Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

18 червня 2019 року позивач КС «Можливість» в особі голови правління Корягіної І.І. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позову зазначає, що 29 березня 2017 року між КС „Можливість" та [PERSON] був укладений договір кредиту № 69, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 3000 гривень строком на 6 місяців, з 29 березня 2017 року по 29 вересня 2017 року зі сплатою 60 % річних за користування кредитом. [PERSON] у свою чергу зобов`язався сплачувати суму кредиту та проценти відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору. У випадку несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Внаслідок порушення умов договору заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 18 червня 2017 року становить 14750,37 гривень, з яких 1648,01 гривень основного боргу, 1928,85 гривень - проценти за користування кредитом, 11173,51 гривень - додаткові проценти. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судовий збір в сумі 1921 гривні Представник позивача Козлов М .Ю. , який діє на підставі довіреності, до зали судових засідань не прибув, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу повістки надсилались рекомендованою поштою за адресою його реєстрації, однак конверти повернуті поштовим відділенням без отримання адресатом, за закінченням строків зберігання. Разом із тим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність [PERSON] , на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Вивчивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 29 березня 2017 року між Кредитною спілкою «Можливість» в особі заступника голови правління Корягіної І.І. з одного боку та [PERSON] з іншого, був укладений договір кредиту № 69 за умовами якого останньому був наданий кредит в сумі 3000 гривень на ремонт, строком на 6 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник, у даному випадку [PERSON] , зобов`язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3.1, 5.1.3 договору, а.с. 6-7). Відповідно до п. 3.7 вказаного договору, за будь - яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору, графіком розрахунків за ним, та погодився із ними, що підтверджується його особистим підписом у договорі. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту, останній платіж в сумі 592 гривень сплачений позичальником 06 липня 2017 року, з цього часу платежів за кредитом не надходило, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 18 червня 2019 року становить 14750,37 гривень, з яких 1648,01 гривень основного боргу, 1928,85 гривень - проценти за користування кредитом, 11173,51 гривень - додаткові проценти, нараховані на підставі п. 3.7 договору. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та процентної ставки за несвоєчасне надходження (прострочення) планового платежу у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування. Отже суд вважає встановленим факт неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за договором кредиту, а заборгованість відповідача у сумі 14750,37 гривень - доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь КС «Можливість». Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обов`язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем сум та їх розміру. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved