Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] 02.08.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 22.02.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач ніде не працює, будь- якої допомоги на утримання дитини не надає, але внаслідок частого зайняття на тимчасових роботах, а також частих заробітках за кордоном, отримує дохід. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому щомісячно сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася, однак, в канцелярію суду від неї поступили дві заяви, а саме: про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі,однак, в канцелярію суду від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності, згідний сплачувати аліменти у розмірі, який вказаний позивачкою у заяві про уточнення позовних вимог. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України, та повязані з ним виконання обовязків батьківства. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 22.02.2015 року по даний час перебувають у шлюбі, (а.с.2), від якого мають: сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 17.05.2017 року №2037-У111, який набрав чинності з 08.07.2017 року) частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. При визначенні розміру аліментів на дітей суд враховує їх вік, матеріальне становище та стан здоров»я, які є задовільні, стан здоров»я відповідача, матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як є працездатним, інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться (документів, які б свідчили про інше, а також, що відповідач по стану здоров»я не може працювати, відповідачем суду не представлено), а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від доходів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 05.09.2017 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню, визнання відповідачем пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved