Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності. У судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. [PERSON] та [PERSON] подали до суду лист про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги просять задовольнити. Від відповідача, Мар?їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представників, вирішити справу відповідно до положень законодавства. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 03.10.1979 року Мар?їнською держнотконторою, реєстр № 2244, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Позивачі вказують, що вказаний житловий будинок належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки отриманий ними у власність за час перебування в шлюбі. Так, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 25.08.1979 року Красногорівською міською радою Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.08.1979 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Рішенням Мар?їнського районного суду Донецької області від 12.04.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 25.08.1979 року, актовий запис № 146 у Красногорівському відділі Мар?їнського району Донецької області, розірвано. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 198927319 сформованого 04.02.2020 року, земельна ділянка площею 0,0665 га., кадастровий номер 1423310400:01:005:0295, надана [PERSON] в оренду строком на 1 рік. Відповідно до акту обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), розташованої в [ADDRESS] за № 116 від 17.09.2019 року, комісією, що утворена відповідно до розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка Мар?їнського району Донецької області «Про утвореня нового складу комісії з обстеження технічного стану багатоповерхових житлових будинків (квартир), приватних житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, адміністративних будівель, не житлових будівель і споруд різних форм власності, що постраждали внаслідок бойових дій та території м. Красногорівка» від 25.02.20 року за № 43, зі змінами, у складі комісії обстежено житлове приміщення (квартиру) за адресою [ADDRESS] з метою визначення його/її технічного стану в присутності власника/особи, що проживає у житловому приміщенні/будинку/квартирі [PERSON] , що належить [PERSON] йому/їй/ користується житловим приміщенням/будинком на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Мар?їнською держнотконторою 03.10.1979 р. за № 2244, встановлено, що будинок був зруйнований від прямого попадання снаряду 12.01.2015 року, внаслідок бойових дій на території м. Красногорівка. Позивачі вказують, що в 2019 році організація «Міжнародний комітет Червоного хреста» здійснила відновлення будинку та побудували новий будинок на місці зруйнованого. Позивачі вважали, що дана реконструкція будинку відбулась у відповідності до законодавства, однак при отриманні документів на будинок виявилось, що фактично відновлення зруйнованого будинку є новоствореним майном, у зв?язку з чим позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їм майном в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судами ст.\~376\~ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )" визначено, що відповідно до ст.\~376\~ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України суд зазначив, що однією з ознак нерухомої речі є те, що її будівництво має бути завершене. Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності передбачає дотримання певної процедури, з якою закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, при застосуванні цієї норми суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Під час розгляду справи про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва суди мають перевіряти наявність у позивача відповідного права на земельну ділянку, на якій зведено цей об`єкт. Цільове призначення зведеної споруди має узгоджуватися з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівельних об?єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об?єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об?єктів, будівництво яких здійснювалось на підставі будівельного паспорта, здійснюється шлюбом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об?єкта до експлуатації (далі декларація). У випадку визначення права власності на самочинно збудований об?єкт за рішенням суду від приймається в експлуатацію за результатами проведення технічного обстеження такого об?єкта. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved