Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

30.01.2014 р. скаржник [PERSON] отримала постанову ст. державного виконавця Солом'янського РУЮ м. Києва Стаценко М.А. про закінчення виконавчого провадження № 41431517 від 21.01.2014 р. Як вбачається із даної постанови, Стаценко М.А. нібито встановила, що скаржник була поновлена згідно наказу № 499п від 17.09.2013 р. на посаді директора департаменту лікарських засобів та АФІ ДП «Державний експертний центр МОЗ України», але скаржник вважає, що дана постанова від 21.01.2014 р. є незаконною. Скаржник [PERSON] не була ознайомлена із наказом про поновлення, не була допущена до роботи через вчинення умисних протиправних дій з боку посадових осіб центру - боржника. Томку скаржник просить суд визнати неправомірними дії ст. державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва Стаценко М.А., скасувати постанову від 21.01.2014 р. про закінчення провадження, зобов'язати ст. державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва Стаценко М.А. поновити провадження та здійснити виконавчі дії передбачені законом. У судовому засіданні представник скаржника підтримав заяву у повному об'ємі, а у судових дебатах взагалі не зміг висловити свою думку. Представник відповідача - відділу ДВС Солом'янського РУЮ м. Києва з'явився та не підтримав дану скаргу, надавши суду копію виконавчого провадження. Представник 3 особи - державне підприємство «Державний експертний центр МОЗ України» з'явився та надав суду свої пояснення в яких не підтримав дану скаргу. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Як з'ясовано судом, 16.09.2013 р. рішенням Оболонського р/с м. Києва скаржник [PERSON] було поновлено на посаді директора департаменту лікарських засобів та АФІ ДП «Державний експертний центр МОЗ України». 07.11.2013 р. апеляційним судом м. Києва дане рішення було залишено без змін. При цьому, 17.09.2013 р. відповідач по справі - ДП «Державний експертний центр МОЗ України» виніс наказ пр о поновлення скаржника [PERSON] на посаді, але про це повідомив лише 08.011.2013 р. - на наступний день після винесення ухвали апеляційним судом м. Києва. Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлює строк до 7 днів з моменту винесення постанови. У відповідності до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження....крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, надсилаються рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Як вбачається із матеріалів справи та заслуханих пояснень, 25.12.2013 р. скаржник [PERSON] отримала дублікат виконавчого листа на підставі якого лише 13.01.2014 р. було відкрито виконавче провадження Стаценко - суб'єктом оскарження. При цьому, (зі слів) Стаценко М.А., вона 20.01.2014 р. із матеріалами виконавчого провадження з'явилась за місцем знаходження боржника - ДП «Державний експертний центр МОЗ України» та особисто отримала копію наказу № 499а від 17.09.2013 р. про поновлення [PERSON] на посаді, а 21.01.2014 р. винесла оскаржувану постанову щодо закриття виконавчого провадження, повідомивши про це в телефонному режимі скаржника та отримавши по пошті 23.01.2014 р. лист від ген. директора ДП «Державний експертний центр МОЗ України» про виконання рішення суду від 16.09.2013 р. Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом. При цьому суб'єкт оскарження - Стаценко М.А. посилається у своїх поясненнях на ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу того, що закон не зобов'язує її контролювати виконання наказів про поновлення на роботу. У відповідності до ст.. 76 Закону України «Про виконавче провадження» - «рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому у разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. Як з'ясовано судом, у порушення вимог законодавства ст. державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві Стаценко М.А. перебуваючи за місцем знаходженням боржника по справі не з'ясувала, що копію наказу від 17.09.2013 р. про поновлення на роботі скаржника по справі, яку вона особисто і отримувала, [PERSON] до відома ніхто не доводив, і боржник по справі лише займався перепискою із останньою щодо виходу її на роботу. У відповідності до ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Тому оцінюючи зібрані по даній справі докази суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, так як ст. державним виконавцем передчасно було винесено постанову від 21.01.2014 р. про закриття виконавчого провадження, і тому дана постанова повинна бути скасована, і даний виконавець повинен бути зобов'язаний судом забезпечити вручення скаржнику [PERSON] копію наказу про поновлення та скласти відповідний акт щодо цього, а в іншій частині скарги потрібно відмовити, як такій яка витікає із задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial