Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

08.06.2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Першої полтавської державної нотаріальної контори, третя особа - Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Суми), про скасування запису про обтяження реєстраційний номер №1756134 зареєстрований 11.03.2005 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою та вилучити відповідний запис про обтяження із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, 04.02.2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса з метою здійснення відчуження квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.1997 року, який зареєстрований в реєстрі за №2-393, право власності зареєстровано КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за №16458 книга 120 від 07.03.1997 року. Приватним нотаріусом було відмовлено, у зв"язку із наявністю заборони на відчуження кв. [ADDRESS] . Вважає, що вказане обтяження, накладене на квартиру знаходиться в реєстрах безпідставно, тому повинно бути скасовано, оскільки перешкоджає власникові у здійсненні своїх прав щодо належного майна. 20.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача державного нотаріуса Рой Т., в якому повідомила, що Перша полтавська державна нотаріальна контора заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки Перша полтавська державна нотаріальна контора є не належним відповідачем в даній справі, прохали суд замінити відповідача на належного. У судове засідання позивач не з`явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності . Представник відповідача у судове засідання не з`явився, прохав проводити розгляд справи за їх відсутності, при прийняті рішення врахувати наданий відзив по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.1997 року, який зареєстрований в реєстрі за №2-393, право власності зареєстровано КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за №16458 книга 120 від 07.03.1997 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.05.2021 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою 11.03.2005 року було зареєстровано заборону на нерухоме майно, запис внесено до Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна. Реєстраційний номер 1756134. Підстава обтяження: не вказано. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи позивач визначив відповідачем Першу полтавську державну нотаріальну контору. Відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Під час розгляду справи від позивача не надходило заяв чи клопотань про заміну відповідача по справі. Так, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. В єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підстава обтяження не вказана, як наслідок, не встановлено в інтересах якої особи Першою полтавською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на майно. Як вбачається із відомостей Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна, Перша полтавська державна нотаріальна контора виконала функції державного Реєстратора, які були покладені на неї ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ч.1 ст.1 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріу є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, не можу діяти в інтересах жодної з осіб - учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже не можу порушувати цивільні права, які є змістом цих правовідносин. В даному випадку нотаріус не може бути відповідачем по справі, оскільки предметом позову є спір про право. Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 707/2-1006/2011, суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у подові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19) З огляду на зазначене, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed