Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

18 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що в період перебування у шлюбі з відповідачем у подружжя народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання на 3 курсі Миргородському художньо-промисловому коледжі імені М [PERSON] . [PERSON] Дата закінчення навчання 31 січня 2020 року. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча є працездатним та має для цього можливість. У зв`язку з цим, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач подав відзив в якому заперечив позовні вимоги, вказавши на їх завищений розмір. Вказав, що на його утриманні перебувають дружина та двоє малолітніх дітей, а тому він не може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Позовні вимоги визнав в розмірі 1/6 від його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити їх з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду відзиві прохав провести судовий розгляд справи за його відсутності з урахуванням обставин викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно довідки №51 від 05.03.2019, [PERSON] продовжує навчання у Миргородському художньо-промисловому коледжі імені М.В. Гоголя. Дата закінчення навчання 31.01.2020 року. (а.с.6) Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд погоджується з відповідачем, про наявність у нього істотних обставин, котрі повинні бути враховані при визначенні розміру аліментів. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявності у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , а також часткового визнання позову, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу щомісячно в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) на повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, тобто до 31.01.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішенням позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 512 грн. 26 коп.

Outcome: partial