Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про тлумачення змісту заповіту. Позов мотивує тим, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно у зв'язку з наявністю спору стосовно розміру часток у заповіданій квартирі, оскільки видача та реєстрація свідоцтв про право на спадщину здійснюється у часитках, зазначених арифметичними дробами, а спадкодавець заповідала кімнати багатокімнатної квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи, встановив наступне. Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. При житті, матір'ю позивачки було придбано у власність квартиру [ADDRESS], на яку вона оформила заповіт. Згідно заповіту, [PERSON] заповіла квартиру своїм донькам: позивачці - [PERSON] - три кімнати площею 11,7 кв.м, 12,0 кв.м., та 8,4 кв.м., та [PERSON] - кімнату площею 15 кв.м. Інші приміщення заповідала залишити в загальному користуванні. Після смерті матері [PERSON], позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємицями за заповітом. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 12 квітня 2014 року за реєстровим № 3-117 державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Яким заповідала належну їй квартиру, що знаходиться у місті Дніпродзержинську по [ADDRESS] в таких далях: [PERSON] кімнати площею 11,7 кв.м., 12,0 кв.м.8,4 кв.мю., та [PERSON] Правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке залишилось у спадок, та оригінал заповіту знаходяться у володінні відповідача. Надавати їх позивачу відповідачка відмовляється. У тексті вищезазначеного заповіту належна померлій [PERSON] квартира заповідана таким чином: [PERSON] кімнати площею 11,7 кв.м., 12,0 кв.м., 8,4 кв.м. та [PERSON] кімната площею 15,5 кв.м., а інші приміщення в загальному користуванні. 18 травня 2013 року постановою нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру, яка залишилася у спадок, та оригінал заповіту знаходяться у володінні відповідача та у зв"язку з наявністю спору стосовно розміру часток у заповіданій квартирі. Оскільки, видача та реєстрація свідоцтв про право на спадщину здійснюється чітко у визначених частках, зазначених арифметичними дробами, визначити частку кожного із спадкоємців можливо лише після тлумачення заповіту. Згідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення здійснюється судом відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України. Між спадкоємцями за заповітом виник спір стосовно розміру часток у заповіданій квартирі. Дійти згоди стосовно розміру часток у заповіданій квартирі у добровільному порядку вони не змогли. Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1500.\\1501-14 від 10.06.2014 було встановлено частку у праві власності долів трьох кімнат, площею 11,7 кв.м., 12 кв.м. та 8,4 кв.м. в квартирі [ADDRESS], які заповідала [PERSON] - [PERSON] без урахування приміщень загального користування - 48/100 з урахуванням частки приміщень загального користування складає 62/100. Частку у праві власності долі кімнати площею 15,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS], які заповідала [PERSON] - [PERSON] без урахування приміщень загального користування складає 23/100 з урахуванням ? частки приміщень загального користування, складає 38/100. За змістом ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1256 ЦК України передбачає, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо тлумачення змісту заповіту в частині розміру часток у заповіданій квартирі. Відповідно ч.2 та ч.3 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Суд, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та вважає за необхідне розтлумачити зміст заповіту [PERSON] від 12.04.2014 року, посвідченого Державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 3-117, таким чином, що справжньою волею заповідача [PERSON], яка померла [INFO] року, було її волевиявлення заповісти: [PERSON] три кімнати площею 11,7 кв.м, 12,0 кв.м., та 8,4 кв.м., які складають 48/100 частин квартири, з урахуванням ? частки примішень загального користування складає 62,100 частин та [PERSON] кімнату площею 15 кв.м. , що складає 23/100 частин квартири, з урахуванням ? частки приміщень загального користування складає 38/100.

Outcome: approved