Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів, вказавши, що вона з 21 квітня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.05.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу віл 15.01.2014 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року і до досягнення ними повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. Відповідач аліменти визначені рішенням суду не сплачує у наслідок чого виникла заборгованість у сумі 52748,00 грн. З урахуванням викладеного [PERSON] просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання за період з 01.01.2017 року по 01.01.2018 року в розмірі 40511,79 гривень, зробивши розрахунок у відповідності до правової позиції Верховного Суду. Відповідач подав до суду відзив на позов, яким просив позов задовольнити частково у розмірі 6725,95 грн., провівши розрахунок, вважаючи що кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Позивач відповіді на відзив відповідача не надавала. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, її представник [PERSON] раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його та позивача, на позові наполягає та просить його задовольнити з врахуванням правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 25 апреля 2018 года по справі № 572/1762/15-ц. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, його представник [PERSON] раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності її та відповідача. Проти задоволення позовних вимог заперечують та у їх задоволенні просять відмовити. Представник третьої особи Довгинцівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області до суду не з`явився, у справі є заява, у якій просять розглянути справу без їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі докозам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 3 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що місяця на користь матері [PERSON], до їх повноліття, починаючи з 28.11.2013 року (а.с. 12). В рішенні вказано, що: … відповідач (а саме [PERSON] ) позов визнав. Виконавче провадження відкрито у Довгинцівському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі виконавчого листа від 11.02.2014 року (а.с. 13 ). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу по цивільній справі №211/7366/13-ц від 26 травня 2014 року (а.с.11). Участі в утриманні дітей відповідач не приймає. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України обов"язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Згідно довідки - розрахунку Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], станом на 01.12.2017 року становить 52784,46 грн. (а.с.15). З огляду на викладене судом встановлено, що відповідач, згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти, перестав виконувати свої зобов`язання по утриманню своїх дітей. У відповідності до ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц, де Велика Палата Верховного Суду (надалі - ВП ВС) вирішила відійти від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16. Отже враховуючи викладене твердження відповідача викладені у його відзиві, що неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), є хибним та безпідставним. Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Визначений державним виконавцем розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів у розмірі 52784,46 грн. згідно з довідкою-розрахунком, відповідачем не спростовано, тому суд бере його до уваги. Загальний розмір неустойки (пені) становить 42794, 41 грн. і розрахований він таким чином: сума неустойки (пені) за січень 2017 року: нарахована сума аліментів 1785,00 грн. х 1%(пені) х 365 днів (01.01.2017 року по 01.01.2018 року) = 6515,25 грн.; сума неустойки (пені) за лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 1785,00 грн. х 1%(пені) х 334 днів (01.02.2017 року по 01.01.2018 року) = 5961,90 грн.; сума неустойки (пені) за березень 2017 року: нарахована сума аліментів 1785,00 грн. х 1%(пені) х 306 днів (01.03.2017 року по 01.01.2018 року) = 5462,10 грн.; сума неустойки (пені) за квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 1785,00 грн. х 1%(пені) х 275 днів (01.04.2017 року по 01.01.2018 року) = 4908,75 грн.; сума неустойки (пені) за травень 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 245 днів (01.05.2017 року по 01.01.2018 року) = 4583,95 грн.; сума неустойки (пені) за червень 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 214 днів (01.06.2017 року по 01.01.2018 року) = 4003,94 грн.; сума неустойки (пені) за липень 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 184 днів (01.07.2017 року по 01.01.2018 року) = 3442,64 грн.; сума неустойки (пені) за серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 153 днів (01.08.2017 року по 01.01.2018 року) = 2862,63 грн.; сума неустойки (пені) за вересень 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 122 днів (01.09.2017 року по 01.01.2018 року) = 2282,62 грн.; сума неустойки (пені) за жовтень 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 92 днів (01.10.2017 року по 01.01.2018 року) = 1629,32 грн. сума неустойки (пені) за листопад 2017 року: нарахована сума аліментів 1871,00 грн. х 1%(пені) х 61 днів (01.11.2017 року по 01.01.2018 року) = 1141,31 грн.; Таким чином, з урахуванням правової позиції від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц пеня за прострочення сплати аліментів на дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за період з січня 2017 року по січень 2018 року становить 42794, 41гривень. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач вказала суму пені за несвоєчасну сплату аліментів на дітей 40511,79 гривні, то суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягнення на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів на дітей в розмірі 40511,79 гривень, тобто в межах заявлених вимог. Крім того, згідно ст.ст. 4,5 ЗУ «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved