overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , в розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] року. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем проживали з 2008 року по серпень 2015 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач встановив батьківство щодо дитини. На даний час проживає окремо, зловживає спиртними напоями і не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, він не має постійного місця роботи , живе на випадкові заробітки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги підтримала повністю із підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково , згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно , так як він офіційного місця роботи не має , живе за рахунок тимчасових заробітків. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] , батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своєї дитини , які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці . При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги частково, в сумі 300 гривень , постійного місця роботи не має, проживає за рахунок тимчасових заробітків , що сторонами не заперечується. Відповідач не надав суду ніяких доказів , що він не може працювати з поважних причин. Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути аліменти в твердій грошовій сумі - розмірі 400 гривень щомісячно , задовольнивши вимоги частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління Донецької області, актовий запис №21. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки відповідач тривалий час проживає окремо та має іншу сім"ю. Постійні сварки негативно відображаються на емоціональному стані дітей. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. Заяви про розгляд справи за його участю, також від нього не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.7), виданого 17 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління Донецької області [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про одруження 17 лютого 2010 року зроблено запис № 21. Після одруження присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

24 грудня 1983 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами немає. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач з позовом згодний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З пояснень сторони видно, що вони з 01 травня 2014 року спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають, позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім"я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. При подані позову позивачка сплатила судовій збір, вини відповідача у поданні позову не має, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

24 грудня 2007 року [PERSON] \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~21339,25 грн., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON]зобов»язання по договору не виконав . В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку \~борг складає 21339,25 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 21339,25 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

24 грудня 2012 року [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 13894 гривень 29 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ПАТ КБ " Приватбанк" подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 15804 гривень 84 коп. та судові витрати в сумі 243 гривень 60 коп. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала. Направлена їй вимога залишена без задоволення. В судове засідання представник позивача не з"явився- подав до суду заяву , в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Вiдповiдач у судове засідання не з»явилась - подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з генеральної угоди від 24 грудня 2012 року між ПАТ КБ " Приватбанк" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту в розмірі 13894 гривень 29 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] зобов»язувалася щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 15804 гривень 84 коп . За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подала. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до відповідачки [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідачка, відповідно до кредитного договору від 17 серпня 2007 року, отримала кредит. Щомісячно [PERSON] повинна була вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування, але систематично не виконувала свого зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, просить стягнути з неї відповідно до умов договору борг за кредитом на загальну суму 4152 грн.02 коп. В позовній заяві представник позивача просить розглядати справи без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, яка, згідно з поштовим повідомленням, 06 січня 2013 року повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не направила. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Дельта» ( змінило назву на публічне акціонерне товариство (ПАТ) „Дельта банк") та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідачка не виконує вимоги договору і не сплачує встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язана сплатити позивачеві 4152 грн.02 коп. за договором кредиту. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, кредитним договором від 17 серпня 2007 року, тарифами обслуговування платіжних карток, анкетою позичальника, анкетою клієнта, розрахунком боргу за кредитним договором, статутом банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідачка [PERSON] порушила умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 24 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Теріторіальної громади села Суничне в особі Суничненської сільської ради, Щорського району, Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 березня 2008 року помер її брат [PERSON], що був зареєстрований та постійно прожив в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на земельну частку (пай), розміром 4.92 га, що знаходиться в КСП «Сновський» с. Суничне, Щорського району Чернігівської області. Інших спадкоємців крім неї немає. В установлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори оскільки їй було невідомо, що її брат мав сертифікат на земельну частку (пай). Нещодавно вона дізналася про те, що [PERSON] мав такий сертифікат. В судовому засіданні представник позивача відсутній, від нього надійшла заява відповідно до якої вона просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник Суничненської сільської ради відсутній, в матеріалах справи є заява відповідно до якої Суничненська сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 13 березня 2008 року помер [PERSON], що являється [PERSON] рідним братом, що підтверджується свідоцтвом про смерть та актом записом про народження №39. За життя померлий мав сертифікат на земельну частку (пай) розміром 4.92 га, що знаходиться в КСП «Сновський» с. Суничне, Щорського району Чернігівської області (а.с.8). В установлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась за отриманням спадщини, оскільки їй було невідомо, що її брат мав сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до повідомлення Щорської районної нотаріальної контори №1/01-09 від 04.01.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім"я [PERSON] Відповідно до повідомлення Смяцької сільської ради №03-06/294 від 21.12.2015 року вбачається, що сільська рада з позовом [PERSON] згодна в повному обсязі. Відповідно до довідки Суничненської сільської ради №7 від 11 січня 2016 року встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відумерлою в судовому порядку не визнавалась. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

24 грудня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1\\3 частині його заробітку (доходу) та по 1\\5 частині заробітку(доходу) в місяць на її утримання як дружини, яка доглядає дитину до досягнення віку трьох років, тому що вони з відповідачем живуть окремо, відповідач не надає коштів на утримання дітей , які на її утриманні. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено в 2012 році, проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх малолітніх дітей, які проживають з позивачкою. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення дитиною віку трьох років. Дані обставини встановлені з доводів позовної заяви та наданими суду письмовими доказами - свідоцтвом про народження дітей, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про місце проживання дітей з позивачкою. Згідно ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ст..ст.77,79,80,84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі, дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від її матеріального становища. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

24 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 23 листопада 1995 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 54, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені з липня 2017 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23 листопада 1995 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 54 (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

24 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач, який є її братом, зареєстрований за вказаною адресою, проте фактично з вересня 2006 року і по даний час в ньому не проживає, а тому на підставі ст.405 ЦК України є таким, що втратив право на користування її житлом Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року цивільна справа за вищезазначеним позовом прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з"явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка, яка надсилася за зареєстрованим місцем проживання, вручена матері, про що свідчить поштова кореспонденція, а отже, відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час розгляду справи належним чином. Про причини неявки відповідач суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. Суд вирішив можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Право власності на даний житловий будинок позивачем набуто на підставі договору дарування від 08.11.2018 ( а.с.14-15). В даному житловому будинку, зареєстрованні мати сторін - [PERSON] , 1952 року народження та брат позивача - [PERSON] , 1986 року народження, що підтверджується довідкою №1237 від 10.12.2019, виданою Олишівською селищною радою ( а.с.12). Факт не проживання відповідача у житловому будинку за вищезазначеною адресою з вересня 2006 року до даного часу підтверджується актом від 10.12.2019 ( а.с. 13 ). Таким чином, [PERSON] , не проживає в будинку [ADDRESS] більше одного року без поважних причин і тому згідно ст. 405 ЦК України може бути визнаним втратившим право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved