Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

27.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом про укладення з ним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , як з співввласником квартири [ADDRESS]. Посилався на те, що вказана квартира належить на праві спільної часткової власності йому, відповідачеві та їхньому неповнолітньому сину, [PERSON]. Шлюб між ним та відповідачем розірваний, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Між ними виникають конфлікти з приводу сплати комунальних послуг, що стало причиною утворення боргів за надані комунальні послуги. Відповідач категорично відмовляється сплачувати комунальні послуги за себе та їхнього сина, а оскільки договори про надання послуг укладені тільки з ним, йому постійно приходять вимоги про сплату боргу за комунальні послуги. Вважає, що оскільки у них є спільний син, який є неповнолітнім та немає самостійного доходу, він із відповідачем повинен сплачувати комунальні послуги, що нараховуються на сина порівну і таким чином просив укласти з ним договір на ? частину квартири. У судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Відповідач, КП ЖЕО №2 Полтавської міської ради свого представника у судове засідання не направив будучи повідомленими про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження . Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено що позивач , відповідач та неповнолітній [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане відділом приватизації житла виконавчого комітету Полтавської міської ради 11 травня 2001 року є співвласниками квартири [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2013 року визначений розмір часток у співвласників у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру та визнано за ними право власності по 1/3 частині квартири за кожним. Відповідно до вимог ст.. 322 ЦК України тягар утримання майна покладений на власників майна. Отже усі співвласники квартири [ADDRESS] повинні утримувати квартиру та сплачувати комунальні послуги, які подаються до квартири. Один із співвласників квартири, а саме [PERSON], неповнолітній, не працює, немає засобів для існування, а тому позбавлений можливості утримувати належну йому частину спірної квартири. Ч.1 ст. 177 СК України передбачено, що батьки управляють майном, належним дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Ч.2 цієї статті передбачено, що батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо майнових прав дитини , а саме укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Позивач , пред»явивши вказані позовні вимоги діє в інтересах сина та дбає про збереження майна їхнього сина, оскільки несплата комунальних послуг може в подальшому потягнути за собою , у разі стягнення боргу за комунальні послуги, звернення стягнення на майно, у тому числі на частину квартири, що належить неповнолітньому [PERSON]. Укладення договору з житлово-експлуатаційною організацію на утримання будинку не суперечить вимогам ч. 2 ст. 177 СК України. Ч.3 ст. 20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» передбачений , обов»язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг Отже позовні вимоги про укладення з позивачем договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на ? частини квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід другої групи, а тому витрати по справі необхідно покласти на відповідача [PERSON] Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь пощивача витрати пов"язані з публікацією оголошення в засобах масової інформаці про виклик [PERSON] у судове засідання.

Outcome: approved