Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 156 225, 24 грн. В обґрунтування позову вказує, що 19 жовтня 2016 року уклав з відповідачем договір позики, згідно якого передав йому грошові кошти в сумі 104 160,00 грн. , які він зобовязався повернути не пізніше 21 жовтня 2016 року. Взяті на себе зобовязання [PERSON] належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.06.2018 року має прострочену заборгованість в сумі 156225,24 грн., оскільки відповідач прострочив повернення позики на 598 днів, то він зобов»язаний сплатити три проценти річних в сумі 5117,87 грн. , індекс інфляції в сумі 22765,79 грн. та проценти за користування чужими коштами в сумі 24181,58 грн., тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з"явився , подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі , проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне . Встановлено, що між сторонами 19 жовтня 2016 року було укладено договір позики, що підтверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Згідно укладеного договору [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 104160,00 грн. (що на день позики становило в еквіваленті 4000 доларів США). Останній зобовязався повернути позику не пізніше 21 жовтня 2016 року. Взяті на себе зобовязання [PERSON] належним чином і в строк вказані у розписці не виконав , в результаті чого станом на 11.06.2018 року має прострочену заборгованість в сумі 156225,24 грн. При цьому відповідач прострочив повернення позики на 598 днів. Дана обставина підтверджується розрахунком , приєднаним до матеріалів справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У даному випадку відповідачем не виконувалось зобовязання на протязі одного року сім місяців і двадцять один день, тому він зобовязаний сплатити три проценти річних за 598 днів, а саме : 5117,87 грн. Сума компенсації, враховуючи індекс інфляції, відповідно до розрахунку, згідно договору позики становить 22765,79 грн.. Згідно ст. 536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно п.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором . Якщо договором не встановлений розмір процентів ,їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБ України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . У зв»язку із тим, що розписка не містить застереження, що позика надавалася без сплати процентів за користування нею, відповідно позивач має право на стягнення із відповідача процентів за весь час користування останнім його коштами. Відповідно до розрахунку процентів за користування чужими коштами , станом на 11.06.2018 року , загальна сума процентів складає 24181,58 грн. , таким чином до стягнення підлягає сума 104160,00 грн. + 5117,87 грн. + 22765,79 грн.+24181,58 грн., всього = 156225,24 грн. Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі вищевикладеного , позов [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню Судовий збір в сумі 1562,26 грн. понесений [PERSON], згідно квитанції № 0.0.1057870216.1 від 12.06.2018 року, слід стягнути з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved