overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

17 квітня 2015 року Новогродівським міським судом Донецької області було винесено рішення за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Комунальник», відділу Державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в місті Новогродівка Донецької області, про стягнення заборгованості по виплаті лікарняних. 26 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення суду, так як суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, однак із заявлених позовних вимог виніс рішення тільки в частині зняття арешту з поточного рахунку та стягнення на користь позивачки з КП «Комунальник» заборгованості з виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатності, пов'язаною з нещасним випадком на виробництві, в сумі 3738 грн.56 коп. , тобто тільки за лікарняним № 867823 за період 22.06.14 по 31.07.14 р., не зважаючи на те що в позові заявлена до стягнення з відповідача КП «Комунальник» загальна сума заборгованості у розмірі 11082,16 грн. ( уточнені позовні вимоги арк.. спр. 35), де крім виплат по лікарняному № 867823, заявлено стягнення за лікарняними листами № 867279 за період з 29.03.14 по 16.05.14 у сумі 4139,12 грн. та № 867377 за період з 17.05.14 по 21.06.2014 р. у сумі 3204,48 грн. Докази та пояснення щодо заявлених вимог при розгляді справи надавались представником позивача та містяться в матеріалах справи в повному обсязі. Відповідачі також давали пояснення у судовому засіданні і надали документальні докази відносно заявлених позовних вимог у повному обсязі. Просить винести додаткове судове рішення щодо позовних вимог стосовно стягнення з КП «Комунальник» на користь [PERSON] заборгованості з виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, пов'язаною з нещасним випадком на виробництві, за лікарняними листами № 867279 за період з 29.03.14 по 16.05.14 у сумі 4139,12 грн. та № 867377 за період з 17.05.14 по 21.06.2014 р. у сумі 3204,48 грн. [PERSON] та зацікавлені особи в судове засідання не з"явились, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви, відповідно ч.3 ст.220 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, так як в резолютивній частині рішення Новогродівського міського суду від 17.04.2015 року дійсно помилково не вказані всі лікарняні листи [PERSON], а лише один в сумі 3738 грн.56коп., хоча всі лікарняні листи були проаналізовані судом та знаходяться в матеріалах справи. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

17 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з"явилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначила, що 23 липня 2016 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач\~ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений\~ судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 23 липня 2016 року\~ перебувають у шлюбі ( а.с.4). \~ Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

17 липня 2000 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 34. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.11.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що на даний час з відповідачем однією сім»єю не проживають, сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згоди про утримання дитини добровільно не досягнуто. Діти проживають з позивачкою. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, а саме просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 100 грн. на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не з»явився, в зв»язку з хворобою, про день і час розгляду справи належним чином було повідомлено. На адресу суду надіслав письмові заперечення на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Так згідно ст. 181, 183 СК України утримання провадиться шляхом стягнення аліментів, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, оскільки позивач звільнений від платежів при подачі заяви даної категорії справ. В даному випадку, відповідач є інвалідом 1-ої групи «А» та звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

17 липня 2014 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів для утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 700,00 грн. щомісячно, оскільки відповідач не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково та просить, ухвалити рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дочки у розмірі 500,00 грн. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 9), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобов'язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача для утримання дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Тобто, однією з умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене та зобов'язання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, суд враховує і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоров'я або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дочки. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 700,00 грн. щомісячно, з урахуванням того, що обоє батьки зобов'язані нести обов'язок утримання дитини. Згідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

17 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя та в зв"язку з постійними сварками. На даний час з відповідачем шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 липня 2015 року виданого відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження від 07 липня 2009 року актовій запис № 382 виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції. Донька проживає з позивачкою, спору про її місце проживання між сторонами не має. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння , втрата почуття та постійні сварки з відповідачем. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

17 липня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вони від шлюбу з відповідачем мають доньку Кароліну [INFO], яка на даний час проживає з нею, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, а тому спроможний сплачувати аліменти лише в мінімальному розмірі передбаченному законом. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає позов підставним, та підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку Кароліну [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Всупереч положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України відповідач як батько ухиляється від виконання обов"язку утримувати неповнолітню дитину, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, є працездатним і спроможним надавати таку допомогу, інших осіб, що перебувають на його утриманні не має. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дитини, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, але у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме по 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

17 липня 2019 року [PERSON] звернулася з вказаною заявою до Любимівської ОТГ з заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вони з 2006 року та до смерті останнього проживали однією сім`єю, вели спільне гос-подарство та побут. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на підставі того, що відсутній факт родинних відносин. А факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю по-винен встановити суд. Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] з 2006 року по день смерті останнього. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фак-тичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до та-ких висновків. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути вста-новлені також інши факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встанов-лення. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юри-дичного факту для реалізації заявницею права на оформлення спадщини, суд дійшов вис-новку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що Заявник з [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільний побут. Після смерті [PERSON] , заявник здійснювала поховання за власний рахунок, що підтверджується довідкою Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області від 20 лютого 2019 року №713. Той факт, що заявник проживала однією сім`єю зі спадкодавцем, в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] . Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, може бути встановлення лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою. Інші спадкоємці відсутні. Таким чином спадкоємцем після смерті [PERSON] являється Заявник - [PERSON] До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали од-нією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо во-ни спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе ди-тину як члена сім`ї, тощо. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем про-тягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по [INFO], а тому заява підлягає задо-воленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

17 липня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 4-7). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 23). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 30), в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 176 (а.с. 13). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), який мешкає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини в листопаді 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

17 листопада 2014 року на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 03.05.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16519-030512, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 1 550,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 8 500,00 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16519-030512, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 1 550,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 8 500,00 грн., яка складається з: 1 550,00 грн. - тіло кредиту, 3 450,00 грн. - прострочене тіло кредитку, 3 500, 00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 8 500,00 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved