Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

19.03.2015р. ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку розташованому за адресою вул. Соснова,17, м. Охтирка, Сумська область. Свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1652-мк, відповідно до якого Банк зобовязався надати кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 47520,00 доларів США строком до 21.02.2013р., а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування в строки та порядок, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 22.02.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 1652-мк, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок площею 68,50 кв.м., який розташований за адресою вул. Соснова,17,м. Охтирка, Сумська область. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням суду 17.05.2012р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок за адресою вул. Соснова,17,м. Охтирка, Сумська область, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Банком направлені письмові повідомлення відповідачам про добровільне виселення протягом 30 днів. Однак, відповідачі добровільно не виселились, по цей час проживають у спірному будинку за адресою вул. Соснова,17,м. Охтирка, Сумська область, що перешкоджає реалізації предмета іпотеки. ПАТ КБ ПриватБанк належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, подало клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, також зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що спірний будинок належить його жінці, про передачу будинку в іпотеку йому було не відомо. За час проживання в будинку ним були здійснені певні роботи по поліпшенню будинку, а саме: замінені вікна, проведено ремонтні роботи, що підвищило вартість будинку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилалася на те, що [PERSON] проживає у спірному будинку. Також пояснила, що відповідачка 16.11.2013р. одружилася з [PERSON], певний час проживала з ним у будинку батьків за адресою: вул. Соснова,17, м. Охтирка, Сумська область, останні 6 місяців проживають окремо. 29.05.2014р. [PERSON] народила дитину. Іншого місця проживання не має. Третя особа [PERSON] вважає, що позов не підлягає задоволенню. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні поклався на розсуд суду при вирішенні спору. Інші особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2008р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк укладено кредитний договір № 1652-мк від 22.02.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримав строковий кредит від ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 47520,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 лютого 2013 року, кредит надано на купівлю автомобіля. (а. с. 6-9). 31.08.2009р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1652-мк від 22.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 68,5 кв.м., житлова площа 34,1 кв.м., та господарчі споруди: погріб В, сарай-літня кухня Б, прибудова б, прибудова б2, гараж Г, сарай Д, сарай Ж, убиральня 3, огорожа № 1-2, що знаходиться за адресою: вул. Соснова, 17, м. Охтирка, Сумської області. Майно належить [PERSON] на праві особистої власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Охтирською міською державною нотаріальною конторою 09 квітня 2008 року за реєстровим № 2-751, та зареєстрованого в Охтирському міському бюро технічної інвентаризації за № 4191\\7553 та в реєстрі прав на нерухоме майно за № 22169679.. (а.с. 10-12). Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 17 травня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки , виселення з будинку задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1652-мк від 22.02.2008 року, яка перед банком станом на 03.02.2012 року складає 55665,24 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.02.2012 року -444208,61 гривень) звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 34,1 кв.м., та господарчими спорудами: погріб В, сарай-літня кухня Б, прибудова б, прибудова б2, гараж Г, сарай Д, сарай Ж, убиральня З, огорожа № 1-2, що знаходиться за адресою: вул. Соснова, 17, м. Охтирка, Сумської області, який належить [PERSON], та яка зареєстрована за адресою [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Охтирською міською Держнотконторою 9.04.2008 року, реєстр № 2-751, ВКІ 046431, зареєстрованого в КП Охтирське МБТІ від 16.04.2008 року та реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 22169676, шляхом його продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк»всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, враховуючи, що вартість будинку відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.08.2009 року становить 54 779 гривень, а заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами у сумі 32332 гривень. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 1652-мквід 22.02.2008р.у розмірі 51613,61доларів США. Вирішено питання про судові витрати. (а. с. 13-16). Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч.1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Крім того, ст. 40 Закону України „Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотеко держателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до довідки № 340 від 28.05.2015р. за адресою: м. Охтирка, вул. Соснова, 17, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її син [PERSON], 2014р.н., які фактично проживають за цією адресою, крім [PERSON], що підтверджується і іншими матеріалами справи.(а.с. 30, 77, 92-94) Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2013р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] третя особа: [PERSON] про виселення задоволений частково: виселено [PERSON] з житлового будинку по вул. Соснова, 17, м. Охтирка, Сумської області.(а.с.17-18) 29.05.2014р. ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст. 40 Закону України «Про іпотеку» направлено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомлення про добровільне звільнення в 30-ти денний строк, з моменту отримання повідомлення, житлового будинку по вул. Соснова,17, м. Охтирка, Сумська область, які отримані відповідачами 03.06.2014р., що підтверджується копіями повідомлень та повідомлень про вручення поштового відправлення. (а.с. 19-21) Враховуючи викладене, позивач виконав вимоги ст. 40 Закону України «Про іпотеку»: повідомив відповідачів про необхідність добровільного виселення з спірного будинку, а відповідачі вимогу банку не виконали та продовжують проживати в будинку, який є предметом іпотеки. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечували факт отримання повідомлень від банку, однак пояснили, що не виконали вимоги банку, так як діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» Суд вважає, що вказані доводи відповідачів є безпідставними, оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав законної сили 07.06.2014р., тобто після ухвалення судом рішення від 17.05.2012р. про звернення стягнення на спірний житловий будинок, не регулює питання щодо виселення мешканців. Доводи представника [PERSON] про те, що [PERSON] не має іншого місця проживання суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2013р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 89) 29.05.2014р. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 65) Згідно довідки № 342 від 05.06.2015р. в період з грудня 2013р. по липень 2014р. [PERSON] проживала з [PERSON] за адресою по вул. Соснова, 17, м. Охтирка, Сумської області. (а.с. 90) Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказів, які б підтверджували, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, чи відсутність у зазначених осіб іншого житла, матеріали справи не містять. З огляду на викладе не, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк в частині виселення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованим, тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про виселення з спірного будинку інших мешканців не підлягає задоволенню, оскільки вказані особи не є стороною у справі і суд не може вирішувати питання про їх права та обов'язки. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 9, 109 ЖК України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: partial