Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які він сплачує на утримання сина [PERSON], [INFO], за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.07.2013 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що після стягнення аліментів у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку змінився його матеріальний стан і він був звільнений 04.04.2014 року з роботи та не має постійного місця працевлаштування. На теперішній час у нього склався тяжкий матеріальний стан, оскільки він проживає за рахунок нерегулярних тимчасових заробітків. З метою виконання вказаного рішення суду він був змушений брати в борг у родичів та знайомих. За станом здоров"я позивач не зміг сплачувати аліменти в розмірі, визначеному за рішенням суду, який нараховується згідно відомостей Харківського обласного управління статистики. З вказаних причин у позивача утворилася заборгованість, яка станом на 01.05.2017 року складає 7 622,19 грн. З цих підстав він просить змінити розмір стягуваних з нього на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON] з 1/4 частини його заробітку ( доходу) до твердої грошової суми у розмірі 600 гривень щомісячно . Представник позивача [PERSON] змінив позовні вимоги та просив визначити аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно, про що направив до суду письмову заяву. Цивільну справу просив розглянути без його участі і задовольнити позов. Відповідач до суду не прибула, в письмовій заяві змінені позовні вимоги визнала і не заперечувала проти розгляду позову [PERSON] без її участі в судовому засіданні. Суд, дослідивши заяви сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що змінений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є батьком дитини [PERSON], [INFO]. На даний час за рішенням Красноградського районного суду від 24 липня 2013 року з позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач не має постійного місця роботи, оскільки звільнений з відокремленого підрозділу "Основ'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" 04.04.2014 року та проживає за рахунок тимчасових заробітків. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як визначено ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч.1 статті 184 СК зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу вище вказаного вбачається, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Внаслідок зазначеного стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Згідно положень ст. ст. 10,60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" , відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи викладені норми права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. Як вбачається із заяви про зміну позовних вимог, представник позивача просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві змінений позов визнала та не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі 1200 грн. на місяць. Приймаючи до уваги наведені вище обставини, визнання позову відповідачем, суд вважає, що виходячи із матеріального стану [PERSON] на теперішній час, розмір аліментів на утримання дитини слід змінити з 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1200 грн. щомісячно.

Outcome: approved