Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

04 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання членом сім'ї квартиронаймача та зобов'язання зареєструвати,чкий уточнив, відмовившись від вимоги щодо зобов"язання зареєсьтрувати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] помер рідний брат його бабусі, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 липня 2014 року, видане Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. За життя [PERSON] був основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером № 1900, який було видано 27.07.1981 року виконавчим комітетом Саксаганської ради народних депутатів міста Кривого Рогу.Перед смертю його двоюрідний дідусь [PERSON] більш ніж п'ять років хворів, у зв'язку з чим йому було важко себе самостійно обслуговувати, тому він був змушений за ним доглядати, оскільки своєї сім'ї дідусь не мав. Він був змушений вселитися до дідуся [PERSON] в квартиру та жити з ним однією сім'єю в належній йому квартирі [ADDRESS]. Всі ці роки вони вели спільний побут, займалися домашнім господарством, сплачували за комунальні послуги, ставилися один до одного як сім'я. Коли [PERSON] позивач його поховав та влаштував поминки за власні кошти. Після його смерті позивач фактично прийняв та використовує особисті речі померлого та речі домашнього вжитку, продовжуючи проживати у спірній квартирі. Протягом тривалого часу позивач не мав змоги зареєструватися на житловій площі, де проживав разом з [PERSON], оскільки не мав вільного часу так, як повинен був доглядати за хворим двоюрідним дідусем В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник позивача позовні вимоги також підтримав, вказав, що позивач проживає разом з квартиронаймачем більше п'яти років та фактично користується всіма житловими правами наряду з квартиронаймачем, у зв'язку з чим, на підставі ст. 106 ЖК України останній має права вимоги укладення з ним окремого договору найму житлового приміщення. Представник відповідача виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу заперечень по суті позову не виклав та надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 35» надав суду заяву в якій просить слухати справу без участі представника КП "ЖЕО № 35", заперечень по суті позову не надав. В судовому засіданні дали пояснення свідки. Так, свідок [PERSON] пояснила суду що вона є сусідкою [PERSON], його дідусь [PERSON] був інвалідом другої групи; розповіла, що дідусь з онуком жили як одна родина протягом тривалого часу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що п'ять років [PERSON] жив разом з дідусем; постійно бачила його зранку та ввечері, знає що він допомогав дідусеві по господарству. Свідок [PERSON] пояснила суду що [PERSON] жив з дідусем з 2009 року, останні вели вдвох спільне господарство, харчувалися разом, мали спільний бюджет та фактично мешкали як одна родина. Суд, оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 липня 2014 року, виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] був основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується копією ордеру №1900, який було видано 27.07.1981 року Виконавчим комітетом Саксаганської ради народних депутатів міста Кривого Рогу та довідкою № 9730 від 04.09.2014 р. виданою КП ЖЕО № 35 м.Кривого Рогу. Згідно акта від 01 липня 2014 року, який склали та підписали мешканці будинку [ADDRESS], [PERSON] протягом тривалого часу, більш ніж п'ять років хворів, у зв'язку з чим йому було важко себе самостійно обслуговувати, тому позивач [PERSON] був змушений за ним доглядати, оскільки своєї сім'ї він не мав. Позивач був змушений вселитися до свого дідуся [PERSON] в квартиру та жити з ним однією сім'єю в належній йому квартирі. Всі ці роки вони вели спільний побут, займалися домашнім господарством, сплачували за комунальні послуги, ставилися один до одного як сім'я. Також вказаний факт був підтверджений в судовому засіданні свідками. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України № 2 від 12.04.85, із змінами, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Таким чином судом встановлено, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]та визнання його членом сім'ї [PERSON] як наймача квартири [ADDRESS] та визнання за ним право користування цим жилим приміщенням, оскільки за обставинами справи безспірно встановлено, що наймач квартири не заперечував проти вселення та проживання в даному жилому приміщенні, де [PERSON] став постійно проживати, вести з наймачем спільне господарство, що свідчить про сформовані стійкі сімейні відносини між вказаними особами. На підставі викладеного та

Outcome: approved