Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 5 червня 2003 року уклала з відповідачем шлюб, у якому народилися доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені та вона з дітьми проживає окремо. Участі у вихованні та утриманні дітей відповідач не бере. Тому просила розірвати шлюб, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, а також стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача та додаткові витрати на лікування дочки [PERSON] в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття у зв"язку із лікуванням доньки. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині вимог позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей. Вимоги позивача про стягнення коштів на її утримання та додаткових витрат на лікування дитини не визнали вказавши, що вони є безпідставні. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про одруження серії 1 ИД № 079487 від 05 червня 2003 року, виданого Старотаразькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2003 року, актовий запис № 05 (а.с.04). З свідоцтва про народження серії 1- ИД № 152953, виданого Ридомильською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 25.06.2004 року вбачається, що [PERSON] народилася 17 червня 2004 року, актовий запис №18. Її батьками є сторони по справі (а. с.05). З свідоцтва про народження серії 1- ИД № 234108, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільсьткої області від 17.03.2016 року вбачається, що [PERSON] народилася 11 лютого 2016 року, актовий запис №36. Її батьками є сторони по справі (а. с.06). З довідки, виданої Кременецьким РУ СЗН від 26 червня 2017 року № 04/11334 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Кременецької РДА та отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі по 860, 00 грн. (а. с.07). З довідки про доходи, виданої фізичною особою підприємцем [PERSON] вбачається, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді столяра та та за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року отримав дохід у розмірі 17 600 грн. ( а.с.08). З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та з довідки, виданої Кременецьким центром медико санітарної допомоги від 27.06.2017 року вбачається, що [PERSON] в період з 19.02.2016 року по 08.03.2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у Волинському обласному дитячому територіальному медичному об»єднанні ВОДТМО з діагнозом гіпоксично ішемічне ураження УНС 11ст, синдром пригнічення. Неонатальна жовтяниця. Недоношеність 32 тижні (а.с. 9-10). З консультаційного висновку лікаря-консультанта [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO] встановлено діагнох синдром руховх порушень внаслідок гіпоксично-ішемічної енцефалопатії (а.с.12-13). З дослідження діагностичного центу «Ескулаб» [PERSON] [INFO] вбачається, що у [PERSON] наявні алергени. З виписки з медичної карти [PERSON] вбачається, що вона постіно хворіє на ГРВ. В судовому засіданні встановлено, що сторони близько трьох місяців не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Між ними існують неприязні відносини. Причиною погіршення стосунків є те, що вони люди різних характерів, мають різні погляди на життя та різні інтереси, що призводить до виникнення в сім»ї непорозумінь та конфліктів. Проти надання терміну на примирення сторони категорично заперечують. Шлюб носить формальний характер. Вказані обставини визнані відповідачем у судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно\~ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини", яка ратифікована\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2\~ст. 182 СК України\~констатує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Враховуючи вказане і матеріали справи, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 4\~ст. 84 цього Кодексу\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~ Разом з тим, позивач в даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та відповідно до\~ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~ Посилання відповідача на те, що він не має жодних доходів, окрім мінімальної зарплати, суд не приймає до уваги, оскільки допомога на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років гарантована законом і є обов'язком саме відповідача. \~\~\~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач має гарантоване законом право на отримання від відповідача допомоги. Разом з тим, при встановленні розміру даної допомоги, суд враховує матеріальний стан відповідача, реальні потреби дитини та позивача, стан їх здоров'я, а тому вважає, що стягнення із [PERSON] слід проводити в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку. Також слід вказати, що згідно з частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому йдеться не обов"язково про важку хворобу. Вимоги позивача про стягнення щомісячно по 1000 грн. додаткових витрат на дитину,\~\~\~зумовлених її хворобою,\~\~\~що потребує постійного лікування,\~не підлягають до задоволення оскільки витрати на лікування можуть бути відшкодовані після представлення доказів про їх\~понесення.\~Позивачем не представлено вартості жодного з лікувань та за чиї кошти придбані були медичні препарати під час перебування малолітньої [PERSON] у неотальному центрі ВОДКЛ з 19.02. по 08.03.2016 року та із лікуванням алергії. При цьому суд враховує, що на час лікування дочки у неотальному центрі ВОДКЛ відповідач проживав разом із позивачем. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~саме позивач повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що нею зроблено не було.

Outcome: partial