Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

\~ 11 лютого 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві послалася на таке. 20 лютого 2007 року померла її мати [PERSON], а 27 грудня 2009 року батько [PERSON]. 06 вересня 1993 року позивачка, її батьки та донька [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] і їм виділено у спільну часткову власність по 1/4 частці вказаної квартири. 23 травня 2007 року батько заповідав свою частку та частку матері на користь позивачки. Вона вчасно звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, але їй було відмовлено, так як батьки за життя не зареєстрували свідоцтво про право власності на житло у Снігурівському БТІ. Просила суд визнати за нею право власності на 2/4 частки квартири, які належали на праві власності її батькам. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача позов визнав повністю і також просив суд про його задоволення. Третя особа представник КП ММБТІ у судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечень не мала. Заслухавши сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1226 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Снігурівської міської ради народних депутатів 06 вересня 1993 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частки кожному (а.с.5). Після приватизації вказаної квартири, її власники не зареєстрували право власності у Снігурівській філії БТІ, як того вимагало діюче на той час законодавство. 20 лютого 2007 року в м.Снігурівка Миколаївської області померла [PERSON], а 27 грудня 2009 року [PERSON] (а.с.8-9). За життя [PERSON] 23 травня 2007 року заповідав свою частку та частку дружини на вказану квартиру, яку він успадкував після її смерті, своїй доньці - позивачці у справі [PERSON] (а.с.6-7). Нотаріальна контора своєю постановою від 03 лютого 2016 року (а.с.12) відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті батьків за відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Таким чином, позивачка позбавлена права на прийняття спадщини після смерті її батьків, а тому її вимога є обгрнутованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved