Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

08.05.2015 р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати Кредитний договір від 12.09.2014 року № 500959548, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» недійсним, припинити правовідносини між позивачем та відповідачем за Кредитним договором від 12.09.2014 року № 500959548. та стягнути з відповідача судові витрати. При цьому, позивач посилався на те, що У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи, представник відповідача повторно не з»явився та від нього не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, що відповідачє вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.09.2014 р. позивач звернувся до Відділення «Салтовське» Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» для отримання фінансової послуги - грошових коштів у кредит, з метою погашення заборгованості перед вказаним банком за кредитними договорами № 401575540 від 16.01.2014 р. у сумі 12 171,53 грн. та № 500483614 від 13.05.2014 р. у сумі 21315,35 грн. Загальна сума кредиту становить 33 486,88 гривень. 12.09.2014 р. позивачем був підписаний кредитний договір № 500959548 з ПАТ «Альфа-Банк» в особі представника Відділення «Салтовське» за довіреністю Сербіної Світлани Сергіївни,. Підписуючи кредитний договір від 12.09.2014 р. № 500959548, не було надано засвідченої належним чином копії довіреності Сербіної С.С., дані такої довіреності не внесені до преамбули кредитного договору та до реквізитів розділу 9 договору, отже, чи підписаний кредитний договір уповноваженою чи не уповноваженою станом на 12.09.2014 року особою від імені ПАТ «Альфа-Банк», невідомо. Одночасно у п. З вказаного кредитного договору міститься посилання на Розділ № 2 «Загальних умов кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затверджених Розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» № 1577 від «10» червня 2014 р. Вказані в цьому пункті «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», є невід'ємною частиною цього Договору, що не вказані в Розділі № 1 цього Договору, та визначають інші істотні умови цього Договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування Кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані в цьому Договорі, а також будь-які Інші умови, необхідні для врегулювання відносин між Позичальником та Банком. Однак з цими Умовами позивача не ознайомили, у письмовому вигляді вказаних Умов для ознайомлення та фіксування його підписом позивачу запропоновано не було. Постановою правління НБУ від 10.05.2007 № 168, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 р. за № 541/13808, затверджено «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» Згідно розділу 1 Правил: Ці Правила розроблено відповідно до пункту 4 статті 7 Закону України Національний банк України" ( 679-14 ), статей 47, 49 та 56 Закону України "Про банківську діяльність", статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", з метою захисту прав споживачів під час укладення договорів про надання споживчих кредитів, запобігання завданню споживачам моральної чи матеріальної шкоди через надання свідомо недостовірної чи неповної інформації. Ці Правила регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту. Банки зобов 'язані забезпечувати виконання цих Правил: у разі поширення інформації про послуги з надання кредитів споживачам; під час укладення кредитних договорів зі споживачами; у разі усних чи письмових звернень споживачів. Згідно розділу 2 Правил: 2.1. Банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також: орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши таке: а)найменування та місцезнаходження банку - юридичної особи та його структур підрозділу; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким здійснюється; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між: ними, у тому між зобов'язаннями споживача; тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; ) в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстр нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, уключаючи кількість платежів, їх періодичні обсяги; можливості та умов дострокового повернення кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством. 2.2.Інформація про платежі споживача, які зазначені в пункті 2.1 цієї глави, надає обов'язковим зазначенням бази їх розрахунку (зазначається сума, на підставі якої розрахунок, зокрема сума наданого кредиту, сума непогашеного кредиту, фіксована тощо). 2.4.Банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача ознайомлення вищенаведеною інформацією. Перед підписанням позивачем кредитного договору від 12.09.2014 р. йому в письмовій формі не надано інформацію, передбачену п. 2.1 Правил. Суду не надано письмового підтвердження про ознайомлення позивача з вищенаведеними Умовами та Правилами перед укладанням кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, сторонами договору до та під час укладення кредитного договору не було додержано вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України. Згідно розділу 3 Правил: 3.4.Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет коленої супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. 3.5.Банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Однак у Графіку платежів зазначено про необхідність сплати кожного місяця фіксованої суми вартості супутніх послуг банку у розмірі 632,90 грн., але обґрунтування вартості супутніх послуг ні кредитний договір, ні додаток до нього не містять, що є порушенням з боку банку п. 3.4 Правил. Умови мають бути зафіксовані на момент укладення кредитного договору підписами обох сторін у письмовому вигляді, інакше вони не є складовою частиною кредитного договору і, як наслідок, не мають юридичної сили. Таким чином, суд вважає, що зміст спірного кредитного договору від 12.09.2014 р. суперечить ЦК України, оскільки не додержано вимог ст.ст. 638, 1055 ЦК України, Правил надані банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що також свідчить про недодержання банком вимог ч. 2 ст. З Закону України «Про банки банківську діяльність» («Положення цього Закону та нормативно-правові акти Національно, банку України застосовуються як до банків, так і до філій іноземних банків»), ч. 1 ст. 55 вказаного закону («Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством Украй нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком»), вимог Закону України «Про захист прав споживачів», тощо. Також згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше рази розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Оскільки кредитний договір є нікчемним в частинах (п.п. 3, 5), що повинні містити низку істотних умов договору, і про це прямо зазначено у п. 3 кредитного договору, такий договір має бути визнаний судом недійсним в цілому. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved