Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення коштів. В судове засідання представник позивача не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити, справу слухати справу в її відсутність. В судове засідання відповідачка не з'явилась, але надала заяву згідно якої просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з Постановою Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 22.09.2015 року спір про стягнення коштів до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.6 ст.10 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості є робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Вимоги центру зайнятості обумовлені наявними владними управлінськими функціями на основі законодавства, а саме, на положеннях ст.ст.1, 4, 22 Закону України „Про зайнятість населення", ч.6 ст.10, абз.6 ч.1 ст.34, абз.5 ч.2 ст.34, ч.3 ст.36, ст.39 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п.8 Порядку розслідування та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державною податковою адміністрацією від 13.02.2009 року №60/62. Вказані вище норми права наділяють центри зайнятості владними управлінськими функціями щодо контролю за використанням коштів Фонду соціального страхування на випадок безробіття, розслідування обґрунтованості виплат безробітним допомоги по безробіттю, стягнення коштів, які підлягають поверненню безробітними, в судовому порядку відповідно до законодавства. Згідно ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством. Відповідачка перебувала на обліку у Білгород-Дністровському міськрайонному центру зайнятості як безробітна з 02.08.2004 року по 15.09.2005 рік на отримувала допомогу по безробіттю відповідно до законодавства. 23.02.2017 року в ході розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що [PERSON] з 03.05.2004 року по 15.09.2004 рік працювала в оздоровчому комплексі «База відпочинку «Річник ДП «Миколаївський річковий порт»(код ЄДРПОУ 26455548). В заяві про надання статусу безробітного від 02.08.2004 року [PERSON] інформувала, що трудовою діяльністю не займається. За період перебування на обліку у центрі зайнятості з 02.08.2004 року по 15.09.2005 рік [PERSON] нараховано допомогу по безробіттю на загальну суму 876 (вісімсот сімдесят шість) 91 коп. (дев'яносто одна). Чинним законодавством саме на особу покладено обов'язок інформування центру зайнятості про випадки, які впливають на виплату матеріального забезпечення, зокрема ч.2 ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" чітко визначає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки відповідачка не повідомила про те, що відноситься до категорії зайнятого населення, вона не мала права на стутс безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умові виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі вищевикладеного та відповідно до Порядку №60/62 прийнято рішення про повернення коштів безробітною та відшкодування вартості наданих соціальних послуг. З метою досудового вирішення спору і добровільного повернення коштів, центр зайнятості надіслав відповідачці повідомлення від 27.02.2017 року №282/15/06 з доданим наказом та повідомленням про необхідність повернення коштів у сумі 876,91 грн. протягом 15 календарних днів. Дане повідомлення [PERSON] отримала особисто 02.03.2017 року, про що свідчить корінець Укрпошти, кошти на даний час так і не повернуто. В зв'язку з неповерненням грошових коштів у добровільному порядку, відповідно до пункту 8 Порядку №60/62, Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості має право на звернення до суду для примусового стягнення заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved