Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, 3-і особи - служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, орган опіки та піклування Новоєгорівської сільської ради, обгрунтовуючи свої вимоги наступним: він перебував у громадянському шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. За час спільного життя відповідачка не раз залишала їхнього сина на декілька днів, а сама зникала в невідомому напрямку. Коли сину було два роки позивач розірвав стосунки з відповідачкою, після чого [PERSON] зникла у невідомому напрямку та жодного разу не вийшла на зв»язок та не поцікавилася життям сина. Весь цей час про сина [PERSON] піклувався він та бабуся. Під час перебування дитини в дитячому садку з»явилася [PERSON], забрала сина з дитячого садка та зникла у невідомому напрямку. На прохання [PERSON] зустрітися з сином, [PERSON] спочатку вимикала телефон, а потім стала вимагати п»ять тисяч грн. за зустріч з сином. Він виконав вимогу позивачки і при зустрічі з сином побачив, що дитина неохайна, одягнена в брудний одяг, схудла та змарніла. Дитина плакала та просила батька, забрати його до себе. Після чого дитина стала проживати з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] Одного разу, коли [PERSON] був на роботі, а бабуся повела корову на пасовище, відповідачка викрала дитину та зникла у невідомому напрямку. Згодом позивач дізнався, що [PERSON] вийшла заміж втретє та народила у 2016 році сина. Крім того, вона подала позов до суду про стягнення аліментів, які він сплачував. В березні 2017 року до нього зателефонував нинішній чоловік відповідачки й повідомив, що під час перебування його у відрядженні [PERSON] залишила дітей на сторонніх людей, попросивши їх посидіти з дітьми дві години, а сама зникла на три дні. Крім того, нинішній чоловік повідомив, що відповідачка веде розгульний спосіб життя, приходить додому на підпитку, в результаті чого вони розлучилися та останній забрав їхню спільну дитину. 28.04.2017 року позивач дізнався адресу місця проживання колишньої дружини та поїхав до міста Харкова з метою поговорити та вирішити місце проживання дитини. Її сусіди розповіли, що бачать хлопчика лише через вікно, що відповідачки часто немає вдома навіть вночі, хлопчик просить їсти в сусідів через вікно. Двері [PERSON] не відкрила, коли [PERSON] вийшов за двір, вона втекла разом з сином. 1 травня 2017 року до [PERSON] зателефонував сторонній чоловік і повідомив, що хлопчик знаходиться у нього в с. Коротичі Харківської області, так як [PERSON] попросила його посидіти з дитиною декілька годин, а сама зникла. На наступний день [PERSON] поїхав забрати дитину, хлопчик був наляканий, одягнений в брудний одяг. Крім того, йому розповіли, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не має власного житла та самостійного заробітку, не цікавиться справами дитини та не займається її розвитком, не доглядає за нею; дитина, перебуваючи з матір»ю, була напівголодна та в брудному одязі. Позивач вважає, що відповідачка в будь - який час може забрати дитину шляхом викрадення, в зв»язку з чим звернувся до суду для визначення місця проживання дитини з батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених вище, і визначити місце проживання його сина [PERSON] з батьком, так як це буде відповідати інтересам дитини, яка в даний час проживає з ним, відвідує школу, забезпечена всім необхідним. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася, не повідомивши про причини неявки. Вона про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаючись в суд через оголошення, про що свідчить публікація оголошення судді про її виклик в газеті «Урядовий кур"єр» № 152 від 16 серпня 2017 року, причину своєї неявки до суду відповідач не повідомила. Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідача, він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дворічанської РДА Пархоменко Н.Ю. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], вважала за доцільне визначити місце проживання [PERSON] з батьком - позивачем по справі, оскільки він має для цього всі необхідні умови, забезпечений житлом, матеріально, приділяє належну увагу вихованню сина, з ним дитина почуває себе комфортно. Вважала, що визначення місця проживання дитини з батьком відповідатиме інтересам дитини. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області Стеганцев М.М. в судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, його батьком значиться [PERSON] - позивач по справі, матір»ю - [PERSON] - відповідач по справі. Згідно довідки-характеристики, виданої Новоєгорівською сільською радою Дворічанського району Харківської області № 111/02-20 від 22.05.2017, [PERSON] проживає в с. Гракове в будинку зі своєю матір»ю [PERSON], має сина [PERSON], [INFO] р. н., який проживає разом з батьком. На даний час стоїть на обліку в центрі зайнятості, як безробітний. За час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивного боку. Згідно довідки-характеристики, виданої Новоєгорівською сільською радою Дворічанського району Харківської області № 112/02-20 від 22.05.2017, [PERSON] вибула з території сільської ради в 2013 році, має сина [PERSON], [INFO] р. н., який проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS]. За час проживання на території сільської ради вона зарекомендувала себе з негативного боку, не виконувала свої батьківські обов»язки та часто залишала сина на батька та зникала у невідомому напрямку на тривалий час. Згідно довідки Мечниковського навчально-виховного комплексу Дворічанської районної ради Харківської області № 133 від 11.07.16, [PERSON], [INFO] р. н., дійсно відвідував дошкільний підрозділ Мечниківського навчально-виховного комплексу з 09.09.2015 по 13.05.2016. Згідно довідок Дворічанського районного центру зайнятості № 511 від 21.04.2017 та № 1006 від 10.10.2017, [PERSON] зареєстрований як безробітний в Дворічанському РЦЗ з 16.11.2016, якому за вказаний період нараховано дохід в сумі 2321,06 грн., в т. ч. утримані аліменти в сумі 1087,99 грн., а також дохід в сумі 1686,41 грн., в т. ч. утримані аліменти - 843,18 грн. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов сім»ї [PERSON] від 22.05.2017 та від 06.10.2017, дана сім»я має задовільні умови проживання, підсобне господарство - дві корови, 15 голів птиці, земельний пай, будинок має газове опалення, воду, є все необхідне для виховання сина [PERSON], [INFO] р. н. Комісія вирішила, що [PERSON] перебуває в належних умовах, завжди доглянутий, чистий, відвідує школу, продуктів харчування достатньо. Згідно довідки-характеристики від сусідів, позивач [PERSON] характеризується позитивно, відповідальний, має повагу до сусідів. Має сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним та бабусею. Вихованням дитини займається батько [PERSON] та бабуся [PERSON] Родина проживає без скандалів. Дитина відвідувала дошкільний заклад. Згідно заяви [PERSON], посвідченої секретарем Новоєгорівськокї сільської ради Дворічанського району Харківської області 05.07.2017, він 02.05.2017 забрав свого сина [PERSON] у сторонніх людей в с. Коротичі Харківської області, де залишила його мати [PERSON] та не з»являлася 3 дні. На теперішній час дитина проживає у батька. Цього року [PERSON] буде йти до школи до 1 класу, про що подана відповідна заява. За час проживання дитини у батька [PERSON] жодного разу не навідала свого сина. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після народження сина [PERSON] відповідачка [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя, дитину не доглядала, постійно залишала там, де пила, стороннім людям, а сама тікала з дому. Одного разу залишила хворого сина в педіатричному відділенні Дворічанської ЦРЛ, а сама зникла, в зв»язку з чим в лікарні з дитиною довелося лежати батьку. В липні 2013 року відповідачка, отримавши «дитячі гроші», зовсім виїхала за межі району і повторно вийшла заміж та народила дитину, яка в даний час також проживає зі своїм батьком на підставі рішення Дергачівського районного суду. В травні 2017 року після телефонного дзвінка невідомого чоловіка позивач поїхав в с. Коротичі Харківської області і в чужих людей знайшов свого сина [PERSON], якого відповідачка залишила на кілька годин, а сама зникла в невідомому напрямку на кілька днів. [PERSON] забрав дитину і з того часу син постійно проживає з ним. Він піклується про нього, виховує, утримує матеріально, грається після уроків. Між ними склалися теплі, гармонійні стосунки. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації від 06.10.2017 № 01-31/504, служба у справах дітей дійшла висновку, що за даних обставин позитивний приклад батька, його турбота, увага, розуміння є чи не найбільшою складовою гідного життя хлопчика в майбутньому. Батько створив всі умови для нормального виховання і розвитку дитини. [PERSON] та його мати - бабуся хлопчика [PERSON] з любов»ю і турботою ставляться до дитини, створили всі умови, щоб йому було комфортно. З підстав захисту прав та інтересів дитини, виходячи з сукупності матеріальних, морально - психологічних, етичних та інших факторів, дитині буде більш комфортно (з точки зору прав і законних інтересів дитини) саме з батьком. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Однак цей принцип не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» так і зі змісту Конвенції про права дитини. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю. В судовому засіданні було встановлено і позивачем [PERSON] - батьком дитини доведено виняткові обставини неможливості проживання дитини - сина [PERSON], [INFO], разом з матір»ю - відповідачкою [PERSON] Так, остання не має постійного місця проживання та місця роботи, не має джерела існування, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, безвідповідальна та не виконує своїх батьківських обов»язків по відношенню до сина, зовсім не піклується про нього, не забезпечує його матеріально, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Під час перебування дитини разом матір»ю остання постійно покидала малолітнього сина на тривалий час, залишаючи його стороннім особам без їжі та одягу. Ці та інші обставини становлять реальну загрозу життю та здоров»ю дитини. Натомість, як було встановлено в цьому ж судовому засіданні і доведено позивачем, батько дитини - позивач [PERSON] має постійне місце проживання, перебуває на обліку в Дворічанському РЦЗ, отримує щомісячний дохід, з якого сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, позивач має підсобне господарство, матеріально забезпечує сина всім необхідним, займається його вихованням, створює для нього комфортні умови життя. Між батьком і сином склалися теплі, гармонійні стосунки, син звик і прив»язався до батька. Тобто, [PERSON] як батько в повній мірі забезпечує інтереси своєї дитини. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] буде краще проживати з батьком ніж з матір'ю, і визначення місця проживання дитини саме з батьком буде відповідати інтересам самої дитини. Цей висновок беззастережно підтримує служба у справах дітей Дворічанської РДА як в судовому засіданні так і у відповідному письмовому висновку, наданому до суду. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, вислухавши пояснення і висновок представника служби у справах дітей, оцінивши докази в сукупності, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved