Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

13 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що батько дитини мешкає окремо, не цікавиться розвитком дитини, не займається вихованням, матеріально не утримує. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника, та просила задовольнити позов. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно довідки №170 від 08.11.2017 року, виданої Чернігівською загальноосвітньою школою І ступеня №25, [PERSON] навчалась у вказаній школі з 18.09.2013 року по 26.05.2017 року. Вихованням дитини займалася мати, яка відвідувала батьківські збори, цікавилася успіхами дочки. Батько участі у вихованні дитини не брав. Згідно довідки №227 від 07.11.2017 року, виданої гімназією №31, [PERSON] навчається у 5-г класі гімназії №31 Вихованням дитини займається мати, яка відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дочки. Батько участі у вихованні дитини не бере. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]. При цьому, орган опіки та піклування встановив, що вихованням та матеріальним утриманням в повному обсязі [PERSON] займається її мати - [PERSON], яка піклується та створила необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дитини. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виконання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надавалася матеріальна допомога на утримання дитини. При цьому, як встановлено в судовому засіданні ухилення від виховання дитини з боку відповідача здійснюється за умови його винної поведінки та свідомого нехтування ним своїх обов'язків, оскільки відповідач не цікавиться матеріально-побутовими умовами дитини та не намагався вжити заходів до спілкування з дитиною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved