Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

18 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] на утримання якого відповідач сплачує аліменти згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2009 року. Оскільки відповідач не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачу важко утримувати дитину, а тому вона просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та її представник позов підтримали із підстав зазначених в ньому. Відповідач та його представник позов не визнали, подали до суду письмовий відзив на позов (а.с.40-62). В подальшому в судові засідання не з'являлися, не повідомивши причину неявки. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року по 22 березня 2010 року (а.с.5, 8). Відповідно до свідоцтва про народження позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2009 року [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO], у 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 лютого 2009 року, на підставі якого 16 квітня 2009 року видано виконавчий лист (а.с.9). Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності певних підстав. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів про те, що змінилось матеріальне становище чи стан здоров'я відповідача матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що не змінився й його сімейний стан в контексті положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що відповідно до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, виходячи з рівності прав і обов'язків батьків щодо дитини, матеріального становища відповідача та змісту позовних вимог, суд збільшує розмір стягнутих аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Outcome: approved