Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі . За час спільного проживання у них народився син [PERSON] - [INFO] , який знаходиться на її утриманні та вихованні. 18.07.2016 року рішенням Надвірнянського районного суду шлюб між ними розірвано . Позивачка працює на тимчасових роботах , проживає в будинку батьків , підсобного господарства не веде , знаходиться у важкому матеріальному становищі. З відповідачем по справі вона проживає окремо. Він не цікавиться життям сина , не виділяє ніяких грошових коштів на його утримання . [PERSON] працює по тимчасових роботах в Російській Федерації і отримує доходи . Просить її вимоги задоволити, стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] -[INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов [PERSON] задоволити. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 18.07.2016 року згідно рішення Надвірнянського районного суду , про що свідчить копія рішення Надвірнянського районного суду (а.с.3). За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] - [INFO] , який проживає з позивачем по справі , що підтверджується довідкою № 652 від 03.02.2017 року виданою Пнівською сільською радою (а.с. 5). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати неповнолітнього сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров"я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина , а тому з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на сина до досягнення сином повноліття . У відповідності із ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved