Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з підстав, викладених в заяві. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2014 року у розмірі 13339,52 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.. Ухвалою від 16.04.2019 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.00 годину 14.05.2019 року. 14.05.2019 року представник позивача в судове засідання не з'явився, але відповідно до клопотання (а.с.32), просить суд справу розглянути без участі представника банку, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в призначений день та час в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена у відповідності до ст. 128 ч.5, ч. 8 ЦПК України (а.с. 43), про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з"явилася в судове засідання з невідомих причин, не подала відзив та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідно до анкети-заяви (а.с.7), умов та правил надання банківських послуг, тарифів Банку (а.с.8-23), що в сукупності складають договір про надання кредиту від 13.02.2014 року - [PERSON] отримала кредит у розмірі 5200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-7). Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 12.03.2019 року має заборгованість 13339,52 грн, яка складається з наступного: - 2264,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 8963,99 грн. - нараховано пені за прострочене зобов"язання; - 1000,00 грн.- нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; штрафи: - 500,00 грн. - (фіксована частина); - 611,41 грн. - (процентна складова). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. За таких обставин, в силу умов кредитного договору та ст.ст. 526, 625, 1050 ЦК України, вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором не надано. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 1921, 00 грн..

Outcome: approved