overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

25.04.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Педосівської сільської ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги аргументовано тим, що 06.02.2010р. помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка та інше майно, яке позивач маює намір успадкувати. З метою провести передбачені нотаріальні дії позивач звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області, однак зробив це після передбаченого чинним законодавтсвом шестимісячного строку, встановленого для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач вказує, що пропустив встановлений законом строк з вказаною заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину з об'єктивних, істотних причин, які на його думку є поважними, а саме: в зв"язку з відсутністю грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з його смертю. Позивач в судове засідання не з'явився, але повідомив заявою суд про неможливість з'явитись у судове засідання, та просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник Педосівської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте заявою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що дійсно 06.02.2010р. помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ № 154504 (а.с. 6), який являється власником земельної ділянки, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачами, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 Цього кодексу. Згідно з ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

25.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають синів [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2011 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з'явилася, 05.07.2018 року, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує, справу просить слухати в її відсутність, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12 квітня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 79. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

25.05. 2015 року ,позивач звернулась до суду з позовом зазначивши ,що 21 серпня 2012 року померла її мати:-[PERSON], яка постійно проживала в [INFO] її смерті ,спадщину в склад якої входить земельна ділянка площею-2.74 га.для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,що належала померлій на праві приватної власності у відповідності до державного акта серії ІІІ-ЧР № 028782 від 26 серпня 2002 року, вона прийняла та вступила в управлінням спадковим майном так,як на час відкриття спадщини проживала з спадкодавцБережко [PERSON] але не може нотаріально оформити свої спадкові права на спадкову земельну ділянку та ,як спадкодавцем за життя ,було втрачено правоустановчі документи на дану земельну ділянку ,що і спонукало позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами. Позивач в судове засідання не з"явився ,подав заяву про розгляд справи без її участі,позов підтримує в повному обсязі . Відповідач позов визнав про ,що подав відповідну заяву ,просив розглядати справу без його участі тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК УКраїни ,тобто без здійснення звукозапису. Суд дослідивши матеріали справи вважає ,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Диспозицією ст.ст.1261,1268,1269,1270 ЦК України 2003 року визначено місце відкриття спадщини,перелік спадкоємців за законом ,обумовлено дії , що свідчать про прийняття спадщини. Судом встановлено ,що дійсно 21 серпня 2012 року померла :-[PERSON] внаслідок чого відкрилася спадщина на все належне їй майно. Позивач прийняла спадщину після смерті матері так,як всупила в управління спадковим майном що підтверджено довідкою за підписом голови територіальної громади № 215 від 18 травня 2015 року але неможе нотаріально оформити права на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва через втрату спадкодавцем оригіналу державного акта на неї,що і спонукало позивача звернутись до суду з відповідним позовом . Факт наявності спадкової земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею -2.74 га.,що належала на праві приватної власності підтверджено в судовому засіданні довідкою районного держземагенства № 1041 про грошову вартість земельної ділянки та наданої позивачем копії державного акта серії ІІІ-ЧР № 028782 від 26.08.2002 року. Право позивача на спадкування наявної земельної ділянки ,як спадкоємця першої черги за законом ,підтверджено в судовому засіданні довідкою за підписом сільського голови № 206 від 18.05.2015 року і іншими наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами . Інших спадкоємців судом не встановлено тому суд ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

25.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів архівних довідок про роботу та заробітну плату, зазначивши, що згідно записів в трудовій книжці та архівної довідки нарахувань заробітної плати працівникам МКК Кобеляцького району, він з 1994 по 2000 роки працював на різних посадах в ПАТ «Білицький молочноконсервний комбінат". Але згідно архівної довідки № Г-01-09/285 від 03.12.2015 року у відомостях про нарахування працівникам Кобеляцького МКК Кобеляцького району Полтавської областиі за 1994-2000 роки, виданої Кобеляцьким районним трудовим архівом, невірно зроблений запис прізвища заявника «Гадючко» замість «Гадючка», який не обумовлений печаткою. Внести виправлення вказаної помилки немає можливості, так як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність юридичної особи підприємства припинена. Заявник просить суд встановити факт належності йому архівної довідки №Г-01-09/285 від 03.12.2015 року у відомостях про нараховану йому заробітну плату за 1994-2000 роки, видану Кобеляцьким районним трудовим архівом на імя [PERSON], який необхідний йому для перерахунку пенсії. В судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Кобеляцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не зявився, однак в справі мається заява, в якій заступник начальника управління [PERSON] прохає суд встановити факт належності [PERSON] довідки. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що в дійсності з 1994 року по 2000 рік в МКК Кобеляцького району працював на різних посадах саме [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши заявника, його представника та свідків, розглянувши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON], [INFO] архівної довідки № Г-01-09/285 від 03.12.2015 року у відомостях про нараховану йому заробітну плату за 1994-2000 роки, виданої Кобеляцьким районним трудовим архівом на імя [PERSON], підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про одруження, паспортом, трудовою книжкою, де прізвище заявника зазначене як «Гадючка» (а.с.6-7,8,9,10-11). Таким чином, судом встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO] належить архівна довідка № Г-01-09/285 від 03.12.2015 року у відомостях про нараховану йому заробітну плату за 1994-2000 роки, видана Кобеляцьким районним трудовим архівом на імя [PERSON]. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, він підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

25.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 жовтня 1986 року виконкомом Білотинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області,актовий запис №6, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння , за час перебування у шлюбі не змогли знайти спільної поведінки стосовно один одного, тривалий час проживають окремо. У позовній заяві позивач підтримала позов повністю і пояснила, що 04 жовтня 1986 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, часті сварки та різні погляди на сімейне життя. Більше двадцяти років проживають окремо.Позивач не бажає миритися з відповідачем, просить шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, 03.06.2016 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Належно повідомлений відповідач двічі не з"явився у судове засідання, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 5) сторони зареєстрували шлюб 04.10.1986 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З позовної заяви вбачається, що спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

25.06.2018 року Бобровицький районний суд ухвалив рішення в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якого шлюб укладений між сторонами розірвав. Приймаючи рішення суд вирішивши спір про право , проте не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд з власної ініціативи має право ухвалити в такому випадку додаткове рішення , а тому суд прийшов до висновку про необхідність виклику сторін для вирішення даного питання. Сторони в судове засідання не з"явилися , про час та місце розгляду повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання належним чином повідомлених учасників не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення . Так як питання судових витрат не було вирішено , в позовній заяві позивач просила вирішити дане питання суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення . Оскільки позовні вимоги задоволені, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

25.06.2019 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат - Корнієнко А.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Корнієнко А.А., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, просять справу розглянути без їх участі, на позовних вимогах наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання не прибув. Ухвалою суду від 30.10.2019 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, відповідний актовий запис № 490 (а.с. 13). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору та спору відносно виховання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

25.07.2014 р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи - [PERSON], донька заявниці, недієздатною. У заяві посилався на те, що вказана особа внаслідок свого захворювання не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, що підтверджується документами медичного характеру, та потребує опіки. Також просила призначити себе опікуном над [PERSON] У судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи, надійшла заява про слухання справи без їхнього представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 151 від 26 серпня 2014 року, проведеної на підставі ухвали суду від 13.08.2014 р. відділенням судово-психіатричних експертиз Комунальної установи "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради" встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекта. За своїм психічним станом на цей час іспитуєма не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зазначені вимоги містить і ч. 1 ст. 60 ЦК України визначаючи, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу опіки та піклування при Павлоградському міськвиконкомі вказаний орган просить призначити заявника [PERSON] опікуном [PERSON], [INFO] З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлені вимоги заявника, щодо визнання [PERSON] недієздатною та призначення його опікуном підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно п.9 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], та просить, стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок - [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини від заробітної плати до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що між сторонами 30.10.2004 року укладено шлюб. Від шлюбу є дочка [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] На даний час відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по наданню коштів на утримання дітей, не цікавиться їх потребами. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач позов визнав частково, просив про стягнення з нього меншої частини аліментів, оскільки заробітна плата в нього не висока, а саме визнав 1/3 розміру аліментів, звернув увагу на те, що кожен з батьків зобов"язані утримувати своїх дітей. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено: Спір витікає із сімейних правовідносин. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], (а.с.2) 30.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу Городоцького районного управління юстиції Львівської області. Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], та серії [NUMBER], батьками [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.3-4). З довідки виданої Угрівською сільською радою Городоцького району Львівської області (а.с.5) вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою [ADDRESS]. (а.с.5). Як видно із довідки виданої Національною академією аграрних наук України Інститутом рибного господарства (а.с.8) [PERSON], працює на посаді техніка лабораторії ДНК та молекулярно-генетичних досліджень з 01.09.2012 року, його середньомісячна заробітна плата складає - 2016 грн. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наведене, а саме, що позивачка не має змоги самостійно забезпечити необхідні матеріальні потреби дітей, які виникають у зв'язку з їх вихованням та проживанням, те, те, що обов'язки по утриманню дітей лежать на обох батьках, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову, та вважає за справедливе стягнути із відповідача аліменти на двох дітей, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 30% на кожну дитину відповідного віку. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок [NUMBER], ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial