Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], ГУ ДМС України в Одеській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], без згоди її батька [PERSON] При цьому, позивач вимагає : · надати дозвіл на багаторазові тимчасові поїздки за межі України неповнолітньої [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, у супроводі її матері [PERSON], а також у супроводі інших осіб, уповноважених матір'ю цієї дитини - [PERSON], без згоди та супроводу батька цієї дитини [PERSON] ; · надати дозвіл [PERSON] на оформлення паспорта/проїзного документа на багаторазові поїздки за межі України її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, у супроводі матері цієї дитини - [PERSON], а також у супроводі інших осіб, уповноважених матір'ю цієї дитини - [PERSON], без згоди та супроводу батька цієї дитини - [PERSON]; · та зобов'язати ГУ ДМС України в Одеській області оформити паспорт/проїзний документ на багаторазові тимчасові поїздки за межі України неповнолітньої [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, у супроводі її матері - [PERSON], а також у супроводі інших осіб, уповноважених матір'ю цієї дитини - [PERSON], без згоди та супроводу батька цієї дитини - [PERSON] Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач [PERSON] безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], її фізичного, духовного та інтелектуального розвитку, зокрема, відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд їхньої дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позов, представника ГУ ДМС України в Одеській області - Прилипко О.В. визнав позов, а представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не визнала позов та подала адресовані суду свої письмові заперечення на позов, які приєднані судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних обставин. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.1997 року, та від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2010 року у справі № 2-2726/10, яке набрало законної сили 26.02.2010 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, й 21.05.2010 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 173 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON], їхня донька [PERSON], [INFO], залишилась проживати з матір'ю й до теперішнього часу знаходиться на вихованні та утриманні матері. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та матеріальному утриманні доньки [PERSON], [INFO], не бере, та, більш того, на протязі останніх трьох років взагалі не бачиться та не спілкується з донькою. Своє звернення до суду з даним позовом позивач обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] безпідставно не надає згоди на тимчасові виїзди їхньої доньки [PERSON], [INFO], за межі України з метою відпочинку та покращення здоров'я доньки, яка часто хворіє застудними захворюваннями, в зв'язку з чим потребує періодичного перебування на морі, а також з метою духовного та інтелектуального розвитку донки як особистості, та при цьому відповідач [PERSON] жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували таку відмову, не надає. Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Статтею другою Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що документом, який дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Згідно п. 4 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. (у редакції постави Кабінету України від 24 березні 2004 р. № 380), оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон. Однак малолітня [PERSON], [INFO], яка на дату судового розгляду даної справи досягла 8-річного віку та навчається в Одеській спеціалізованій школі № 54 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області, позбавлена можливості виїхати за кордон у зв'язку із ненаданням її батьком [PERSON] згоди як на її виїзд за кордон в супроводі її матері - позивача [PERSON] або інших осіб, так і на оформлення документів на виїзд цієї дитини за кордон. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних п підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом четвертим вищевказаних Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 15-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п.17, 18 згаданих Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, у разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у любі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Як зазначає позивач, подорож за кордон, відповідатиме інтересам її дитини та сприятиме всебічному розвитку дитини, і суд погоджується з цими доводами позивача. Суд критично оцінює доводи представника відповідача [PERSON], які містяться у її письмових запереченнях на позовну заяву, а саме, що позивач [PERSON] нібито особисто вихованням доньки [PERSON], [INFO], не займається та чинить йому перешкоди в спілкуванні з донькою, оскільки представник позивача категорично заперечувала ці доводи представника відповідача, а остання не надала суду доказів на підтвердження цих своїх доводів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. Крім того, навіть якщо припустити, що позивач чинить [PERSON] перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], то, по-перше, це питання має бути вирішене у встановленому законом порядку, але станом на дату судового розгляду даної справи [PERSON] не звертався до відповідного органу опіки та піклування та/або до суду з метою вирішення такого питання; і, по-друге, ця обставина не може бути підставою для здійснення [PERSON] своїх батьківських прав у відношенні доньки всупереч її інтересам та для відмови у наданні згоди на тимчасові виїзди доньки за межі України та на оформлення документів на тимчасові виїзди доньки за межі України для відпочинку, ознайомлення з культурою інших країн, що свою чергу сприятиме духовному та інтелектуальному розвитку дитини. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що раніше відповідач [PERSON] неодноразово надавав згоду на тимчасові виїзди доньки [PERSON], [INFO], за межі України у супроводі її матері - позивача [PERSON] та/або її бабусі [PERSON], але згодом між [PERSON] і [PERSON] виник майновий спір, який розглядався в Малиновському районному суді м. Одеси, в зв'язку з чим між останніми погіршились відносини, внаслідок чого [PERSON] став відмовляти у надані згоди на тимчасові виїзди доньки [PERSON], [INFO], за межі України у супроводі її матері та/або бабусі, які мають бажання подорожувати з цієї дитиною, зокрема до Португалії, де проживає рідний брат позивача [PERSON] та де майже кожного року влітку відпочивала малолітня [PERSON] разом з матір'ю та/або бабусею. Водночас суд бере до уваги, що представник відповідача [PERSON], по-перше, підтвердила в суді, що [PERSON] часто перебуває у довготривалих закордонних відрядженнях, оскільки працює на судах дальнього плавання; і, по-друге, не спростувала в суді доводи представника позивача [PERSON] стосовно того, що [PERSON] усіляко уникає спілкування з позивачем, не відповідає на її телефонні дзвінки, а в перервах між рейсами знаходиться у своєї матері, яка проживає в Молдові, що в свою чергу унеможливлює для позивача отримання від [PERSON] згоди на тимчасові виїзди за межі України їхньої доньки [PERSON]. За таких обставин, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача у надані згоди на оформлення документів на тимчасовий виїзд доньки [PERSON], [INFO], за межі України та на тимчасовий виїзд доньки за межі України у супроводі її матері та/або інших осіб, уповноважених нею, з метою відпочинку дитини, її оздоровлення та/або ознайомлення з культурою інших країн, є немотивованою і безпідставною, а також суперечить інтересам самої дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved