Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

16.12.2019р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2002р. На даний час шлюб розірвано. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 1 курсі денного відділення Національного університету «Запорізька політехніка», на контрактній основі, термін навчання до 03 червня 2023р. У зв`язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі, не має можливості десь працювати, потребує витрат на оплату навчання, придбання канцелярського приладдя, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування. Зараз син перебуває на повному її утриманні, але розмір її доходу не дозволяє повністю забезпечити потреби дитини у зв`язку з навчанням. Відповідач [PERSON] як батько добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, оскільки здоровий, офіційно працевлаштований, інших утриманців не має, має в приватній власності нерухоме майно та автомобіль. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до 23-х років. Ухвалою суду від 17.12.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом, залучено в якості третьої особи [PERSON] і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Заочним рішенням суду від 20.01.2020р. позов задоволено повністю. 03.02.2020р. відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яку мотивував, зокрема, тим, що через скрутне матеріальне становище він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, як просить позивачка, оскільки він має борг перед іншою особою в розмірі 140тис.грн., має мати-пенсіонерку, яка страждає на хронічні захворювання і також потребує матеріальної допомоги з його боку, він вимушений нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, придбання одягу, взуття, їжі, транспортні витрати, особисте лікування та оздоровлення. Крім того, позивачка, звертаючись з вимогою про стягнення аліментів саме на її користь, не надала доказів на підтвердження фактичного самостійного матеріального утримання сина. Також просить врахувати, що син та позивачка відмовились від запропонованого ним навчання за рахунок державного бюджету і отримання стипендії за направленням від ПАТ «Запоріжсталь», де він працює. Вважає ці обставини істотними для вирішення даної справи. 10.02.2020р. від позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] надійшов відзив на зазначену заяву, в якій вони вказують на недоведеність доводів відповідача щодо неможливості надавати сину матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням, ним не надано жодних доказів знаходження на його утриманні непрацездатної матері, а також здійснення витрат на оплату житлово-комунальних послуг та лікування. Такі витрати є загальними і вона також несе їх. Наявність у відповідача боргових зобов`язань не звільняє його від обов`язку утримувати сина на час навчання. Ухвалою суду від 13.02.2020р. заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.01.2020р. скасована і справа призначена на новий судовий розгляд. 10.03.2020р. від відповідача [PERSON] надійшли «заперечення та пояснення на відгук [PERSON] " на позов, в яких він позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини його заробітку, зазначивши, що такий розмір слід визначити, виходячи з його матеріального стану, витрат на оплату житлово-комунальних послуг (їх щомісячний розмір перевищує 1000грн), повернення боргу в сумі 140 тис.грн., який він вимушений був узяти для придбання житла, його хворобливого стану і значних витрат на лікування. Інших джерел доходу, крім заробітної плати, він не має. Посилання позивачки на те, що він має дві квартири спростовуються копією договору купівлі-продажу від 22.01.2018р., за яким він з матір`ю продали квартиру [ADDRESS] . Отримавши від продажу квартиру Ѕ частину коштів, він запозичив ще 140тис.грн та придбав для свого проживання квартиру [ADDRESS] . Також щоденно він витрачає кошти на транспортний проїзд до місця роботи та додому, щомісячно - на придбання предметів особистої гігієни. 16.03.2020р. позивачка [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає про безпідставність та недоведеність доводів відповідача. Вважає, що з урахуванням наявного у нього доходу у вигляді заробітної плати в розмірі 11тис.грн щомісячно, відсутності інших утриманців, він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, що буде становити приблизно 2750,00грн щомісячно. В той час, коли вона має дохід в розмірі 4870,00грн. щомісячно. З урахуванням необхідності здійснювати оплату навчання сина за договором, такого доходу недостатньо для самостійного забезпечення потреб їх дитини. Вона та син також мають хронічні захворювання і потребують витрат на лікування. Також вона несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Долучена відповідачем копія розписки від 01.02.2018р. свідчить лише про начебто отримані в борг 140тис.грн., однак не підтверджує факт існування невиконаних боргових зобов`язань на даний момент. На задоволенні своїх позовних вимог наполягає, також просить стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00грн. В судове засідання 23.03.2020р. позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Димитрашко Д.В. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Курінна О.І. в судове засідання також не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають частково, просять стягнути аліменти в розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020р. становить 2102грн., тому з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати повнолітнього сина на період навчання і розміру їх з позивачкою доходу, його частка в таких витратах повинна становити 1571грн. або 1/7 частина від заробітку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляду справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та її представника, а також у відсутність третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Суд встановив, що сторони з 23.11.2002р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (арк..4,6) На даний час [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] (арк..3,69,70) [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення Національного університету «Запорізька політехніка», спеціальність - 125 «Кібербезпека», освітній рівень - бакалавр, форма навчання - контрактна, термін навчання до 03 червня 2023р. (арк..9,10) Згідно з договором №125-2/15 від 05.08.2019р., укладеним між НУ «Запорізька політехніка» та [PERSON] , загальна вартість навчання [PERSON] становить 55600,00грн. (за рік - 13900,00грн). Оплата здійснюється [PERSON] (арк..7) Згідно з квитанціями від 31.07.2019р. та 16.01.2020р. [PERSON] здійснила оплату вартості навчання [PERSON] за 1 та 2 семестр 1 курсу в загальній сумі 13900,00грн. (арк..8,125) Позивачка [PERSON] працює помічником вихователя у ЗШ «Січовий колегіум» і нарахована їй заробітна плата за період з 01.03.2019р. по 31.08.2019р. склала 28 754,84грн. , середньомісячний розмір - 4792,47грн. (арк..12) Згідно з протоколом ФЕГДС ендоскопічного відділення від 15.04.2019р. у [PERSON] діагностовано еритематозна гастропатія, ерозивна дуоденопатія (арк..176 зв.) Згідно з копією виписного епікризу з історії хвороби №1387 [PERSON] в 2014р. перебувала на стаціонарному лікуванні в МКЛ ЕШМД з діагнозом ЖКБ, хронічний холецистит, проведена операція (арк..127зв.), за висновком УЗД в КНП «Міська лікарня №9» від 02.10.2019р. у неї виявлено холецистиктамин, помірно виражені дифузні зміни підшлункової залози (арк..128), за висновком УЗД МЦ «Ультрамед» від 22.01.2020р. - ехоознаки гіперплазії щитовидної залози, вузла правої долі, рекомендовано консультація ендокринолога, контроль УЗД (арк..129), за висновком дуплексного сканування БПА МЦ «Ультрамед» від 22.01.2020р. - нестенозуюче атеросклеротичне ураження МАГ та шиї, без виражених локальних та системних порушень гемодинаміки, патологічна ізвитість ПА зліва та справа, ознаки вазо спазма, утруднений венозний відтік, рекомендована консультація неврапотолога, дослідження ШОП (арк..129зв.), за висновокм ФЕГДС КНП «Міська лікарня №9» від 02.10.2019р. - неповне змикання кардії, ерітематозна гастропатія, дуодено-гастральний рефлекс, недостатність пілоруса (арк..130), за висновком ЦД ТОВ «КРДЦ «Комрец» від 06.02.2020р. - вузловий зоб щитовидної залози (арк..130зв.). За наданими позивачкою квитанціями МЦ «Ультрамед» від 22.01.2020р. оплачено за проведення двох УЗД по 400,00грн., за фіскальним чеком ТОВ «КРДЦ «Комрец» від 06.02.2020р. за проведене обстеження - 300,00грн., за фіскальним чеком ТОВ «Брайт и Ко» від 04.02.2020р. за проведене обстеження - 102,00грн., 24.02.2020р. придбано в аптеці № 22 ТОВ «Аптека Магнолія» аторис на загальну суму 356,00грн., 11.03.2020р. в аптеці ТОВ «Роджерс» магнікор, альба на загальну суму 72,10грн. (арк..131-132) Відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (арк..19,43). Зазначена квартира придбана ним за договором купівлі-продажу від 01.02.2018р. за 434тис.грн. Право власності на нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку (арк..14,80-81). Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2019р. за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] (арк..14). Згідно з копією договору купівлі-продажу від 22.01.2018р., посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чернявським В.В., реєстровий №185, зазначена квартира продана співвласниками [PERSON] та [PERSON] за 508 212,00грн. (арк..79) Також суду надана інформація, що за відповідачем [PERSON] зареєстровано транспортний засіб «Chevrolet Aveo 1498», 2008р.в., реєстраційний номер [NUMBER] (арк..15). Згідно з копією розписки від 01.02.2018р. [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 140тис.грн. або 5000 доларів США для часткової оплати купівлі квартири, які зобов`язався повернути в строк до 01.10.2021р. щомісячно рівними частинами по 3888,00грн. (арк..46) Згідно з протоколом дуплексного сканування ТОВ «Вітацентр» від 21.02.2020р. у [PERSON] виявлені ДС-е ознаки гіпертонічної макроангіопатії, дегеративно-дистрофічних процесів в ШОП, допплерографічні ознаки ангіоспазм судин г/мозку з акцентом в лівому п/шарії (арк..85). Згідно з консультативним висновком кардіолога ТОВ «Діацентр» від 19.02.2020р. [PERSON] встановлений діагноз - гіпертонічна хвороба 2 ст., гіпертензівне серце ХПН 1 ст., рекомендовано режим, дієта, аріфон, аторіс (арк..86), з консультативним висновком невропатолога ТОВ «Діацетр» від 21.02.2020р. - головний біль напруги внаслідок правостороннього гаймориту, наслідки ЗЧМТ 2003р., рекомендовано винпоцетин, або ницеріум, або серміон (арк..87), з консультативним висновком невропатолога ТОВ «Діацетр» від 14.02.2020р. - головний біль напруги, наслідки ЗЧМТ 2003р., рекомендовано МРТ ГМ, ШОП, дуплекс МАГ, пентоксифіллін, армаді, ренейро, РУВТ №7 (арк..88), за протоколом дослідження ЕЕГ ЗММДЛ №5 від 23.06.2008р. - помірно виражений осередок ірритативної активності в лобній області (арк..89-93). За наданими відповідачем фіскальними чеками ТОВ «Діацентр» 14.02.2020р. оплачено за консультацію невропатолога та кардіолога - відповідно 203,70грн та 320,10грн., проведене обстеження, аналізи - 701,30грн., 18.02.2020р. - за МРТ головного мозку - 1 239,00грн., 19.02.2020р. - за повторну консультацію кардіолога 135,80грн., 21.02.2020р. за повторну консультацію невропатолога 135,80грн., 16.02.2020р. придбано в аптеці № 4 ТОВ «ЮНІС» біосепт, к.в/в метелик, натрію хлорид, перекис водню, хлоргексидин на загальну суму 89,00грн. (арк..78) Згідно з наданими відповідачем квитанціями ПАТ «ПУМБ» [PERSON] здійснила оплату витрат на централізоване опалення, водопостачання, газопостачання, електропостачання, вивіз твердих побутових відходів в листопаді 2019р. - січні 2020р. на загальну суму 5031,22грн., а також на користь КП «Місто для людей» на особовий рахунок [PERSON] , [ADDRESS] - 1226,89грн. (арк..84-114). Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідність в матеріальній допомозі та можливість батьків надавати таку допомогу визначається судом в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків та їх повнолітніх дочки, сина. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що повнолітній син сторін [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки навчається на денному відділенні, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, форма навчання контрактна, стипендію не отримує, будь-яких джерел доходу немає, потребує матеріальних витрат на оплату навчання, придбання підручників, канцелярського приладдя, спеціального одягу, проїзду до місця навчання, їжу, одяг. При цьому, він постійно проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні, остання офіційно працевлаштована, має дохід у вигляді заробітної плати в середньомісячному розмірі 4800,00грн., неодружена, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, може надавати сину посильну матеріальну допомогу, зокрема, вона здійснює оплату його навчання за договором, яку суд, враховуючи розмір заробітної плати позивачки та відсутність інших доходів у неї та третьої особи, необхідність в забезпеченні інших побутових потреб, вважає значною (щомісячно 1390,00грн.) Також суд вважає, що відповідач [PERSON] як батько може надавати сину матеріальну допомогу, оскільки офіційно працевлаштований на ПАТ «МК «Запоріжсталь», має дохід у вигляді заробітної плати (за словами відповідача - орієнтовно 11 тис.грн.), інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, на праві власності володіє об`єктом нерухомості - квартироюза адресою: [ADDRESS] , яку придбав в січні 2018р. Надану позивачкою інформацію про наявність у відповідача на праві власності транспортного засобу суд не бере до уваги, оскільки з неї неможливо встановити джерело цієї інформації та дату її отримання. Разом з тим, відповідач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру свого доходу у вигляді заробітної плати, відсутності інших доходів, переліку та розміру своїх витрат, а відповідно не довів суду обставини, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та неможливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням, в т.ч., в заявленому позивачкою розмірі. Зокрема, надані відповідачем квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг містять інформацію про іншу особу як їх платника - [PERSON] .. Доказів перебування відповідача із цією особою в будь-яких родинних, договірних стосунках із наданням права здійснювати за його кошти та від його імені зазначені платежі відповідач суду не надав, тому доводи відповідача про здійснення ним за власні кошти зазначених витрат є недоведеними. Крім того, здійснення витрат на оплату житлово-комунальних послуг є прямим обов`язком кожного власника та користувача житла, тобто такі витрати покладаються на обидві сторони. Посилаючись на хворобливий стан здоров`я і необхідність вартісного лікування, відповідач надав суду висновки медичних обстежень та консультативні висновки лікарів кардіолога та невропатолога, а також квитанції про здійснення оплати за відповідні послуги. Однак, суд враховує, що ці документи складені після 13.02.2020р., тобто після скасування судом заочного рішення від 20.01.2020р., медичне обстеження та консультації лікарів було проведено на платній основі в приватній установі. Висновки лікарів дійсно містять відомості про виявлені захворювання та певні рекомендації щодо лікування, але відповідач не надав суду належних та допустимих доказів здійснення постійних, тривалих неминучих витрат на таке лікування. Доказів звернення у зв`язку з будь-якими захворюваннями до лікарів міських лікарень на безоплатній основі, перебування на диспансерному обліку у зв`язку з хронічним захворюванням, також не подав. Таким чином, надані відповідачем документи не дають суду підстав для категоричного висновку про наявність у нього тривалого хронічного захворювання, необхідність вартісного лікування, що могло б вплинути на вирішення даної справи. Крім того, суд враховує, що за наданими позивачкою документами у неї та третьої особи також виявлені певні захворювання, які потребують додаткового обстеження, консультацій лікарів. Доводи відповідача про наявність у нього боргових зобов`язань на загальну суму 140тис.грн., які повинні бути враховані при визначенні розміру аліментів, суд не бере до уваги, оскільки надана ним копія відповідної розписки містить лише інформацію про отримання ним 01.02.2018р. цієї суми в борг і його обов`язок щомісячного повернення боргу у кінцевий строк до 01.10.2021р., але доказів фактичного повернення певної частини боргу, розмір боргового зобов`язання на момент вирішення справи, суду не надано. До того ж особисто складена відповідачем розписка як борговий документ у разі невиконання ним своїх зобов`язань за договором позики відповідно до вимог ст.545 ЦК Україниповинна перебувати у позикодавця [PERSON] . При засвідченні копії розписки не зазначено у кого саме (позикодавця [PERSON] чи позичальника [PERSON] ) знаходиться її оригінал. При ухваленні рішення суд вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність визначення розміру аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатної особи, оскільки норми ст.200 СК України не визначають мінімально гарантованого розміру аліментів, які повинні стягуватись на повнолітніх дочку, сина на час навчання, та не ставлять розмір аліментів в залежність від прожиткового мінімуму. Враховуючи зазначені обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд відповідно до вимог ст.182,200 СК України вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно,на час його навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років. Підстав для стягнення аліментів в меншому розмірі, як зазначає відповідач [PERSON] , суд не знаходить. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн. В той же час суд на даний момент не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат на правничу допомогу, оскільки за наданими суду доказами (договором про надання правової допомоги б/н від 05.02.2020р. та додатковим договором до нього від 05.02.2020р., укладеними між позивачкою [PERSON] та адвокатом Димитрашко Д.В., якими визначено зміст правової допомоги, умови та порядок оплати послуг адвоката, вартість відповідних послуг, актом надання послуг правничої допомоги за договором від 05.02.2020р. від 16.03.2020р. та доданим до нього розрахунком розміру винагороди адвоката від 16.03.2020р., відповідно до яких визначено перелік та вартість наданих адвокатом послуг) позивачка довела суду лише факт отримання таких послуг та їх вартість. За умовами п.5 Акту надання послуг від 16.03.2020р. вона зобов`язана оплатити адвокату надані послуги в повному обсязі та розмірі протягом 5 робочих днів з дня постановлення судом 1 інстанції рішення у справі. Отже, доказів фактичної сплати вартості послуг з правничої допомоги на момент ухвалення цього рішення позивачкою суду не подано, що не позбавляє її права звернення до суду для вирішення цього питання в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved