overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

14.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.10.2015 року у Виконавчому комітеті Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис №03. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з травня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.10.2015 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинен з травня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 01 вересня 2012 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через прояв неповаги зі сторони дружини, відсутність належного догляду за дитиною подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу підтримав, в частині визначення місця проживання дитини просив позов залишити без розгляду. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. В частині розірвання шлюбу позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини в силу ч.1 п.5 ст.207 ЦПК України підлягають залишенню без розгляду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернувся із вказаною заявою до вказаного відповідача, вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Громіської сільської ради Новотроїцького району. Вона є спадкоємцем за заповітом, інших осіб, які мають право на обов»язкову часткуу спадщині немає. Заяву про прийняття спадщини вона не подала протягом встановленого 6-ти місячного строку з тієї причини, що лише в вересні 2015 року їй стало відомо про наявність заповіту. Просить надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач до суду не з»явилася, надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, просить позов задоволити. Відповідач до суду не з»явилися, надали заяву в якій просять справу слухати без них, позов визнають. Треті особи до суду не з"явились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є пропущений позивачами строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини. Суд визнає причину пропуску строку поважною. Відповідно до ст. 1272 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, то суд може визначити додатковий строк необхідний для подання нею заяви про прийняття спадщини. Отже, є підстави для задоволення позовної заяви. На підставі зазначеного, ст. 1234, 1258, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

14.09.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 06 червня 1992 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через зловживання ним спиртними напоями, непорозуміння, сварки, бійки, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що фактичні шлюбні відносини із відповідачем припинені вже біля трьох років та на даний час вона бажає створити нову сім»ю, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

14.10.2013 року позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , мотивуючи це тим , що даний будинок є її власністю і вона його відповідачці не дарувала. Про те що будинок подарований відповідачці їй сталовідомо в червні 2013 року. Просить визнати недійсним даний договір дарування . В процесі розгляду справи до участі в справі в якості співвідповідача по даному позову було залучено [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримав з мотивів , наведених в позовній заяві та просить позов задовольнити повністю. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених в письмовому запереченні , які підтримав , та додатково показав , що позов заявлено до неналежного відповідача , оскільки даний спірний будинок відповідачка купила у [PERSON] , що підтверджується копією договору-купівлі продажу від 24.06.2003 року, а тому вимоги позивачки є безпідставними. Просить в позові відмовити. Співвідповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з"явилась. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, за згодою сторін суд розглянув справу у відсутність співвідповідачки [PERSON] Заслухавши представника позивачки та представника відповідачки , вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог суд вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав : Згідно ст.ст. 10 ч. 3, 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до статті 243 ЦК України (в редакції 1963 року ) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Копія договору дарування від 24 червня 2003 року, копія запису про одруження від 16.08.2003 року підтверджують що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , і що до одруження прізвище відповідачки було [PERSON] . Договір дарування посвідчений нотаріально та зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивачкою та її представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили, що між позивачкою та відповідачкою було укладено оспорюваний позивачкою договір дарування житлового будинку [ADDRESS].Після залучення до участі в справі співідповідача [PERSON] будь-яких позовних вимог до неї не заявлено. А тому її позов являється безпідставним і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

14.11.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача зазначивши, що з 2000 року вони з відповідачем перебувають в цивільному шлюбі. Мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на їх утримання добровільно не надає, двти знаходяться на повному утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, вона змушена звернутись до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Сторони до суду не з"явились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, відповідач в поданій суду письмовій заяві позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони перебувають у цивільному шлюбі з 2000 року, вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Матір'ю дітей є [PERSON], батьком дітей є [PERSON]. Між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України. Відповідач працездатного віку, працює в Коростенському МВ УМВС України в Житомирській області, на посаді помічника оперативного чергового, інших утриманців не має, не інвалід, має добрий стан здоров'я. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітніх дитей, має постійний регулярний дохід, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши: в користування [PERSON] житлову кімнату 9 площею 11,7 кв.м та лоджію ІІ площею 1,4 кв.м, в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату 4 площею 18,1 кв.м та житлову кімнату 3 площею 8,6 кв.м, допоміжні приміщення квартири: передпокій площею 9,1 кв.м, кладову площею 0,9 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, шафу площею 0,7 кв.м, балкон площею 1,9 та коридор площею 3,7 кв.м залишити в спільному користуванні сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивач у грудні 2009 року разом із своїми батьками та племінницею приватизували квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа квартири складає 68,1 кв.м, з них 38,4 кв.м. - житлова площа і 26,4 кв.м - допоміжна. Квартира складається з трьох житлових кімнат: 18,1 кв.м, 8,6 кв.м, 11,7 кв.м, а також допоміжних приміщень: передпокій площею 9,1 кв.м, кладову площею 0,9 кв.м, кухню площею 7,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,9 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, шафу площею 0,7 кв.м, балкон площею 1,9 та коридор площею 3,7 кв.м. На час отримання свідоцтва про право власності на житло кожен член сім"ї мав у власності по 1/5 частині вищевказаної квартири. [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті позивач, його батько та сестра успадкували по 1/15 частини квартири. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] Після його смерті позивач успадкував 2/15 частки квартири, інші 2/15 його частки успадкувала [PERSON]. На день звернення до суду позивач та його сестра являються власниками 2/5 часток квартири кожний, а племінниця [PERSON] - 1/5 частки. Оскільки жилі кімнати спірної квартири є ізольованими, тому суд приходить до можливості встановлення порядку користування квартирою, виділивши в користування [PERSON] житлову кімнату 9 площею 11,7 кв.м та лоджію ІІ площею 1,4 кв.м, що примикає до вказаної кімнати. Виділити в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату 4 площею 18,1 кв.м та балкон площею 1,9 кв.м, що примикає до вказаної кімнати та житлову кімнату 3 площею 8,6 кв.м. Допоміжні приміщення квартири: передпокій площею 9,1 кв.м, кладову площею 0,9 кв.м, кухню 7,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,9 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, шафу площею 0,7 кв.м, та коридор площею 3,7 кв.м залишити в спільному користуванні сторін.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

14.12.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 14 липня 2005 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Юхимчук». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно поданої заяви просив суд розгляд справи проводити у його відсутності позовні вимоги задовольнити. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

14 березня 2006 \~року [PERSON]. \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 13.03.2013 року грн. відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленних кредитним договором В забезпечення виконання зобов»язання за договором між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір поруки, укладеним з поручителем [PERSON] , в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON], [PERSON], з вимогою стягнути солідарно з відповідачів \~заборгованість \~за кредитом в сумі 44458,36 доларів США, що за курсом 22,91 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.12.2015 року складає 1018682,62 грн., за кредитним договором № 0803/34 від 14.03.20086 року та судові витрати. В позові вказано, що [PERSON], [PERSON], зобов»язання по договору не виконали. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився- подав до суду заяву, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити Відповідачі у судове засідання не з»явилися, хоча \~про час та місце слухання справи були повідомленні у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~договору № 0803/34 [PERSON]. \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 13.03.2013 року грн. відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Долученими до справи доказами доведено, що кредитний договір \~забезпечений порукою, а саме договором поруки від 14 березня 2008 \~року. Відповідно до договору [PERSON]. \~відповідає \~перед банком за невиконання зобов»язання по кредитному договору \~у тому ж розмірі, що \~і [PERSON]. \~ Відповідно до розрахунку \~борг складає 44458,36 доларів США. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..553 Цивільного кодексу України \~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника \~за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення \~зобов»язання боржником. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON], [PERSON], про стягнення \~заборгованості \~за кредитом в сумі 44458,36 доларів США та судові витрати в сумі 15280,24 грн., підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

14 березня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем з 09.09.2006 року по 03.02.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі . Від спільного проживання у них народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], які проживають із нею та знаходяться на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач залишив їх і пішов проживати до своїх батьків , відповідач працює неофіційно таксистом і отримує великий дохід, який витрачає на свої потреби, добровільно не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей. А тому вона вважає , що він має сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - в розмірі по 800 гривень на кожного щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково , згідний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, враховуючи ту обставину, що він ніде не працює. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , батьком останніх вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітні діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, тому має можливість працювати і належно сплачувати аліменти . Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, які необхідно стягнути із відповідача , суд враховує ту обставину , що позивачка наполягає на своїх вимогах і вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 800 грн. на кожну дитину , що останній ніде не працює офіційно , за ним не зареєстровано нерухоме майно, сплачує кредит. Тому суд задовольняє вимоги частково , стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі.

Outcome: partial