Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

12 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги аргументовані тим, що відповідач є матір'ю неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Він є батьком неповнолітніх,останнім час почав помічати, що цивільна дружина зловживає спиртними напоями, повністю відмовилась від своїх материнських обов'язків, покладених на неї законом, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь- якої іншої участі у вихованні дітей. Діти не бажають проживати разом з матір'ю, оскільки перебувають в постійному стресі від адективної поведінки матері, внаслідок вживання нею алкоголю. В житловому будинку не дотримується належний санітарний стан, елементарно діти постійно голодні, на що неодноразово мені скаржилися. Крім того [PERSON], [INFO] є особливою дитиною, має психічне захворювання, тому потребує відповідно індивідуального підходу у вихованні любові і турботи, натомість із-за негативної поведінки матері він перебуває в постійному стресі і напруженні, що є негативним фактором, що впливає на емоційний стан і хвору психіку дитини. Відповідач свідомо не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Станом на сьогоднішній день всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний духовний розвиток дітей, навчання, зокрема - не забезпечує необхідного харчування медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складе виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі - створились умови, які шкодять інтересам дітей. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка та її представник позов не визнали, та суду пояснили, що відповідачка працює, коли діти були з нею вони завжди були охайні, вона відвідувала школу де навчаються діти. Потім їх до себе забрав її чоловік, який настроює дітей проти неї, вона зловживала спиртними напоями, але «закодувалась», вважає що забезпечить дітям фізичний та духовний розвиток. Свідок [PERSON] суду пояснив, що родину [PERSON] він знає давно, вони жили добре, потім він став помічати, що відповідачка стала випивати, потім вона закодувалась, почала вести нормальний спосіб життя. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він п'ять років працює дільничним інспектором, відповідачку знає як особу яка зловживає спиртними напоями, коли син знаходився на лікуванні у м. Кропивницькому, і його потрібно було забирати додому, вона пила і забула його забрати. На даний час вона продовжує зловживати спиртними напоями. Свідок [PERSON] суду пояснив , що позивач є його сином, з відповідачкою він проживав 12 років, вона почала зловживати спиртними напоями, коли народилась перша дитина і продовжувала пити коли народилась друга дитина , діти проживають на даний час із батьком, вони негативно ставляться до матері. Свідок [PERSON] суду пояснила, шо позивач є її сином, вони з відповідачкою проживали 11 років, зловживає спиртними напоями вона давно, на Новий рік вони забрали дітей у м. Світловодськ до себе, оскільки мама булла п'яна. Внук є інвалідом з дитинства, внучка зараз навчається у школі у м. Світловодську. Опитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила що вона проживала разом із мамою і братом в с. Павлівка, вона ходила в школу, мама приходила на батьківські збори, але потім вона почала випивати . зараз вона проживає з батьком та з дідусем та бабусею, бажає проживати там і далі. Судом досліджено докази які містяться в матеріалах справи та встановлено наступні факти. Батьками неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] являються позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Із виписки медичної картки амбулаторного хворого [PERSON],останній хворіє на шизофренію. Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради, відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] . Згідно ст. 164 СК України, якщо мати чи батько ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п.п.16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов'язки та роз'яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом, але це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку для самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному, для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батька, оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Згідно ст. 18 Конвенції з прав дитини та ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя і несуть відповідальність за її виховання та розвиток, а з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що відповідач ухиляється від обов'язку належного виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тому, вищезазначені обставини являються підставою, передбаченою ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи всі викладені обставини, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Судом достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої обов'язки по вихованню дитини тому його слід позбавити батьківських прав. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому суд задовольняє позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved