overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позов мотивований тим, що 14.02.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей. Сімейне життя у них не склалось через різні погляди на життя, ведення справ сім"ї, несумісність характерів, внаслідок чого на протязі шести місяців сторони проживають окремо. За таких обставин позивач просить час на примирення не надавати, шлюб просить розірвати, а судові витрати залишити за ним - [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов визнала повність та просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 14.02.2004 року сторони одружилися, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим Качанівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 14.02.2004 року. \~ \~ \~ \~Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні\~в справі\~докази,\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що між\~подружжям [PERSON] та [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. \~ \~ \~ \~Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема причини розірвання шлюбу, характер відносин між подружжям, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливе, прохання строк для примирення не надавати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.05.2004 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; та дочка - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося через різні погляди на життя, ведення справ сім`ї, несумісність характерів та інші обставини, внаслідок чого позивач має намір розірвати шлюб. Можливості зберегти сім`ю немає. Спору з відповідачкою про місце проживання дітей та про спільне майно немає. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Подав до суду заяву якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовільнити. Розгляд справи провести у його відсутність. Строк на примирення просить не надавати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить розгляд справи провести у її відсутність.Строк на примирення просить не надавати. Позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що 08.05.2004 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС міста Лисичанська, Луганська область Україна від 08.05.2004 року (а.с. 9). Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, а тому суд приймає визнання позову відповідачкою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи при звернення до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 908 гривень згідно квитанції № 56503385 від 16.06.2021 року. Таким чином, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при звернення до суду з позовом, що становить 454 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачкою з 01.09.2020 року. Спільних дітей у них немає. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Десь на початку 2021 року шлюбні відносни між подружжям припинилися, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору на майно сторони не мають. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з"явився. Подав заяву якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву у якій просить розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги визнає. Також просить після розірвання шлюбу надати їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Судом встановлено, що 01.09.2020 року [PERSON] та [PERSON] у Хмільницькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного регіонального управління МЮ (м. Хмельницький) зареєстрували шлюб, актовий запис № 83, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2020 року. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 22). Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, а тому суд приймає визнання позову відповідачкою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 908 гривень згідно квитанції № 34 від 22.10.2021 року. Таким чином, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, що становить 454 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про повернення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 18.12.2011 року було укладено договір позики, згідно якого відповідач взяв у нього в борг кошти в сумі 17000 дол. США. на умовах сплати відсотків, які за період користування коштами визначені у розмірі 2000 дол.США. Кошти зобов'язувався повернути до 31.12.2014 року, однак в обумовлений строк не повернув. В судове засідання представник позивача не з"явився. До початку розгляду справи подав заяву у якій підтримав заявлений позов, просив розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У зв'язку з цим розгляд справи проведено у порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 18.12.2011 року був укладений договір позики за яким [PERSON] отримав від [PERSON] позику в сумі 17000 дол.США, які зобов'язувався повернути до 31.12.2014 року, що підтверджується розпискою, датованою 18.12.2011 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи. Наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про те, що відповідачем кошти не повернуто. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В розписці сторонами обумовлено, що відсотки за період користування коштами визначені у сумі 2000 дол.США. Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики з урахуванням обумовлених договором відсотків за період користування коштами, тобто до 31.12.2014 року, є обґрунтованими. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про повернення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 27.06.2016 року було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав у борг кошти в сумі 1500 дол.США, які зобов'язувався повернути до 15.07.2016 року про що написана розписка. Однак кошти в обумовлений строк не повернув. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач придбав у нього автомобіль, а кошти у сумі 1500 дол.США, які не доплатив за машину, попросив дати йому у борг до 15.07.2016 року. Він погодився на це і взяв у присутності свідків боргову розписку у відповідача. Однак [PERSON] не виконав умови договору та не повернув грошей в обумовлений строк, від виконання свого обовязку ухиляється. Тому просив стягнути з відповідача борг та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання і судові витрати. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з цим судом постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Судом встановлено, що між [PERSON]М, та [PERSON] 27.06.2016 року був укладений договір позики у вигляді розписки на суму 1500 дол.США, які [PERSON] зобов'язувався повернути до 15.07.2016 року, про що зазначено у розписці. Відповідачем свої зобовязання не виконано, що підтверджується наявністю оригіналу розписки у кредитора. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума основного боргу 1500 дол.США, а також 19 дол.США, як 3% річних від простроченої суми за 151 день прострочення виконання зобовязання. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.625, 1046-1048 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Буського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивує тим, що з вересня 2016 року і по даний час проживають однією сім"єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в с. Чішки Буського району Львівської області. В середині січня 2017 року відповідачка завагітніла і очікує дитину. Про те, що дійсно проживають однією сім"єю і ведуть спільне господарство підтверджують батьки відповідачки [PERSON] та [PERSON], а також сусідка [PERSON]. Хоче, щоб саме він був записаний батьком дитини, оскільки впевнений і знає, що це його дитина. Позивач в судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Додала до матеріалів справи обмінну карту вагітної. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В силу ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім"єю без реєстрації шлюбу, про що суду були надані заяви батьків відповідачки [PERSON] та [PERSON] в яких вони підтвердили факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з вересня 2016 року. Про це й же факт письмово повідомила сусідка [PERSON] В підтвердження вагітності [PERSON] представила копію обмінної карти пологового будинку, пологового відділення, яка долучена до матеріалів справи. З копії обмінної карти убачається, що на облік вагітна [PERSON] стала 21.03.2017 року, що співпадає з доказами поданими до матеріалів справи. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред"явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В. Стефаника про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві вказує, що працює в Сільськогосподарському виробничому кооперативі ім. В. Стефаника. В 2014 році йому було виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 200 грн. Однак, на даний час йому не виплачено коштів по заробітній платі в сумі 1259 грн. 83 коп. Підприємство грубо порушуючи трудові права, ставить його та сім"ю в скрутне матеріальне становище. За зверненням працівників даного підприємства Територіальною державною інспекцією з питань праці в Івано-Франківській області в СГВК ім. В. Стефаника, проводилась перевірка дотримання законодавства про оплату праці та було виявлено ряд порушень, в тому числі несвоєчасну виплату заробітної плати, не проведення повного розрахунку із звільненими працівниками. Просив позов задовольнити, при цьому подав суду письмову заяву в якій вказує про те, щоб розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В. Стефаника в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча був повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача, вивчивши матеріали справи у повному об'ємі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] працює в Сільськогосподарському виробничому кооперативі ім. В. Стефаника та перебуває у трудових відносинах з відповідачем. З довідки виданої сільськогоспосподарського виробничого кооперативу вбачається, що станом на 01 січня 2015 року заборгованість по заробітній платі у [PERSON] становить 1259 грн. 83 коп. Адміністрація розрахунок в добровільному порядку не провела, чим порушила вимоги ст. 115 КЗпП України. Оскільки, відповідно до даної норми Закону заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплат

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що [PERSON], є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги заяви та зазначили, що померла [INFO] року [PERSON] є матір"ю [PERSON], але в паспорті та свідоцтві про смерть її прізвище записано як [PERSON], а в свідоцтві про його народження її прізвище записано як [PERSON] Встановлення вказаного юридичного факту необхідно йому для отримання свідоцтва на спадщину після смерті матері. Заінтересована особа приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. у судове засідання не з'явилась, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, та проти вимог заяви не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). Після її смерті відкрилася спадщина. Як зазначив заявник [PERSON] у своїх поясненнях, що з поданих нотаріусу документів на підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON], визначити родинний зв`язок неможливо через наявні розбіжності в даних вказаних в графі прізвище матері у свідоцтві про народження заявника та прізвища померлої за наданим свідоцтвом про смерть. У свідоцтві про одруження вказано, що 25.12.1955 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженки с. Бирлівка, Драбівського району, Черкаської області. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] року народився заявник [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого [INFO] року виконавчим комітетом Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, [INFO] року померла [PERSON], у віці 84 років, про що складено актовий запис №18. Разом з тим, паспорт серії [NUMBER], виданий Яготинським РВ ГУ МВС України в Київський області, [PERSON], [INFO], уродженці с. Бирлівка, Драбівського району, Черкаської області. Суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що [PERSON] [INFO], є сином померлій [INFO] року [PERSON] [INFO]. Даючи юридичну оцінку поясненням заявника та зацікалвеної особи, та зібраним по справі доказам, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved