Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

03 листопада 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.08.2011, яка станом на 09.09.2020 становить 14380,10 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала Заяву б/н від 16.08.2011, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому був збільшений до 15500грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 09.09.2020 становить 14380,10 гривень. Ухвалою від 16.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити, оскільки заборгованість нею погашена у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 16.08.2011, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За змістом положень ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до копії квитанції від 22.09.2020 наданої [PERSON] встановлено, що нею 22.09.2020 на рахунок позивача сплачена заборгованість у розмірі 14 400грн. Крім того, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 26.11.2020, наданої відповідачем, [PERSON] станом на 26.11.2020 не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк». Виходячи з вищенаведеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог та виникнення заявленого банком розміру заборгованості, зокрема, на дату звернення до суду, оскільки зобов`язання виконано у повному обсязі до подання до суду зазначеної позовної заяви. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат та зважаючи на відмову у задоволенні позову, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України покладає такі на позивача.

Outcome: dismissed