Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна товарна біржа "Ріко-Альянс", про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В своєму позові позивач зазначає, що 19 лютого 2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 13, по вул. Чапаєва в с. Веселий Розділ Братського району Миколаївської області, договір у цей же день було зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-21. Відповідно до п. 9 даного договору, даний договір нотаріальному посвідченню не підлягає. Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі. Право власності на дану квартиру позивач зареєстрував в КП "Вознесенське МБТІ". Однак, у зв'язку з оформленням земельної ділянки біля будинку позивач дізнався, що вказаний договір не оформлений нотаріально та не являється документом, який засвідчує право власності на квартиру, оскільки даний договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, вважаючи що всі умови договору були виконанні ще в 2000 році. Крім цього, в договорі зроблена помилка і вказано село Великий Розділ замість Веселий Розділ". Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявився, до суду звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 лютого 2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 13, по вул. Чапаєва в с. Веселий Розділ Братського району Миколаївської області, який зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-21. Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив оговорену суму 1000 грн. за купівлю вказаного майна, а відповідач віддав всі документи на будинок та ключі від нього. Відповідно до реєстраційного напису Вознесенського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22 лютого 2001 року, засвідчено, що житловий будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON], за реєстровим № 43 (а.с. 4). Згідно рішення Шевченківської сільської ради Миколаївської області № 3 від 17.08.2015 року вулицю Чапаєва в с. Веселий Розділ було перейменовано на вулицю Центральну (а.с. 4 а). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу квартири було укладено 16 грудня 2002 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Зобовязання за договором купівлі-продажу житлового дубинку сторонами були виконанні. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: approved