Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В судове засідання представник позивачки не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати в його відсутність без фіксації технічними засобами та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачка не з'явилась, була повідомлена належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні було встановлено, що 09 квітня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики коштів, згідно якого, позивачка передала відповідачці 381652 грн. (триста вісімдесят одна тисяча шістсот п'ятдесят два) 50 коп. (п'ятдесят), що еквівалентні - 15000 доларів США (п'ятнадцять тисяч), зазначені грошові кошти відповідачка зобов'язалась повернути до 20 квітня 2016 року, що підтверджується розпискою. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за можливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до повернення позики. В зазначений термін відповідачка борг не повернула та стала уникати зустрічі, на вимогу позивачки про добровільну сплату боргу, відповідачка повідомила, що грошових коштів у неї не має. Згідно офіційного курсу Національного банку України української гривні по відношенню до долару США станом на 13.05.2016 рік складає -2544 грн. 35 коп. за 100 доларів США, що еквівалентні - 381652 грн. 50 коп.. Окрім матеріальної шкоди протиправними винними діями відповідачки, позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача. Зокрема, позивачка отримала психологічну травму, оскільки неодноразово зверталася до відповідачки з проханням відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, яку оцінує у розмірі 15000 грн.. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязаня з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Між тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню у зв'язку з тим, що в порушення положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" позивачкою не визначено з яких міркувань виходила, визначаючи розмір шкоди саме у розмірі 15000 грн., якими доказами це підтверджується та з урахуванням яких обставин визначено такий розмір шкоди. На підставі вищезазначеного, суд встановлює розмір відшкодування морального збитку в сумі 1000 грн..

Outcome: partial