Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

14 квітня 2016 року позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] та визнання права власності на ? частину житлового будинку. Свою заяву позивач обґрунтувала тим, що з вересня 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Разом вони винаймали житло, вели спільне господарство, проживали однією сім'єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Під час проживання однією родиною 16 жовтня 2006 року вона з відповідачем придбали на ім'я відповідача житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується договором іпотеки № DO1DGR01000031 від 16.10.2006 року. Будинок їм був потрібен для спільного проживання. Після оформлення усіх необхідних документів з жовтня 2006 року вони разом почали проживати у зазначеному будинку, робити ремонт та утримувати господарство. 17.02.2007 року позивач з відповідачем офіційно в виконкомі Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області зареєстрували наш шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №7 від 17.02.2007 року, та видано свідоцтвопро шлюб [NUMBER]. Проживаючи у придбаному будинку вони разом зробили ремонт та разом сплачували кошти по іпотечному договору. В даний час між ними виникли суперечки щодо подальшого користування будинком, а тому, вона звернулась до суду з даним позовом та просить встановити факт проживання однією сім"єю без реєстрації щлюбу як чоловіка та дружини її та [PERSON] в період з вересня 2005 року року по 17.02.2007 року. Також просить визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явивився але надав до суду заяву з проханням задовольнити вимоги позивача у повному обсязі та розглянути справу без його участі. У судове засідання заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі Добропільського відділення філії «Донецьке регіональне управляння» публічного комерційного банку «ПриватБанк» не з'явилась, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують, просили розглянути справу на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що багато років знайомі з позивачем та відповідачем. Дійсно з вересня 2005 року вони проживали разом однією сім`єю, у жовтні 2006 року разом придбали будинок [ADDRESS], у якому проживають до теперишнього часу. Разом сплачували кошти за іпотечним договором. Вислухавши доводи позивача, представника позивача, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що данна позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з вересня 2005 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Разом винаймали житло, вели спільне господарство, проживали однією сім'єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Згідно договору іпотеки № DO1DGR01000031 від 16.10.2006 року [PERSON] «Іпотекодавець» та Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»- «Іпотекодержатель» уклали даний договір іпотеки про наступне: Предметом договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку Майна, а саме житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами загальною площею 45,2 кв.м., житлова площа -24,3 кв.м. в забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Шиманським І.Ю. «25» вересня 2006 року за реєстром № 4171 і зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25.09.2006 року номер правочину 1592594. Згідно АКТу обстеження матеріально-побутового положення, складеного депутатом Добропільської міської ради [PERSON] вбачається, що позивач разом із своєю неповнолітньою дитиною та з відповідачем з лютого 2006 року проживають без прописки у будину [ADDRESS] до теперишнього часу. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] 17.02.2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у виконкомі Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №7 від 17.02.2007 року. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися установлені відносини, що притаманні подружжю. За приписами ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно ст. 368 ч. 3 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 ч. 2 СК України закріплено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 61 СК України закріплено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 65 ч. 1 СК України - дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення. В той час, ч. 3 ст. 9 цього Закону, іпотекодавецю заборонено без згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки або ж вчиняти інші дії, передбачені цієї статтею. Натомість положення Цивільного чи Сімейного кодексів України, Закону України «Про іпотеку» чи іншого акту законодавства України не містить заборону здійснювати поділ спільного майна чи визнання права власності на частку у такому майні, яке виникло у подружжя. Обмеження, запроваджені ст. 9 Законом України «Про іпотеку», діють лише в частині, яка стосується відчуження предмета іпотеки (квартира), однак його поділ чи визнання права на частку подружжям не вважається відчуженням предмету іпотеки. Крім того, як передбачено ч.4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таких висновків дійшов і Верховний суд України, який в п. 24 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 роз'яснив судам, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. За вказаних обставин справи суд вважає, що позивачем [PERSON] доведено факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] в період із вересня 2006 року по 17.02.2007 року. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS], яке складається із житлового будинку А-1 жилою площею 24,3 кв.м, загальною площею 45,2 кв.м. з присадибними побудовами та спорудами, а саме: а-1 веранда, а1-ганок, пг-1 погріб, Б-1 літня кухня, В-1 сарай-гараж, Г-1 сарай, Д-1 сарай, Є-1 сарай, Ж-1 сарай, З-1 вбиральня, І-1 накриття, К-1 гараж, ворота, паркан, паркан, замощення, водопровід. На підставі ст.ст. 74, 60, 70 СК України,

Outcome: approved