Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

17.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - управління дежземагенства у [PERSON] районі Київської області, про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та його реєстрацію, рішення органу місцевого самоврядування, визнання права на земельну ділянку, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - усунути перешкоди в користуванні мною земельною ділянкою площею 0,1245 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] області шляхом визнання недійсним та скасувати: - рішення Черняхівської сільської ради від 28 грудня 2004 року № 352/13/04 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2490 га; - державного акту серії ЯГ № 167908 виданого Черняхівською сільською радою 31 липня 2006 на ім'я [PERSON]; - державної реєстрації державного акту серії ЯГ № 167908 виданого Черняхівською сільською радою 31 липня 2006 на ім'я [PERSON]; - визнати за ним, [PERSON], право на земельну ділянку площею 0,1245 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] вирішення спору поклала на розсуд суду. Представник відповідача, - Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява від відповідача, в якій він просить суд слухати справу без участі представника, позов підтримує. Представник третьої особи, - Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивача [PERSON], який позов підтримав, вислухавши відповідачку [PERSON], яка вирішення спору поклала на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 29 січня 2000 року [PERSON] державною нотаріальною конторою Київської області, на підставі заповіту матері позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], - [PERSON], яка померла [INFO] року, на ім'я позивача, - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 377 (спадкова справа № 62). Вказаним свідоцтвом підтверджено право позивача [PERSON] на 12 частину житлового будинку [ADDRESS]. На іншу 12 його частину визнано право відповідача, - [PERSON]. На підставі вказаного свідоцтва 17 листопада 2000 року [PERSON] БТІ за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на 12 частину вказаного житлового будинку (реєстровий запис № 148 книги № 1). Згідно ч. 1 статті 380 ЦК України до об'єкта права власності віднесений житловий будинок, тобто будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання, а також згідно ст. 381 ЦК України до об'єкту права власності віднесена садиба , тобто земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Станом на даний час відповідачем [PERSON] одноособово приватизовано земельну ділянку на якій він розташований, а позивач, [PERSON], будучи співвласником об'єкта нерухомості (частини житлового будинку), який знаходиться на даній земельній ділянці, не будучи позбавленим права власності на належне йому майно, фактично позбавлений права користування та розпоряджання ним в повному обсязі. У відповідності до вимог частини 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі переходу права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно, позивач [PERSON] має право на 12 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,2490 га, яка, згідно державного акту серії ЯГ № 167908, виданого Черняхівською сільською радою 31 липня 2006 року, належить на праві власності відповідачу, - [PERSON]. Вищевказаний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на підставі рішення Черняхівської сільської ради від 28 грудня 2004 року № 352/13/04, прийнятий з порушенням приписів частини 4 ст. 120 Земельного кодексу України. Погодження з відповідачкою [PERSON] щодо позасудового врегулювання даного земельного питання та відчудження 12 частини вказаної земельної ділянки на ім'я позивача [PERSON] не досягнуто, письмова пропозиція позивача [PERSON] відповідачці [PERSON], яка направлена їй поштою 10 січня 2014 року та отримана особисто відповідачкою 15 січня 2014 року, зі строком врегулювання на протязі 15 днів з дня її отримання, залишена відповідачкою без реагування. Рішенням Черняхівської сільської ради від 30 листопада 2012 року № 23 надано дозвіл на переобладнання одноквартирного житлового будинку [ADDRESS], який належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, в двоквартирний. Згідно технічної документації, схеми розподілу в рівних частках житлового будинку та земельної ділянки на якій він знаходиться, позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] в письмовому вигляді погоджено варіант їх поділу. За таких обставин із врахуванням вказаних вище норм права, з метою усунення перешкод в реалізації належного права позивача [PERSON] на безоплатне отримання у власність земельної ділянки (приватизації), на якій розташований належний позивачу на праві власності житловий будинок, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] області в межах норм, визначених діючим законодавством, державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,2490 га серії ЯГ № 167908 виданого Черняхівською сільською радою 31 липня 2006 на ім'я [PERSON], повинен бути визнаним недійсним та скасованим як такий, що порушує право позивача [PERSON] користування та право на приватизацію земельної ділянки. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно частини 2 вказаної статті можуть бути: - визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; - відновлення становища, яке існувало до порушення, а також інші. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «г» частини 3 вказаної статті визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу" володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебуваиль у власності громадян і юридичних осіб, а частиною 2 ст. 161 ЗК України виконання рішення, що до земельних спорів здійснюється органом, який прийняв це рішення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved