Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 99415,29 гривень та суми сплаченого судового збору. В судовому засіданні позивач підтримував свої позовні вимоги доводячи існування між ним та відповідачем цивільно правових відносин. В подальшому останній надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та просив задоволити позов. Із позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що відповідно до рішення Шумського районного суду від 24 грудня 2002 року стягнуто із відповідача на користь позивача 47983,50грн боргу за договором позики та 478,80 грн. судового збору. На погашення заборгованості із [PERSON] було стягнуто частково 885,20грн. згідно платіжного доручення № 166 від 27.04.2010 року. Станом на 14.10.2013 року залишок суми боргу становив 47098,30грн. 13 грудня 2013 року Шумським районним судом прийнято рішення, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 72 767,25 грн., три відсотка річних від суми боргу 1412,95 грн. та 741,80 грн. судового боргу. Загальна сума боргу, яка підлягала стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] становила 122 020,30 грн. 07.09.2015 року державною виконавчою службою Шумського районного управління юстиції були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчим листом № 2/60/560/2013 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 72 767,25 грн., трьох відсотків від суми боргу 1412,95 грн. та 741,80 грн., всього 74922 грн. та виконавчим листом № 2 501 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 47983,50 грн. у зв»язку з фактичним виконання рішень судів та повним стягненням коштів. Позивач вважає, що відповідач прострочив виконання зобов»язання, а тому повинен сплатити йому із суми простроченого зобов»язання 122020,30грн. з 23.10.2013 року по 01.09.2015 року втрати, пов»язані з інфляційними процесами 92625,61грн, три відсотка річних 6789,68грн., а всього 99415,29 грн. та сплачений судовий збір. В позовній заяві, як на підставу задоволення своїх вимог, позивач посилається на статтю 625 ЦК України. Відповідач в судовому засіданні позов не визнавав. В подальшому надіслав суду клопотання про розгляд справи в його відсутності. Із заяви, наданої суду відповідачем вбачається, що останній не визнає існування боргових зобов»язань перед позивачем, як таких, а також ставить під сумнів експертний висновок щодо правильності нарахування заборгованої суми. В позові просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно рішення Шумського районного суду від 24.12.2002 року стягнено із [PERSON] в користь [PERSON] 47983 грн. 50 коп. по договору позики від 20.09.2001 року та судові витрати в сумі 478 грн. 80 коп. Рішення вступило в законну силу. 13 грудня 2013 року Шумським районним судом прийнято рішення, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 72767,25 грн., три відсотка річних від суми боргу 1412,95 грн. та 741,80 грн. судового боргу. Рішення переглядалось Апеляційним судом Тернопільської області 06 лютого 2014 року та було залишене в силі. 07.09.2015 року державною виконавчою службою Шумського районного управління юстиції були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчим листом № 2/60/560/2013 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 72767,25грн., трьох відсотків від суми боргу 1412,95 грн. та 741,80 грн., всього 74 922 грн. та виконавчим листом № 2 501 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 47983,50 грн. у зв»язку з фактичним виконання рішень судів та повним стягненням коштів з боржника. Загальна сума боргу, яка підлягала стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] за рішеннями судів становила 122 020,30 грн. Суд вважає, що [PERSON] прострочив виконання зобов»язання за період з 23.10.2013 року по 01.09.2015 року. Як вбачається із висновку експертного дослідження №463/15 22 від 04 вересня 2015 року індексація боргу [PERSON] із простроченої суми зобов»язання 122020,30 грн за період з 23.10.2013 року по 01.09.2015 року на користь [PERSON] складає 92625,61 грн. Сума 3% річних від суми боргу -6789,68 грн. У відповідності до листа Київського науково дослідного інституту судових експертиз від 13.01.2016 року адресованого відповідачу вбачається, що під час проведення експертно економічних досліджень ( висновок експерта № 463/15 22 від 04 вересня 2015 року, які проводила атестований експерт [PERSON]Є.) порушень чинного законодавства не виявлено, а тому суд вважає, що даний висновок може бути покладений в основу рішення суду. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки між відповідачем та позивачем існували цивільно-провові зобов"язання , то відповідно до вимог зазначеної норми Закону з нього в користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 92625,61 грн. і три відсотки річних від суми боргу 6789,68 грн.

Outcome: approved