Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

09.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В позовній заяві вказував на те, що 01.09.2021 року судовим наказом Київського районного суду м.Полтави стягнуто з нього [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 31.08.2021 року. На сьогодні він не в змозі виплачувати визначений судом розмір аліментів, а саме 1/3 всіх доходів, виходячи з наступного. На сьогоднішній день, маючи на утриманні дружину з інвалідністю, кредитні зобов`язання перед компанією, де щомісячний платіж становить 8040 грн., а також на даний час він не має власного житла, в зв`язку з чим змушений його винаймати, та щомісячно сплачувати оренду житла близько 5000 грн. його офіційний і єдиний середній дохід за півтори року, з урахуванням усіх податкових зборів становить 18747 грн. А тому, якщо з даної суми відраховувати 1/3 частину, тоді на життя не буде залишатися жодних коштів. В зв`язку з чим, просив суд змінити розмір аліментів призначених Київським районним судом м.Полтави 01.09.2021 року з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.09.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. 18.10.2021 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів. У відзиві вказувала на те, що 21.04.2021 року Київським районним судом м.Полтави було визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з нею. З того часу, вона просила позивача сплачувати їй 50% витрат на утримання дітей, проте він дану пропозицію ігнорував. Тому вона звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 01.09.2021 року Київським районним судом м.Полтави її заява була задоволена в повному обсязі. В зв`язку з чим було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 31.08.2021 року. На даний час [PERSON] жодної допомоги на утримання дітей не надає, потребами дітей не цікавиться, ще й звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Проте, такий мінімальний розмір аліментів не зможе забезпечити дітей, а ні одягом, а ні харчуванням, а ні розвитком. В зв`язку з чим, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 21.10.2021 року [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якому просив суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2011 року, актовий запис №192 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.03.2016 року, актовий запис №283. 01.09.2021 року Київським районним судом м.Полтави, було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 31.08.2021 року. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. В силу норм ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК Українирозмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Дослідженими в справі доказами судом встановлено, що позивач є працездатною особою, має можливість утримувати своїх малолітніх дітей. Судом не приймаються до уваги доводи позивача, що в нього є кредити та дружина є інвалідом, оскільки вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з пріоритетності надання матеріальної допомоги малолітнім дітям позивача. Дружина позивача отримує пенсію по інвалідності, а отримання коштів у кредит здійснено [PERSON] за його власною ініціативою. Вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено зміни його майнового стану та наявність інших обставин, які б свідчили про існування обґрунтованих підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] . При вирішенні справи суд враховує потреби та інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed