Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 05.11.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], в якому у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Ніякої участі в утриманні дітей відповідач не приймає, хоча працює та має всі можливості для цього. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходів) та стягувати їх, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, повідомив, що старшу дитину він усиновив та визнав батьківство, а тому наведена позивачем в позові інформація не повністю відповідає фактичним обставинам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України, та повязані з ним виконання обовязків батьківства. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182 СК, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 05.11.2010 року укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження (а.с.8-9). Відповідач на момент розгляду справи позовних вимог щодо оспорювання факту батьківства не подав. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 184 СК України з визначенням в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходів) та стягувати їх, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. \~ Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved