Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що [PERSON] , згідно договору дарування від 23.08.2000 року № 983, свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2020 року № 480, договору дарування 1/4 частини квартири від 09.09.2020 року № 672 є власником-кваритири, розташованої за адресою [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] 1999 р.н. її дочка, зареєстрована в квартирі по [ADDRESS] , але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2005 року і по теперішній час, так як фактичне місце проживання її не відоме. Даний факт, про те, що [PERSON] не проживає в квартирі понад 15 (п`ятнадцять) років без поважних причин складено Акт обстеження матеріально-побутових умов від 29.09.2020 року. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку її не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. Перешкод Відповідачу в користуванні квартирою я не чинила. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію. Під час останнього дзвінка з невідомого номеру вона просила дочку, щоб вона приїхала і добровільно виписалась з належної їй на праві власності квартири, на що вона відповіла відмовою в зв`язку з тим що вона проживає за кордоном і не має можливості приїхати і добровільно знятися з місяця реєстрації. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 11 листопада 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] письмовою заявою підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позов, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , згідно договору дарування від 23.08.2000 року № 983, свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2020 року № 480, договору дарування 1/4 частини квартири від 09.09.2020 року № 672 є власником-кваритири, розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач по справі [PERSON] 1999 р.н. її дочка, зареєстрована в квартирі по [ADDRESS] , але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2005 року і по теперішній час, так як фактичне місце проживання її не відоме. Даний факт, про те, що [PERSON] не проживає в квартирі понад 15 (п`ятнадцять) років без поважних причин складено Акт обстеження матеріально-побутових умов від 29.09.2020 року(а.с.5). Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, тобто право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресую: [ADDRESS] ,у зв`язку з тривалою, понад 15 років без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення, а тому [PERSON] як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Outcome: approved