Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

12 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подачі позовної заяви до повноліття дитини та аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подачі позовної заяви до повноліття дитини. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 листопада 2009 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як з'ясовано, 07 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1015. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області №687 від 05 лютого 2016 року діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мають зареєстроване місце проживання з матір"ю [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] має зареєстроване постійне місце проживання за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Сторони визнали, що між ними не досягнуто згоди про сплату аліментів в добровільному порядку. Відповідач не працює, інших утриманців не має. Стан здоровя дітей та відповідача задовільний. Відповідач не надає допомоги на утримання спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз"яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісяця в розмірі по 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), на кожну дитину, але не менше чим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2016 року і до повноліття дітей. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до ст.192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 551 грн. 20 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved