Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

28.09.2018 р. позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2016 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з травня 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. 19.10.2018 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.11.2018 року у судовому засіданні ухвалою суду за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] Позивач у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги. Щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, своїм процесуальними правами щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа також не прибула у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації місця проживання, з будь якими заявами до суду не зверталася, письмові пояснення до суду не подавала. Враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи з постановлення заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2016 року (а. с. 7). У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. (а. с. 6). Як зазначила позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків та не надає кошти на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням від 25.02.2016 року у вказаній справі присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.09.2015 року і до досягнення ними повноліття. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утримання яких рішенням суду стягуються аліменти, а також те, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника має становити не більше половини заробітку платника аліментів. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у зазначеному розмірі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial