Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

07 листопада 2017 року позивач [PERSON], що мешкає за адресою: м. Білгород Дністровський, вул. Маяковського, 9 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], що мешкає за адресою: с. Салгани Білгород [ADDRESS] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття та утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трьох років, просить суд: розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 04.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис №57 від 04.03.2016 року; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Подуст»; стягнути з [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: с. Салгани Білгород [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: м. Білгород Дністровський, вул. Маяковського, 9 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн., починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 07.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.10.2034 року; стягнути з [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: с. Салгани Білгород [ADDRESS] на користь [PERSON], 04.10.1990року народження, що мешкає за адресою: м. Білгород Дністровський, вул. Маяковського, 9 аліменти у твердій грошовій сумі на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON], 12.10.2016 року трьох років, у розмірі 2000 грн., починаючи від дня подання позову, тобто з 07.11.2017 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 12.10.2019 року; допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 04.10.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. З вересня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, однією сімєю не проживають, ведення спільного господарство припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Починаючи з цього часу відповідач перестав брати участь в утриманні їх неповнолітньої дитини, будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Відповідач офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярний та мінливий заробіток у розмірі від 6000 до 8000 грн. Стягнення саме такої грошової суми з відповідача та саме в такому розмірі на утримання дитини обумовлено тим, що неповнолітня дитина потребує значного утримання та догляду, посиленого харчування, придбання для неї одягу, забезпечення медичним доглядом, необхідністю придбати для такої дитини будь-які інші предмети домашнього вжитку, проведення з нею дозвілля тощо. Також, посилаючись на ст. ст. 86, 91 СК України стверджує, що є усі правові підстави для стягнення з відповідача також аліментів на її особисте утримання до досягнення дитиною трьох років. З цих підстав вона і звернулась з позовом до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги частково підтримує, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у розмірі 1500 грн. щомісячно, проте заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь дружини. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 04.03.2016 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №57), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 247569, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. /л. с. 10/ Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, починаючи з вересня 2017 року вони не проживають разом, спільне господарство не ведеться, спору поро поділ майна немає, вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища [PERSON] на «Подуст» також підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд приходить до наступного. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 499714, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ . У відповідності до довідки № 318 від 08.11.2017 року та акту від 27.11.2017 року, виданих КП «ЖЕО №1» , [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO]. Дійсно син [PERSON], 2016 року мешкає біля матері та знаходиться на її утриманні. /л.с. 12-13/ Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, в той час як має можливість її надавати. На підставі клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, 18.01.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів, згідно якої витребувано з Білгород-Дністровського відділення Чорноморської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Московська, 18-а, відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER], адреса: [ADDRESS], з січня 2016 року по грудень 2017 року. Зобовязано Білгород-Дністровське відділення Чорноморської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Московська, 18-а, надати на адресу суду відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER], адреса: [ADDRESS], з січня 2016 року по грудень 2017 року. Так, у відповідності до наданих на запит суду відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER], адреса: [ADDRESS], з січня 2016 року по 30.09.2017 року вбачається, що [PERSON] отримував у цей період дохід з підприємницької діяльності. У відповідності до листа №593/10/15-05 від 27.02.2018 року, з Білгород-Дністровського відділення Чорноморської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, [PERSON] перебуває на обліку Чорноморській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області як фізична особа-підприємець з 06.05.2010 року, номер державної реєстрації 2530000000003127. РНОКПП [NUMBER]. Податкова звітність про отримані доходи від здійснення підприємницької діяльності за 2016-2017 роки до органів фіскальної служби не надавалась. Також, у своєму позові в якості надання додаткових доказів представник відповідача надав до матеріалів справи Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, з якої вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1492 гривні. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, та враховуючи, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на неповнолітнього сина, про що надав заяву, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: с. Салгани Білгород [ADDRESS] на користь [PERSON], 04.10.1990року народження, що мешкає за адресою: м. Білгород Дністровський, вул. Маяковського, 9 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн., починаючи від дня предявлення позову, тобто з 07.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.10.2034 року, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Згідно наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач інших джерел доходу, окрім як щомісячної одноразової допомоги при народження 1-ї дитини, що виплачується у розмірі 860 грн. - немає. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, з виплатою державної допомоги у розмірі 860 грн. щомісяця, інших джерел доходу не має, потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має дохід, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: с. Салгани Білгород [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: м. Білгород Дністровський, вул.. Маяковського, 9 аліменти у твердій грошовій сумі на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON], 12.10.2016 року трьох років, у розмірі 1000 грн., починаючи від дня подання позову, тобто з 07.11.2017 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 12.10.2019 року, оскільки позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у визначеному неї розмірі 2000 грн., що є порушенням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття та утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трьох років підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв"язку з частковою обгрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115, 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial