Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

24 червня 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду в порядку вимог ч.3 ст. 199 СК України з позовом до [PERSON] (шлюб з яким розірвано 10.10.2011 року) про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , що продовжує навчання у Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова на денній контрактній формі навчання до 30 червня 2022 року. Позов мотивований тим, що із нею проживають дві дочки: [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] сплачував аліменти на її (позивача) користь на утримання дочок до досягнення ними повноліття. Старша дочка [PERSON] [INFO] досягла повноліття, однак у зв`язку із навчанням у вищому закладі потребує матеріальної допомоги, оскільки не отримує стипендію. При цьому відповідач працює, має постійний дохід, може надавати матеріальну допомогу дочці на період навчання. У зв`язку з зазначеним просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року. Подалі [PERSON] уточнила позовні вимоги та з урахуванням вимог ст.ст. 182-184 СК України щодо розміру аліментів на утримання дитини, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] до закінчення нею навчання, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просила розглянути справу за її відсутністю. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26.06.2019 року відкрито провадження у вищевказаній справі із зазначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову за заявленими підставами, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч.8 ст.178 ЦПК України. Перевіривши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.2001 року Введенською с/ радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, шлюб між якими був розірваний рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10.10.2011 року ( справа №2936/2-1023/11).- а.с. 3-4. Згідно довідок №2069 від 27.03.2019 та №134 від 31.10.2019, виданої за підписом декана факультету, [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу факультету економіки і підприємництва Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова. Денне навчання. Строк закінчення навчального закладу до 30 червня 2022 р. ( зарахована до університету з 01 вересня 2018 року наказом № 974-03 від 15 серпня 2018 року). Навчається на контрактній основі. (а.с.8). Відповідно до довідки, виданої селищним головою Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 531 від 10.04.2019 року [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] , з якою проживає й дочка [PERSON] , всі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається з наданої відповідачем довідки про доходи від 20.02.2020 [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АСК-Торгагротранс» водієм вантажного автомобіля, має достатній заробіток для надання допомоги дочці [PERSON] під час її навчання. Зазначені обставини не оспорювалися відповідачем [PERSON] , яким позовні вимоги визнані за заявленими підставами. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання(ч.2 ст. 199 СК). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , суд відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України враховує: матеріальне становище платника аліментів, сплату ним за виконавчим листом аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] на користь позивача, а також можливість надання утримання повнолітній дочці другим з батьків - позивачем (ч.2 ст. 200 СК України). При цьому посилання позивача [PERSON] на те, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] до закінчення нею навчання з урахуванням вимог ст.ст. 182-184 СК України не може бути меншим ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не ґрунтуються на вимогах закону. Згідно ч.3 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII та статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX встановлено відповідний прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, в тому числі й на дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років. Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] [INFO] досягла повноліття,до виниклих правовідносин вимоги ч.2 ст. 182 СК України не можуть бути застосовані. Відповідно до вимог ч. 1. ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору, що підлягає стягненню в дохід держави, у справі покладаються на відповідача в сумі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved