Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ « Козіївське» про розірвання договору оренди землі . В обґрунтування вимог, викладених в позовній заяві, позивач вказала, що вона є власником земельної ділянки ,яка знаходиться на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом . Вказана земельна ділянка належала її матері [PERSON] , яка померла в жовтні 2013 року. В квітні 2007 року мати уклала договір оренди землі з відповідачем. Реєстрація договору відбулася у липні 2008 р.. Відповідно до умов договору, орендар повинен щорічно виплачувати орендну плату в грошовій формі , яка вноситься до 20 числа першого за звітним роком місяця. Проте відповідач орендної плати в обумовлені строки за 2013, 2014 ,2015 роки не виплатив ,чим порушив умови договору. Позивач просив розірвати договір оренди. У судове засідання позивач не з»явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала , прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчить оголошення в газеті. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судові повістки надсилаються юридичним особам за адресою місця знаходження , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців. Як свідчить довідка сектора державної реєстрації Краснокутської РДА , ТОВ « Козіївське» зареєстровано [INFO]. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР № 018279 виданого Краснокутською РДА від 21.02.2005 року , [PERSON] була власником земельної ділянки площею 5,8751 га , що розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12.04.2007 року між [PERSON] та ТОВ « Козіївське» укладено договір оренди землі загальною площею 5,8751 га. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Краснокутському районі , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 040869900054 від 04.07.2008 року. Відповідно до п.п.9-11 вказаних договорів , орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1210,50 грн . на рік .Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки у грошовій формі один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця , натуральна до 20 числа останнього у звітному році місяця. 04.07..2008 року [PERSON], відповідно до акту передачі-приймання земельної ділянки , передала ТОВ « «Козіївське» земельну ділянку площею 5,8751 га. 19.10.2013 року [PERSON] померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом , посвідченого Краснокутською ДНК 06.05.2014 року , [PERSON] успадкувала вище вказану земельну ділянку , що належала її матері [PERSON] . Основним нормативно-правовим актом, що регулює орендні земельні відносини в Україні є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Тобто Законом передбачена можливість розірвання договору при невиконанні сторонами обовязків, зокрема щодо сплати орендної плати. Відповідно до положень ст.1 Закону України « Про орендну плату « орендна плата це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою ( ст.21 Закону) Статтею 24 Закону встановлено , що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати . Відповідач не сплачує орендну плату за використання земельної ділянки, тобто не виконує свої обовязки передбачені Законом України «Про оренду землі» та умовами договору. Частинами 1,2 ст.651 ЦК України визначено , що розірвання договору допускається лише за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або законом .Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках , встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того , на що вона розраховувала при укладанні договору. Зазначене положення закону повністю відповідає захисту права власності , яке гарантується ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод , що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства . Так , у рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року « [PERSON] Девелопментс ЛТД « проти Ірландії , в якому розкрито зміст захисту права власності та зазначається , що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання можливістю користуватися своєю власністю . Зазначені сподівання , тобто те , на що розраховував позивач , відповідачем було порушено . За таких обставин суд приходить до висновку, що внаслідок несвоєчасної виплати орендарем ТОВ «Козіївське» орендної плати за 2013 ,2014 , 2015 роки, відповідно до умов договору, порушено право позивача на своєчасне одержання орендної плати, тому договір оренди землі підлягає розірванню.

Outcome: approved