Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12.08.2011 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбу з [PERSON], який помер [INFO] року та успадкувала після його смерті належне останньому на праві приватної власності майно - три земельних ділянки в селі Дубове Ковельського району для ведення особистого селянського господраства та одну земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] в селі Дубове Ковельського району Волинської області, отримавши на згадане майно свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказує, що в користуванні чоловіка перебувала ще одна земельна ділянка площею 808 кв.м. по [ADDRESS] в селі Дубове Ковельського району, на яку за життя чоловік не зміг оформити право власності, однак, тривалий час користувався згаданою земельною ділянкою та розпочав оформлення технічної документації із землеутрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Також вказує, що безоплатно приватизована чоловіком за життя земельна ділянка по [ADDRESS] в с.Дубове фактично знаходиться в користуванні племінника [PERSON], якому ще у 2008 році чоловік подарував належну йому ? частину житлового будинку і чоловік не мав наміру приватизовувати у 2013 році земельну ділянку біля вказаного будинку, який йому вже не належав, однак, у сільській раді йому порадили провести приватизацію саме земельної ділянки по [ADDRESS] в с.Дубове, хоча чоловік мав намір приватизувати безоплатно іншу земельну ділянку по [ADDRESS] в с.Дубове, оскільки тривалий час користувався такою ділянкою. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 808 кв.м. по [ADDRESS] в с.Дубове Ковельського району в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та просить задовольнити позов. Представник відповідача - Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області - Безека П.В. у судовому засіданні не визнав позовних вимог та пояснив суду, що він є Дубівським сільським головою і на час проведення безоплатної приватизації земельної ділянки у 2013 році житель села Дубове [PERSON] не повідомляв у сільську раду про те, що він у 2008 році подарував належну йому частку в будинку по [ADDRESS] в с.Дубове своєму племіннику [PERSON] і останній став власником цілого будинку. Про вказані обставини відповідачу стало відомо лише в суді, тоді як чоловік позивача звернувся до сільської ради у 2013 році з заявою про надання йому безоплатно у власність для будівництва та обслуговування земельної ділянки саме по [ADDRESS] в с. Дубове, при цьому, інша земельна ділянка площею 808 кв.м. по [ADDRESS] в с. Дубове перебувала у користуванні [PERSON] і рішенням сільської ради у 2013 році йому було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, однак, при виготовлені такої документації було встановлено, що [PERSON] уже використав своє право на отримання безоплатно у власність іншої земельної ділянки - по [ADDRESS], і така документація на земельну ділянку по [ADDRESS] в с.Дубове не була погоджені усіма необхідними органами та організаціями. У подальшому [PERSON] було роз»яснено право на отримання згаданої земельної ділянки по [ADDRESS] в с.Дубове у користування. На даний час спірна земельна ділянка є власністю сільської громади села Дубове Ковельського району з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Пояснив, що позивачці роз»яснювалось право звернутись до сільської ради з заявою про надання їй такої земельної ділянки у користування та в подальшому отримати таку ділянку у власність, використавши своє право на безоплатну приватизацію землі. Вважає, що успадкувати згадану земельну ділянку після смерті свого чоловіка позивачка не може, так як [PERSON] не являвся власником такої ділянки на момент своєї смерті і рішення сільської ради про передачу йому такої земельної ділянки у власність не приймалось і таке питання взагалі не обговорювалось на сесії сільської ради. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог та відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1225 ЦК України перебачено перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. „г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відтак, можливість набуття права власності на земельну ділянку внаслідок спадкування прямо передбачена законом, однак, для набуття такого права в порядку спадкування необхідною умовою є наявність такого права у спадкодавця за життя останнього. Той факт, що позивач та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011 року підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2011 року (а.с.11). Факт смерті [PERSON].[INFO] року підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.06.104 року, актовий запис №22 (а.с.12). Згідно матеріалів спадкової справи №70/2014, саме позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та успадкувала право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцю на праві приватної власності (а.с.88-138), інших спадкоємців у [PERSON] не було. Як убачається з письмової відповіді приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О.В. від 07.04.2015 року №163/01-16, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] в с.Дубове Ковельського районі по причині відсутності правовстановлюючих документів щодо належності згаданої ділянки спадкодавцеві (а.с.22). Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заявляючи вимогу про визнання права власності на спірну земельну діляку в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], позивач зазначає, що така земельна ділянка перебувала у користуванні чоловіка, при цьому, рішення про передачу такої земельної ділянки йому у власність сільська рада не приймала та передала йому у власність іншу земельну ділянку по [ADDRESS] в с.Дубове. Той факт, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] в с.Дубове була передана у користування [PERSON] підтверджено рішенням Дубівської сільської ради №21/5 від 19.05.1994 року (а.с.31), актом про винос в натуру меж земельної ділянки, викопіюванням з кадастрового плану (а.с.32,33,34) і на вказаний період часу площа спірної земельної ділянки становила 0,10 га (а.с.31). Згідно проекту технічної документації із землеутрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та правовстановлюючих документів, наявних у такій документації, - рішення Дубівської сільської ради від 04.01.2013 року №21/15-8 та від 10.07.2013 року №24/9-7 [PERSON] було надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка розташована по [ADDRESS] в с.Дубове Ковельського району з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд(а.с.26-30), однак, виготовлення згаданої технічної документації із землеустрою не було завершено та не було затверджено Дубівською сільською радою, - що також підтверджує той факт, що спірна земельна ділянка не була передана у власність [PERSON] і перебувала лише в користуванні останнього. Крім того, згідно відповіді Дубівської сільської ради від 08.04.2014 року №177 на запит [PERSON] останньому було підтверджено про те, що земельна ділянка по [ADDRESS] в с.Дубове знаходиться у його користуванні і він не є власником такої ділянки, оскільки своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд він використав шляхом безоплатної приватизації іншої земельної ділянки по [ADDRESS] в с.Дубове Ковельського району (а.с.41). Той факт, що земельна ділянка площею 0,0808 га по [ADDRESS] в с.Дубове Ковельського району, яка перебувала в користуванні [PERSON] є комунальною власостю територіальної громади сіл Дубівської сільської ради підтверджено довідкою Дубівської сільської ради Ковельського району від 03.09.2015 року №497 (а.с.86). Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка, яка перебувала у користуванні [PERSON] за його життя, не належала останньому на праві приватної власності та була і залишається комунальною власністю територіальної громади сіл Дубівської сільської ради Ковельського району, а, відтак, не входить до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] Із урахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON] до задоволення не пілягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed