду справи в суді. Свідоцтво, складене відповідачем як людиною, земне ім`я [PERSON] , син [PERSON] з роду [PERSON] , вихованець [PERSON] з роду [PERSON] , що народився на 21 день вересня місяця 7499 року від створення мира (1990 рік від Різдва Христова де факто) за яким він визнає припинення його шлюбних відносин з [PERSON] в серпні 7529 року (2020 року де факто) з розірванням 04.11.2020 р. шлюбного союзу з досягненням під час шлюбу усної домовленості з [PERSON] про визначення місця проживання дитини в разі розірванню шлюбу з ним, суд сприймає як пояснення відповідача. Вказана домовленість, якщо вона і мала місце, жодним чином не впливає на вирішення питання щодо місця проживання дитини. За приписами ст. 161 СК України у випадку, коли мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні не встановлено фактів неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків, доказів особистої прихильності дитини як до позивачки, так і до відповідача суду не надано, служба у справах дітей не зуміла встановити контакт з дитиною, які на час проведення акту обстеження житлових умов будо 2,5 роки, в той же час характеристика дитини з дитячого садочка станом на січень 2020 року свідчить, що дитина охайна, грає, розвивається тощо. Сторонами не надано доказів про стан здоров`я дитини, батько стверджує, що дитина здорова, а після того, як вона бавилася на ліжку та впала, пошкодивши 2 зуби, він водив її до дитячої стоматологічної лікарні. Доказів звернення до поліції, органів опіки та піклування щодо неналежного виховання, утримання дитини, її неналежного стану здоров`я суду не надано. Органом опіки та піклування визначено, що кожен з батьків створив дитині належні умови для виховання та розвитку. За приписами ч.2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В судовому засіданні не встановлено обставин зловживання позивачкою спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальної поведінки, яка може зашкодити розвитку дитини. Під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року». У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 07 грудня 2006 року «Хант проти України», заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд виходячи з пояснень відповідача, викладених ним письмово щодо домовленості на випадок розірвання шлюбу та взагалі правил виховання дитини (арк. справи 25) щодо традицій його роду щодо виховання дитини батьком родини та допоміжної функції матері, вважає що вказане свідчить про порушення правил рівноваги прав та обов`язків батьків щодо дитини, а визнання відповідачем в судовому засіданні методів вихованні приблизно раз на місяць шляхом прихлипувань дитини по сідниці в якості покарання прямим порушенням батьком дитини [PERSON] обов`язку батька щодо виховання та розвитку дитини, оскільки за ч.7 ст. 150 СК України забороняється фізичне покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність людини. Саме цю обставину в даному випадку суд вважає істотною для визначення місця проживання дитини. Додатково суд приймає до уваги, що у матері дитини створено більш спритні умови для проживання дитини в частині виділення для неї окремої кімнати, а у батька лише окремий куток зі спальним місцем, шафою та місцем для іграшок, внаслідок чого дитина не буде мати свого життевого простору з урахуванням різності полів батька та доньки. Приймаючи до уваги викладене вище, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю. Суд вважає, що проживання дівчинки з матір`ю не вплине на реалізацію батьком своїх прав та його участі у вихованні доньки. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Визначаючи місце проживання дитини з матір`ю, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини, а тому в даному конкретному випадку вважає, що найкращим інтересам дитини відповідає її проживання з матір`ю. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам сума сплаченого судового збору 840,80 грн. Заходи забезпечення позову не застосовувалися. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Рішення в повному обсязі складено 19 липня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved