Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Краматорської міської ради №294 від 20 травня 2015 року їй надано дозвіл на переобладнання приміщення в звязку з влаштуванням інженерного обладнання. 24 червня 2015 року вона звернулась до відповідача з заявою про видачу технічних умов та прийняття в експлуатацію теплового лічильника, 30 червня 2015 року їй було відмовлено. Просила зобовязати відповідача видати технічні умови та прийняти в експлуатацію тепловий лічильний в належній їй квартирі. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 листопада 2015 року позов [PERSON] задоволено: зобовязано КВП «Краматорська тепломережа» видати технічні умови та прийняти в експлуатацію тепловий лічильник у квартирі [ADDRESS]: стягнуто з КВП «Краматорська тепломережа» судові витрати. В апеляційній скарзі КВП «Краматорська тепломережа» просили скасувати рішення, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи суд не врахував, що встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремої квартири в багатоповерховому будинку з вертикальною системою опалення призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення, так і теплового балансу будинку в цілому; у випадку якщо відсутня технічна можливість облаштування системи централізованого опалення по квартирними лічильниками при відповідному обґрунтуванні допускається влаштування приладів обліку, тобто потрібно переобладнання загально будинкової системи опалення та встановлення приладів обліку теплової енергії у всіх квартирах багатоповерхового будинку, на що на підставі ст..382, 383 ЦК потрібна згода всіх власників квартир. В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача [PERSON] та [PERSON] підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити. Представник позивача [PERSON] заперечував проти задоволення скарги. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом при розгляді справи було встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] в м Краматорську, рішенням Краматорської міської ради №294 від 20 травня 2015 року погоджено переобладнання її квартири у звязку з встановленням інженерного обладнання (вузла комерційного обліку витрат тепла в системі опалення) та перенесення нагрівальних приладів згідно з проектом та технічними умовами, 24 червня 2015 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявкою про видачу технічних умов , але 30 червня 2015 року отримала відмову, 1 жовтня 2015 року розроблені та затверджені Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради Технічні умови на установку комерційного вузла обліку споживання теплової енергії, на підставі яких розроблений проект на встановлення приладу обліку, який відповідач відмовився погодити. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмови відповідача є необґрунтованими, суперечать діючому законодавству, позивач має всі необхідні технічні документи для допуску до технічної експлуатації в її квартирі комерційних вузлів обліку теплової енергії та вчинила дії для оформлення допуску в передбачений Правилами технічної експлуатації строк. Апеляційний суд вважає що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про зобовязання КВП «Краматорська тепломережа» видати технічні умови відповідає вимогам закону та обставинам справи. Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються нормами Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633-IV (ст.1, 24), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (п.29, 32), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (п.8), Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (п.1.4), Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затвердженими Наказом Міністерства палива та енергетики від 14 лютого 2007 року № 71 (п.7.2.31). Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не враховані Державні будівельні норми і це залишилося поза увагою суду першої інстанції, необґрунтовані. Дійсно, пунктом 12.3.2 Державних будівельних норм «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва» «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» ДБН В.3.2-2-2009 передбачено, що за відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення по квартирними лічильниками теплоспоживання при відповідному обґрунтуванні допускається застосовувати вертикальну систему опалення з можливістю обладнання/дообладнання зазначеної системи відповідно запірно-регулювальною арматурою згідно з вимогами СНиП 2.04.05, ДБН В.2.2-15, ДБН В.2.5-39, а також можливістю влаштування приладів-розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах для обліку фактичного теплоспоживання квартирами. На підставі ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч даних вимог норм процесуального права відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не надав доказів щодо відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення по квартирними лічильниками, не були встановлені такі доказі і в суді першої інстанції. Навпаки, позивачем надані Технічні умови від 1 жовтня 2015 року на влаштування комерційного засобу обліку теплової енергії за адресою [ADDRESS] за підписом начальника відділу УЖКХ Краматорської міської ради (арк..спр.61) та Робочий проект на влаштування засобу обліку споживання теплової енергії в приміщенні квартири [ADDRESS], розроблений ПМП «Енергоконтроль», яке має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України на провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, в тому числі, монтаж приладів і засобів вимірювання (арк..спр.62-82), з яких виходить, що існує технічна можливість влаштування приладу обліку в квартирі позивача. Посилання в апеляційній скарзі на те, що встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремої квартири в багатоповерховому будинку з вертикальною системою опалення призводить до втручання в систему опалення і як наслідок веде до порушення як гідравлічного режиму опалення так і теплового балансу будинку в цілому є також безпідставним, оскільки дані обставини не доведені належним доказами і виходячи з положень ст.61 ЦПК України не відносяться до обставин, які не підлягають доказуванню. Так само є недоведеним посилання в апеляційній скарзі на необхідність переобладнання загально будинкової системи опалення. В той же час висновки суду про задоволення позовних вимог про зобовязання прийняти в експлуатацію тепловий лічильник зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається і це не оспорюється сторонами, що [PERSON] не зверталась до відповідача з приводу прийняття в експлуатацію теплового лічильника, а ставила питання лише щодо видачі технічних умов на його влаштування. Отже, під час розгляду справи не встановлено порушення прав позивача щодо прийняття в експлуатацію теплового лічильника, тому висновки суду першої інстанції про зобовязання Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» прийняти в експлуатацію тепловий лічильник є передчасними. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Виходячи з викладеного судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення в частині зобовязання прийняти в експлуатацію тепловий лічильник та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Outcome: partial