Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

23 квітня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 20 квітня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис 286. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Мотивує заяву тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає, кошти витрачає тільки на власні потреби. Вказує, що з вересня 2017 року сторони повністю припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, діти знаходяться на повному утриманні позивача, а відповідач у їх житті та розвитку не приймає. Посилаючись на те, що відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей у нього не має, непрацездатних членів родини на його утриманні немає, а також на те, що позивачка несе витрати на утримання дітей самостійно, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON], а потім по 1/4 частки доходів відповідача до досягнення повноліття [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №286 ( а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2007 року (а.с. 6), та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.2014 року (а.с. 7). Діти проживають разом з матір"ю, що сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Зважаючи на те, що позивачка ініціює питання про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі єдиної частки від його доходів, як це передбачено ст.183 СК України. Після досягнення старшою дитиною повноліття, на меншу дитину аліменти стягуватимуться за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо про інший розмір аліментів не буле ініційоване питання у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки з дати пред'явлення позову, тобто з 23 квітня 2018 року. Таким чином, позовні вимоги позивачки знайшли своє доведення у суді, а з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 квітня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття [PERSON], [INFO], необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved