Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29 липня 2008 року помер її батько [PERSON]. За життя [PERSON] все своє майно заповів позивачці. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Орлівка, вул. Миру, буд.22, на який померлий [PERSON] за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок № 22, вул. Миру, село Орлівка, Куликівського району Чернігівської області. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради . Від державного\~нотаріуса Чернігівської\~районної державної\~нотаріальної контори\~[PERSON]надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Позовна заява надійшла до суду 30 січня 2019 року. 05 лютого 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 25 лютого 2019 року та перенесено на 21 березня 2019 року у звязку з витребуванням архівної спадкової справи. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 7/2009, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області щодо майна померлого 29 липня 2008 року [PERSON], суд приходить до наступного. [PERSON] помер 29 липня 2008 року (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина до якої, зокрема, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Орлівка, вул. Миру, буд. 22. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON]. Заповіт складений 31 січня 2004 року, посвідчений секретарем Орлівської сільської ради та виконкому [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 18 (а.с. 9). [PERSON] являється дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивачки та про укладення шлюбу між позивачкою та [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 625 від 20.09.2018 року [PERSON] на день смерті 29.07.2008 року проживав та був зареєстрований один за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, с. Орлівка, вул. Миру, буд.22 (а.с.8). Зі спадкової справи № 7/2009 вбачається, що 12 січня 2009 року [PERSON] звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та на грошовий вклад, які належали померлому [PERSON] Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.\~\~\~\~ Таким чином, позивач являється єдиною спадкоємницею [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. З повідомлення в.о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.01.2019 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: село Орлівка, Куликівського району Чернігівської області, вул. Миру, будинок № 22, у зв'язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.10). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 229 від 17.09.2018 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок № 22 по вулиці Миру в селі Орлівка, Куликівського району Чернігівської області право власності не зареєстровано (а.с. 11). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1959 році (а.с. 17-19). У погосподарських книгах Орлівської сільської ради на 2001-2005, 2006-2010 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, с. Орлівка, вул. Миру, 22, являється [PERSON] (а.с.15-16). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~зі ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією\~ про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON] 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не\~ підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів\~ трудящих\~ постановами Уряду \~(на\~ землях\~ промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених\~ пунктах, які адміністративно підпорядковані\~ містам\~ або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика,\~що склалась\~після зміни\~законодавства в\~частині реєстрації\~прав власності\~на нерухоме\~майно в\~сільській місцевості,\~стала на\~захист прав\~власників такого\~майна та\~їх спадкоємців.\~Так,\~згідно з\~ Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України\~з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що померлий [PERSON] до 05.08.1992 року побудував будинок за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Орлівка, вул. Миру, 22, але за життя не отримав правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного,

Outcome: approved