Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

26.02.2019 року на розгляд до Верхньорогачицького районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , якою позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки він більше року не проживає у будинку позивача без поважних причин і безпідставне його перебування на реєстраційному обліку за вказаною адресою перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла. Судовий збір позивач стягувати з відповідача не бажає. Ухвалою від 06.03.2019 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.00 годину 04.04.2019 року. Ухвалою від 04.04.2019 року слухання справи відкладено до 10.00 години 25.04.2019 року в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про своєчасне його сповіщення про дату, час та місце проведення розгляду. Цією ж ухвалою вирішено викликати відповідача в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву відповідно до якої повністю підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити, а також просив суд справу розглянути за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 31). Відповідач [PERSON] в призначений день та час в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у відповідності до ст. 128 ч.8 п.4, ч.11 ЦПК України (а.с. 23, 28), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, з врахуванням думки учасників процесу суд вважає за можливе розглянути справу по суті без відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91749096 від 12.07.2017 року (а.с. 5). У 1992 році позивач, як власник будинку, надав дозвіл на реєстрацію на належній йому житловий площі його сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). 01.07.2016 року шлюб між позивачем та матір`ю відповідача розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом серія [NUMBER] , виданим 01.07.2016 року Верхньорогачицьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області (а.с. 6). Після розірвання шлюбу дружина позивача з сином змінили місце проживання. На даний час його місце проживання та перебування позивачу невідоме. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Верхньорогачицькою селищною радою №633 від 21.02.2019 року (а.с. 8), у даному житловому будинку зареєстровані власник [PERSON] , його дружина [PERSON] та відповідач [PERSON] . Однак, відповідач хоча і зареєстрований за вищевказаною адресою, проте фактично, з 2016 року за даною адресою не проживає, що підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.02.2019 року (а.с. 22). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У зв`язку з втратою права користування та проживання, особа, що вибула з жилого приміщення, підлягає зняттю з реєстрації. Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачу, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає у будинку позивача без поважних причин, а безпідставне його перебування на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору позивач стягувати з відповідача не бажає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved