Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

22 листопада 2019 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в м. Луганськ Луганської області. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] її батько [PERSON] помер в м. Луганську Луганської області, яке на сьогодні є тимчасово окупованою територію України. В якості доказу смерті надала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 13 листопада 2019 року Ленінським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. 21 листопада 2019 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області у державній реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть відмовлено, оскільки подані документи, що підтверджують факт його смерті, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так, свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території України не відповідає формі визначеній чинним законодавством України. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно їй для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Сторони в судове засідання не з`явилися. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [INFO] в м. Луганську Луганської області помер [PERSON] , про що складно актовий запис № 891 та Ленінським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністрества юстиції Луганської Народної Республіки видано свідоцтво про смерть 13 листопада 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 8). В медичній довідці ГУ «Луганська міська багатофункціональна лікарня№ 8»ЛНР від 10 листопада 2019 року та лікарському свідоцтві про смерть від 10 листопада 2019 року № 1138 причиною смерті [PERSON] вказана хронічна серцева-судинна недостатність, перенесений в минулому інфаркт міокарда (а.с.4,5). Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частин 1, 2 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Факт родинних відносин між померлим та заявником підтверджується свідоцтвом про народження заявника від 04 червня 1958 року серії [NUMBER] , в якому [PERSON] вказаний її батьком (а.с. 9) та свідоцтвом про шлюб від 30 грудня 1979 року серії [NUMBER] , згідно з яким заявник при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, заявник має право на звернення до суду із вказаною заявою відповідно до вимог статті 317 ЦПК України. Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що документи, які видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України, в зв`язку з чим заявник не може зареєструвати смерть батька та змушена звернутися до суду. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження віднесено місто Луганськ. Рішенням ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яке введено в дію Указом Президента України № 875/2014, встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворенні, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 02 листопада 2014 року, які проводились в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані та призначені і діють усупереч Конституції та Законам України. Статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, визначено, що тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме:1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей;2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини;3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, принципами та нормами міжнародного права. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VІ (далі - Закон) визначено, щл державна реєстрація смерті відноситься до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану. Проте указом президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 ведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Органами державної реєстрації актів цивільного стану є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад (стаття 4 цього Закону). Як зазначено в статті 17 Закону державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до заінтересованої особи, але у видачі свідоцтва про смерть йому було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть від 13 листопада 2019 року, серії [NUMBER] , видане Луганським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у міністерстві юстиції України від 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення Згідно з положеннями Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як зазначено в статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3 та 4 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до частини 1 статті 17Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилася. Досліджені докази вказують на доведеність факту смерті [PERSON] в м. Луганську Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території України. Обставин, які спростовують заяву [PERSON] в процесі судового розгляду у справі не встановлені. Враховуючи вищевикладене, встановивши, що підтвердження факту смерті [PERSON] необхідне для державної реєстрації смерті та для отримання свідоцтва про смерть державного зразка, тобто має юридичне значення, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 8 ч. 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved