Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

05.08.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, - Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області, (том № 1 , а.с., 3 5), про визнання права власності, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини земельної частки (паю) розміром 3, 57 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в с. Шпендівка Кагарлицького району Київської області. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовувала наступним. 05.12.1998 року померла [PERSON], яка відповідно до заповіту від 23.04.1985 року, овіла [PERSON] все майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,57 умовних кадастрових гектарів в с. Шпендівка Кагарлицького району Київської області, а також гловий будинок № 68 по вул. Червоноармійській в с. Шпендівка Кагарлицького району Київської області. Вказані обставини підтверджуються сертифікатом на право земельну частку (пай), а також рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 06.01.2009 року. Згідно із рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 06.01.2009 року визнано недійсним заповіт, посвідчений Шпендівською сільською радою від 23.04.1985 року від М.З. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.02.2002 року на земельну ділянку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, що виданий [PERSON] на підставі сертифікату серії PH №335574, що був виданий на підставі дублікату заповіту, посвідченого виконкомом Шпендівської сільської ради на [PERSON] Визнано недійсним державний акт серії ЯБ №524230 від 26.12.2005 року, виданий на ім.»я [PERSON] та скасовано його реєстрацію. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 3,57 у умовних кадастрових гектарах, що знаходяться на території Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області як спадкоємиці за законом. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину майнового паю члена колгоспу «червоний маяк", що знаходиться на території Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області як спадкоємиці за законом. Вказаним рішенням встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син - [PERSON], який фактично прийняв спадщину, однак за життя не встиг її переоформити на себе. 09.05.2007 року помер її чоловік - [PERSON], заповіту після своєї смерті не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: дружина, - [PERSON], син - [PERSON] та донька - [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності з вимогами ст. 1269 ЦК України, усі спадкоємці звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшли як успадковані ним після смерті матері земельна частка (пай) та домоволодіння у с. Шпендівка, так і 1/4 частка у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вона, як дружина померлого [PERSON], та син [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частини спадкової квартири. Встановлено також, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24.02.2010 року визнано за [PERSON] та [PERSON] за кожним в рівних частках право власності на спадковий житловий будинок № 68 вул. Червоноармійській в с. Шпендівка Кагарлицького району Київської області. Проте, судом не вирішено питання стосовно земельної частки (паю) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в с. Шпендівка Кагарлицького району Київської ссласті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той і подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. 05.08.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Кириченко В.І., ( Том № 1, а.с., 36). 10.08.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, ( Том № 1, а.с., 37). 19.09.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло письмове заперечення відповідачки [PERSON], ( том № 1, а.с., 66 75), наступного змісту: Ухвалою Кагарлицького районного суду від 10 серпня 2016 року відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) та запропоновано до початку розгляду справи по суті подати докази, повідомити суд про всі відомі рішення судів, що стосуються предмету спору . Відповідно до ст.ст. 10,11,14; ч. 2 ст. 27; 33; ч. 2 ст. 128 ЦПКУ надає письмові заперечення проти позову [PERSON], що у сукупності існування декількох підстав вказують на наявність перешкод у відкритті провадження, необгрунтованість позову, недоведеності позовних вимог, пред'явлення позову до неналежного відповідача та пропуску строку позовної давності. По - перше. Наявність перешкод у відкритті провадження. Відповідно до п.п. 3 - 7 ч. 2 та ч. 5 ст. 119 ЦПКУ позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог.ціну позову щодо вимог майнового характеру,виклад обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Вказані вимоги закону не були виконані, що підтверджується наступним. 1.1. При ознайомленні нею 12 серпня 2016р. з матеріалами справи позовної заяви [PERSON] з'ясовано, що останньою здійснено посилання на судові рішення, та начебто надано їх копії, а саме: Додатки 5-8. Дійсність наданих ксерокопій підлягає розумному сумніву, оскільки є незрозумілим їх походження та, що це саме ті існуючі рішення відповідного змісту, на які посилається [PERSON] Відповідно до ст. 222 ЦПКУ особам, які брали участь у справі та відповідно до ЗУ «Про Судовий збір» та ст. 9 ЗУ «Про доступ до судових рішень» особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якшо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов'язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою про виготовлення копії судового рішення апаратом суду. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова №10 від 17.10.2014р.) для забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах,

Outcome: approved