Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що розпорядженням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 05.05.1986 року № 125 його дідові [PERSON] видано дозвіл на встановлення тимчасово металевого гаража в гаражному кооперативі «Дубнівський» для власної автомашини, на підставі якого 18.08.1986 року головним архітектором м. Луцька видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Того ж року був встановлений металевий гараж. Вказаним гаражем спадкодавець [PERSON] користувався до дня смерті. 26.08.2015 року його дід [PERSON] помер і після його смерті на вказаний гараж відкрилась спадщина. Відповідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України він, як внук померлого, є спадкоємцем за правом представлення на спадкове майно, яке належало б його батькові [PERSON], якби він був живий на час відкриття спадщини. Його батько [PERSON] - син спадкодавця помер 11.08.2015 року. Інших спадкоємців за законом та спадкоємців за заповітом немає. Згідно з вимогами ст.ст.1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, він звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, він звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, і нотаріусом було видано йому свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалась з грошових коштів, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж було відмовлено, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на гараж, в звязку з чим рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: гараж № 65 в гаражному кооперативі "Дубнівський, що знаходиться в м. Луцьку, по вул. Заводська, 13. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З довідки №260 від 19.05.2016р. вбачається, що [PERSON] є членом гаражного кооперативу «Дубнівський», який знаходиться по вулиці Заводська, 13 у місті Луцьку. Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, виданий 18.08.1986 року згідно розпорядження міськвиконкому № 125р від 05.05.1986 року. [PERSON] є власником індивідуального (металевого) гаража № 65, що знаходиться в гаражному кооперативі Дубнівский» за адресою: м. Луцьк, вул. Заводська, 13. Сума внесків за індивідуальний (металевий) гараж сплачена у повному обсязі. Заборгованості по сплаті членських внесків немає.(а.с.3) Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 175612 від 28 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, 26 серпня 2015року [PERSON] помер. (а.с.8). Судом встановлено, що після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі, індивідуальний (металевий) гараж № 65, що знаходиться в гаражному кооперативі Дубнівский» за адресою: м. Луцьк, вул. Заводська, 13, яке прийняв позивач, [PERSON], який, як внук померлого, є спадкоємцем за правом представлення на спадкове майно, яке належало б його батькові [PERSON], якби він був живий на час відкриття спадщини. Його батько [PERSON] - син спадкодавця помер 11.08.2015 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 191097 від 12 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. (а.с.9) Як слідує із змісту ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини Судом встановлено, що інших спадкоємців за законом та спадкоємців за заповітом на спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] немає. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] в установленому законом порядку, шляхом подачі до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.03.2016р. (а.с. 12) Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як слідує із змісту ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] за життя не оформив у передбаченому законом порядку право власності на належне йому спадкове майно, а тому при зверненні позивача [PERSON] до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2016р., у звязку з відсутністю у спадкоємця документу, виданих на імя спадкодавця, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний гараж. (а.с. 23) Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем, в порядку спадкування, право власності на вищевказаний гараж, як на спадкове майно після смерті діда [PERSON], який помер 26 серпня 2015 року.

Outcome: approved