Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитини повноліття. Позивачка посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 липня 1993 року. Життя не складалося та 27 квітня 1995 року шлюб було розірвано, в 1998 році позивачка зустрілася з [PERSON], між нами знову виникли взаємовідносини, деякий час вони були разом, але згодом розлучилися, оскільки зрозуміли, що не можуть створити сім'ю. [INFO] року у позивачки народився син [PERSON]. Дитина була записана зі слів матері. 12 липня 2000 року в актовий запис № 696, від 10 серпня 1999 року про народження [PERSON] було внесені зміни, та батьком дитини вказаний [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 15 травня 2001 року встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] Відповідач встановив своє батьківство, але долею сина ніколи не цікавився, неповнолітній син [PERSON] проживає та зареєстрований з позивачкою. Сина утримує та виховує позивачка. Позивачка створила для сина всі необхідні побутові умови, дбає про його виховання, навчання та розвиток. Відповідач з дитиною не спілкується, у вихованні дитини не приймає участі, станом здоров'я сина не цікавиться та не займається, матеріальну допомогу на утримання сина не надає та ніколи не надавав, ухиляється від виконання своїх обов'язків Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, не заперечував, що він ніколи не спілкувався з дитиною. Пояснив це тим, що колишня дружина не дозволяла їм спілкуватися, приховувала, в якій школі навчається дитина. Представники третіх осіб, вважали доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник Прокуратури Київського району м. Одеси висловив впевненість щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народився [PERSON]. 15 травня 2001 року рішенням Київського районного суду м.Одеси встановлено батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], [INFO]. Згідно висновку №2562/01-11 від 22.01.2015 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики, повідомлення ОСШ № 86 вбачається, що мати[PERSON] виховує сина одна, батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився шкільним життям сина. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що батько [PERSON] з дитиною не спілкується, у вихованні дитини не приймає участі, станом здоров'я сина не цікавиться та не займається, матеріальну допомогу на утримання сина не надає та ніколи не надавав. Дитина [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення, що його мати [PERSON] ніколи не приховувала від нього те, що його біологічним батьком є [PERSON]. Дитині було відомо, що його батько проживає з ним в одному місті, але той жодного разу за все життя дитини не здійснював спроб поспілкуватися зі своїм сином, написати йому листа або направити листівку на день народження. Як розповів [PERSON], він перший раз у житті побачив свого батька під час засідання ради опіки та піклування Київської районної адміністрації у 2014 році. Сам [PERSON] у судовому засіданні визнав, що свого сина з пологового будинку він не забирав (пояснюючи це зайнятістю на роботі), матеріальної допомоги не надавав. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає, що відповідач перешкоджає рішенню долі дитини, в зв'язку з тим, що свої обов'язки по вихованню дитини не виконує, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не приймає участі в підготовці її до самостійного життя. Згідно ст. ст.150, 164 Сімейного кодексу України єпідстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України,особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved