Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

31 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] , та призначити її - [PERSON] опікуном відносно малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.04.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 03.03.2016 року провадження по вищезазначеній справі зупинено до проведення судової психологічної експертизи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2017 року справа передана в провадження судді Нев`ядомському Д.В. 09.10. 2017 р. суддею Нев`ядомським Д.В. винесена ухвала про відновлення провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку судової психологічної експертизи №13415 від 31.08.2017 р.. В обґрунтування уточнених позовних вимог від 26.02.2018 р., позивач посилається на те, що батьки дитини неналежним чином виконують батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої [PERSON] , внаслідок чого порушено право дитини на житло (дитина не має місця реєстрації та постійного місця проживання); дитину не забезпечено якісним харчуванням відповідно віку (в раціоні превалює їжа швидкого приготування, випічка «Кулінічі», варені яйця, відсутній режим харчування); дитина не забезпечена здоровим способом життя (у дитини не сформований режим сну, навчання, відпочинку, прогулянок, фізичного розвитку відповідно до вікових норм, дитина без обмежень з боку батьків проводить час за комп`ютерними іграми); батьки не дотримуються санітарно-гігієнічних норм при вихованні дитини (має місце брудне, незаплетене волосся, необрізані нігті, неносінння трусів); батьки не забезпечили дитині доступу до освіти (дитина соціально не адаптована до учбового процесу, мала низький рівень досягнень, за три учбових роки тричі змінила школу, при навчанні у загальноосвітніх школах мала багато пропусків і запізнень на уроки, погано соціалізувалась, не була сконцентрована на навчанні, мала ознаки пригніченого психоемоційного стану під час перебування у школі, дитина має поганий рівень знань, який не відповідає її віку, дитина була переведена батьками до школи дистаційного навчання, де учбовий процес відбувається он-лайн); дитина не була забезпечення медичною допомогою (їй не проводилася щорічна туберкулінодіагностика, вакцинування відповідно до віку, періодичні огляди); батьки не вживають заходів для розвитку духовних та моральних цінностей дитини (дитина не відвідує театри, виставки, музеї, цирк, гуртки, інші дитячі заходи, не навчена елементарним правилам поведінки, не сформовані соціальні навички та навички міжособистісного спілкування); батьки не виховують дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (дитина не соціалізована, негативно налаштована проти оточуючих людей та близьких родичів (баби, діда, тітки, двоюрідних братів); батьки вчиняють економічне насильство відносно дитини (не забезпечили дитину верхнім одягом відповідно до сезону, нижньою білизною, їжею, художньою літературою, не забезпечили дитині можливість розвивати додаткові здібності у спортивних, танцювальних секціях, у творчих, вокальних гуртках); батько дитини вчиняв фізичне насильство відносно неї (застосовував фізичні покарання, приставляв ніж до живота дитини); батьки дитини вчинили психологічне насильство по відношенню до дитини (застосували соціальну ізоляцію через налаштування дитини на відмову від навчання у загальноосвітній школі з посиланням на відсутність режиму сна; не залучали дитину до участі у позаурочних та позашкільних заходах; виховували у дитини синдром «маленького дорослого», при якому дитині запропоновано самостійно приймати рішення щодо її повсякденного життя (режиму дня, харчування, одежі); ізоляція батьками дитини від спілкування з однолітками; налаштування дитини на відмову від побачень і спілкування з родичами; заперечення і незалучення дитини до святкування будь-яких свят або подій, в тому числі, загальнодержавних свят, днів народження дитини і днів народження родичів); вчинення батьком сексуального насильства відносно дитини (навчання дитини термінології та жаргону, зазвичай не властивих дітям даного віку; розпусні дії відносно дитини; лизання, кусання під піхвами; допущення до перегляду порнографічної продукції; роз`яснення дитині як відбувається статевий акт між чоловіком і жінкою; вчинення сексуальних дій між батьком і матір`ю в присутності дитини; заохочення дитини до створення та реалізації дитиною сексуальних сценаріїв в іграх з дітьми, а також за допомогою іграшок та ляльок). Позивач зазначила, що з народження вона приймала участь у вихованні і утриманні внучки, однак згодом відносини з її сином [PERSON] - батьком [PERSON] погіршились із-за його нестандартних методів виховання дитини і поглядів на життя. Після повідомлення їй дитиною інформації про вчинення сексуального насильства з боку батька, вона звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і призначення її опікуном, а також до правоохоронних органів з заявами про злочин. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 року справа передана в провадження судді Чередник В.Є. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили позов задовольнити /т. а.с.25/. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися належним чином, як судоми повістками, так і смс-повідомленнями, причин неявки не повідомили, будучі обізнаними про судовий розгляд даної справи, будь-яких заяв до суду не подавали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та просив розглянути справу за його відсутності./ т.1 а.с. 50-52/ Суд, вислухавши думку позивача та її представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перевіривши надані докази, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 11 вересня 2007 року між відповідачем [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2811. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . / Т .1 а.с. 12/. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.11.2013 року (справа № 640/15528/13-ц) за позовом відповідача [PERSON] шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу відповідачі мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] / Т.1 а.с. 13/. Позивач [PERSON] приходиться матір`ю відповідачу [PERSON] і бабою малолітній [PERSON] , [INFO] . Принципом 4 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Відповідно до ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ч.1, 2, 3, 4, 6, 7 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності та не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного службою у справах дітей Ленінського району 23.03.2015р., було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] , під час якого встановлено безлад у кімнатах, речі розкидані, дитина окремого спального місця не має, спить почергово з батьком або з матір`ю, на момент обстеження ходить гола, батьки мають тимчасові заробітки, наявну у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] здають в оренду. Висновки та пропозиції комісії: Дитина не має окремого спального місця, в квартирі не прибрано, постільна білизна, речі та залишки хлібобулочних виробів розкидані по кімнаті. За таких умов належне утримання і виховання дитини не можна вважати можливим. З актом ознайомлений [PERSON] /т.1 а.с.65/ Як вбачається з листа головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19 №01-07/29 від 25.03.2015р., адресованого Начальнику Сліужби у справах дітей Ленінського району, дитина [PERSON] на обліку в поліклінічному відділенні КЗОЗ «ХМДКЛ №19» не перебуває. З метою уточнення місця проживання дитини 24.03.2015р. було здійснено патронаж у родину, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] на умовах найму. Батько - [PERSON] не працює, зареєстрований [ADDRESS] . Мати - працює неофіційно, зареєстрована у [ADDRESS] . Донька - [PERSON] неорганізована. Батьки (зі слів) шлюб розірвали, але мешкають разом. На час патронажу вдома батько з дитиною та сусідська дівчинка. Діти майже роздягнені, [PERSON] без нижньої білизни. У помешканні із зручностями дві кімнати, речі розкидані, постільна білизна брудна на дивані та підлозі. Дитина не має окремого спального місця, спить разом із батьком, не має куточку для занять, ходить майже повністю роздягнена. Під час бесіди батько дитини повідомив, що дитина не стоїть на медичному обліку том, що в цьому не має потреби. Дитина не хворіє, до лікарів не звертались і не планують це робити в подальшому. Батько важає, що сон дитини з батьком та відсутність білизни вкладається у систему виховання, яку вони застосовують - повна відсутність насилля та свобода розвитку особистості. Харчування дитини вкрай обмежене. Зі слів батька - хліб та яйця для нарощування маси тіла. Інше харчування їх виховання не передбачає, як не передбачає і наявність режиму занять і відпочинку. При огляді дитина здорова, розвинута згідно віку. На тілі дитини є гематоми, які батько пояснив падінням дитини. Дитина потребує корекції мови і консультації невролога у зв`язку з гіперактивною поведінкою. 14.03.2015р. дитина була обстежена в КЗОЗ «ОДКЛ «1», де пройшла повний медичний огляд. Рекомендовано консультація лікаря кардіолога. З батьками проведена бесіда по догляду, харчуванню, вихованню, про необхідність контакту з медичними працівниками. Запропоновано звернутися до дільничного педіатра. /т.1 а.с.63/ Як вбачається з відповіді на адвокатський запит №01-08/65 від 15.04.2015р., наданої В.о. головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19, під час активного патронажу 24.03.2015р. було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , тимчасово мешкає родина [PERSON] . Під наглядом лікарів педіатричного відділення поліклініки дитина не перебуває і не перебувала. За медичною допомогою чи із скаргами батьки не звертались, щеплення не проводились. Під час патронажу в родину вдома батько із дитиною. Відомості про наявність медичної документації на дитину (ф.112/о), медичний нагляд та щеплення, батько надати не зміг. Під час співбесіди [PERSON] повідомив, що дитину виховують за спеціальною методикою, без насильства та обмежень. В зв`язку з тим, що дитина загартована, потреби звертатися до лікарів немає. З батьками дитини (з матірю у телефонному режимі) проведена роз`яснювальна робота стосовно належного ставлення до утримання, виховання, харчування та оздоровлення дитини. Рекомендовано поставити дитину на медичний облік в поліклінічне відділення лікарні за місцем проживання, пройти медичний огляд у спеціалістів та підтримувати контакт з медичними працівниками. Але батько написав заяву - відмову від медичного нагляду за дитиною. /т.1 а.с.64/ Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 17.04.2015р. №520, дитина [PERSON] з народження до лютого 2013 р . мешкала за адресою: [ADDRESS] та перебувала під наглядом фахівців лікувального закладу. До досягнення дівчинкою 1 року вона виховувалась обома батьками, поліклініку відвідувала в супроводі матері або батька. На диспансерному обліку не спостерігалась, зі скаргами на стан здоров`я не зверталась. Профілактичні щеплення проводились у відповідності з діючою нормативною документацією. Останнє відвідування - 20.02.2013р. з метою проведення туберкулінодіагностики, дитина була в супроводі батька. Викликів дільничного педіатра додому за час спостереження за дівчинкою не зареєстровано. Під час активного відвідування дільничною медичною сестрою, 15.04.2015р., квартира закрита. Зі слів сусідів сім`я за даною адресою не проживає протягом останніх 6-7 місяців, квартиру здають в оренду. /т.2 а.с. / Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 03.05.2017р. №584, дитина [PERSON] за період часу з 01.09.2016р. 03.05.2017р. хворіла 5 разів з діагнозами гострий фарингіт (двічі), гострий трахеїт (двічі), гострий фаритнготрахеїт. Як зазначено у відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 29.01.2018р. №144, наданої на запит суду, дитина [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] та перебувала під наглядом фахівців закладу охорони здоров`я з народження до вересня 2017р. За період спостереження дівчинка неодноразово хворіла на гострі респіраторні захворювання, що зафіксовано в первинній медичній документації (історія розвитку дитини - ф.112/о). Лікування отримувала амбулаторно. Поліклініку неповнолітня [PERSON] відвідувала або в супроводі матері, або у супроводі батька, інколи - з обома батьками. Рекомендації лікарів мати виконувала в повному обсязі. Під час відвідування закладу охорони здоров`я нижня білизна на дитині була в наявності. В холодну пору року [PERSON] була одягнута більш легко, ніж решта дітей. Профілактичні щеплення дівчинка отримувала своєчасно, у відповідності до календаря профілактичних щеплень. Щорічна туберкулінодіагносттика проведена у 2013р та в 2016р. Додатково повідомляємо, що малолітня [PERSON] перебувала на обліку в службі у справах дітей Київського району м.Харкова як дитина, що потрапила в складну життєву ситуацію. У відповідності до «Журналу реєстрації вибувших дітей по педіатричному відділенню №2» 5 вересня 2017р. дівчинка вибула на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] та відвідує середню загальноосвітню школу №126. Як вбачається з консультативного висновку від 17.09.2016р., виданого Центром дитячого здоров`я «Радуга», дитина консультована у звязку зі скаргами на періодичне «відхаркування» протягом 2-х місяців. Нещодавно перенесла ОРЗ. Встановлений діагноз: остаточні прояви ОРЗ. Невроз. Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19 від 31.01.2018р. №01-08/23, в зоні обслуговування поліклінічного відділення лікарні за адресою: [ADDRESS] мешкає дитина [PERSON] . Дитина прибула під нагляд лікарні 27.11.2017р. За період нагляду за дитиною за медичною допомогою з приводу дитини батьки не зверталися. Викликів додому до хворої дитини не було. На прийом в поліклініку дитина приходила в супроводі батька. Під час огляду 27.11.2017р. дитина вдягнута не по сезону (без верхнього одягу). Дитині у віці 6-ти років не було зроблено щеплення за планом: ревакцинація проти кору, паротиту та краснухи, ревакцинація дифтерія, правця і поліомієліту. Не проводилась туберкулінодіагностика у 2014, 2015р.р. 11.01.2018р. представниками Служби у справах дітей Холодногірському району сумісно з представниками Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та лікарні було здійснено вихід за місцем проживання дитини. Із слів батька у дитини індивідуальний режим дня, який припускає відсутність насилля і повну свободу розвитку особистості. Дівчинка навчається у школі №3 з використанням дистанційних технологій та щоденно з репетитором. Дитина загартована та не потребує дуже теплого одягу. [PERSON] була оглянута педіатром. При огляді педіатром нижня білизна відсутня. На даний час претензій до медичного спостереження за дитиною у медичних працівників немає. Але викликає занепокоєння той факт, що дитина не навчена загальновизнаним правилам поведінки: відсутня нижня білизна, не одягнена за сезоном, харчування тільки на вимогу дитини та за її смаками, не має спілкування з однолітками. Мати вдома відсутня. З батьком дитини (мати була відсутня) проведена бесіда про необхідність своєчасного щеплення, гігієни з урахуванням анатомічних потреб дівчинки, одягу за сезоном та харчування відповідно вікових норм. З перелічених вище доказів вбачається, що батьки малолітньої [PERSON] не забезпечили її належним харчуванням, належними житловими умовами, одежею, відпочинком і медичним обслуговуванням згідно вікових норм. Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; Незабезпечення дитини верхньою одежею в холодну пору року у сукупності з частими захворюваннями верхніх дихальних шляхів, несвоєчасні або не в повному обсязі вакцинування та туберкулінодіагностика, несбалансоване харчування, а також позбавлення дитини нижньої білизни суд розцінює як економічне насильство над дитиною з боку батьків. Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 СК України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на освіту. Згідно з п. 2 ч.3 ст.55 діючого ЗУ «Про освіту» , батьки здобувачів освіти зобов`язані сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання. Однак, з відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 11.10.2016р. №784 та доповідної записки класного керівника 1-Г класу Харківського ліцею №107 Тодорової О.В. вбачається, що під час перебування [PERSON] у ліцеї, дитина проявляє не зовсім звичайну для свого віку поведінку. Часто засмучується, хоче додому, за її словами, сумує за татом. На першому знайомстві батько дитини попередив, що у них в родині незвичайний режим дня (він працює вночі). Вчитель повинен враховувати цей факт, бо дитина також не дотримується режимних норм. Наслідком цього є не зосередженість дівчинки під час навчального процесу, розлад емоційного стану. У процесі навчання дівчинка проявляє інтерес до навчальної діяльності, захоплюється ігровими моментами, намагається справлятися з поставленими вчителем завданнями. Але, на жаль, це має непостійний характер. Батьки одягають дитину вільно, не дотримуючись вимог шкільної форми ліцею. Мав місце випадок, коли дитина була без спідньої білизни, лише в колготах. Прохання заплести довге волосся батьки ігнорують. Батьківські збори 29.08.2016р. батьки не відвідували. На наступних зборах був батько. До школи і зі школи дитину супроводжує також він. Мати була в ліцеї тільки 1 вересня. Мав місце випадок, коли дитина без поважних причин пропустила навчальний день 22.09.2016р. На прохання вчителя пояснити причину відсутності батько відповів, що пропуск визначити, як без поважних причин. Як вбачається з відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 06.04.2017р. №295, [PERSON] пропускала навчальні заняття з 11.10.2016р. по 04.04.2016р., всього 45 днів. З них 32 дні за хворобою з діагнозами «Фарингіт», «Бронхіт», «Гострий фаринготрахеїт», «Трахеїт». Крім того, дівчина теж була відсутня у школі 16.01.2017, 20.01.2017, 01.02.2017, 06.0.2017-09.02.2017. Батько надав письмове пояснення. На 6 пропущених днів у школі ніяких підтверджуючих документів немає. [PERSON] розуміє пояснення вчителя, відповідає на запитання. На уроках не завжди зосереджена. Інколи вдається до сліз, бо скучає за домівкою. Були випадки, коли шкільне приладдя було не в повному обсязі. Як вбачається з відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 05.01.2018р. №15, [PERSON] пропускала навчальні заняття з 25.03.2017р. до закінчення навчального року, всього 21 день. А саме: 06.04.2017-14.04.2017, 19.04.2017, 21.04.2017, 27.04.2017, 03.05.2017-10.05.2017, 15.05.2017-15.05.2017, 23.05.2017-25.05.2017. На 15 днів батьки надали пояснення, а решта - повідомляли телефоном про відсутність дитини на уроках, про що є повідомлення у класного керівника на Viber. Як зазначено у відповіді №Ч/4/33/4-41-17 від 11.09.2017р., складеної т.в.о.начальника Служби у справах дітей по Холодногірському району Савченко О.В., Службою у справах дітей розглянуто звернення [PERSON] та проведений огляд за місцем проживання дитини. З батьком дитини [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо необхідності виконання рішень суду про побачення баби з онучкою. Батькові наполегливо рекомендовано не чинити психологічний тиск на доньку щодо її побачень з бабусею та дідусем. Батько попереджений щодо відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання, навчання та лікування малолітньої доньки. Додатково повідомлено, що дитина приступила до навчання у школі №126 з запізненням - з 11.09.2017р. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 01.09.2017р., складеного Службою у справах дітей, проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження (1 вересня), яке відбувалося о 10.00 годині ранку, дитина знаходилась вдома (замість школи) і відпочивала. Зі слів батька, мати дитини пішла на роботу. Як пояснив батько, сьогодні він планує забрати особову справу учениці [PERSON] з ліцею №107 та віддати до Харківської ЗОШ №126. Зі слів батька відносини в родині дружні, малолітня [PERSON] не бажає спілкуватись з бабусею [PERSON] та дідусем. З батьком проведено профілактичну бесіду щодо виконання батьківських обов`язків, особливо в частині своєчасного залучення дитини до навчання у школі. [PERSON] ознайомлений підпис з Актом . З відповіді Директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 від 03.01.2018р. №4 Усиченко Л.М. , надану на адвокатський запит, а також відповіді Директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 від 03.01.2018р. №4 Усиченко Л .М, надану на ухвалу суду вбачається наступне. [PERSON] була зарахована на навчання до 2 Г класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 на підставі заяв батьків. 07.12.2017р. [PERSON] було відраховано зі складу учнів 2 Г класу на підставі заяв батьків та довідки №675 від 05.12.2017р., виданої приватним закладом «Харківська школа І-ІІІ ступенів «АНГСТРЕМ» Харківської області про зарахування до освітнього закладу. У розділі І «Облік відвідування (пропуск занять)Класного журналу 2Г класу класним керівником Татарніковою Ю.Ю,було зроблено записи про кількість уроків (годин), пропущених [PERSON] , з чого вбачається, що дитина без поважних причини була відсутньою протягом 13 днів у період з 21.11.2017р. по 07.12.2017р.Крім того, класний керівник 2Г класу зазначила, що під час відвідування закладу освіти [PERSON] були наявні порушення правил внутрішнього розпорядку для учнів, пов`язані з її систематичними запізненнями на навчальні заняття. Директором школи було з`ясовано, що систематичні запізнення на навчальні заняття та причини відсутності на них [PERSON] пов`язані з особливостями функціонування її біологічного годинника. З цього приводу батькові дитини [PERSON] надав письмові пояснення від 07.09.2017 р. та 27.11.2017р.Будь-які інші документи на підтвердження поважності причин відсутності дитини на заняттях, а також висновки лікарсько-консультаційної комісії закладу охорони здоров`я за місцем спостереження дитини про те, що [PERSON] за станом здоров`я не може відвідувати навчальний заклад та потребує зарахування на індивідуальну форму навчання, батьками дитини до школи не надавалися. Під час навчання супровід [PERSON] в школу та зі школи здійснював її батько. За спостереженнями класного керівника [PERSON] часто мала неохайний вигляд, брудне волосся, не зачесане в косу або хвіст, нігті не були коротко обрізані. Траплялися випадки, коли батько приводив дитину до закладу без спідньої білизни, за несприятливих погодних умов - без колгот, у легкій сукні та рукавичках. Дитина мала початковий рівень навчальних досягнень, відтворювала незначну частину навчального матеріалу, має нечіткі уявлення про об`єкт вивчення. На уроках дитина не проявляла зацікавленості, постійно плакала, домашні завдання ніколи не виконувала, до школи приходила без навчальних посібників, підручників, зошитів. Батько [PERSON] звертався до класного керівника із вимогою доньку на уроці не опитувати, не примушувати робити завдання, не викликати до дошки, не робити жодних зауважень. Батьки дитини не брали участі в освітньому процесі: не відвідували батьківських зборів, відмовлялися допомагати в організації позакласних заходів. Батько байдуже ставився до рівня навчальних досягнень дитини. На уроках дитина часто перебувала у стресовому стані, проявами якого були істерики, приступи стурбованості, тривожність, апатія. У дитини спостерігалися ознаки порушення соціалізації. Дитина ніколи не спілкувалася з однокласниками, оскільки не знаходила з ними спільної мови. Вона не контактувала з іншими дітьми, не намагалася грати разом з ними, не прагнула вчитися новому. Як вбачається з копії сторінок Класного журналу 2-Г класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126, [PERSON] в період часу з 28.09.2017р. по 07.12.2017р. була або взагалі відсутня у школі,або пропускала від двох до чотирьох занять на день. Як вбачається з заяви [PERSON] від 07.09.2017р., адресованої Директору Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 Усиченко Л.М. (наводиться мовою оригіналу): «Мы родители [PERSON] сообщаем, что внутренние часы нашего ребенка сместились. Мы приложили необходимые усилия но это не помогло. Применить физическое и психическое насилие мы не имеем права. Не давать ребенку спать сутки - мы не можем, это навредит его здоровью, разбудить и отправить в щколу в 9 утра «принудительно» - тоже нельзя, это проверено нами и не работает должным образом и вызывает отвращение к школе, блокировку добровольного посещения школы со стороны ребенка. Поэтому мы будем ждать исправления графика сна более мягким, естественным путем. Сообщаем вам, что [PERSON] будет отсутствовать в школе до тех пор пока ее график сна не нормализуется (примерно одну неделю). Если у представителей школы или службы по защите прав детей есть сомнения в наших словах, они могут прийти к нам и уложить нашего ребенка в 9-10 вечера, чтобы убедиться что это сделать не возможно и к нам не было претензий о ненадлежащем выполнении наших обязанностей. Сами мы готовы выполнять все необходимые требования, в любой момент уложить или разбудить ребенка в школу, собрать портфель и покормить , если ребенок нем блокирует физически и это не навредит его здоровью. Такая ситуация со сном не нова, это случается регулярно не зависимо от наших действий». Як вбачається з заяви [PERSON] від 27.11.2017р., адресованої Директору Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 Усиченко Л.М. (наводиться мовою оригіналу): «Мы родители [PERSON] сообщаем, что внутренние часы нашего ребенка постоянно меняются. В школу наш ребенок ходить отказывается. Соблюдать режим тоже категорически отказывается. Никакие законные меры не помогают. Применять физическое и психическое насилие мы не имеем права.» Відповідно до відповіді приватного закладу «Харківська школа І-ІІІ ступенів «АНГСТРЕМ» від 19.01.2018р. №14, [PERSON] до закладу наказом №610у від 14.12.2017р.Документи до школи подавала мати [PERSON] Приватний заклад надає освітні послуги за дистанційною формою організації навчанння, що не передбачає чітко встановлених термінів здачі поточних робіт. Обов`язковим є спілкування учня з учителем наприкінці семестру. за час навчання дитина не виконувала завдань та не виходила на консультації з учителем. За 1 семестр дитина не атестована з жодного предмета. Таким чином, дослідженням вказаних доказів встановлено, що батьки належним чином не виконали свій обов`язок щодо забезпечення дитини освітою. Крім того, відповідно до ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина має право на житло. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно зі статтями 150, 156 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання; держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Як вбачається з Відомостей відділу обліку та мониторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 16.02.2018р., місце проживання дитини не зареєстровано у м.Харкові та Харківській області. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 01.09.2017р., складеного комісією у складі співробітників Служби у справах дітей по Холодногірському району, [PERSON] , [PERSON] та дитина проживають за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, житло орендовано. З пояснення батька встановлено, що він планує закінчити ремонт у квартирі, де зареєстрована донька з матір`ю ( [ADDRESS]) , там мешкати в майбутньому. Як вбачається з Акту обстеження житла за адресою: [ADDRESS] , складеного 02.02.2018р.Службою у справах дітей по Київському районі, квартира [NUMBER] знаходиться на 4 поверсі. Зі слів сусідки квартири [NUMBER] стало відомо, що у квартирі [NUMBER] ніхто не мешкає протягом останніх 10 років. Через замкову щілину було видно, що у квартирі серед коридору лежить цегла, з під`їзду видно, що до квартири відрізано газопостачання. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.08.2017р. № 93614950, квартира за адресою: [ADDRESS] була продана 30.06.2017р. [PERSON] Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.04.2019р., квартира за адресою: [ADDRESS] 02.02.2018р. була продана [PERSON] Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.04.2019р. № 163267201, 163267139, 163267263 вбачається, що ні за [PERSON] , ні за [PERSON] , ні за малолітньою [PERSON] нерухоме майно не зареєстровано. Зазначені докази свідчать про те, що батьки дитини погіршили житлові умови дитини, так як розпорядилися без дозволу органу опіки і піклування житлом, право на користування яким мала дитина. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно до ч.1 ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають прав перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Як вбачається з заяви позивача [PERSON] , поданої на адресу Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 11.04.2014р. /Т.1 а.с.14-21/, заяви, поданої на адресу Начальника служби у справах дітей Харківської обласної адміністрації Печерських Т.В. від 11.12.2014р. /Т.1 а.с.22-26/, а також відповіді заступника начальника Управління служб- начальника служб у справах дітей Київського району Матвіїв В.В. від 23.04.2014р. №Ч-27 /т.1 а.с.27/, відповіді Заступника директора Департаменту - начальника управління організації лікувально-профілатичної допомоги дітям і жінкам Голубової М.А. від 19.01.2015р. №Ч-10-332/0/55-14 237/0/57-15 /т.1 а.с.28/, відповіді Начальника служби у справах дітей Харківської обласної адміністрації Печерських Т.В. від 15.01.2015р. №01-36/99, позивач [PERSON] зверталась до вказаних органів з питанням про розшук дитини та перевірку дотримання прав дитини з боку батьків з 11.04.2014р. Однак місцезнаходження дитини не було встановлено. Як вбачається з рішення Київського районного суду м.Харкова від 13.11.2015р. у справі №640/16183/15-ц був встановлений графік побачень [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , шляхом надання систематичних побачень у першу, третю суботу місяця з 9.00 години по 21.00 годину неділі з виїздом в місця громадського відпочинку, оздоровлення або за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] . Також постановлено усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онучкою та зобов`язано відповідачів (батьків дитини) не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. Рішення набуло чинності 24.11.2015р. З вироку Київського районного суду м.Харкова від 29.11.2017р. у справі №640/3762/17, який набув чинності 29.12.2017р., вбачається, що 29.04.2017р. близько 10.00 годині, знаходячись біля будинку 13-В по вул.Валентинівській в м.Харкові, [PERSON] спричинив легкі тілесні ушкодження своєму батьку [PERSON] Побиття відбувалось в день та час, встановлений для побачення дитини з бабою [PERSON] . З рішення Київського районного суду м.Харкова від 13.06.2017р.у справі №640/3762/17, яке набуло чинності 14.07.2017р., вбачається, що [PERSON] і [PERSON] перешкоджали відвідуванню дитиною міста Одеси для відпочинку на морі разом з бабою [PERSON] . Позов [PERSON] був задоволений. Наданий дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] до міста Одеси в період часу з 19.08.2017р. по 27.08.2017р. у супроводі баби [PERSON] без дозволу і супроводу батьків дитини - [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2019р. у виконавчому провадженні №58980140, винесеної головним державним виконавцем Київського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області Мазуріною О.М., розпочате примусове виконання за виконавчим листом №640/16183/15-ц 2/640/3790/15, який виданий Київським районним судом м.Харкова, про встановлення побачень дитини [PERSON] з бабою [PERSON] , усунення перешкод бабі у спілкуванні з внучкою та у її вихованні, зобов`язання вчинити певні дії. /т. а.с./ Дані докази свідчать про порушення батьками обов`язку виховання дитини в дусі поваги до своєї сім`ї і родини та неперешкоджання бабі і діду у спілкуванні з онучкою. Як вбачається з Висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 02.06.2015р. №287, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР. Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Малолітня [PERSON] зареєстрована з батьком за адресою: [ADDRESS] , але в останній час фактично мешкала з батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження від 23.03.2015 дитина не має окремого спального місця (зі слів батька спить разом з ним), в квартирі не прибрано, постільна білизна, речі та залишки хлібобулочних виробів розкидані по кімнаті. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» дитина мешкала за адресою: [ADDRESS] та перебувала під наглядом фахівців лікувального закладу до досягнення дівчинкою 1 року. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №19» дитина на обліку в поліклінічному відділенні не перебуває. На час патронажу вдома батько з дитиною та сусідська дівчинка. Діти майже роздягнені, [PERSON] без нижньої білизни. У помешканні із зручностями дві кімнати, речі розкидані, постільна білизна брудна на дивані та підлозі. Дитина не має окремого спального місця, спить разом із батьком, не має куточку для занять. Під час бесіди батько дитини повідомив, що дитина не стоїть на медичному обліку тому, що в цьому не має потреби. Дитина не хворіє, до лікарів не звертались і не планують це робити в подальшому. Батько вважає, що сон дитини з батьком та відсутність білизни вкладається у систему виховання, яку вони застосовують - повна відсутність насилля та свобода розвитку особистості. Харчування дитини вкрай обмежене. Зі слів батька - хліб та яйця для нарощування маси тіла. Інше харчування їх виховання не передбачає, як не передбачає і наявність режиму занять і відпочинку. При огляді на тілі є гематоми, які батько пояснив падінням дитини. Дитина потребує корекції мови і консультації невролога у зв`язку з гіперактивною поведінкою. 14.03.2015р. дитина була обстежена в КЗОЗ «ОДКЛ «1», де пройшла повний медичний огляд. Рекомендовано консультація лікаря кардіолога у зв`язку з підозрою на вторинну кардіопатію. З батьками дитини (з матір`ю в телефонному режимі) проведена роз`яснювальна робота стосовно належного ставлення до утримання, виховання, харчування та оздоровлення дитини. Рекомендовано поставити дитину на медичний облік в поліклінічне відділення за місцем проживання, пройти медичний огляд у спеціалістів та підтримувати контакт з медичними працівниками. Але батько написав заяву - відмову від медичного нагляду за дитиною. На засіданні Комісії [PERSON] повідомив, що не вважає за необхідне проходити з дочкою медичні обстеження тому, що він не бачить в цьому потреби. На зовнішній вигляд його дочка здорова. На запитання членів Комісії, чому [PERSON] , якій п`ять років, сексуально обізнана, [PERSON] повідомив, що вона володіє комп`ютером і сама заходить на потрібні їй сайти. Бабуся дитини - [PERSON] повідомила, що її малолітня онука, [PERSON] , мешкає разом з батьком. Мати дитини, [PERSON] , мешкає окремо, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Її син, [PERSON] , який мешкає разом з малолітньою , виховує дитину всупереч загальноприйнятим нормам, не годує дитину відповідно до її віку, спричиняє дитині тілесні ушкодження, і як на її думку розбещує, про що вона звернулася з відповідними заявами до правоохоронних органів. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: partial