Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також на своє утримання. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач, який є батьком двох її дітей, від витрат на їх утримання ухиляється. У зв`язку з викладеним, просила стягнути з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, та аліменти на її користь, до досягнення дитиною трьохрічного віку, в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 05.08.2020 року. Ухвалою суду від 12.08.2020 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій частково визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що на даний час він не працевлаштований та не має постійного доходу, у зв`язку з чим просив стягнути з нього аліменти у мінімальному встановленому законом розмірі. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, рішенням Володимирецького районного суду від 21.08.2017 року з відповідача стягнуто в користь позивача на утримання дитини - [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 713 (сімсот тринадцять) гривень щомісячно на дитину, починаючи з 04 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, як це вбачається з ч.2 цієї ж статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на даний час розмір аліментів, визначених у 2017 році в твердій грошовій сумі за вибором позивача, є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1000 грн. на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом, із індексацією розміру у відповідності до ст.184 ч.2 СК України. Щодо інших позовних вимог, судом встановлено наступне. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , він у відповідності до ст.180-183 Сімейного Кодексу України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. Дитина проживає спільно з матір`ю та перебуває на її утриманні. У відповідності до ст.180-182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у справі, який є батьком неповнолітньої дитини, зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки в добровільному порядку такого утримання [PERSON] не здійснює, і домовленості між сторонами про способи та розмір утримання не досягнуто, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З огляду на це, відповідач, як батько малолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її у спосіб та в розмірах, визначених законом. Позивач, з якою проживає дитина, обрала стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам ст.ст.182, 184 СК України. З приводу розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, судом встановлено наступне. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст.184 СК України вбачається, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом або домовленістю між батьками, та підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1000 (тисяча) грн. щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із індексацією розміру у відповідності до ст.184 ч.2 СК України. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, до досягнення дочкою трьохрічного віку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналогічно, право на утримання, передбачене чч.2-4 ст.84 Сімейного Кодексу України має жінка, яка не перебуває в шлюбі з чоловіком - батьком дитини, у разі проживання дитини з нею, як це вбачається з ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір"ю - позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, і не досягнула трьохрічного віку, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з [PERSON] коштів на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: partial