Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

18.03.2021 представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.03.2011 року в сумі 10655.14 грн. та судові витрати в сумі 2270.00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] добровільно не виконує договірні зобов`язання по кредитному договору, суму боргу не повертає. 24.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом учасників. В судове засідання сторони не з`явились, від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшло до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Причини неявки в судове засідання належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи відповідачки суду не відомі, відзив на позовну заяву від останньої не надходив. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив таке. 12.03.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (14.06.2018 року реорганізовано в АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 900 грн., що в подальшому був збільшений до 3800 грн. (а.с.22). Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви (копія на а.с. 24), Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"(а.с. 25), а також Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 26-50). Для користування кредитним рахунком відповідачці було видано кредитну картку ( а.с. 23). В зв`язку з неналежним виконанням умов договору у [PERSON] станом на 25.02.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12664.66 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 5053.62 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 5601.52 грн., пені - 2009.52 грн., і підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості за договором (а.с.13). Позивач просить стягнути із [PERSON] лише заборгованість за тілом кредиту та простроченими відсотками в сумі 10655.14 грн. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження умов кредитування АТ КБ «Приватбанк» надало суду копію анкети-заяви відповідачки про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», довідку про зміну умов кредитування, Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, виписку по рахунку [PERSON] та розрахунок заборгованості за договором. Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування (нарахування відсотків за користування кредитом, пені, комісії, штрафів тощо). Як вбачається з матеріалів справи, анкета-заява [PERSON] містить лише анкетні дані відповідачки та її контактну інформацію і не містить даних про умови кредитування. Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідачки, а тому не можуть розцінюватися як складові кредитного договору №б/н від 12.03.2011 року. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» дотрималося вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. З огляду на викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] в частині стягнення процентів за користування кредитом за кредитним договором від 12.03.2011 року, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, відзиву чи будь-яких інших пояснень з приводу вимог АТ КБ "Приватбанк" до суду не направляла, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5053.62 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, а також те, що позовні вимоги позивача було задоволено частково, а тому із відповідачки на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1076 гривень 64 копійки, що пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved