overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

21.04.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 06.03.1996 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай), площею 5,45 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району, адже за життя вона являлася членом КСП імені Свердлова та перебувала з КСП в трудових відносинах з 1954 року по 1991 рік. На випадок своє смерті [PERSON] заповіту не залишила. Він є єдиним спадкоємцем в порядку ст. 1261 ЦК України. Однак, не має можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки його мати за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай). Тому просить суд визнати за ним право на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом у першу чергу після смерті його матері. Сторони до суду надали заяви. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів не заперечили проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. 06.03.1996 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть І-ОЛ № 027736. З архівної довідки від 15.02.2017 року за № 201-58 та від 21.02.2017 року за № 315 вбачається, що з 1954 року по 1992 рік [PERSON] перебувала в трудових відносинах з КСП імені Свердлова, 21.02.1954 року була прийнята в члени колгоспу, а 16.11.1991 року вийшла на пенсію. 23.10.1995 року КСП імені Свердлова отримало Державний акт на право колективної власності на землю, серія КР МВ 08. Отже, на момент розпаювання землі та отримання державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] являлася пенсіонером господарства. З довідки виданої Злинською сільською радою від 18.04.2017 року, вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований її син-Кашніков [PERSON]. Тому, в силу ст. 549 ЦК України ( 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин), позивач визнається особою, яка прийняла спадщину після смерті матері. Відповідно до ч.2 ст..548 ЦК України (від 18.07.63 року, що діяв на час виникнення правовідносин) - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, враховуючи, що до складу спадщини входять права та обов"язки спадкодавця, а спадкодавець за життя мала право на земельну частку ( пай), однак не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай), тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

21.04.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 14 серпня 2013 року помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,64 га., розташовану на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та житловий будинок №23 з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вулиці Молодіжній в селі Березівка Маловисківського району Кіровоградської області. При житті, на випадок смерті батько залишив заповіт, яким заповів зазначену земельну ділянку в рівних частинах позивачу та [PERSON] В установлений законом строк він до нотаріальної контори не звернувся, причиною цьому стали тяжкі сімейні обставини, так як після смерті батька захворіла його дружина, яка померла після довготривалого лікування, а згодом померла і його мати. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, посилаючись на вказані обставини. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 14 серпня 2013 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ОЛ №166512. Після його смерті відкрилася спадщина на на земельну ділянку площею 5,64 га., розташовану на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та житловий будинок №23 з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вулиці Молодіжній в селі Березівка Маловисківського району Кіровоградської області На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів зазначену земельну ділянку в рівних частинах [PERSON] та [PERSON], а житловий будинок заповів відповідачу по справі - [PERSON]. Заявою, посвідченою діловодом Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, від 02 грудня 2016 року [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача - [PERSON]. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, відповідно до ст.1234 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся 07 грудня 2016 року, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. В силу ст. 1272 ЦК України, згідно якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем за заповітом померлого, який до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк не звернувся через тяжку хворобу дружини, що підтверджується епікризами та смерть рідної людини, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

21.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 03 вересня 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через несумісність характерів, неповагу до нього як чоловіка, відсутність взаєморозуміння та любові, сварки із його батьками подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, уточнив і пояснив, що [PERSON] неодноразово залишала його та йшла жити до батьків, на даний час вони спільно не проживають з травня місяця цього року. Просив розгляд справи проводити в заочному порядку, не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги [PERSON] не визнала. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

21.08.1980 року сторони зареєстрували шлюб у Новоодеському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області (актовий запис № 90). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, з 2005 року вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони з 2005 року не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

21.08.2009р. сторони у виконкомі Підлипненської сільської ради міста Конотоп Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у позивачки другий, у відповідача перший. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю і на утримання якої на підставі судового рішення з відповідача стягуються аліменти. Майновий спір між сторонами не виник. 12.05.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що на протязі всього подружнього життя виникали сварки, лайки і це привело до того, що з квітня 2014р. спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Сторонам надавався трьохмісячний срок на примирення, але такого досягнуто не було. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх вони не бажають. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

21.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 17). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, з травня 2013 року вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, хоча був належно повідомлений про час та місце судового розгляду судовими повістками, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, з травня 2013 року проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

21.08.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 13.03.2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Кам»янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені в 2013 році. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимогу визнає та підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 13.03.2001 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Кам»янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01 (а.с.4). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 13.08.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 70 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

21.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що вони з відповідачем з 14.11.2009 року перебувають в шлюбі, який був зареєстрований Новобілокоровицькою селищною радою Олевського району Житомирської області за актовим записом №04. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], який знаходяться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини, тобто до [INFO] року, оскільки відповідач ухиляється від їх утримання в добровільному порядку. Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Відповідач також надав до суду письмову заяву в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнає. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.11.2009 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її матеріальному утримані, оскільки відповідач не надає належної допомоги, як батько, на утримання дитини. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку по утриманню дитини, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, хоча має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так статтею180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить його у складне матеріальне становище та порушує його право на достатній життєвий рівень, а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

21.09.2003 року сторони зареєстрували шлюб Чернятській сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 12). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, майже два роки та шість місяців вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, хоча був належно повідомлений про час та місце судового розгляду судовими повістками, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

21.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2011 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, не бере участі у вихованні сина. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 році в період з 01 січня по 31 серпня 2015 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривень, в період з 01 вересня по 31 грудня 2015 року становить 1167,00 грн. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав, зі слів не працює, доказів того, що не може, з поважних причин, сплачувати аліменти, суду не надав, що є підставою для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

21.09.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]АО про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що 18 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що був здійснений актовий запис № 126 . Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. З 11.06.2013 року позивачка та відповідач однією сімєю не проживають. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її з скрутне матеріальне становище. Просила стягнути аліменти на її користь у розмірі 1000 гривень. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити на підставі наданих нею письмових доказів. Відповідач надав до суду заяву, у якій справу просив розглянути за його відсутності, позов визнав частково . Просив винести рішення з врахуванням наданих ним письмових доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. 17 жовтня 2010 року народився син - [PERSON], батьками якого, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Дитина мешкає разом із матірю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні ( а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено , що згідно довідки з Маріупольського ОДПІ сума доходу відповідача з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить 14000,00 гривень. Позивачка працює в ТОВ «АТБ-маркет» продавцем консультантом,відповідно до довідки загальна сума доходу за період з жовтня 2014 року по березень 2015 за винятком аліментів складає 12 649 грн. 85 коп; з травня 2015 року по жовтень 2015 року у розмірі 12 176 грн. 62 коп. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд ,

Outcome: partial