Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

14 листопада 2014 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування уточнених позовних вимог наданих від 24.11.2014 року посилається на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. При житті [PERSON] був власником та засновником Селянського фермерського господарства «[INFO]», яке зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємців першої черги за законом, які б могли претендувати на майно померлого, крім позивача не має. При зверненні позивача до приватного нотаріуса з документами для отримання спадщини, а саме СФГ «[INFO]» після смерті чоловіка позивача [PERSON], нотаріус відмовила видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не визначений обсяг спадкового майна. Згідно ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. В зв'язку з вищевикладеним просить суд задовольнити її позовних вимог. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за його відсутності, та відсутності позивача, про що надав відповідну заяву. Відповідач - Жовтнева сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують, просить розглянути справу за відсутності їх представника, про що надали до суду відповідну заяву. Третя особа - реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їх представника, про що надали до суду відповідну заяву. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами на підставі наявних у справі доказів. Суд, беручи до уваги заяви сторін, визнання позову відповідачем, дослідивши додані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, померлий [PERSON] був чловіком позивача, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивача, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданого 18 вересня 2012 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області серія [NUMBER] (а.с. 20). [PERSON] був засновником селянського (фермерського) господарства «[INFO]», яке розташоване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується п. 1.3 Статуту селянського (фермерського) господарства «[INFO]», зареєстрованого Софіївською районною державною адміністрацією 27.02.2007 року, довідкою № 12024 з ЄДРПОУ про реєстрацію селянського (фермерського) господарства «Перемога», як юридичної особи (а.с. 18-19). Згідно постанови приватного нотаріуса Софіївського нотаріального округу Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не визначене спадкове майно (а.с. 21,22) Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство» від 19 червня 2003р. фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Як визначено ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, поняттям спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Стаття 32 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» передбачає, що Держава гарантує дотримання і захист майнових та інших прав і законних інтересів фермерського господарства. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють контроль за діяльністю фермерського господарства у випадках, передбачених законом. Незаконне втручання в господарську діяльність фермерського господарства органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб забороняється. Згідно Статуту селянського (фермерського) господарства «[INFO]» успадкування землі і майна в селянському (фермерському) господарстві здійснюється відповідно до Закону про селянське (фермерське) господарство і заповіту в порядку встановленому цивільним законодавством. Так, ст. 5 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Відповідно ст. 35 цього ж закону підставами для припинення діяльності фермерського господарства є реорганізація фермерського господарства, його ліквідація, визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом), або якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Тобто в даному випадку позивач якраз і є спадкоємцем, який бажає продовжити діяльність фермерського господарства, і тому підстав для припинення діяльності фермерського господарства немає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved