Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Хмельницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати доходів через несвоєчасну виплату заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, 13 жовтня 2016 року Полонським районним судом Хмельницької області па цивільній справі зайого позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати доходів через несвоєчасну виплату заробітної плати та компенсації моральної шкоди до Державного підприємства "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою винесено рішенням яким позов задоволено частково. 07.12.2016 року Апеляційним судом Хмельницької області винесено рішення яким рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13.10.2016 року змінено в частині стягнення розміру компенсації втрати доходів через несвоєчасну виплату заробітної плати та судового збору. Так, при розрахунку середньої заробітної плати позивач помилково для їх обрахування виходив із заробітної плати за два місяця роботи за липень та червень 2015 року. Просить суд з врахуванням уточнених позовних вимог стягнути з Державного підприємства «Хмельницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 123337 грн. 66 коп. Представник позивача у судове засідання з'явився, свої позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача державного підприємства «Хмельницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» в судове засідання не з'явився, в.о директора [PERSON], подав суду заяву, в якій вказав, що підприємство погоджується із позовними вимогами в частині стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 123337,66 коп. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згiдно зі ст.94 КЗпП України роботодавець зобов'язаний регулярно виплачувати працiвникам заробiтну плату. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 13.10.2016 року позов [PERSON], до державного підприємства «Хмельницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 07.12.2016 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13.10.2016 року змінено в частиністягнення розміру компенсації втрати доходів через несвоєчасну виплату заробітної плати та судового збору. Стягнуто з державного підприємства «Хмельницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь [PERSON], компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати 8059,07 грн. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. За правилами ст.3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно з п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробiтку за час затримки розрахунку при звiльненнi настає за умови невиплати з його вини належних звiльненому працiвниковi сум у строки, визначенi ст.116 зазначеного Кодексу. При цьому визначальними є такi юридично значимi обставини, як невиплата належних працiвниковi сум при звiльненнi та факт проведення з ним остаточного розрахунку (постанова Судової палати у цивiльних справах Верховного Суду України вiд 27 березня 2013 р. у справi № 6-15цс13). Вирiшуючи позовнi вимоги про стягнення середнього заробiтку за час затримки розрахунку суд виходить із наступного. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, з державного підприємства «Хмельницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 123337,66 грн. Вiдповiдно до вимог п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збiр», позивачi за подання позовiв про стягнення заробiтної плати звiльняються вiд сплати судового збору.

Outcome: approved