overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] . звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання не чинити їй та їх малолітній доньці [PERSON] перешкод в користуванні кімнатою [ADDRESS], вселивши їх в дане житлове приміщення, посилаючись на те, що вона з донькою зареєстровані за вказаною адресою, однак, не в змозі ним користуватись, оскільки відповідачем змінено замки від вхідних в дану кімнату дверей, не надавши їй ключів від них. В судове засідання представник позивача не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1 ЖК України громадяни України мають право на житло. Відповідно до вимог ст. 9 ч. 4 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 127 ч. 1 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбних відносинах з 9 травня 2009 року по 19 липня 2013 року. Від спільного проживання 2 листопада 2010 року в них народилась донька [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON] зареєстровані в кімнаті [ADDRESS], однак, позивач з дитиною не в змозі користуватись вказаним помешканням, оскільки відповідачем [PERSON] змінено замки від вхідних в дану кімнату дверей, не надавши [PERSON] ключів від них, що підтверджується відповідними актами від 21 травня 2014 року, 9 червня 2014 року та 12 серпня 2014 року. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні належним їй на праві власності гаражем, що по [ADDRESS], шляхом надання їй ключів від замка до вказаного гаража та звільнення від майна, що там знаходиться, посилаючись на те, що вона є власником даного гаража. Однак, позивач не має змоги ним користуватись, оскільки відповідач повісила замок, зберігає в ньому власні речі та дозволяє іншим особам зберігати в ньому транспортні засоби. В судове засідання представник позивача не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач є власником гаража, що по [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як з»ясовано судом, позивач не має змоги користуватись вказаним гаражем, оскільки відповідач їй в цьому перешкоджає, що підтверджується висновком працівників ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 4 грудня 2013 року. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить поділити спільне майно подружжя, виділивши їй у власність ? частину: спільні з дубу - ліжко, дві тубми, шафа, вартістю 4000 грн., шафи, вартістю 1500 грн., кухонних меблів - дві навісні шафи, шафа (пенал), мийка, обробний стіл, вартістю 3000 грн., пилососа «Thomos", вартістю 2500 грн., пральної машини №Електролюкс» (об'єм 5), вартістю 800 грн.а відповідачу іншу ? частину вказаного майна, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в сумі 25000 грн., в якості компенсації за ? частину виплачених кредитних зобов'язань відповідача перед АКІБ «Укрсиббанк» й стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею вимоги за підставами вказаними у позові. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки зазначене позивачем майно не є спільним майном подружжя та між сторонами вказане питання про поділ майна вирішено у позасудовому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2004 року, шлюб розірвано 11.10.2013 року. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2013 року та ніким не заперечуються. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині поділу майна подружжя, оскільки позивачем всупереч ст.ст. 10, 11 ЦПК України не доведено та не надано будь-яких доказів наявності у відповідача майна, яке є спільним майном подружжя, на час розгляду справи. Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації в сумі 25000 грн., в якості компенсації за ? частину виплачених кредитних зобов'язань відповідача перед АКІБ «Укрсиббанк», вони не підлягають задоволенню судом, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору, укладеним між ними 3 жовтня 2013 року, та стягнення з відповідача на її користь внесені авансові платежі в сумі 10000 грн., неустойку в сумі 62100 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., посилаючись на невиконання останнім умов даного договору щодо виготовлення ним кухонної мебелі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. С удом встановлено, що 3 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір, за яким відповідач зобов»язувався виготовити кухонну мебель вартістю 10500 грн. протягом 22 робочих днів з моменту внесення останньою 70% від її вартості. За вказаним договором [PERSON] 3 жовтня 2013 року внесла грошові коти в сумі 7000 грн. та 9 грудня 2013 року в сумі 3000 грн. Однак, до цього часу відповідачем меблі так і не виготовлено. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання з нею, відновлення дошлюбного прізвища, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.08.2005 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 571. 10.11.2017 року подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, відновити дошлюбне прізвище «Антонова». На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство з липня 2017 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім»ї між ними не можливо, шлюб носить лише формальний характер. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають з 20.08.2005 року у зареєстрованому Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції,, шлюбі, актовий запис № 571. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з липня 2017 року спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. \~ \~ \~ За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин \~подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачу, за її заявою, відновити дошлюбне прізвище «Антонова». Враховуючи те, що позивачка просить суд витрати, повязані з розірванням шлюбу, віднести за її рахунок, суд залишає судові витрати по фактично понесеним. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 10 травня 2013 року між нею та відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №208 - був укладений шлюб. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне проживання погіршилось, відсутні спільні інтереси з відповідачем при вирішенні сімейних проблем, постійно виникають сварки, відповідач самоусунувся від виконання своїх сімейних обов'язків. Відповідно до позову, дітей від спільного шлюбу немає. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2013 року між позивачем та відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №208, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим вищевказаним відділом - 10 травня 2013 року . Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, тобто спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім"ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та їхніх дітей. Дітей від спільного шлюбу сторони не мають. Питання про поділ майна сторонами не порушуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 16 вересня 1995 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому було укладено шлюб. В період спільного подружнього життя позивач народила двох дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що протягом останніх двох років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, відповідач нехтує сімейними цінностям, є ініціатором постійним сварок, свідком яких є доньки, що тяжким чином впливає на їх психічний стан, допускає фізичні образи та рукоприкладство. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розгляд справи здійснити без її участі та не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. 158, 169, 224-226 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів, заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 1995 року між сторонами у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому було укладено шлюб, актовий запис № 762, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], видане вищевказаним відділом - 16 вересня 1995. В період спільного подружнього життя позивачка народила двох дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, тобто спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім"ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та їхніх дітей. Питання про поділ майна сторонами не порушуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 04 грудня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Мар"їнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 130. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя, що з часом призвело до постійних конфліктів, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, і суперечить її інтересам, крім того позивачка має намір зареєструвати шлюб з іншими чоловіком. В судовому засіданні позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судовий виклик здійснювався рекомендованими повідомленнями за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які повернулись до суду з причин не проживання відповідача за зазначеною адресою, що у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України вважаються доставленими, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлення про причини неявки до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 грудня 2009 року, зареєструвавши його в відділі реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 130, дошлюбне прізвище позивачки Ховко (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони припинили шлюбні відносини і не одна сторін не бажає примирення. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача позивачці понесені нею та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 19 жовтня 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею. Шлюб у сторін перший і зареєстрований виконкомом Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 20. Подружні стосунки припинили через непорозуміння, сварки, неможливість спільного проживання, тому просила шлюб розірвати та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, відповідач [PERSON] позов визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв"зку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 07 лютого 1981 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є постійне зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого в сім"є постійно виникали сварки та скандали. Лікування відповідача від алкоголізму позитивних результатів не дало. Шлюбні відносини між ними припинені більше двадцяти років тому, проживають за різними адресами. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 лютого 1981 року Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 06. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. Майновий спір відсутній. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Суд зазначає, про вибір прізвища після розірвання шлюбу позивачем, яка у своїй позовній заяві просить її прізвище залишити без змін. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved