Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

21 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], 28 липня 2009 року на утримання якого відповідач сплачує аліменти згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08 травня 2017 року в твердій грошовій сумі 650 гривень щомісячно. Оскільки відповідач не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачу важко утримувати дитину, а тому вона просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно. Позивач позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08 травня 2017 року зобовязано [PERSON] сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 650 гривень щомісячно (а.с.7). Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності певних підстав. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів про те, що змінилось матеріальне становище чи стан здоровя відповідача матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що не змінився й його сімейний стан в контексті положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що відповідно до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень, виходячи з рівності прав і обовязків батьків щодо дитини, матеріального становища відповідача та змісту позовних вимог, суд збільшує розмір стягнутих аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], з 650 гривень до 1200 гривень щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Outcome: approved