Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

19 серпня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, в якій просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], зареєстрований 05.02.2010 року за № 9489545 Зміївською державною нотаріальною конторою, на підставі заяви відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Харківської області, постанова АА № 549304 від 21.01.2010 року. Об"єкт обтяження - все нерухоме майно; зняти арешт з квартири [ADDRESS], зареєстрований 05.02.2010 року за № 9489545 Зміївською державною нотаріальною конторою, на підставі заяви відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Харківської області, постанова АА № 549724 від 14.10.2009 року на підставі заяви відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Харківської області; скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], зареєстровану 14.10.2010 року за № 10362621 Зміївською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 08.06.2010 року у справі № 2-658/2010 рік. В обґрунтування позову зазначено, що 22.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL - 705/262/2008, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 49000,00 доларів США. 29 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № МL -705/262/2008 від 22.06.2008 року. Крім того, 22.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № РМL-705/262/2008. Відповідно до умов Договору іпотеки, для забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором третя особа надала, а ЗАТ «ОТП Банк» прийняло в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 07.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю (Позивач) укладено Договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 1.1.1. вказаного договору, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло прав, належних АТ «ОТП Банк» за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. Згідно до п. 1.2. Договору, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходять всі права АТ «ОТП Банк», які виникли на підставі Договорів забезпечення. Предмет іпотеки перебуває під наступними обтяженнями: арешт нерухомого майна, зареєстрований 05.02.2010 р. за № 9489545 Зміївською державною нотаріальною конторою, на підставі заяви ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, постанова АА № 549304 від 21.01.2010 р. Об'єкт обтяження - все нерухоме майно; арешт нерухомого майна, зареєстрований Зміївською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови АА № 549724 від 14.10.2009 р. ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області. Об'єкт обтяження: [ADDRESS]; заборона на нерухоме майно, зареєстрована 14.10.2010 р. за № 1036262.1 Зміївською держаною нотаріальною конторою. Підстава: ухвала Зміївського районного суду Харківської області від 08.06.2010 р. по справі № 2-658/2010 рік. Об'єкт обтяження: [ADDRESS]. Внаслідок існування вказаних обтяжень порушено права позивача на захист його цивільних прав та інтересів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, 11.12.2014 року до канцелярії суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Харківської області в судове засідання не з'явилася, від представника Нагорної О.О. до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при вирішенні спору покладалася на розсуд суд. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не з»явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача просила задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (позивач) має право у разі невиконання боржником (третя особа) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предметі застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем складає 1974064,38 грн. Отже, за рахунок вартості предмету застави можуть бути задоволені вимоги лише ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Такої ж правової позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своїй ухвалі від 11.12.2013 року зазначив про те, що заставодержатель має переважне право на звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог про стягнення суми боргу шляхом звернення стягнення на заставне майно. Відповідно до п. 6.2 Договору іпотеки, іпотекодержатель (позивач) має право на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку несплати боржником будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи факт чинності зазначених вище арештів, у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутня можливість здійснити продаж заставного майна іншим чином, ніж шляхом проведення прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження. Застосування такої процедури призведе до задоволення вимог позивача в обсязі, меншому, ніж у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від свого імені, тобто в порядку, передбаченому п. 6.4.1. Договору іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.06.2010 року в якості забезпечення позову у цивільній справі № 2-658/2010 за позовом Акціонерного банку «Український комунальний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, заборонено провадити будь - які дії [PERSON] по відчуженню квартири [ADDRESS]. Однак, як вбачається з договору купівлі - продажу, посвідченого 21.07.2008 року, квартиру [ADDRESS] прийняв у власність [PERSON]. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. При цьому, слід враховати і те, що у разі порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання у кредитора виникає право звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості з його вартості у порядку і спосіб, встановлений Законом України «Про іпотеку», а не стягнення заборгованості з іпотекодавця, що б могло давати підстави у такому випадку звертати стягнення на майно останнього у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» За наведеного, суд вважає за необхідне скасувати постанову АА № 549724 від 14.10.2009 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Харківської області Нагорної О.О. Згідно ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved