overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

06.02.2014 р. заявник звернувся до суду з вказаною заявою , зазначивши , що він народився в м. Теленешть р. Молдова . З 25.03.1991 року по теперішній час постійно проживає в [ADDRESS]. Однак своєчасно не обміняв паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України у зв»язку з втратою паспорта громадянина СРСР . Оскільки в даний час він має намір одружитись , то звернувся з питанням щодо отримання паспорта громадянина України в Любашівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області , де йому пояснили , що для отримання паспорта громадянина України він повинен отримати рішення суду про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24.серпня 1991 року. Посилаючись на довідку Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області , якою підтверджується факт його постійного проживання в с. Бокове з 25 березня 1991 року по теперішній час , заявник просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.серпня 1991 року. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав . Представник заінтересованої особи- Любашівського РС ГУДМС України в Одеській області, в судове засідання не з"явився , надіславши до суду лист про те , що заперечень по справі не має і просить розглядати справу у його відсутність. Вислухавши заявника , його представника , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено , що заявник народився в м. Теленешть р. Молдова [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження ( а.с. - 4 ) З довідки Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області за № 26-02-14 від 23.01.2013 р. ( а.с.- 6 ) вбачається , що [PERSON] дійсно з 25.03 1991 року по теперішній час проживає в [ADDRESS]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка Боківський сільський голова [PERSON] пояснила , що факт проживання заявника в с Бокове з 25.03.2014 р. підтверджується записом про реєстрацію в погосподарській книзі Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області. Дане пояснення узгоджується з поясненням допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - жительки [ADDRESS] , яка пояснила , що заявник на початку весни 1991 року приїхав в с. Бокове Любашівського району і з того часу там проживає . В даний час він має намір переїхати на постійне проживання в [ADDRESS] у зв»язку з одруженням . Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву , що заявник на момент проголошення незалежності України постійно проживав на території України . Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року тягне для заявника юридичний наслідок - набуття громадянства України згідно з законом України «Про громадянство України» На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

06.02.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 3556,10 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити та у разі відсутності відповідача провести розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 18.10.2013 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення було встановлено порушення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що не можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку», про що було складено Акт №Д-5032, який 11.12.2013 року був розглянутий комісією без участі споживача. За результатом розгляду акту було прийнято рішення, що відповідачем нанесено компанії збитки в розмірі 3556,10 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу було проведено за період 6 місяців з огляду на відсутність контрольного огляду приладу обліку, а саме - 18.04.2013 року, відповідно до норм ПКЕЕн, п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. №562. На час розгляду справи сума заборгованості в розмірі 3556,10 грн. відповідачем не сплачена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, "Правил користування електричною енергією для населення", суд дійшов висновку щодо доведеності факту порушення відповідачем „Правил користування електричною енергією для населення", яке завдало збитків позивачу, що підлягають відшкодування винною особою, у зв'язку з чим з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 3556,10 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

06 .02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання та прохає суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на період навчання, до 30 червня 2015 року мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. В даний час донька навчається на денній формі навчання Прилуцького гуманітарно-педагогічного коледжу ім. І.Я.Франка і потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, має змогу надавати кошти на утримання дитини, але добровільно їх не надає, а вона потребує матеріальної допомоги, тому прохає стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання до 30 червня 2015 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа: [PERSON], в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а.с.3), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої, вони вказані батьками (а.с.2). Повнолітня донька [PERSON] на даний час навчається на денній формі навчання Прилуцького гуманітарно-педагогічного коледжу ім. І.Я.Франка за спеціальністю 5.03030301 (а.с.5), і потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний і взмозі надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання, але добровільно її не надає. Вказані обставини також визнаються відповідачем по справі (а.с.19). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], яка навчається на денній формі навчання Прилуцького гуманітарно-педагогічного коледжу ім. І.Я.Франка за спеціальністю 5.03030301 на період навчання до 30 червня 2015 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. На користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

06.03.2014 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.6). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - „[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

06.03.2015 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що він являється братом [PERSON], який є інвалідом ІІ групи з діагнозом ДЦП правосторонній геміпарез , хронічний гастродуодеміт, ремісія. Інвалідність встановлена внаслідок хвороби дитинства. Просить суд обмежити цивільну дієздатність брата та встановити над ним піклування та призначити його піклувальником. Заявник заяву підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутість, проти заяви не заперечив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд встановив наступні обставини. [PERSON] являється братом [PERSON], який являється інвалідом ІІ групи, причиною інвалідності є захворювання дитинства, що вбачається з довідки МСЕК. Згідно висновку судово- психіатричної експертизи № 302 від 05.06.2015 року [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки. Відповідно до ст.ст. 36,37 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Враховуючи, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними, суд вважає за необхідне встановити піклування і призначити піклувальником його брата [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причини наркозалежності відповідача . Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , направила до суду телеграму , в якій просила розглядати заяву у її відсутності . Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином., про поважність причини неявки відповідача суд не повідомлений . Зважаючи на те , що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи , відповідно до ст. 169 ЦПК України суд визнав за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.01.2013 року, від шлюбу дітей не мають. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, У позовній заяві позивач вказує , що з 31.02.2015 року сторони проживають окремо та збереження сім"ї позивач вважає неможливим . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. Оскiльки суд задовольняє позовнi вимоги, з вiдповiдача на користь позивача вiдповiдно до ст. 88 ЦПК України пiдлягають стягненню судовi витрати по справi, якi складаються з витрат по сплатi судового збору у розмiрi 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 20 січня 2002 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

- 06.04.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають У січні 2012р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просилв шлюб розірвати. Судом був наданий термін для примирення, але цей термін позитивного результату не дав. Відповідачка в судове засідання не з"явилася Вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, миритися не бажають, термін для примирення, наданий судом позитивного результату не дав, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи \~до \~уваги \~пояснення \~позивача, \~суд \~вважає, що сімя повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

06.04.2015 року до суду звернулась [PERSON], заінтересована особа, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського РУЮ із заявою про встановлення факту народження її померлої матері [PERSON] для отримання свідоцтва про народження та відкриття картки поляка. У судовому засіданні заявник підтримала подану заяву у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу ДРАЦ в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій не заперечує проти вирішення справи за заявою [PERSON] на розгляд суду. Ураховуючи те, що особи, які беруть участь у справі скористались своїми правами урегульованими ч.2 ст.158 ЦПК України, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України, а тому проводить розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вимоги заявлені заявником є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 та п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Розглянувши матеріали справи, було втановилено, що дійсно мати [PERSON], померла [PERSON], яка народилася [INFO] в с.Розкопане, Погребищенського району, Вінницької області являється полькою за національністю, що також підтверджується (а.с.6, 8). Таким чином, суду надано достатньо доказів, які підтверджують факти, про встановлення яких просить заявник суд, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 234 ч. 2 п. 5, п.1, п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

06.04.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 2984 грн. 76 коп.. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством „Банк „Демарк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7145-2012. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в сумі 8500 грн., зі сплатою 22 % річних, з кінцевим терміном повернення 23.12.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належними чином не виконував, внаслідок чого станом на 02.04.2015 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 2984 грн. 76 коп. з них: 1943 грн. 78 коп. - заборгованість по кредиту, 329 грн. 31 коп. - заборгованість за відсотками, 286 грн. 67 коп. - пеня за порушення сплати кредиту, 425 грн. - несплачена щомісячна комісія. Заборгованість в розмірі 2984 грн. 76 коп. підтверджується розрахунком та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved