Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років. В своїй заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 26.07.2016 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги і не утримує її, хоча зобов"язаний надавати таку допомогу як дитині так і дружині. За таких обставин просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. У визначений судом строк відзиву не подав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України «Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивачка у своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 26.07.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження записаний саме [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається зі змісту довідки за № 406, виданої 08.08.2018 року виконавчим комітетом Халимонівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і перебуває на її утриманні (а.с. 13). Відповідач, являючись батьком [PERSON], не утримує ні її, ні своєї дружини матеріально. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу». Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач є військовим, старшим сержантом роти ВЧ А 2424, позивачка не працює. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до досягнення дитиною віку трьох років, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі він спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дружині, з якою проживає дитина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився та не спростував доводів позивачки. Одночасно з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved