Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що 06 жовтня 2006 року уклала шлюб з [PERSON] Після реєстрації шлюбу вони з чоловіком мешкали за адресою: [ADDRESS], дану квартиру чоловік отримав відповідно до ордеру на житлове приміщення №2193. [INFO] року чоловік помер. За вказаною адресою зареєстровано відповідача по справі - онуку [PERSON] та її неповнолітнього сина. Останні з 2005 року у квартирі не проживають, комунальні послуги не оплачують, фактично мешкають за адресою: [ADDRESS]. Тому просить визнати [PERSON] разом з дитиною такими, що втратили право користування житловим приміщенням за підстав, передбачених ст.71 ЖК України та зняти з реєстрації за вищезазначеною адресою. [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що разом з неповнолітньою дитиною - сином [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З 2009 року у неї склалися неприязнені відносини з [PERSON], остання стала чинити їй перешкоди у проживанні та користуванні квартирою. До теперішнього часу добровільної згоди [PERSON] на визначення порядку користування квартирою вона не отримала, між ними існує спір про розподіл витрат на комунальні послуги. Тому просить змінити умови найму житлового приміщення, а саме: визнати за нею та дитиною право на користування кімнатою, площею 14,50 м2, та кімнатою, площею 14,80 м2, в квартирі [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право користування кімнатою площею 15,10 м2 в квартирі [ADDRESS] та відкрити їй окремий особовий рахунок. Службові приміщення в квартирі - коридор, туалет, ванну кімнату, кухню залишити у спільному користуванні [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені у позові. Пояснила, що проживає у у спірній квартирі з 2006 року. У її чоловіка та онуки існували неприязнені відносини, часто виникали сварки. У травні 2009 року, після смерті [PERSON], [PERSON] стала вимагати від неї виїхати з квартири, з цього приводу у них виникали скандали. Вона неоднарозово зверталася до міліції. Перешкод у користуванні житловим приміщенням вона [PERSON] не чинила, остання має ключи від квартири. Позовні вимоги [PERSON] не визнає. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги останньої підтримав, підтвердив обставини, викладені у позові. Пояснив, що між [PERSON] та [PERSON] склалися стійкі неприязнені відносини, які перешкоджають сумісному проживанню.[PERSON] чинить першкоди [PERSON] у користуванні квартирою, змінила замки на двері. [PERSON] неодноразово намагалася вселитися в квартиру, але [PERSON] двері не відчиняє. Іншого житла на праві власності сім,я [PERSON] не має, на теперішній час проживає у квартирі разом з батьками чоловіка, яким належить зазначена квартира. Позовні вимоги [PERSON] не визнає. Відповідача ПП «Відродження 9» про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, у судове засідання представник останнього не з,явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд розглядає справу у відсутність представника ПП «Відродження 9», щодо чого не має заперечень у учасників процесу. Представник відповідача Горлівської міської Ради у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - служби по справах дітей Горлівської міської Ради вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що задоволенню не підлягають, оскільки останні є незаконними та порушують права неповнолітньої дитини - [PERSON], передбачені Законом України «Про охорону дитинства». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] - її знайома, їй відомо, що за місцем мешкання останньої з 2005 року зареєстровано [PERSON], але остання там не проживає, мешкає за іншою адресою. Які відносини між [PERSON] та [PERSON] - їй невідомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з листопада 2011 року вона мешкає разом з сином [PERSON] однією родиною. Вона часто буває вдома у останньої, але ніколи там не бачила [PERSON] Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] зареєстровано у квартирі, де проживає [PERSON], але чому [PERSON] не проживає у даній квартирі -їй невідомо. Свекров розповідала їй, що ще за життя [PERSON] [PERSON] приходила та чинила сварки. Вислухав учасників процесу, свідків, дослідив письмові докази і надав їм оцінку у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] з 22.06.2005 року, а [PERSON] з 24.02.2007 року зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Крім того у спі рній квартирі зареєстровано [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON] Квартира [ADDRESS] не приватизована. Ордер на вказану квартиру видано 11.11.1990 року виконавчим комітетом Горлівської міської ради [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] є онукою, а [PERSON] дружиною [PERSON] Рішенням Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області від 12 січня 2011 року, яке набуло чинності, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Рішенням суду встановлено, що між сторонами існують неприязнені відносини, які перешкоджають сумісному проживанню. Рішенням Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області від 19 березня 2012 року, яке набуло чинності, задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення у квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно приписів ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Стаття 12 «Захист прав та інтересів дітей під час вчинення правочинів щодо житлових приміщень» Розділу III «Запобігання бездомності і безпритульності» Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" від 21 грудня 2010 року, передбачає, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав та інтересів дітей. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Статтею 160 СК України закріплено право батьків на визначення місця проживання дитини і зазначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» від 2 квітня 2001 року, діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач не надав суду належних доказів тієї обставини, що [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною не проживають у спірній квартирі без поважних причин, як того передбачають норми матеріального права, на які посилається позивач у обґрунтування своїх вимог. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON] суд не може прийняти до уваги як належні докази, оскільки, як вбачається із даних пояснень, останнім невідомі причини не проживання відповідача у спірній квартирі. З [PERSON] за рішенням суду стягнуто на користь [PERSON] частину розходів по оплаті житлово - комунальних послуг, які надаються за адресою [ADDRESS] , але сам факт існування заборгованості не може підтверджувати неповажність причин у випадку не проживання. У судовому засіданні встановлено, що муж [PERSON] та [PERSON] тривалий час існують неприязнені відносини, що фактично підтверджує [PERSON] у своїх поясненнях, що унеможливлює співмешкання сторін у одній квартирі. Зазначену причину непроживання суд вважає поважною. З урахуванням вищевикладеного, мотивованої позиції служби по справах дітей Горліської міської Ради, яка заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Разом з тим, відповідно до ст. 61 ЖК України Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Відповідно ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved