Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

28.04.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним: вони з відповідачем є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу 05.07.2011р. донька залишилась проживати разом з нею, з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], але відповідач належним чином не виконує свої обов'язки, має заборгованість по сплаті аліментів з січня 2014р. у розмірі 16816.66 грн., на даний час аліменти він не сплачує. Також відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, не оздоровлює дитину, відмовляється надати у передбаченому законом порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення до Російської Федерації та Чеченської республіки у період з 01 червня 2016р. по 30 листопада 2016р., шантажує, що лише за умови відмови від сплати аліментів, він надасть згоду на виїзд доньки за кордон. При цьому, відповідач надавав свою згоду на тимчасовий виїзд до Російської Федерації, Криму та Туреччини з 30.04.2015р. по 30.04.2016р. у супроводі матері. Тому позивач за таких обставин звернулась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом друкування оголошення у засобі масової інформації, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: [PERSON], [INFO], народилась у м. Горлівка Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.07.2011р. Центрально-Міським районним судом м. Горлівки Донецької області (а.с.10). 05.07.2011р. Центрально-Міським районним судом м. Горлівки Донецької області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Ц-М ВДВС Горлівського МУЮ ГУЮ у Донецькій області № 6426/0536 від 07.05.2014р. відповідач станом на 01.05.2014р. має заборгованість по сплаті аліментів 16816,66 грн. (а.с.13-14). З нотаріально завіреної заяви вбачається, що [PERSON] надавав згоду на виїзд дитини за кордон з 30.04.2015р. по 30.04.2016р. (а.с.15). [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]» (а.с. 15). Розглядаючи справу суд виходив з наступного чинного законодавства: Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 153 СК України ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Згідно до ст. 13 «Загальної декларації прав людини», прийнятої і проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної асамблеї від 10 грудня 1948 року кожна людина має право свободи пересування і обрання собі місця проживання в межах кордонів кожної держави; кожна людина має право залишити будь-яку країну, включаючи також і власну, і повертатися до своєї країни. Відповідно до статті 10 «Конвенції про права дитини» прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20 листопада 1989 року, держави-сторони поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Як встановлено судом, сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою [PERSON], відповідач [PERSON], участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Позивач бажає тимчасово виїхати разом із неповнолітньою донькою за межі України і отримати на це офіційний дозвіл відповідача [PERSON] не має змоги. Виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом із матір'ю [PERSON] тимчасово за межі України не буде суперечити суспільним інтересам держави та буде відповідати інтересам дитини, в тому числі і в плані її безпеки. Таким чином, суд має всі підстави для задоволення позовних вимог, але у зв'язку з тим, що у зв'язку із неявкою відповідача до судових засідань сплила дата початку дії дозволу за позовом, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог тільки починаючи з дати винесення судом рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved