Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

26 березня 2020 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 256 983,94 грн, а також судовий збір у розмірі 3854,76 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 08.10.2019 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] у в м. Києві на перехресті вулиць Васильківської та Маричанської, виконуючи поворот ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напряму, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» д.з.н. [NUMBER] , що призвело до пошкоджень вищевказаних транспортних засобів. Позивач підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» є власником автомобіля Toyota Camry д.з.н. [NUMBER] , якому завдано майнової шкоди в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2019 року у справі № 752/22058/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПРАТ СК «ПЗУ Україна» полісом обов`язкового страхування серії ЕР № 157944541. Полісом передбачена франшиза - 2000 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000 грн. 28.11.2019 року ПРАТ СК «ПЗУ Україна» за заявою підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» перерахувало останньому суму страхового відшкодування в розмірі 98 000,00 грн. Проте, згідно з актами виконаних робіт, ремонт пошкодженого автомобіля Toyota Camry д.з.н. [NUMBER] , був здійснений на загальну суму 354 983,94 грн, у тому числі ПДВ. Відшкодована сума не покриває повною мірою збитків, завданих позивачу, а тому він просить стягнути з винуватця [PERSON] залишок майнової шкоди у розмірі 256 983,94 грн. 19.02. 2020 відповідачу була надіслана вимога № 50-01 про відшкодування майнової шкоди в сумі 256983,94 грн, яка була залишена без відповіді та задоволення. Виконуючий обов`язки директора підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» - Спаський О.Ю. надіслав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2.9378 га, яка належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 30 квітня 2020 року по справі відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правиломи спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судовому засіданні 22.10.2021 року сторони відсутні. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідача повідомлено оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження якого невідоме, розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.106) Представник позивача - адвокат Шульєва Т.Л. надіслала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Приймаючи до уваги, що відповідач, який в установленому законодавством порядку повідомлявся про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] о 7 год.40 хв. 08.10.2019 року, керуючи автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , у м. Києві на перехресті вулиць Васильківська та Маричанська, виконуючи поворот ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого здійсним зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» д.з.н. [NUMBER] . Після зіткнень автомобіль «ЗАЗ» в`їхав в паркан, який належить ДВМЗ «Київський транспортний економічний коледж» МТУ. Вказаними діями, [PERSON] вчинив порушення п.п.2,3 «б», 10.4 ПДР України, що призвело до пошкоджень вищевказаних транспортних засобів. На момент вчинення ДТП «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] був застрахований ПРАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу серії ЕР № 157944541 від 12.09.2019. В подальшому, товариство визнало ДТП страховим випадком. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2019 року у справі № 756/22058/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с. 7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Внаслідок вказаної ДТП автомобілю «Toyota Camry» д.з.н. [NUMBER] , який належить позивачу підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 6) було завдано майнової шкоди. На підтвердження пошкодження автомобіля позивачем були надані копії фотокарток цього автомобіля (а.с. 54-59), висновок експертного автотоварознавчого дослідження №44-D/60/1 від 03.11.2019 (а.с. 29-41), ремонтна калькуляція № 20777 (а.с. 42-48), протокол огляду транспортного засобу від 23.10.2019 року (а.с. 51-53). Зі змісту висновку встановлено, що він зроблений експертом Яремчуком В.В., який діє на підставі свідоцтва № 1940 від 30.03.2018 року, виданого Міністерством юстиції України (а.с.62), на замовлення позивача підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» щодо виконання автотоварознавчого дослідження «Toyota Camry» д.з.н. [NUMBER] , 2019 року випуску, кузов № [NUMBER] , з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок його пошкодження при ДТП на дату 08.10.2019. Так, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ становить 514 532,12 грн, в тому числі 82630,35 грн ПДВ на вартість матеріалів та складових. Отже, зважаючи на вищевикладене, а також на те, що вказаний висновок №44-D/60/1 від 03.11.2019 відповідачем жодним чином не оспорений, суд вважає його належним і допустимим доказом у цій справі. Згідно з актами виконаних робіт від 30.11.2019, 31.12.2019, 10.01.2020 ремонт пошкодженого автомобіля «Toyota Camry» д.з.н. [NUMBER] , був здійснений на загальну суму 354983,94 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 18-21). Відповідно до рахунків-фактури № АВ-К-000000000000468 від 30.11.2019, № АВ-К-000000000000471 від 06.12.2019, № Ко-К-000000000000005 від 10.01.2020, № СФ-0000001 від 14.01.2020 за ремонт автомобіля позивачем була здійснена оплата на загальну суму 354983,94, що підтверджується платіжними дорученнями № 184 від 12.12.2019, № 496 від 26.12.2019, № 1222 від 30.01.2020, № 1304 від 03.02.2020 (а.с 10-12, 14-17). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пп. 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 9 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Відповідно до приписів частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За даними матеріалів справи встановлено, що згідно зі страховим актом № UA2019100800030/L01/01 від 26.11.2019 ПРАТ СК «ПЗУ Україна» 28 листопада 2019 року сплатило підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» страхове відшкодування в розмірі 98 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 37909 (а.с. 26, 13). Тож з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 256 983,94 грн., тобто різниця між загальною сумою матеріального збитку, завданого власнику «Toyota Camry» д.з.н. [NUMBER] у розмірі 354983,94 грн та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 98 000,00 грн. 19.02.2020 відповідачу була надіслана вимога № 50-01 про відшкодування майнової шкоди у сумі 256983,94 грн, яка була залишена без відповіді (а.с. 22-25). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3854,76,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved