Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

07.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 04.10.2006 року по 22.09.2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач разом з ними не проживає з 2008 року, ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, не приймає участі в виховані, не цікавиться її життям та не провідує її. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім того, позивач зазначила, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, мав проблеми з законом та перебував у місцях позбавлення волі. З огляду на таке, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просила позбавити останнього батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Позивач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав'зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом достовірно встановлено, що 04.10.2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 04.10.2006 року. Як вбачається з Свідоцтва по народження Серія [NUMBER] від 26.04.2013 року, [INFO] року у сторін народилася донька - малолітня [PERSON], яка зареєстрована громадянкою України. Як встановлено з Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 22.09.2009 року, шлюб, зареєстрований між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 22.09.2009 року. Як вбачається з позовної заяви, малолітня дитина сторін постійно проживає разом з матір'ю [PERSON]. Згідно Висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №100-5299 від 08.7.2014 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] було встановлено, що батько дитини є громадянином іншої держави, наразі його місцезнаходження та місце проживання не відоме. Разом з родиною [PERSON] не проживає. Малолітня дитина постійно проживають з матір'ю, [PERSON], забезпечена всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, що підтверджено актом обстеження житлових умов. З 2009 року [PERSON] з донькою не бачиться, участі у вихованні не приймає, що підтверджується зібраними документами. Таким чином, [PERSON] покладених на нього Сімейним кодексом України обов'язків не виконує, про фізичний та духовний розвиток доньки не піклується, спілкування з нею не підтримує, матеріальної допомоги не надає, доступу до культурних та інших цінностей не забезпечує. Беручи до уваги вищевказане, Комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими, повністю доведеними, а отже підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved