Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

23.04.2014 року ДДМА звернулося в суд з позовом до відповідача про розірвання угоди та стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ДДМА відповідно до договору № 187 від 16.10.2007 року надав відповідачу [PERSON] кредит на навчання у розмірі 2700 грн. Відповідно до наказу № 04-753 від 19.09.2008 року відповідач був відрахований за невиконання навчального плану. Відповідач в порушення умов угоди, у встановлені строки не сплачував суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість на 01.04.2014 року в сумі 3548,74 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 2700 грн., пеня в сумі 406,88 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 431,86 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3538,74 грн., а також витрати по сплаті судового збору, сплачені при подачі позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити. Надала письмові заперечення відповідача. Надала заяву про застосування строку позовної давності. Відповідач в судове засідання не з*явився надав заяву про слухання справи за його відсутності. Заслухавши сторони, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії Угоди № 187 від 16.10.2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 1350 грн. - 20.12.2007 року та 1350 грн. - 20.03.2008 року . Порядок погашення заборгованості: кожного року до 31 грудня у розмірі 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту починаючи з 30.06.2013 року по 30.06.2028 року. ( а.с.49-51), про що не заперечують сторони. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту та процентів за його користування утворилася заборгованість на 01.04.2014 року в сумі 3538,74 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 2700 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 431,86 грн., пеня в сумі 406,88 грн. (а.с.5). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на мовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться." У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Як встановлено судом, відповідно до п. 3.2 Угоди одержувач кредиту зобов*язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого Академією кредиту та 3% річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування Студента із Академії починаючи з третього місяця після відрахування. Згідно Наказу ДДМА № 04-532 від 03.08.2007 року [PERSON] з 01.09.2007 року зарахований студентом першого курсу на умовах контракту ( а.с.6) Відповідно до копій видаткових та прибуткових касових ордерів [PERSON] отримав згідно Угоди № 187 від 16.10.2007 року кредит розмірі 1350 грн. - 20.12.2007 року та 1350 грн. - 20.03.2008 року (а.с.45-48). Згідно Наказу ДДМА № 04-753 від 19.09.2008 року [PERSON] з 12.09.2008 року відрахований за невиконання навчального плану.( а.с.6) За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі троком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Як убачається із змісту п. 4 Угоди, академія має право вимагати дострокового розірвання угоди та виконання боргових зобов'язань повністю у разі невиконання Студентом навчального плану та ухилення від повернення кредиту. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та плати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК країни. Таким чином, повернення кредитних коштів визначено періодичними щорічними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має вичислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року ( справа №6-116цс13). Як встановлено судом, [PERSON] перестав виконувати щорічні зобов'язання з погашення кредиту з 12 вересня 2008 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 23 квітня 2014 року. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щорічними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто 31.12.2008 року. Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитору забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. За таких обставин позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed