Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт на [PERSON] Вважає, що відповідачка доглядала за її сестрою і примусила останню скласти заповіт на свою користь. Просить визнати недійсним заповіт від імені [PERSON] посвідчений 20.08.2013 року у Гузіївській сільській раді Болехівської міської ради на ім'я [PERSON], як такий що складений під впливом обману. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] просили позов задоволити, визнати заповіт недійсним, оскільки [PERSON] вчинила заповіт під впливом обману, оскільки була морально нестійкою особою, потребувала стороннього догляду не могла самостійно пересуватися. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили проти позову. [PERSON] пояснила, що десь протягом півтора року доглядала за плату [PERSON]. Заповідачка була розумово здоровою жінкою, хоча дуже впертою. [PERSON] попросила її подзвонити в сільську раду і домовити на який день можна прийти та скласти заповіт. Складати заповіт на її користь вона [PERSON] не примушувала, її волевиявлення було вільним ніхто ні примусу, ні будь-якого іншого впливу не здійснював. Їй було відомо, що [PERSON] складала перед тим і інші заповіти, які скасовувала, хоча на свою сестру позивачку [PERSON] не складала, а навпаки казала, що не дасть хати своїм сестрам. Представник Гузіївської сільської ради Дяків Я.Я. заперечила проти позову, вказавши, що нотаріальні дії проведені секретарем сільської ради відповідно до повноважень та в порядку визначеному чинним законодавством. Також зазначила, що поховання [PERSON] здійснювався сільською радою та соціальним працівником [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку, суд приходить до наступного висновку. Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст.61 цього Кодексу. Нормами ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішні волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочинмає бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, а саме: заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; якщо особа не може особисто підписати заповіт,він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 Наказу Міністерства юстиції України N 3306/5 від 11 листопада 2011 року "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування" нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Відповідно до ст. 1233,1234 ЦК заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. За позовом заінтересованої особи суд згідно ч. 2 ст.1257 ЦК України визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення відповідача не було вільним і не відповідало його волі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та померла [PERSON] були рідними сестрами. 25 грудня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с. 38). 23 липня 2007 року [PERSON] змінено заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON](а.с.40). 14 березня 2013 року [PERSON] знову було змінено спадкоємця на все своє майно з [PERSON] на [PERSON] (а.с.39). 20 серпня 2013 року [PERSON] складено заповіт - все своє майно заповіла [PERSON].(а.с.37). Вказані заповіти були посвідчені секретарем Гузіївської сільської ради Івано-Франкіської області. [PERSON] померла [INFO] (а.с.41). Рішенням виконавчого комітету Гузіївської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 29 листопада 2010 року № 44 було винесено рішення про призначення відповідального ведення нотаріальних дій (а.с.36). З дослідженої в судовому засіданні книги вчинення нотаріальних дій, вбачається, що оспорюваний заповіт посвідчено в Гузіївській сільській раді Болехівської міської ради Івано-Франківської області (а.с.59-60). В силу ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд роз'яснив позивачці та її представнику право заявляти клопотання про призначення експертизи, а відтак [PERSON] клопотань про призначення експертизи не заявляла. Від тверджень щодо неналежності підпису, проставленого на заповіті та в книзі вчинення нотаріальних дій, померлій [PERSON] позивачка у судовому засіданні відмовилася. Свідками по справі було спростовано те, що заповіт [PERSON], вчинила під впливом обману, оскільки [PERSON] скористалася її морально нестійкістю та фізичною хворобою. Так, свідок [PERSON] зазначила, що вона працює секретарем Гузіївської сільської ради, і посвідчувала 20.08.2013 року заповіт складений [PERSON] Повідомила, що попередньо до сільської ради телефонували та повідомили, що [PERSON] хоче скласти заповіт. 20.08.2013 року на таксі до сільської ради приїхали [PERSON] та [PERSON] Заповідачка [PERSON] була з паличкою їй допомогла зайти в приміщення [PERSON] При цьому [PERSON] була при пам'яті, здоровому розумі і пред'явила їй паспорт, ідентифікаційний код. [PERSON] посвідчувала заповіт особисто, тиску чи обману на неї не здійснювалося. Також зазначила, що [PERSON] складала в сільській раді неодноразово заповіти на [PERSON], [PERSON], [PERSON].. Свідок [PERSON] повідомила, що являється двоюрідною сестрою [PERSON], та здійснювала перед [PERSON] догляд за заповідачкою. Однак, через виниклу суперечку перестала її доглядати. Також вказала, що [PERSON] складала і на неї заповіт, однак після сварки відмовилася від нього. Свідки [PERSON], [PERSON] охарактеризувала свою двоюрідну сестру [PERSON] як вперту, категоричну, розумну та психічно здорову жінку, в якої не було сім»ї, і яка через хворобу пересувалася за допомогою палиці та потребувала стороннього догляду за собою. Свідок [PERSON], зазначила, що являється соціальним працівником, і здійснювала догляд за [PERSON] Також разом із нею за [PERSON] здійснювали догляд, спочатку [PERSON], а потім [PERSON] Зазначила, що [PERSON] жила у сварці із своїми рідними сестрами, а саме із [PERSON], та неодноразово зазначала, що ніякого майна на неї не заповість, натомість передасть майно тому, хто буде за нею доглядати. За бажанням [PERSON] 20 серпня 2013 року викликала таксі і разом із нею поїхали спочатку на цвинтар, а потім до Гузіївської сільської ради. Де [PERSON] разом із секретарем сільської ради склала заповіт, у приміщенні де здійснювалася нотаріальна дія більше нікого не було. Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, шо оспорюваний заповіт є недійсним як вчинений під впливом обману. Частинами 1 та 2 ст. 230 ЦК України передбачено, що правочин визнається судом недійсним, якщо одна із його сторін навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Такими обставинами є природа правочину, права та обов'язки сторін, властивості та якість речі. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Саме по собі посилання на вік [PERSON], її хвороби, на те, що вона потребувала догляду, оскільки переміщалася із сторонньою допомогою, не можуть бути підставою для висновку про те, що правочин вчинено під впливом обману. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" норми статтей 230 України не застосовуються до односторонніх правочинів, якими зокрема, є заповіт, що було підтверджено рішенням Верховного Суду України від 19 липня 2006р. у справі № 6-7182св06. Виходячи з системного аналізу ст.ст.203, 211, 213, 1247 ЦК України суд приходить до висновку, що оспорюваний заповіт був посвідчений з дотриманням вимог ЦК України. Всупереч з вимогами ст. 60 ЦПК позивачка не довела тих обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а її доводи є власним тлумаченням обставин справи. В той же час заперечення відповідачів ґрунтуються на вказаних вище доказах, які відповідають критеріям належності, допустимості й достовірності. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], Гузіївської сільської ради про визнання заповіту недійсним не грунтується на вимогах закону, є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення. На підставі викладеного ст. ст.203,211, 213, 1247, 1248, 1257 ЦК України, ст.ст.41,56 Закону України "Про нотаріат",

Outcome: dismissed