Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

29 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу №42 від 28 грудня 2015 року; поновлення на роботі на посаді прибиральниці Дмитрівського навчально виховного комплексу Радехівського району Львівської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В заяві зазначає, що вона працювала на посаді прибиральника службових приміщень Дмитрівського НВК з 01.04.1985 року та наказом № 42 від 28 грудня 2015 року її було звільнено по ст.40 п.3 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним і необґрунтованим, оскільки директор Дмитрівського НВК [PERSON] 28-29 грудня 2015 року наказами по установі звільнила з роботи одночасно чотирьох прибиральниць, в тому числі і її. За період з 4 грудня 2015 року до 18 грудня 2015 року щодо неї було складено три документи: акт від 4.12.2015 року про неналежне прибирання закріпленої за працівником площі, наказ по Дмитрівському НВК від 7.12.2015 року №74 «Про дисциплінарне стягнення», акт від 16.12.2015 року про неприбирання класних кімнат початкової школи. По акту від 16.12.2015 року вона надала письмові пояснення, інших документів вказаних в наказі вона не бачила, зрозуміло не ставила на них свої підписи про ознайомлення. Про їх існування дізналася з тексту наказу про звільнення. Директор [PERSON] приймаючи наказ про звільнення керувалась не трудовим законодавством, а лише особистими мотивами. Все з того, що вони звернулися до директора щодо вжиття заходів для знищення мишей і щурів (дератизацію приміщень), котрих розвелося безліч у школі і вони створювали загрозу як для школярів, так і всіх вчителів і іншого персоналу закладу, в першу чергу для прибиральниць. Існувала реальна загроза масового захворювання лептоспірозом. На це директор [PERSON] усно доручила прибиральницям власними силами та за свій кошт без спеціальних засобів захисту провести дератизацію приміщень, що не входило в наші обов'язки. Про зазначені обставини стало відомо працівникам департаменту освіти при Львівській ОДА, які надіслали комісію для перевірки цих фактів. Саме після приїзду комісії було штучно виготовлено перераховані вище «акти» проти неї та її колег, хоча за її трудову діяльність не було жодної догани і зауваження. Згідно з записом у трудовій книжці її звільнено за п.3 ст. 40 КЗпП України - систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. Обов'язковою умовою для звільнення працівника за п.3 ст. 40 КЗпП є невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудовий договір завжди, незалежно від того, в усній чи письмовій формі його було укладено, містить умови, що визначають обов'язки як працівника, так і роботодавця. Ці умови можуть бути прямими, тобто такими, що визначаються та закріплюються безпосередньо в самому трудовому договорі, а також опосередкованими, які вже встановлені законодавством, колективним договором, посадовою інструкцією, правилами внутрішнього розпорядку, а тому не потребують додаткового закріплення у трудовому договорі. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно дост.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно приписів ст.149 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Вважає, що наказ суперечить нормам трудового законодавства, просила постановити рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ Дмитрівського навчально виховного комплексу №42 від 28 грудня 2015 року, поновити на роботі на посаді прибиральниці Дмитрівського навчально виховного комплексу Радехівського району Львівської області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 грудня 2015 року до дня поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, доручила представникам надати суду пояснення, просила постановити рішення про задоволення її позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подав суду письмові обґрунтування позовних вимог (а.с.122-125), які підтримав у судовому засіданні. Звертав увагу суду, що позивачку звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставами для звільнення в наказі зазначено акти про неналежне прибирання закріпленої за працівником площі, які підписані працівниками, що не заперечується і відповідачем, та не є видом дисциплінарного стягнення. Із складених актів не вбачається, що позивачка не виконувала своїх обов'язків, оскільки черговість прибирання приміщень жодним нормативним чи внутрішнім документом не передбачена, а прибрані напередодні приміщення могли бути засмічені одразу після прибирання іншими особами, в яких був до них доступ. Трудове законодавство обмежує можливості роботодавця щодо незаконного звільнення найманих працівників з різних підстав. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана; звільнення. Разом з тим, з наказу про звільнення вбачається, що на позивачку директором Дмитрівського НВК накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади не за чергове конкретне порушення трудової дисципліни, а як підсумок, за наявність у неї раніше накладених дисциплінарних стягнень (в тому числі зазначених вище актів), тобто вищезазначений наказ видано з грубим порушенням вимог ст. 147 КЗпП України. Позивачка в судовому засіданні пояснила, а представник відповідача не заперечив належними та допустимими доказами ту обставину, що до видання наказу про звільнення її з роботи представник відповідача не пропонував їй написати письмове пояснення з приводу неналежного виконання нею своїх посадових обов'язків. До грудня 2015 року позивачка на протязі більше десяти років не мала жодних дисциплінарних стягнень, проте дані обставини жодним чином при звільненні не враховані. В наказі про звільнення підставою є неналежне прибирання закріпленої за працівником площі (виходячи з вищезгаданих актів). Свідки в судовому засіданні підтвердили, як і відповідач, що на їх думку виконання обов'язків було, проте було неналежним. Якщо відсутній факт невиконання обов'язків, то відсутня, відповідно, і систематичність, що носить похідний характер від правопорушення, тому просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник позивача [PERSON] підтримав пояснення представника [PERSON], та звертав увагу суду, що оскільки відповідач та допитані в ході судового слідства свідки, не змогли спростувати позовних вимог позивача та представити суду належні та допустимі докази на користь відповідача у справі, а матеріалами справи, письмовими і усними доказами, показами свідків доведено, що звільнення позивачки відбулось всупереч чинному законодавству, тому просив постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача. Представника відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечив, подав суду письмові заперечення на позовну заяву (а.с.19-25), які підтримав у повному обсязі в судовому засіданні, та з врахуванням їх просив постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач була звільнена з роботи з дотриманням вимог законодавства, так як відповідачем було встановлено систематичне невиконання посадових обов»язків, що підтверджено відповідними актами та наказом про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Крім цього, звертав увагу суду, що на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності так і на звільнення, відповідачем була отримана згода профспілкового комітету. Свідок [PERSON] суду показала, що вона на даний час виконує обов'язки директора Дмитрівського НВК. Позивач була звільнена з посади прибиральника, оскільки в період з 27.11.2015 року по 28.12.2015 року, профспілковим комітетом, трудовим колективом проводилися відповідні обстеження території, які прибирає прибиральниця, були складені акти у відповідності до яких, згідно чинного законодавстава, було прийняте рішення звільнити [PERSON] з даної посади. Акти складала відповідна комісія з членів профспілкового комітету, вони і доводили зміст даних актів до відома позивача, і відповідно пояснювали, що позивач повинна дати письмові пояснення, коли відмовлялася від підпису, була частина актів, де позивач підписувала особисто, а свої накази вона оголошувала в присутності батьків і профспілкового комітету. 7.12.2015 року був винесений наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Їй відомо, що [PERSON] була членом профспілкового комітету, як і відомі правила звільнення членів профспілкового комітету. Інструкція була доведена до відома прибиральницям в грудні-листопаді 2015 року. Наказ про звільнення був винесений на підставі акту від 4.12.2015 року, наказу про оголошення позивачу догани та акту від 16.12.2015 року, вважає звільнення позивача роботи законним. Свідок [PERSON] суду показала, що з 17.12.2015 року, вона є членом профспілкового комітету, до того вона довгий період часу працювала вчителем Дмитрівського навчально-виховного комплексу і три роки тому назад, вона також була головою профспілкового комітету. Питання по прибиранню школи стоїть уже не перший рік, а стоїть уже дуже і дуже давно, тому що люди працюючи в громадському місці, де навчаються учні, де має бути бездоганна санітарна обстановка, чисто, прибрано, не виконують своїх посадових обов'язків. [PERSON] виконувала обов'язки, але виконувала їх недобросовісно, школа знаходиться в антисанітарійному стані через належне прибирання її технічним персоналом, а не вчительським колективом. Підтвердила, що вона була присутня на педагогічній нараді 31.08.2015 року, де піднімалося питання головою профспілки [PERSON] та вчителями щодо неякісного прибирання школи. 21.09.2015 року також була присутня на засідання загальношкільних зборах, де знову предметом розгляду було це ж питання, яке піднімала голова батьківського комітету [PERSON] за проханням батьків. Окрім цього підтвердила суду, що вона приймала участь у підписанні актів перевірки, школа в цей час не була прибрана, була в неналежному стані, були помиті лише коридори, а кабінети ні. Систематичність невиконання своїх посадових обов'язків [PERSON] полягала у неналежному прибиранні закріплених за нею площі, зокрема в коридорі прибиралося, а в кабінетах прибирання не здійснювалося. Сміття роками не витягалося з батарей. Кабінет української мови не прибирала, за кабінет української літератури сказати нічого не змогла, ігрову початкових класів не прибирала, неналежно прибирала сходову клітку, у фізичному кабінеті висіли павуки, вважає, що прибирання було, однак воно було неналежним. Спортзал, учительську і туалет для вчителів на 2-ому поверсі також [PERSON] не прибирала. Вона працює вчителем зарубіжної літератури, письмово не зверталася зі скаргами за неналежне прибирання її кабінету. Вважає, що позивач систематично не виконувала своїх прямих обов'язків, неякісно прибирала. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює вчителем російської мови і зарубіжної літератури, християнської етики і бібліотекар та в даний час є головою профспілкового комітету. В школі батьки неодноразово піднімали питання про неякісне прибирання, вікна не помиті і під батареями було брудно, тобто неналежне прибирання. 4.12.2015 року був складений акт про неналежне прибирання, який був доведений до відома позивача. 16 грудня 2015 року складений акт за ініціативи батьків, які перевіряли стан прибирання школи. З 4 грудня по 18 грудня 2015 року школа прибиралася, однак неякісно. [PERSON] прибирання у молодших класах повинні бути після другого уроку, але цього зроблено не було. Батьки переживають за своїх дітей, тому батьки пішли до позивача та вимагали пояснень, на що вона пояснила, що вона в цей час прибирала спортзал. Батьки пішли до позивачки і вона написала нам пояснювальну, чому вона не прибирала. Позивач виражалася до неї нецензурними словами. 7 грудня 2015 року була позивачу оголошена догана у присутності членів профспілкового комітету. Позивач відмовлялась від будь-яких пояснень та підписів, про що складалися відповідні акти. Вона безпосередньо приймала участь у складанні актів та підтверджує факти, які в них зазначені. Діти виступали 27 грудня 2015 року, однак зал не був прибраний. При оголошенні позивачу наказу про звільнення вона відмовилась від підпису. Свідок [PERSON] суду показав, що він займає посаду завгоспа Дмитрівського НВК. В школі стався інцидент, прибиральниця [PERSON] попередила його, що бачила щура. Він не повірив, тому що,працюючи у школі з 2009 року ніколи мишей і щурів в школі не бачив. [PERSON] так і нічого не було виявлено. Тоді почався ажіотаж, по телебаченні оголосили, щоб у школі провести санітарні санкції, після чого розпочались перевірки. В школі було неналежне прибирання і це було систематично. Згідно посадової інструкції прибиральники службових приміщень підпорядковуються безпосередньо завгоспу. Прибирання [PERSON] проводилося, але неякісно.4.12.2015 року він з комісією склали акт про те, що позивач не прибрала свою територію. В матеріалах справи є доповідна записка вчителя фізкультури про те, що 4.12.2015 року спортзал взагалі був не прибраний. Прибиральниці не хотіли прибирати, так як це було велике релігійне свято. Прибирання в школі не проводилося на його думку з тих підстав, щоб підірвати авторитет школи та звільнити із посади директора. Акт від 4.12.2015 року складався після обіду, десь з 16 до 17 години. Згідно розпорядження від 27.11.2015 року, зокрема п.1.4 «щоденне загальне прибирання школи всіма прибиральниками» проводити роботи з 16:00 до 19:00 години, а акт був складений до 17 години. 16 грудня 2015 року участі в складанні акту не приймав, але присутнім був, було встановлено, що дві коробки не були протерті, сміття не було винесене. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є членом батьківського комітету, учня 9 класу. В школі виник конфлікт, директор зібрала збори та оголосила, що [PERSON] повідомила, що у школі антисанітарія. Прибиральниці на збори не прийшли, всі на зборах пересварилися та розійшлися. Батьки разом із вчителями та дітьми здійснювали прибирання школи так як почалися перевірки школи, це робили для того, щоб захистити честь школи. Жодних щурів та залишків від них не бачила. Неодноразово зверталися до директора з приводу невиконання прибиральницями свої обов'язків. У грудні 2015 року директор школи [PERSON] в присутності батьків, яких було десь 40 чоловік оголошувала прибиральницям їх інструкції, однак [PERSON] ці збори зірвала, вона має вплив на інших прибиральниць. [PERSON] з осені неналежно виконує свої посадові обов'язки. Син, який навчається у шкоді, висловлював своє незадоволення щодо прибирання приміщення школи. Їй невідомо, яку саме території повинна прибирати [PERSON] Батьківські збори завершувалися складанням актів. 8.12.2016 року було висловлено категоричну недовіру прибиральницям. Свідок [PERSON] суду показала, що є матір'ю учня 10 класу [PERSON]. Зазначила, що прибиральниці довели школу до антисанітарії, а діти не зобов'язані сидіти і навчатись у неприбраних кабінетах. Школу прибирали батьки, син просив її це зробити. Зарплата нараховувалась позивачу з врахуванням миючих засобів, а вони заперечують, що такі отримували. Приймала участь у прибиранні школи 5,6, 8, 29 та 30 грудня 2015 року як мати учня, як і приймала участь в огляді приміщень на предмет їх прибирання. На її думку прибиральниці не прибирали школу з метою звільнення із посади директора [PERSON], це була їх помста. Не прибирання школи почалися з грудня 2015 року. Вона не приймала участь при оголошенні посадових інструкцій прибиральницям, стверджує суду, що [PERSON] неналежно виконувала свої обов'язки. Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, заперечення представника відповідача, врахувавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Постановою №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України в ч.1 «звернув увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці». У відповідність до ч.1 ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу України про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього ( ст.4 КЗпП України). Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи ( ч. 6 ст.5-1 КЗпП України). Суд встановив, що [PERSON] 1.04.1985 року наказом №7 прийнята на роботу на посаду прибиральниці Дмитрівської школи, яка з 3 січня 2012 року перейменована у Дмитрівський навчально-виховний комплекс (а.с.27). Наказом № 42 від 28 грудня 2015 року її було звільнено по ст.40 п.3 КЗпП України в зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою для звільнення стали акт від 4.12.2015 року про неналежне прибирання закріпленої за працівником площі; наказ по Дмитрівському НВК від 7.12.2015 року №74 «Про дисциплінарне стягнення»; акт від 16.12.2015 року про не прибирання класних кімнат початкової школи; пояснююча записка [PERSON] від 18.12.2015 року та витяг з протоколу №6 засідання профспілкового комітету від 18.12.2015 року (а.с.5). Наказом по Дмитрівському НВК від 3 серпня 2015 року №22, пунктом 2.2. за [PERSON] закріплено: широкий коридор ІІ поверх, кабінет української мови; кабінет української літератури; ігрову початкових класів; кабінет інформатики; сходову клітку до фізичного кабінету; спортзал; учительську та туалет для вчителів ІІ поверх. Завгоспу школи довести до відома прибиральниць розподіл площ, список закріплених площ вивісити на дверях кабінету для обслуговування персоналу для ознайомлення всього колективу (а.с.47-47 зворот). Із самого списку закріпленої для прибиральниці площі приміщень школи за прибиральницями на 2015 -2016 роки, який повинен був завгосп довести до відома, позивач по справі повинна прибирати широкий коридор ІІ поверх, кабінет української мови; кабінет української літератури; ігрову початкових класів; кабінет інформатики; сходову клітку до фізичного кабінету; спортзал; учительську, окрім туалету для вчителів ІІ поверх, який зазначено в самому наказі (а.с.48). 21 вересня 2015 року відбулися загальношкільні батьківські збори Дмитрівського НВК, де були присутні 19 вчителів та 37 батьків, які вирішили про необхідність адміністрації школи вжити заходів щодо покращення стану та якості прибирання приміщень школи (а.с.53-53 зворот). Розпорядженням директора Дмитрівського НВК від 27 листопада 2015 року зобов'язано прибиральниць службових приміщень працювати в режимі нормованого робочого дня за графіком, встановлено чергування, визначено обідню перерву, встановлено щоденне вологе прибирання під час третього уроку в коридорах, щоденне двохразове прибирання туалетів, щоденне загальне прибирання школи, тощо. Із вказаним розпорядженням ознайомленні усі прибиральниці під розписку (а.с.58-58 зворот). 4.12.2015 року вчителем фізкультури [PERSON] на ім'я директора написано доповідну записку, який просив вжити заходів впливу на [PERSON], яка 4.12.2015 року неякісно прибрала приміщення спортзалу, який в неналежному стані та забезпечити йому санітарно- гігієнічні умови згідно вимог, для проведення занять (а.с.59). 4.12.2015 року комісією в складі директора школи [PERSON], відповідального за збереження життя й здоров'я учнів, ТБ під час начально-виховного процесу [PERSON], членів профспілкового комітету [PERSON], [PERSON], [PERSON] та завгоспа [PERSON] складено акт про те, що під час перевірки стану прибирання класних приміщень виявлено, що коридор біля їдальні неякісно прибраний (відповідальна [PERSON] згідно списку), сходова клітка між першим поверхом і фізичним кабінетом (не вказано, які саме недоліки), у фойє не прибрано сміття з під батареї ( [PERSON]І.), всі туалети не прибрані (прибирання їх закріплено згідно списку за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у майстерні підвіконними і станки з шаром пилу та павутиння ( [PERSON]І.), а також не прибраний зал їдальні (згідно списку відсутні дані за ким це закріплено), не помиті плафони ( не вказано на чиїй саме ділянці роботи). Коврики, які використовувалися під час посвяти пам'ятної дошки були не прибрані та залишені біля входу (на кого саме ця відповідальність покладена судом не встановлено). Комісією встановлено, що усі прибиральниці, в тому числі і позивач по справі [PERSON] неякісно прибирають відведені їм площі, що не відповідає вимогам санітарії (а.с.60). В акті від 4.12.2015 року йде мова про сходову клітку між першим поверхом і фізичним кабінетом, яка визначена згідно списку закріплених приміщень за [PERSON], де не вказано, які саме недоліки були виявлені щодо прибирання закріпленої за нею території й взагалі відсутній такий факт, про який йде мова у доповідній записці вчителя фізкультури [PERSON] Із вказаного наказу вбачається, що у ньому не зазначено порушень трудових обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно акту від 4.12.2015 року, комісія в цьому ж складі, засвідчила що прибиральниці були ознайомленні із змістом актом від 4.12.2015 року про неякісне прибирання відведених їм площ, однак [PERSON] від пояснень відмовилась (а.с.61). 7.12.2015 року директор Дмитрівської НВК [PERSON] звернулася до профспілкового комітету із заявою про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON], прибиральниці НВК, за систематичне невиконання посадових обов'язків, порушення розпорядження директора від 27.11.2015 року (а.с.120). Профспілковим комітетом 7.12.2015 року надано згоду на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] у виді догани, що підтверджується витягом із протоколу №4 від 7.12.2015 року засідання профспілкового комітету (а.с.121). Наказом по Дмитрівському НВК від 7.12.2015 року [PERSON] оголошено догану за систематичне невиконання посадових обов'язків, порушення розпорядження директора НВК від 27.11.2015 року. Підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідності був акт від 4.12.2015 року про неякісне прибирання відведених площ прибиральницями (а.с.62). На вказаному наказі стоїть підпис прибиральниці [PERSON] без дати, однак як вона ствердила в судовому засіданні, що вона з ним не ознайомлена. Звернення до профспілкового комітету із заявою про надання згоди на притягнення до відповідальності, розгляд самої заяви на профспілковому комітеті відбувся в один день, як і в цей же день було накладено дисциплінарне стягнення. Оскільки накладення дисциплінарного стягнення на прибиральницю [PERSON]А у виді догани не є предметом розгляду, наказ про оголошення догани нею не оскаржувався, тому судом не досліджувалося питання щодо підпису [PERSON] про ознайомлення із наказом та законність винесення такого наказу. Як вбачається із акту від 7.12.2015 року прибиральниці в тому числі і [PERSON] підписалися про ознайомлення із наказом, проте надати письмові пояснення відмовилися (а.с.63). Із акту від 8.12.2015 року видно, що комісія в складі усіх вчителів і батьків засвідчили, що школа не прибрана, в школі склоки і неспокійна обстановка через дії прибиральниць [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які не виконують свої обов'язки (а.с.64). 8 грудня 2015 року відбулися збори трудового колективу Дмитрівського НВК, батьків, учнів 9-11 класів, представників громадськості с.Дмитрів, за наслідками проведення яких вирішили: направити лист звернення громади с.Дмитрів у відділ освіти Радехівської райадміністрації, Радехівську районну раду, Радехівську державну адміністрацію, департамент освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, Львівську обласну державну адміністрацію ( з приводу чого не вказано). Від імені батьків висловлено довіру директору Дмирівського НВК та недовіру прибиральницям Дмитрівського НВК, в тому числі і [PERSON] Рекомендовано директору розглянути питання про звільнення усіх прибиральниць школи за неналежне виконання свої обов'язків. Створити тимчасову комісію терміном на один місяць з повноваженнями здійснення щоденного контролю за станом прибирання приміщень НВК. Вказане підтверджується протоколом №1 від 8.12.2015 року (а.с.65-67 зворот). 9 грудня 2015 року комісією в складі [PERSON] голови профспілкового комітету, членів ПК [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено акт про те, що прибиральниці, в тому числі і [PERSON] були ознайомлені із актом від 8.12.2015 року, однак від підписів відмовились (а.с.69). Наказом по Дмитрівському НВК від 14.12.2015 року №81, на виконання рішення зборів від 8.12.2015 року створено тимчасову комісію по контролю якості прибирання примішень школи у складі п'яти чоловік, яка включає чергового адміністратора, членів профспілкового комітету, учнівського парламенту, батьківського комітету за біжучим графіком. В.о. заступника директора з НВК розробити і затвердити в директора НВК склад комісії поденно, відповідальна [PERSON] Запропоновано профспілковому комітету проводити тижні вивчення роботи окремих прибиральниць і за їх результатами заслуховувати звіт прибиральниці на спільному засіданні профспілкового комітету і батьківського комітету (а.с.70). Розпорядженням №2 директора Дмитрівського НВК від 15 грудня 2015 року зобов'язано весь технічний та допоміжний персонал щоденно строго дотримуватись норм тривалості робочого часу; розробленого із змінами графіку чергування прибиральниць за закріпленими об'єктами НВК; здійснювати щоденні записи обліку тривалості робочого часу у відповідний журнал чергового адміністратора; усім прибиральницям забезпечувати вологе прибирання НВК відповідно до санітарно-гігієнічних вимог: щоденно, санітарні п'ятниці, генеральне прибирання в кінці місяця (а.с.71-71 зворот). Із наказом від 14.12.2015 року та розпорядженням від 15.12.2015 року прибиральниці ознайомлені, про що свідчать їх підписи на них (а.с.70,71 зворот). 16 грудня 2015 року комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено акт, про те, що вони провели обстеження під час 4-го уроку (11 година 30 хвилин-11 година 45 хвилин) класних кімнат учнів 1-4 класів і кабінету практичного психолога на стан прибирання відповідно до розпорядження директора школи та посадових обов'язків прибиральниць. Комісія встановила, що зазначені кабінети на час огляду не були прибрані і знаходилися в брудному і засміченому стані (а.с.72). Із вказаним актом ознайомлена прибиральниця [PERSON], про що свідчить її підпис на акті (а.с.72). Як вбачається із витягу із протоколу №5 засідання профспілкового комітету від 17 грудня 2015 року порядком денним були два питання, зокрема стан прибирання школи та виконання обов»язків технічним персоналом та про виключення [PERSON] з членів профспілкового комітету та обрання нового члена профспілкового комітету. Вирішили скласти акт про неявку прибиральниць на профспілкові збори та грубе поводження з батьками та директором НВК; виключити [PERSON] з членів профспілкового комітету, оскільки вона відмовилась приймати участь у проведенні профспілкових зборів і займає позицію, яка суперечить колективній співпраці та обрано нового члена ПК [PERSON] вчителя зарубіжної літератури (а.с.73). Із витягу з протоколу №6 від 18 грудня засідання профспілкового комітету видно, що профком надав згоду директору на звільнення прибиральниці [PERSON], згідно п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.75). 18 грудня 2015 року комісією в складі [PERSON] голови профспілкового комітету, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено акт, про те, що [PERSON] ознайомлена із змістом протоколу №6 від 18.12.2015 року, однак від підпису відмовилась (а.с.76). 18 грудня 2015 року, на виконання рішення засідання зборів колективу Дмитрівської НВК, батьків, учнів 9-11 класів, представників громадкості с.Дмитрів від 8.12.2015 року, комісією в складі [PERSON] голови профспілкового комітету, членів профспілкового комітету [PERSON], [PERSON], [PERSON], завгоспа [PERSON], [PERSON] вчителя математики, складено акт про те, що було оглянуто приміщення школи на якість прибирання в санітарну п'ятницю. Комісія виявила, що всі туалети на 1-му та 2-му поверхах неякісно прибрані, кришки унітазів в брудному стані, внутрішня частина унітазів не вимита від ржавчини та осаду та прийшла до висновку, що прибиральниці школи, в тому числі і [PERSON] безвідповідально поставилися до прибирання туалетів, хоч всі необхідні засоби були видані завгоспом під розписку, що підтверджується відповідним записом у журналі (а.с.77,86). Вказаний акт складений із порушенням наказу по Дмитрівському НВК від 14.12.2015 року №81, оскільки комісія була не у повному складі, без участі батьків, як це визначено наказом від 14.12.2015 року про створення тимчасової комісії по контролю за станом прибирання школи, й не подано суду розроблених і затверджених складів комісії поденно, і окрім цього, цим актом встановлено, що виявлено не прибирання туалетів на 1-му та 2-му поверхах, проте ці обов'язки (щодо прибирання туалетів) не мають жодного відношення до [PERSON], оскільки згідно списку закріпленої для прибирання площі на 2015-2016 навчальний рік, затвердженого директором [PERSON] 3.08.2015 року це не входило до її посадових обов'язків. 18.12.2015 року директор Дмитрівської НВК [PERSON] звернулася до профспілкового комітету із заявою про надання згоди на звільнення [PERSON], прибиральниці НВК, за систематичність невиконання посадових обов'язків без поважних причин, згідно п.3 ст.40 КЗпП України, із зазначенням, що підставою для їх звільнення є акт від 4.12.2015 року, наказ про дисциплінарне стягнення №74 від 7.12.2015 року; акт від 8.12.2015 року та акт від 16.12.2015 року й пояснююча записка [PERSON] від 17.12.2015 року про причини не прибирання (а.с.78). Актом від 20.12.2015 року в складі комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було виявлено не прибирання туалетів на 1-му та 2-му поверхах, проте ці обов"язки (щодо прибирання туалетів) не мають жодного відношення до [PERSON], оскільки згідно списку закріпленої для прибирання площі на 2015-2016 навчальний рік, затвердженого директором [PERSON] 3.08.2015 року не входило до її посадових обов'язків. Актом від 21.12.2015 року в складі комісії [PERSON]- голови ПК, членів ПК [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], завгоспа [PERSON], практичного психолога [PERSON], директора [PERSON] підтверджено факт доведення до відома прибиральниць акту від 18.12.2015 року про результати перевірки стану прибирання, де прибиральниці висловили свої усні заперечення та відмовились від підписів та дачі пояснень (а.с.80). Актом від 21.12.2015 року комісією в складі [PERSON]- голови ПК, членів ПК [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], практичного психолога [PERSON], директора [PERSON] затверджено факт ознайомлення прибиральниць із інструкціями про посаді обов'язки та видачі кожній в користування (а.с.81). 28 грудня 2015 року вчительський колектив написав директору Дмирівського ВК [PERSON] колективну доповідну, якою поставили до відома директора, що 28.12.2015 року прибиральниці школи прибирання у школі не проводили, сиділи у своєму кабінеті, не приступаючи до своїх посадових обов'язків, у зв'язку з чим просили її як керівника вжити заходів, щоб технічний персонал прибрав школу. Актами від 28 грудня 2015 року комісією в складі [PERSON]- голови ПК, членів ПК [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], практичного психолога [PERSON], директора [PERSON] підтверджено факт оголошення прибиральниці [PERSON] наказу про звільнення, вручення їй наказу про звільнення та трудової книжки, проте від підпису остання в їх присутності відмовилась ( а.с.83,84,85). 29.11.2007 року наказом по школі за №132, директором школи [PERSON] затверджено посадову інструкцію прибиральника службових приміщень та ознайомлено із нею прибиральниць під розписку, від підпису про ознайомлення відмовилась лише прибиральниця [PERSON], що засвідчено відповідними підписами (а.с.87-89). Наказом по школі за №24/1 від 25.08.2015 року, директором школи [PERSON] затверджено посадові інструкції прибиральника службових приміщень, які погоджено із головою профспілкового комітету [PERSON] та головою профспілкового комітету [PERSON], які як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, були повторно вручені за рекомендацією батьківського комітету, однак чому погоджено із двома головами профспілкового комітету, один із них який на той час не був головою профспілкового комітету, представник відповідача суду пояснити не зміг, а судом встановлено, що головою профспілкового комітету з 2012 року до жовтня 2015 року була [PERSON] (а.с.87-95). Окрім цього, у вказаній інструкції відсутня дата з ознайомленням з інструкцією, прибиральниця [PERSON] зазначила, що 21 грудня 2015 року ознайомлена, тобто під час напруженої ситуації, яка виникла у школі з приводу прибирання школи, свідок директор школи [PERSON] підтвердила у судовому засіданні факт ознайомлення із інструкцією в грудні 2015 року, а позивач заперечила в судовому засіданні факт ознайомлення її з посадовою інструкцією 25.08.2015 року. Статтями 40, 41 КЗпП України передбачено виключний перелік підстав звільнення працівника з ініціативи або уповноваженого ним органу. Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП трудовий договір може бути розірваний власником підприємства або уповноваженим органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до цього працівника застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення або громадського впливу в установленому порядку. Згідно з розясненнями Пленуму ВСУ, що містяться в п.22 Постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, та чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Як роз'яснив Пленум ВСУ в п. 23 зазначеної постанови, із передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку. Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни або невиконання працівником без поважної причини покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, який не втратив юридичної сили за давністю або не був достроково знятий, а не фактична сукупність застосованих заходів дисциплінарного стягнення. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що кореспондується з ч.2 ст.149 КЗпП України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Суд встановив, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення у виді догани на позивача був акт від 4.12.2015 року та підставою для звільнення був цей же акт від 4.12.2015 року, наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 7.12.2015 року та акт від 16.12.2015 року, в якому йде мова про не прибирання класних кімнат учнів 1-4 класів і кабінету практичного психолога на стан прибирання відповідно до розпорядження директора школи та посадових обовязків прибиральниць. Вказане свідчить про те, що до позивача двічі застосовано дисциплінарне стягнення за одне й те саме порушення, у виді догани та у виді звільнення, що суперечить вимогам Закону, тому позовні вимоги позивача на думку суду є підставними. Згідно приписів ст.149 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Окрім цього, в порушення вимог ст.149 КЗпП від позивача не було відібрано пояснення з приводу невиконання нею своїх посадових обовязків чи неналежного виконання посадових обовязків, поняття яких не є тотожними обовязків. Свідки, які допитані в судовому засіданні підтвердили суду факт неналежного виконання посадових обов'язків прибиральницями, які судом враховані при постановленні судового рішення, проте відповідач звільнив позивача за невиконання посадових обов'язків. Відповідно до ст.5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Аналогічна норма міститься в ст.43 Конституції України, у якій зазначено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За правилами ч.ч.1,2 ст.235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Положеннями статті 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства. Крім того, положеннями розділу III наведеного Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню при обчисленні середнього заробітку як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Наявними в матеріалах справи табелями обліку робочого часу підтверджується, що позивач за два календарних місяці до звільнення мала повний заробіток, тому розрахунок втраченого заробітку за час вимушеного прогулу для [PERSON] проводиться з врахування попередніх місяців (жовтень, листопад 2015 року), які передували звільненню, з яких вбачається, що позивач отримала заробітну плату в жовтні 2015 року розмірі 1521 гривня 30 копійок та у листопада в розмірі 1521 гривня 30 копійок, тобто всього отримала 3042 гривні 60 копійок за вказані місяці 2015 року (а.с.96, 117-119 зворот). Середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом додавання заробітної плати за жовтень та листопад 2015 року (1521 гривня 30 копійок + 1521 гривня 30 копійок) та діленням вказаної суми 3042 гривні 60 копійок на 42 робочі дні ( 21 робочий день у жовтні та 21 робочих днів у листопаді 2015 року), що становить 72 гривні 44 копійки. Позивач звільнена з роботи 28 грудня 2015 року, однак в табелі робочого часу зазначено про 8-ми годинний робочий день 28 грудня 2015 року, а відтак проведено відповідно оплату за цей день, тому суд робить висновки, що розмір втраченого середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення необхідно рахувати з 29 грудня 2015 року по 4 квітня 2015 року (день постановлення судом рішення), що становить 4708 гривень 60 копійок, який визначено шляхом додавання 3 робочих днів у грудні 2015 року + 19 робочих днів у січні 2016 року (за виключенням 1,7 січня) + 21 робочий день у лютому 2016 року + 22 робочих днів у березні 2016 року (за виключенням 8 березня) + 1 робочий день квітня 2016 року та множенням їх на середньоденну заробітну плату в розмірі 72 гривні 44 копійок. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Узагальнюючи вищенаведене, суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати наказ Дмитрівського навчально виховного комплексу №42 від 28 грудня 2015 року. Поновити [PERSON] на роботі на посаді прибиральниці Дмитрівського навчально виховного комплексу Радехівського району Львівської області. Стягнути з відповідача - Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області на користь [PERSON] 4708 (чотири тисячі сімсот вісім) гривень 60 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2015 року по 4 квітня 2016 року включно (сума визначена з врахуванням податків та обов'язкових платежів). Питання судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial