Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

09 липня 2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилалися на те, що [INFO] в смт.Комишня Миргородського району померла його мати - [PERSON] . Після її смерті залишилася земельна частка (пай) колишнього КСП «Прогрес» площею 4,56 га в умовних кадастрових гектара, розташованої на території Комишнянської селищної ради Миргородського району. Вказана земельну ділянку в порядку спадкування прийняв її чоловік [PERSON] , який з нею проживав, але не оформив спадкових прав. На момент смерті [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач успадкував житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , як спадкоємець першої черги. [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на частину (пай) площею 4,56 га, яка належала померлій [PERSON] та була прийнята батьком позивача [PERSON] та не переоформлена. Позивач та його представник адвокат Жага Е.Г., що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с.22) в судове засідання не з`явилися до суду подали заяву, в якій просили справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити (а.с.50). Представники відповідача, Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву. В якій повідомив про відсутність заперечень щодо задоволення позову [PERSON] . Справу просив розглянути у його відсутність (а.с.32). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження (а.с.8,10). Згідно копії повідомлення Відділу держгеокадастру у Миргородському районі [PERSON] отримала сертифікат серії ПЛ №0074720 від 25.12.1996 року зареєстрований за № 78 на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Прогрес» розташований на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області (а.с.14). Після її смерті спадщину прийняв її чоловік - [PERSON] , оскільки був зареєстрований і проживав разом зі спадкодавцем що підтверджується копією довідки Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 02.07.2020 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Позивач в установленому законом порядку звернувся до Другої миргородської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на успадкований ним житловий будинок. Окрім позивача заяв про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] ніким не подано як і заяв про прийняття або відмови від спадщини після смерті [PERSON] не надходило, що підтверджується повідомленням завідувача Другої миргородської державної нотаріальної контори та копією спадкової справи (а.с.34-44). Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, права позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved