Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

09.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей. Відповідач у добровільному порядку на бажає надавати кошти на утримання дітей, будь-якої матеріальної допомоги також не надає. Позивач в судове засідання 23.02.2015 року надала заяву, згідно якої заявлений позов про стягнення аліментів підтримує повністю, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання 23.02.2015 року не з"явився; згідно поданої заяви від 19.02.2015 року, заявлений позов про стягнення аліментів визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, батьком дітей є відповідач. Відповідач свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, коштів на утримання дітей не надає. Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахування заявлених позовних вимог позивача та повного визнання заявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що заявлений позов про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, підлягає повному задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved