Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

25 січня 2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України та встановлення даних про батьків дитини. Заява мотивована тим, що заявниця є матір»ю [PERSON], який народився 07.11.2017 року в м. Сімферополь. Після народження дитини було видане медичне свідоцтво про народження дитини Сімферопольським клінічним пологовим будинком №1. Також заявниця вказала, що отримати свідоцтво про народження у Бобринецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий для здійснення реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідне заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини. Заявниця в заяві просить слухати справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлено належним чином, заяви про розгляд справи без її участі не надходило. На підставі ч.2\~ст.197 ЦПК України\~справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З паспорта, серії ЕВ409487, виданого 06.07.2016 року Бобринецьким РС УДМС України в Кіровоградській області на ім»я [PERSON], [INFO], встановлено, що остання є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно медичного свідоцтва про народження серії 35 №022262, виданого 09.11.2017 року Сімферопольським клінічним пологовим будинком №1, у [PERSON], [INFO], в м. Сімферополь АР Крим 07 листопада 2017 року народилась дитина чоловічої статі (а.с. 8). Відповідно до ч.3ст.49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Бобринецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 16.01.2018 року надав відмову Вих. № 74/14.2/04-09 у проведенні державної реєстрації народження дитини у [PERSON], обґрунтовуючи її тим, що аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що заявником для підтвердження факту народження дитини не пред»явлено медичне свідоцтво про народження відповідної форми, визначеної наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 125.10.2006 року за № 1150/13024. та запропонували звернутись до суду (а.с.7). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», [PERSON] Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як зазначено в п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини та отримання свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що мати дитини [PERSON], [INFO], є громадянкою України, яка в м. Сімферополь\~\~АР Крим 07.11.2017 року народила дитину чоловічої статі, про що їй Сімферопольським клінічним пологовим будинком №1, було видано медичне свідоцтво про народження серії 35 №022262 від 09.11.2017 року, яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянки України, якою є заявниця [PERSON] та її дитина [PERSON], [INFO], суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви в частині встановлення факту народження дитини чоловічої статі, на тимчасово окупованій території України, матір»ю якої є [PERSON], бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтво про народження її дитини сина [PERSON], [INFO], виданого державним органом України. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо встановлення даних про батька дитини. Так згідно ч.1ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду. Частина 1 ст. 135 СК України, вказує, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім»я та по батькові дитини записується за її вказівкою. Отже, в задоволенні частини заявлених вимог, щодо встановлення даних про батька дитини, суд відмовляє, оскільки заявниця не надала на обґрунтування вказаної вимоги жодних відомостей чи доказів з чого можна було б зробити висновок про перебування її у шлюбі та даних про батька дитини.

Outcome: partial