Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] у якій просить суд: 1.Визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а також порочить честь, гідність і ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON] на прес-конференції в медіа-центрі «ДНЕПР ПОСТ» 15 лютого 2016 року, а саме: 04 хвилина 08 секунда «В конце 2015 года процессуальный руководитель областной прокуратуры «Кондратов», это процессуальный руководитель, который непосредственно был процессуальным руководителем по уголовному делу «Кирпенка», согласовав свои действия со своим непосредственным руководителем «Лисаченко», при помощи другого работника прокуратуры области [PERSON] нашли товарища «Тананайку», который за пятсот долларов США, за оплату пятсот долларов США согласился взять на себя вину «Кирпенка». В кратчайшие сроки были переписаны документы уголовного дела, уголовного производства, как говорится «шитыбелыми нитками»; 08 хвилина 15 секунда «Руководитель этого процессуального руководителя, непосредственный «Лисаченко», который как минимум знал, но а как максимум принимал участие в данном, в данных подделках документов, тоже находится на своем месте и собственно говоря нормально себя чувствует»; 2.Зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, що не відповідає дійсності і завдає шкоди [PERSON] честі, гідності, шляхом зчитування [PERSON] на прес-конференції «ДНЕПР ПОСТ» резолютивної частини рішення суду, не пізніше одного місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили; 3.Стягнути із [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 15 лютого 2016 року, об 11:00 год., в медіа-центрі «ДНЕПР ПОСТ», що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна 14, відбулась прес-конференція за участю голови антикорупційної правозахисної ради [PERSON] та [PERSON] на тему «Корупція в прокуратурі: як в Дніпропетровську підставних осіб за гроші притягають до кримінальної відповідальності». На 04 хвилині 08 секунді вказаної прес-конференції та на 08 хвилині 15 секунді [PERSON], була повідомлена інформація, що стала підставою звернення до суду: 04 хвилина 08 секунда: «В конце 2015 года процессуальный руководитель областной прокуратуры Кондратов, это процессуальный руководитель, который непосредственно был процессуальным руководителем по уголовному делу Кирпенка, согласовав свои действия со своим непосредственным руководителем [PERSON], при помощи другого работника прокуратуры области [PERSON] нашли товарища [PERSON], который за пятсот долларов США, за оплату пятьсот долларов США согласился взять на себя вину Кирпенка. В кратчайшие сроки были переписаны документы уголовного дела, уголовного производства, как говорится «шиты белыми нитками»; 08 хвилина 15 секунда: «Руководитель этого процесуального руководителя, непосредственный [PERSON], который как минимум знал, но а как максимум принимал участие в данном, в данных подделках документов, тоже находится на своем месте и собственно говоря нормально себя чувствует». У даній прес-конференції розповсюджені відомості, які не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію, є наклепом, оскільки жодного підґрунтя не мають. Він є начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області. Про вказану прес-конференцію в медіа-центрі «ДНЕПР ПОСТ» йому стало відомо від інших співробітників прокуратури. Розповсюджена на прес-конференції 15 лютого 2016 року інформація не може бути оціночним судженням за характером висловлювання, а є чітка зрозуміла відповідь, яка дає підстави вважати, що є конкретні докази про вчинення ним протизаконних дій (підробка документів). Недостовірні негативні твердження стосовно його особи, поширені відповідачем 15.02.2016 р., є такими, що порушують його право на повагу до його честі, гідності, недоторканість ділової репутації, оскільки він являється посадовою особою, а тому такі відомості підлягають спростуванню. Відповідач [PERSON] розповсюдив недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію, а тому він має законне право на захист своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Окрім того, в результаті навмисних, протиправних дій відповідача, йому була спричинена моральна шкода. Не вимагає доказів той факт, що наслідки протиправних дій відповідача погіршили його соціальне благополуччя, порушились його нормальні життєві зв'язки, які зажадали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, у необхідності звернення до суду за захистом своїх прав. Все вищеперераховане є незаперечною підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди в повному обсязі. Бажано відмітити те, що всі моральні, психічні переживання та емоції, негативно впливають на стан здоровя будь-якої людини, у тому числі на стан його здоровя. Беручи до уваги глибину емоційних переживань у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, тяжкості спричиненої душевної травми, ґрунтуючись на положеннях ст.ст.23,1167 ЦК України, він оцінює моральну шкоду в сумі 10000 грн. Більш того, у відповідності до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя» від 19.11.1992 року: «Здоровя - це стан повного фізичного, душевного та соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних дефектів». Через викладені обставини він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та предявлений позов просили задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечував посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях та доданих у судовому засіданні документах. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 15 лютого 2016 року, об 11 год. 00 хв., в медіа-центрі «ДНЕПР ПОСТ», що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна 14, відбулася прес-конференція за участю голови антикорупційної правозахисної ради [PERSON] на тему «Корупція в прокуратурі: як в Дніпропетровську підставних осіб за гроші притягають до кримінальної відповідальності». З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вищевказаної прес-конференції встановлено, що на 04 хвилині 08 секунді та на 08 хвилині 15 секунді відповідачем [PERSON], була повідомлена наступна інформація (російською мовою): 04 хвилина 08 секунда: «В конце 2015 года процессуальный руководитель областной прокуратуры Кондратов, это процессуальный руководитель, который непосредственно был процессуальным руководителем по уголовному делу Кирпенка, согласовав свои действия со своим непосредственным руководителем [PERSON], при помощи другого работника прокуратуры области [PERSON] нашли товарища [PERSON], который за пятьсот долларов США, за оплату пятсот долларов США, согласился взять на себя вину Кирпенка. В кратчайшие сроки были переписаны документы уголовного дела, уголовного производства, как говорится «шиты белыми нитками»; 08 хвилина 15 секунда: «Руководитель этого процесуального руководителя, непосредственный [PERSON], который как минимум знал, но, а как максимум принимал участие в данном, в данных подделках документов, тоже находится на своем месте и собственно говоря нормально себя чувствует». Як встановлено у судовому засіданні позивач, на час проведення вищевказаної прес-конференції, працював начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Частини 4, 7 цієї статті передбачають, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила, у такий же спосіб, у який інформація була поширена. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до статті 299 ЦК України, фізична особа, має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України, від 02.10.1992, № 2657-ХІІ "Про інформацію" (зі змінами), ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критики, оцінки дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, закріплений в статті 62 Конституції України, статті 11 Загальної декларації прав людини, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 17 КПК України, передбачає невинуватість особи до тих пір, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист честі, гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Підпункт 6 п.15 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ визначає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідачем [PERSON] у судовому засіданні не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що висвітлені ним 15.02.2016 року під час прес-конференції факти, зокрема ті, що стосувалися особи позивача [PERSON] і мали ознаки негативної інформації, є достовірними, а відтак позовні вимоги у частині визнання такої інформації недостовірною і зобовязання її спростувати у спосіб, в який така інформація була поширена, підлягають задоволенню. Поширення відповідачем 15.02.2016 року недостовірних і за своїм характером негативних фактів стосовно особи позивача, порушують право позивача на повагу до його честі, гідності, недоторканість ділової репутації. Допитані у судовому засіданні в якості свідків працівники прокуратури Дніпропетровської області прокурори Дяченко А.С., Кондратов О.Г., Мачущак О.В., Кононенко М.П. у судовому засіданні зазначили, що після перегляду у колективі прокуратури області відеозапису прес-конференції, яку проводив відповідач [PERSON] 15.02.2016 року, у багатьох прокурорів колег позивача, виникли сумніви у обєктивності і неупередженості позивача, його добропорядності, чесності і відвертості. Позивачу переставали довіряти співробітники прокуратури області, хоча до цього позивач користувався високим авторитетом та повагою серед колег, його вважали дуже досвідченим професіоналом і добропорядною людиною. Згідно ч.7 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Таким чином, оскільки відповідач розповсюдив недостовірну інформацію, позивач має законне право на захист своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Суд погоджується із тим, що в результаті дій відповідача позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що він переживав моральні страждання і душевні хвилювання, опікувався відновленням честі, гідності та ділової репутації, яким було завдано шкоди шляхом розповсюдження відповідачем недостовірної негативної інформації у публічний спосіб, в тому числі і через мережу Інтернет, для чого позивач докладав додаткових зусиль, що безумовно вплинуло на його моральний стан і внесло негативні зміни на життєві та соціальні звязки позивача. Проте, до розміру моральної шкоди у 10000,00 гривень суд відноситься критично, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, що відповідає роз'ясненням, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року №4, вважає, що моральна шкода у розмірі 1000,00 гривень компенсує позивачу його моральні страждання та душевні хвилювання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial