Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

\~ 10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження,\~ про встановлення факту проживання однією сім'єю. \~ \~ \~ \~В заяві заявник [PERSON] вказує, що вона проживала однією сім'єю разом зі своїм чоловіком [PERSON] , разом з ними проживала [PERSON] \~03 жовтня 2015 року [PERSON] померла у віці 87 років. Після її смерті відкрилася спадщина , у вигляді земельної ділянки , розташованої на території Мар'янівської сільської ради Більмацького району Запорізької області , що належала померлій на підставі державного акту на землю І-ЗП № 035525, яку заявник успадкувала за заповітом. Окрім цього померлій належали земельні ділянки у вигляді сінокосів та пасовищ, що не були розпайовані. Оскільки спадкоємці за законом перших трьох черг відсутні, заявник має право на спадкування за законом в порядку четвертої черги , так як проживала однією сім'єю зі спадкодавцем більше 12 років. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з даною заявою і прохає суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сім'єю з померлою [PERSON] з 2003 року по день її смерті 03 жовтня 2015 року. Заявник [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, прохала розглянути справу за її відсутності та встановити факт проживання однією сімєю, з померлою [PERSON] Представник заінтересованої особи нотаріальної контори до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Мар'янівської сільської ради Більмацького району Запорізької області до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представників заінтересованих осіб - представника нотаріальної контори та представника Більмацької селищної ради. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що 03 жовтня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 05 жовтня 2015 року (а.с.11) . За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт за яким належну їй земельну ділянку згідно державного акту на правоприватної власності на землю І-ЗП №035525 заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 22. грудня 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мар'янвської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області та зареєстрованого в реєстріі за № 464 (а.с.7). На підставі вказаного заповіту [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом , яка складається з земельної ділянки , розташованої на території Мар'янвської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області , що належала спадкодавцю [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №035525 , виданого Мар'янвською сільською радою 04 квітня 2000 року, площа земельної ділянки 6,8146 га, кадастровий номер 2322784400:06:001:0034, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.8). Крім того померлій [PERSON] належали земельні ділянки у вигляді сінокосів та пасовищ , що не були розпайовані та не ввійшли до заповіту. Заявник [PERSON] бажає прийняти спадщину після померлої [PERSON], як спадкоємець четвертої черги, інших спадкоємців після померлого, які б прийняли спадщину не має. Заявник [PERSON] та померла [PERSON], проживали разом однією сімєю з 2003 року, вели спільне господарство, набували майно, були повязані спільним побутом, вона разом з чоловіком піклувалися про [PERSON] Даний факт також підтверджується довідкою виконкому Мар'янвської сільської ради від 17 грудня 2015 року № 364, де зазначено, що [PERSON] [INFO] була зареєстрована та проживла по вул.Київській 18 в с.Мар'янівка куйбишевського району Запорізької області з 2003 року по день смерті 03 жовтня 2015 року. Разом з нею проживали [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають в даному будинку по цей час (а.с9). Заявник [PERSON] не має можливості отримати спадщину як спадкоємець четвертої черги, так як не має змоги довести, що фактично проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Суд, встановлюючи факт проживання однією сім'єю заявника [PERSON] та [PERSON] не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини, бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи копіях документів: паспорті громадянина України на ім'я [PERSON], свідоцтві про смерть [PERSON], довідкою виконкому Мар'янвської сільської ради, де зазначено, що заявник та померла [PERSON] проживали за однією адресою не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення вищевказаного факту, погодившись із доводами, наведеними заявником у заяві. Вищевказані факти не можуть бути встановлені в іншому порядку, крім судового. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки дасть змогу скористатися своїм правом на отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved