Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 25.09.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 08-038/475, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 152 000, 00 дол. США під 12 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 24.09.2022 року на умовах, визначених договором кредиту. З метою забезпечення зазначеного договору кредиту, між кредитором та [PERSON], 25.09.2007 року було укладено іпотечний договір № 02-038/881, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., предметом якого є квартира № [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим номером 2402, а також зареєстрованим 25.09.2007 року в Державному реєстрі правочинів за № 2370795. На момент укладення договору іпотеки сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 903 950, 00 грн., що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складало 179 000, 00 дол. США. На виконання умов договору кредиту від 25.09.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» 25.09.2007 року надано позичальнику в користування грошові кошти, останній в свою чергу не здійснює платежів у рахунок погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, чим порушує взяті на себе зобов»язання за договором, що за умовами договору кредиту є підставою для нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня, від простроченої суми. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, порушенням строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, непогашенням неустойки, що була нарахована у відповідності до умов кредитного договору, позивачем 26.02.2016 року було направлено на адресу позичальника вимогу за вих. № б/н про усунення порушень зобов»язань, однак зазначена вимога ПАТ «Укрсоцбанк» не була виконана [PERSON] Станом на 23.10.2015 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 08-038/475 від 25.09.2007 року становить 237 722, 25 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом валют НБУ станом на 23.10.2015 року становить 5 296 590, 90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 112 036, 00 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 2 496 227, 62 грн.; заборгованості за відсотками - 57 839, 31 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 288 693, 62 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 53 864, 41 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 200 130, 66 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 13 982, 53 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 311 539, 00 грн. З підстав невиконання [PERSON] зобов»язань за договором кредиту № 08-038/475 від 25.09.2007 року, просить звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог кредитора щодо погашення заборгованості за договором кредиту № 08-038/475 від 25.09.2007 року, розмір якої складає 237 722, 25 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом валют НБУ станом на 23.10.2015 року становить 5 296 590, 90 грн., звернувши стягнення на належну на праві власності [PERSON] квартиру № [ADDRESS], вартість якої становить 903 950, 00 грн., що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складало 179 000, 00 дол. США. У судове засідання представник позивача не з"явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Судом встановлено, що 25.09.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 08-038/475 (а.с. 10-12). Відповідно до умов зазначеного вище договору кредиту, банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 152 000, 00 дол. США під 12 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 24.09.2022 року. Судом також встановлено, що з метою забезпечення зазначеного договору кредиту, між кредитором та [PERSON], 25.09.2007 року було укладено іпотечний договір № 02-038/881, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., предметом якого є квартира № [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим номером 2402, а також зареєстрованим 25.09.2007 року в Державному реєстрі правочинів за № 2370795. На момент укладення договору іпотеки сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 903 950, 00 грн., що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складало 179 000, 00 дол. США (а.с. 7-9). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом, а правилами ст. 575 цього Кодексу визначено, що іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст. ст. 589, 590, 591 ЦК України: у разі невиконання зобов»язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимог, якщо інше не встановлено договором; звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов»язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі; реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач послався на те, що у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, порушенням строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, непогашенням неустойки, що була нарахована у відповідності до умов кредитного договору, позивачем 26.02.2016 року було направлено на адресу позичальника вимогу за вих. № б/н про усунення порушень зобов»язань, однак зазначена вимога ПАТ «Укрсоцбанк» не була виконана [PERSON] Крім того, за правилами ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без виконання, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що позичальник [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором № 08-038/475 від 25.09.2007 року, укладеним із ПАТ «Укрсоцбанк». За даними наданого суду позивачем розрахунку заборгованості позичальник [PERSON] за кредитним договором № 08-038/475 від 25.09.2007 року станом на 23.10.2015 року має заборгованість 237 722, 25 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом валют НБУ станом на 23.10.2015 року становить 5 296 590, 90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 112 036, 00 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 2 496 227, 62 грн.; заборгованості за відсотками - 57 839, 31 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 288 693, 62 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 53 864, 41 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 200 130, 66 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 13 982, 53 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 311 539, 00 грн. За даними іпотечного договору, укладеного сторонами у справі 25.09.2007 року, а саме п. 1.2. заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 903 950, 00 грн., що за офіційним курсом Національного банку України на день укладення цього договору становить 179 000, 00 дол. США, що не є співмірним зобов»язанням позичальника, які є забезпеченні цим предметом іпотеки, а сума неповернутого кредитку складає 237 722, 25 дол. США, що також значно перевищує вартість предмету іпотеки, а тому при вирішенні судом спору у спосіб звернення стягнення на передане [PERSON] в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» нерухоме майно у виді квартири, не завдасть шкоди іпотекодавцю. Відповідно до ст. ст. 33, 41 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. За наведених обставин, зазначені позивачем обставини, як підстави для позову знайшли своє підтвердження, ґрунтуються на вимогах закону та умовах договорів з приводу яких заявлено спір, а тому суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пунктом 43 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов»язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної об»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved