Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

05.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи її тим, що позивачка двічі на рік звертається до Ірпінської міської ради про надання земельної ділянки, але всупереч вимогам п. 6 ст. 118 Земельного Кодексу, вимагає надання документів, які не передбачені вказаною статтею. Вказує, що в Ірпінській міській раді перебуває на пільговій черзі більше 13 років на виділення земельної ділянки 10 соток, як інваліду 2 групи, дитини війни, ветерана праці та постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ої категорії, однак досі не отримала позитивного рішення. Останніми рішенням постійної діючої комісії Ірпінської міської ради з земельних та природоохоронних відносин було відкладено надання дозволу на розроблення проекту землеустрою до подання довідки з Держземагенства про правовий статус ділянки. Втім відповідно до відповіді Управління Держземагенства у місті Ірпені Київської області у наданні такої довідки відмовлено, оскільки вона надається при оформленні проекту землеустрою, яким передбачається визначення статусу земельної ділянки. Крім того відповіддю відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради позивачки було повідомлено, що відсутня можливість для відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в м. Ірпінь у зв,язку з тим, що частина зазначених на графічних матеріалах земельних ділянок знаходяться у власності громадян, решта - в орендному користуванні юридичної особи. У зв'язку з наведеним просить відшкодувати завдану їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 9 тисяч гривен за затягування процесу надання земельної ділянки у власність, що підтверджується медичною консультативною довідкою. Позивачка в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, врахувати подані письмові заперечення. Відповідно до письмові заперечень представника позивача вона заперечувала проти задоволення позову [PERSON], оскільки у позовній заяві всупереч вимогам ст. 137 ЦПК України та ст. 54 ГПК України, не зазначено в чому полягає моральна шкода, не викладено обставини на яких грунтуються позовні вимоги, а саме не вказано якими неправомірними діями чи бездіяльністю завдана моральна шкода та не зазначено доказів, що підтверджують позов. Крім того, позивачкою не надано суду необхідних належних допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові, щодо відшкодування моральної шкоди заподіянної внаслідок розгляду заяви від 04.02.2014 року ВХ № Щ-29.2 Ірпінською міською радою про надання дозволу на розроблення проектуземлеустрою, щодо відвення земельної ділянки. Дана заява розглянута лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України. Позивачеві Ірпінською міською радою, державними органами, постійною депутатською комісією надавалися висновки та відповіді на звернення, тому відсутня вина в діях відповідача, та причинний звязок між шкодою. Позивачка пред'явила вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 9 тис. грн., яка нібито полягає «за затягування процесу надання земельної ділянки у власність», при цьому в позові посилаючись на медичну довідку № 198 від 28.04.2015 року. Втім позивачкою не додаються аптечні чеки, які свідчили б про вартість медичного лікування. Згідно до медичних рекомендацій відшкодування моральної шкоди (лист) Міністерства юстиції України від 13.05.2004 року № 35-13/797 моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Таким чином позивач визначив заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, ненадавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди та відповідно до розміру компенсації в сумі, яка становить саме 9 тисяч гривень, а тому просили позивачеві необхідно відмовити в задоволенні поховних вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] 04.02.2014р. звернулась до Ірпінського міського голови із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговання житлового будинку площею 0,10га.. Рішенням постійної депутатської комісії Ірпінської міської ради з земельних, лісових та природоохоронних питань від 18.11.2014р. [PERSON] відкладено надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговання житлового будинку площею 0,10га.. для надання довідки з Держземагенства про правовий статус. 11.12.2014р. Управління Держземагенства у місті Ірпені Київської області розглянуло заяву [PERSON] про надання довідки про правовий статус земельної ділянки, та у наданні цієї довідки було відмовлено, оскільки вона надається при оформленні проекту землеустрою, яким передбачається визначення статусу земельної ділянки. 06.02.2015р згідно із відповіддю відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради позивачки було повідомлено, що відсутня можливість для відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в м. Ірпінь у зв,язку з тим, що частина зазначених на графічних матеріалах земельних ділянок знаходяться у власності громадян, решта - в орендному користуванні юридичної особи.. Відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязується довести ті обставини на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 1167 ЦПК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: 1) наявність шкоди, 2) протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, 3) причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, 4) вина особи, що завдала шкоду. Відшкодування збитків є мірою відповідальності, що застосовується за наявності вини заподіювача шкоди і причинного зв'язку між самою шкодою та неправомірними діями особи, що заподіяла шкоду. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст. 1166ЦК України). Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправної поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитки. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, або витрат немайнового характеру, за таких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Оскільки позивачка не надала суду необхідних належних допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові, щодо відшкодування моральної шкоди заподіянної внаслідок розгляду її заяв Ірпінською міською радою про надання дозволу на розроблення проектуземлеустрою, щодо відвення земельної ділянки та встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України, її позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. До того ж позивачкою не надано суду жодного доказу який би підтверджував факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, або витрат немайнового характеру, та якимось чином обгрунтовув суму заявленого нею позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed