Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном - житловим будинком , що розташований за адресою : [ADDRESS] , шляхом зняття [PERSON] з реєстрації за даною адресою. До початку розгляду справи по суті [PERSON] змінила свої позовні вимоги. Згідно змінених позовних вимог позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те , що на підставі договору дарування від 07 листопада 2007 року їй , на праві приватної власності , належить житловий будинок , що розташований за адресою : [ADDRESS]. В 2013 році позивачка довідалась про те , що у належному їй житловому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] З приводу реєстрації у житловому будинку сторонньої особи , без згоди її як власника , позивачка звернулася із заявою до Гощанського РВ УМВС України і по даному факту було розпочато кримінальне провадження. Проте , 25 грудня 2013 року , було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження. Згідно довідок , виданих Тучинською сільською радою , у житловому будинку по [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований та не проживає. Той факт , що відповідачка хоча і зареєстрована у будинку , проте у ньому не проживає і її особистих речей у будинку немає, підтверджується відповідними актами. Реєстрація відповідачки у належному [PERSON] житловому будинку створює останній перешкоди у розпорядженні її власністю і , оскільки добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає , [PERSON] була змушена звернутися до суду. Просить визнати відповідачку [PERSON] такою , що втратила право на користування житлом , як таку , що була зареєстрована без її згоди та у зв'язку з відсутністю її без поважних причин понад рік , у відповідності до ст. 405 ЦК України. В судовому засіданні представники позивачки - [PERSON] та [PERSON] позов підтримали , з підстав викладених у позовній заяві. Крім того , представник позивачки [PERSON] пояснила , що відповідачка проживала у житловому будинку , що належить позивачці , до 2001 року. Потім вона поїхала до свого батька [PERSON] в Одесу , а повернувшись з Одеси до 2007 року ще навідувалась в с. Тучин , де проживав її дід [PERSON] та баба. У 2007 році помер дід відповідачки , а батько позивачки і відповідачка відмовилась проживати з бабою і у вересні 2008 року переїхала проживати в м. Рівне, де проживає і по теперішній час. З того часу в будинку [PERSON] не проживає . Відповідачка в судовому засіданні позову не визнала , хоча і не заперечувала , що єдиним власником житлового будинку за адресою : [ADDRESS] є [PERSON] Щодо своєї відсутності в житловому будинку з вересня 2008 року за адресою : [ADDRESS] , то [PERSON] заперечила цей факт , пославшись на те , що вона не проживає у будинку з вересня 2013 року , так як позивачка там почала проводити ремонтні роботи , що створює для неї незручності у проживанні . Вважає , що вона має повне право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , так як поселилася туди з дозволу покійного діда [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що його будинок розташований по-сусідству з житловим будинком , який належить [PERSON] Відповідачка [PERSON] з вересня 2008 року і по даний час у будинку за адресою [ADDRESS] не проживає . Про це були складені акти, які він підписав. За будинком доглядає представник позивачки [PERSON] із своєю сім'єю , які доглядають і за дружиною покійного [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, що і свідок [PERSON] Заслухавши пояснення представників позивачки , відповідачки , свідків , дослідивши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно із ст.317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS], що підтверджується, договором дарування житлового будинку від 07 листопада 2007 року та витягом №16615255 від 12 листопада 2007 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З довідки, виданої Тучинською сільською радою за № 472 від 03.04.2014 року та повідомлення Гощанського районного сектору УДМС в Рівненській області №5614/196 від 12.03.2014 року вбачається , що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] Позивачка посилається на те , що вона є єдиним власником житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] , що було встановлено в судовому засіданні . Статтею 346 ЦК України визначені підстави припинення права власності , в тому числі і внаслідок відчуження власником свого майна . В судовому засіданні встановлено і ці обставини визнані сторонами по справі , а тому не потребують доказуванню згідно ч.1 ст.61 ЦПК України , що відповідачка [PERSON] була зареєстрована та проживала з народження в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] з дозволу [PERSON] - чоловіка колишнього власника житла [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно п.34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким , що втратив право користування житлом , що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення . Отже , позивачка має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання осіб , які зареєстровані у належному їй будинку без її згоди , такими , що втратили право користування жилим приміщенням відповідно до вимог ст. 405 ЦК України. Частиною другою ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт непроживання відповідачки у житловому будинку , що знаходиться в [ADDRESS] з 2008 року , підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , а також зафіксовано актами за участю цих осіб. Крім того , сама відповідачка підтвердила , що не проживає у належному відповідачці житловому будинку і поселилася туди зі згоди колишніх власників . Відповідачка не надала суду ніяких доказів з приводу збереження за нею права користування житлом , а також про те, що вона була відсутня з поважних причин понад один рік в житловому будинку. За таких обставин суд вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням, так як була відсутня у ньому понад встановлені строки без поважних причин , а згоди на подальше її проживання позивачка не надавала. У відповідності до ст. 61 ЦПК України , обставини , визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.

Outcome: approved