Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що йому на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 серпня 2012 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2014 року реєстраційною службою Каховського МРУЮ Херсонської області, належать квартири [ADDRESS] . На підставі рішення №207 від 12 серпня 2014 року виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області після реконструкції квартир [NUMBER] та [NUMBER] за вказаною адре-сою були об"єднані в одну з присвоєнням адреси: [ADDRESS] . За вказаною адресою, у квартирі [NUMBER] , 28 січня 2003 року зареєстрований відповідач - [PERSON] , який є сином позивача, однак з 2005 року фактично у вказаній квартирі не проживає, його особисте майно там відсутнє. . Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим при-міщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивач позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву у якій вказав, що просить розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечує проти за-доволення позовних вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] за адресою місця реєстрації не проживає з 2005 року, його особистих речей у квартирі немає. Місце знаходження останнього на даний час невідоме. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задо-воленню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Позивачу на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 серпня 2012 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER], ви-даного 24 жовтня 2014 року реєстраційною службою Каховського МРУЮ Херсонської області, належать квартири [ADDRESS] . На підставі рішення №207 від 12 серпня 2014 року виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області після реконструкції квартир [NUMBER] та [NUMBER] за вказаною адре-сою були об"єднані в одну з присвоєнням адреси: [ADDRESS] , на підтвердження чого надано рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської обла-сті від 09 серпня 2012 року про визнання договору купівлі-продажу дійсним, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, рішення виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 12 серпня 2014 року №207. За вказаною адресою, у квартирі [NUMBER] , 28 січня 2003 року зареєстрований відповідач - [PERSON] , що підтверджується копією домової книги та довідкою про склад сім"ї від 28 березня 2019 року. Однак, з 2005 року фактично за вказаною адресою не проживає, його особисте майно там відсутнє, в підтвердження чого надано акт-довідку старшого кварталу від 05 березня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Також права власника житлового приміщення визначені ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з норм діючого законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] добровільно покинув місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вибувши в невідомому напрямку, суд вважає, що останній втратив право на користування спірним житлом, оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Відповідачем не надано доказів відносно створення позивачем перешкод для його законного користування спірним житлом. З позовами про усунення перешкод в користуванні житлом, про вселення чи з будь-яким іншим позовом, спрямованим на захист свого права, відповідач не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких підстав, заявлення вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є належним способом захисту прав позивача, а тому вона підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на законі. На підставі викладеного,

Outcome: approved