Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи : [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Красноармійський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи, що втратила права користування житловим приміщенням, зобов»язання знятися з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він, треті особи по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. На зазначеній житловій площі значаться зареєстровані власники квартири, а з 16.03.2012 року відповідачка по справі [PERSON]. яка є його колишньою дружиною, шлюб з якою був розірваний рішенням Красноармійського міськрайонного суду 03.03.2014 року. Оскільки відповідачка з жовтня 2013 року не проживає на спірній житловій площі, він просить на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов»язати її на протязі 7 днів знятися з реєстраційного обліку по квартирі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги , наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, просила справу слухати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки, вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватися нормами ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідачка не мешкає в спірній квартирі менше одного року, позбавити її права користування вказаною житловою площею є неможливим. В судове засідання, призначене на 17.10.2014 року відповідачка та представник відповідачки не з»явились, в наданій суду заяві просили справу розглядати без їх участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи позивача, викладені в позовній заяві та підтвердила факт не проживання відповідачки в спірній квартирі з жовтня 2013 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачка не мешкає на спірній житловій площі з жовтня 2013 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачка [PERSON] не проживає в квартирі з жовтня 2013 року. Представник третьої особи Красноармійський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в судове засідання не з»явився, надали суду лист, в якому просили справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить позивачу [PERSON], третім особам по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 9106 від 30.04.2003 року ( а.с. 6-7). На зазначеній жилої площі значаться зареєстровані позивач по справі [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та з 16.03.2012 року відповідачка по справі [PERSON] ( а.с.9). Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року по 03.03.2014 року ( а. с. 10). Судом встановлено , що відповідачка [PERSON] не проживає в квартирі з жовтня 2013 року.( а. с. 8) Ця обставина не заперечувалась представником відповідача в судовому засіданні. В обґрунтування своїх заперечень проти заявленого позову представник відповідача зазначив на неправильну вказівку позивачем правових підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою. В даному випадку, погоджуючись з думкою представника відповідача, суд зазначає, що при розгляді даної справи, судом визначені правовідносини як такі, що виникли між власником житла та колишнім членом його сім»ї, оскільки відповідно до матеріалів справи відповідачка постійно проживала у спірній квартирі з 16.03.2012 р. по листопад 2013 р., вселилась туди як член сім»ї на правах дружини, набула право користування житловим приміщенням та зареєструвала своє місце проживання в установленому законом порядку. Частиною 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім»ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку ( квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку ( квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до п. постанови №5 Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. В прохальній частині позовної заяви [PERSON] просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірною квартирою з підстав, передбачених ст..ст. 71,72 ЖК України. Оскільки квартира перебуває у приватній власності, відповідачка вселилась в квартиру як член сім»ї власника, між вказаними особами як суб»єктами сервітутного правовід ношення виникли відносини щодо користування спірною квартирою, що регулюється саме нормами ст. 405 ЦК України, то зміна статусу відповідачки з члена сім»ї на колишнього члена сім»ї на момент пред»явлення позову в даному випадку не впливає на застосування ст. 405 ЦК України, і у власника є право саме на підставі зазначеної норми права визначити колишнього члена сім»ї таким, що втратив право на житло. Вимога про зобов»язання відповідачку знятися з реєстраційного обліку по спірній квартирі є похідною від вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed