overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

01.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років. В своїй заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем сумісно не проживають. Останній не надає матеріальної допомоги та не утримує її, хоча зобов"язаний надавати таку допомогу як дитині так і дружині. За таких обставин просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються СК України. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 01.09.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про його народження записаний саме [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається зі змісту довідки за № 169, виданої 02.06.2021 року Бахмацькою міською радою, [PERSON] [INFO] проживає разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу». Враховуючи вищевикладене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до досягнення дитиною віку трьох років. Одночасно з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

01.07.2014 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS], у зв'язку з тим, що з листопада 2013 року відповідач не проживає в цій квартирі без поважних причин. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликалася до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда" № 76-77 (23457-23458), номер якої вийшов 10.07.2014, але в судове засідання останній не з'явився. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS] з листопада 2013 року без поважних причин, що підтверджено актами МКП «Основаніє» від 21.02.2014, 14.03.2014, 16.04.2014, 05.06.2014. Згідно розпорядження Запорізького міського голови від 30.05.2000 року № 524, будинок [ADDRESS] є комунальною власністю міста Запоріжжя та перебуває у повному господарському віданні МКП «Основаніє». Згідно ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст.107 ЖК України підстави для задоволення позову. Відповідач не проживає в [ADDRESS] без поважних причин більше 6 місяців, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

01.07.2014р. КПТМ „Криворіжтепломережа" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та водопостачання, в обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] і зобов'язаний сплачувати за поставлену позивачем теплову енергію і гарячу воду згідно тарифів. За період з 01.01.2002р. по 01.06.2012р. у відповідача утворилась заборгованість по сплаті в сумі 8885,28 грн., яку вони просять стягнути з відповідача на їх користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно належним чином за місцем реєстрації по [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідач зобов'язання по сплаті не виконує, має заборгованість за період з 01.01.2002р. по 01.06.2012р. в сумі 8885,28 грн.. Суд вважає необхідним задовольнити позов повністю, відповідно до ст.ст. 509, 526, 527 ЦК України та ст.ст.67,68 ЖК України стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті за опалення та водопостачання за період з 01.01.2002р. по 01.06.2012р. в сумі 8885,28 грн., що підтверджується довідкою - а.с.4, випискою особового рахунку - а.с.5,6. Також слід стягнути з [PERSON] на користь позивача, судовий збір в сумі 243,60 грн. згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного і відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 267,509, 526, 527 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

01.07.2014 року ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Токмацького РЕМ звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення недооблікованої електроенергії. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами електроенергії.08.04.2014р. представниками ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Токмацького РЕМ встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відповідачі безобліково користуються електроенергією шляхом порушення правил користування, а саме, відсутність пломби з відбитками тавр електропередавальної організації, встановленої на кришці затискної коробки, порушення зафіксовано за допомогою цифрового фотоапарату. Сума недооблікованої електроенергії склала 454,00 грн. Добровільно дану суму відповідачі не погасили. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму недооблікованої електроенергії 454,00 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього стягнути 697,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, що підтверджується довідкою поштового відділення про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання від 02.08.2014р., повідомленнями про вручення поштового відправлення від 09.07.2014р., 29.07.2014р., актом про відмову від отримання судової повістки від 08.07.2014р. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до п.53 Правил користування електроенергією відповідачі несуть відповідальність за недообліковане користування електроенергією. Вина відповідачів підтверджується актом №00135406 від 08.04.2014р., претензією№ 20 від 30.04.2014р., розрахунком обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергію для населення по акту №00135406 від 08.04.2014р., фотознімками, випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] Перерахунок зроблено відповідно до вказаних Правил і згідно з методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

01.07.2014 року позивака [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 12.09.1987 року Вознесенським міським відділом ЗАГСу Миколаївської області, актовий запис № 329. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється звертатися до органів РАГСу. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, тому просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 31.07.2014 року сторонам за клопотанням позивача надано строк на примирення терміном в 3 місяці. Ухвалою судді від 03.11.2014 року провадження по справі поновлено за ініціативою позивача, оскільки примирення не відбулося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Суду надано заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, не зазначив, що заперечує проти позову. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.1987 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Вознесенським міським відділом ЗАГСу Миколаївської області, актовий запис № 329. Подружжя не має неповнолітніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

01.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. В судове засідання позивач не з»явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 03.04.2012 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у борг кошти в сумі 35000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 25.04.2012 року, що підтверджується оригіналом розписки. Відповідач у вказаний строк борг не повернув. Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг в сумі 35000 грн., проценти за користування коштами в розмірі 5735,68 грн, 3 % річних в розмірі 2278,36 грн. та судові витрати в сумі 430 грн. 14 коп., а всього на загальну суму 43444 грн. 18 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

01.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Любомирської сільської ради про визначення судом додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року мами [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю і пояснила, що [INFO] року померла мама [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно,на яке вона до цього часу не отримала свідоцтва про право на спадщину, оскільки протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.Мама протягом останніх трьох років проживала постійно з нею, бо була сліпа. Тільки в теперішній час позивачка довідалася, що строк для прийняття спадщини закінчився 18.05.2013 року.Вона не знала, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини необхідно було подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважала, що наявність на руках земельного сертифікату на землю підтверджують факт прийняття спадщини. Крім того, позивачка пояснила, що не мала грошей для оформлення спадщини, а тому не зверталася до нотаріальної контори. Позивачка вважає, що її необізнаність в спадковому законодавсті суд може визнати як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини і може цей строк продовжити. Позивачка стверджує, що спору за спадкове майно немає.Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, сільський голова села Любомирка направив до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON], яка являється мамою позивачки, померла [INFO] року.Строк для прийняття спадщини закінчився 18.05.2013року. З показів позивачки у суді вбачається , що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Із заяви відповідача- сільського голови села Любомирка- вбачається , що відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

01.07.2016 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом [PERSON], [PERSON] до Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю, а саме визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою вул. Ак. Возняка, 192 в с. Волиця, Жовківського району Львівської області та визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою вул. Ак. Возняка, 192 в с. Волиця, Жовківського району Львівської області. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності на будинок № 192 по вул. Калініна ([PERSON]) в с. Волиця Жовківського району Львівської області від 08.01.1988 р. виданого виконкомом Гійченської сільської ради на підставі рішення Нестеровського райвиконкому № 370 від 30.12.1987 р. на ім"я [PERSON] в частині належності такого будинку до колгоспного двору судом відмовлено. Однак Жовкіським районним судом Львівської області не вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами. Як вбачається із матеріалів справи позивачі [PERSON] та [PERSON], позов яких судом задоволено повністю, згідно квитанцій оплатити по 551.2 грн. кожен, що відповідає вимога Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Відповідно п.2. ч.1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішив питання про право не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

01.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 500 гривень. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнає частково, просить стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку, так як не має стабільного заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 03.08.2013 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач працездатний, не хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 07.02.2019 року. Суд вважає, що аліменти слід стягнути у частці від доходу, оскільки позивачем не надано докази на підтвердження тієї обставини, що відповідач має мінливий дохід.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

01.07.2020\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв"язку з несплатою аліментів. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

01.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] О.В. про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 12.08.2007 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: сини [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON]. Сім'я розпалася, шлюб розірвано. Батько дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не бере участі у вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття. В ході розгляду справи [PERSON] позовні вимоги підтримала, уточнила, що відповідач частково допомагає їй утримувати дітей, купує їм одяг, продукти харчування. Вказала, що вона згідна щоб [PERSON] надавав допомогу їй із дітьми шляхом придбання одягу, продуктів харчування та згідна на сплату аліментів в розмірі 200 гривень на кожну дитину. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказав, що він надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а саме купує їм одяг, продукти харчування, також постійно приїжджає до них та проводить із дітьми багато часу. Вказав, що і надалі буде допомагати дітям самостійно, погодився на стягнення аліментів в розмірі 200,00 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти заходяться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №332 від 04.07.2014 року. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, що є підставою для часткового задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial