Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини інваліда та матері дитини інваліда, мотивуючи його тим, що нею та відповідачем 10 вересня 2003 року було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Хорольського районного управління юстиції 10.09.2003 року, актовий запис № 56, свідоцтво серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу сторони мають сина-[PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають і офіційно розлучені, так , як з березня 2016 року він має іншу сім'ю. Син [PERSON] є дитиною-інвалідом підгрупи "А", з діагнозом ДЦП, подвійна гегіплагія стадія пізніх резидуальних явищ, початкова стадія зорових нервів, розбіжна косоокість Шифр Q 80.8. Також діагноз дитини підтверджується медичним висновком №21 відповідно до якого [PERSON] хворіє на дитячий церебральний параліч, подвійна гепіплагія стадія пізніх резидуальних явищ, початкова стадія нервів, розбіжна косоокість поєднані з порушенням мови. На сьогоднішній день дитина потребує постійного догляду, тому позивачка позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та дитину належним чином, єдиним доходом для позивачки та сина [PERSON] є пенсія. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, але подав до суду заперечення в якому прохав суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник відповідача Шелудякова І.Ю. прохала суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері, [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, позов [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда у розмірі 2500 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04.07.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом. Представник відповідача Шелудякова І.Ю. зазначає, що ані вона ані відповідач не погоджуються із розміром аліментів на утримання дитини [PERSON], що визначений позивачкою у твердій грошовій сумі розміром 2500 грн. Відповідач має постійне офіційне місце роботи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будтехіндустрія Інвест», у якому працює з 17.07.2017 року на посаді дорожнього робітника та конкретно визначений розмір заробітної плати, що підтверджується копією його трудової книжки та довідкою 'ГОВ «Будтехіндустрія Інвест» від 09.10.2017 року за № 18. З огляду на викладені обставини вважають, що аліменти на утримання дитини, з відповідача слід стягувати в частині від його заробітку у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сума визначена позивачкою у 2500 грн. є сумою майже всього місячного доходу відповідача , єдиним джерелом якого є заробітна плата. Будь-яких інших, окрім офіційної заробітної плати, джерел доходу відповідач не має. Так, згідно довідки ТОВ «Будтехіндустрія Інвест» від 09.10.2017 року за № 18, відповідач [PERSON] працює на посаді дорожнього робітника з 17.07.2017 року на вказаному підприємстві, що знаходиться за адресою: м. Хорол, вул. Молодіжна, 8-А. Розмір заробітної плати, який він фактично отримує (після відрахувань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору) складає: липень - 2998,82 грн., серпень - 2576, 00 грн., вересень 2576,00 грн. Утримання аліментів із суми заробітку (доходу) здійснюється після утримання податків (ч.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146). У разі стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500 грн., відповідач взагалі буде позбавлений коштів для існування та забезпечення власного утримання, а також невідомо за чий рахунок він буде харчуватися, одягатися, сплачувати комунальні послуги та ін. Для прикладу, у разі стягнення у вересні 2017 року аліментів розміром 2500 грн., різниця коштів із заробітної плати, яка залишилась для власних потреб складає 76 грн. Крім того, стягнення аліментів у вказаному позивачем розмірі суперечитиме ч. 3 ст. 70 Закону України «По виконавче провадження», якою визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Водночас, Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» визначено право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та соціальний захист осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю шляхом встановлення державної соціальної допомоги у відсотках від прожиткового мінімуму. Державна соціальна допомога на дітей з інвалідністю віком до 18 років призначається у розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, до державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю може бути призначена надбавка на догляд. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А віком до 6 та від 6 до 18 років становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду, перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати, у разі якщо дитина з інвалідністю потребує домашнього догляду, і вони фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Одному з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікуну, піклувальнику надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А, а також одинокій матері (одинокому батьку) надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю призначається незалежно від факту роботи, навчання, служби. У 2017 році розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю виходять із прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та дітей відповідного віку, як передбачено статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік". Так, розмір державної соціальної допомоги (з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.08 № 265 „Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" (зі змінами) з 01.05.17 становить: для дітей з інвалідністю підгрупи А від 6 до 18 років з надбавкою на догляд - 2 695,40 грн. Тобто, позивачка отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам у розмірі 2695,40 грн. на утримання сина [PERSON] як дитини-інваліда. Відповідач та його представник не погоджуються з приводу визначеного позивачем розміру аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 гри. щомісячно і до досягнення повноліття дитиною, який є необгрунтовано завеликий виходячи з матеріального становища відповідача та наявності на утриманні непрацездатної матері, якій він як син, також зобов'язаний надавати допомогу, а тому враховуючи зазначені обставини вважає, що обгрунтований, розумний, та справедливий розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], буде становити 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття. Водночас, незважаючи на те, що позовна заява названа позивачем «про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда та матері дитини-інваліда» та наявність у її тексті посилання на ст. 88 СК України, яка передбачає право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, у прохальній частині позову вимоги про стягнення коштів на утримання матері дитини- інваліда не міститься. Суд, з"ясувавши позицію сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем уклали шлюб 10 вересня 2003 року та який розірвано рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04.07ю2016 року. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату матеріальної допомоги на дитину між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об'єм їх прав та не звільняє від обов'язків відносно дитини. У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини відповідач не надає, а доходів позивачки не достатньо для самостійного утримання. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує те, що батьки в рівних частинах несуть обов»язок по утриманню дитини , а в даному випадку виключно позивачка здійснює догляд і утримання дитини -інваліда, а тому, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України суд вважає , що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини слід визначити в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, посилаючись на вищевикладене суд, вважає можливим позов [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 21.09.2017 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial