Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

25 листопада 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява від [PERSON] до Зразківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В своїй позовній заяві позивач прохає суд винести рішення, яким встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] та визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO], помер спадкодавець [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5127 га, що розташована на території Зразківської сільської ради Більмацького району Запорізької області та належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER], від 13 серпня 2007 року. Заповіту на належне майно, спадкодавець не залишив, єдиною спадкоємицею є позивач. Позивач звернулась до нотаріальної контори, як спадкоємець першої черги за законом з питання прийняття спадщини після смерті батька, проте при підтвердженні родинних відносин та огляді документів було виявлено, що у позивача в свідоцтві про народження у графі «батько» відсутній запис про батька . Крім того під час з'ясування всіх обставин подружнього життя батьків та збирання доказів про родинні відносини, які не збереглися в архівах, позивач пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За даних обставин [PERSON] вимушена звернутися до суду та прохати встановити факт родинних відносин, а також надати додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Єрмоленко Л.В. повністю підтримали заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві . Представник відповідача Зразківської сільської ради в судове засідання не з'явився , про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило , у відповідності до ст.169 ЦПК України , суд за згоди позивача провів заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Ярошенко С.В. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Суд, з'ясувавши позиції позивача та його представника , вислухав показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно розяснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сімю України. Відповідно до ст. 53 КпШС, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір"ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У абз. 3 п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] [INFO] , помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого віділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції в Запорізькій області ( а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 6,5127 га, яка розташована на території Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого13 серпня 2007 року Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав. Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька , однак довести факт родинних відносин не має можливості із-за відсутності відповідного запису у свідоцтві про народження . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 березня 1964 року Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області [PERSON] народилася [INFO], матір'ю дитини зазначено [PERSON] , в графі відомості про батька відсутні (а.с.10). [PERSON] , померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 червня 1980 року Зразківською сільською радою (а.с.17). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 22 червня 1999 року , Новополтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області 11 квітня 1987 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини «Гурбич» (а.с.11). Згідно довідки Чернігівської селищної ради № 3219 від 22.07.2016 року, [PERSON] на день смерті [INFO] проживав [INFO] разом зі своєю дочкою [PERSON] (а.с.14). З довідки Смирновської сільської ради № 2199 від 18.11.2016 року слідує , що згідно запису в по господарській книзі №3 Зразківської сільської ради народних депутатів за 1980-1982 роки відкрито особистий рахунок № 157 в якому вказано склад сім'ї: [PERSON] - [INFO] - голова; [PERSON] - [INFO]- дочка; [PERSON] - [INFO] - зять; [PERSON] - [INFO] - онука; [PERSON] - [INFO] - онук (а.с.15). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили , що проживали по сусідству з сім'єю [PERSON] та [PERSON] в с.Верхньодрагунське Куйбишевського району Запорізької області . Особисто знали [PERSON] та [PERSON], які були подружжям , однак проживали без реєстрації шлюбу. З дитинства знають [PERSON] і засвідчують , що вона дійсно є дочкою [PERSON] та [PERSON] З аналізу наведених вище обставин та доказів на їх підтвердження , судом встановлено факт того , що [PERSON] являється дочкою [PERSON], який помер [INFO]. Встановлення даного факту має для позивача [PERSON] важливе значення , оскільки дасть змогу їй реалізувати своє право на спадщину після батька і в інший спосіб, крім судового заявник не має можливості довести факт родинних відносин. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON]. є спадкоємецею першої черги за законом. Позивач [PERSON] в жовтні 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Ярошенко С.В. з усною заявою з питання прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], але листом № 978/01-20.10.2016р. позивачу було роз'яснено, що нею не було виконано жодних дій, передбачених ст.ст.1268-1270 Цивільного кодексу України, а саме пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та роз'яснено порядок встановлення додаткового строку (а.с.12). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. За змістом ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, яки пропустив строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання такої заяви. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із доведенням родинного зв'язку з померлим [PERSON] та оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину, внаслідок чого було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає причину пропуску строку поважною, право позивача таким , що підлягає захисту в судовому порядку , а тому прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved