Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

03 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 22). \~ Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою . [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що відповідач погано до неї ставився, ображав, принижував, вчиняв сварки , які часто супроводжувалися побоями, навіть в присутності дітей, що призвело до того, що на даний час\~ вони проживають окремо. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява, в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 03.11.2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконкомі Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 22), що стверджується свідоцтвом про одруження 1-АМ № 082401 виданим 03.11.2002 року Війтівською сільською радою Бершадського району. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка бажання змінити своє прізвище після розлучення не виявила. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved