Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

25 березня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу. За життя [PERSON] не складав заповіту. Позивачка вважає, що вона є спадкоємцем після смерті чоловіка так, як вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом поховання спадкодавця, утримання будинку та збереженням особистих речей померлого. Як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, позивачка вчасно звернулась до Білопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а діти відмовилися, про що маються відповідні заяви у спадковій справі № 219/2013 року. 27 лютого 2015 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, але їй було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок. Вільно розпоряджатися спадковим майном позивачка не може, а тому, посилаючись на вищевикладені обставини, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її відсутність (а. с.42). Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Міський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 33). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Державний нотаріус надіслала до суду лист про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду (а. с. 23 ). Треті особи - діти позивачки [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. На спадщину, що відкрилась після смерті батька [PERSON] не претендують і відмовляються від неї на користь позивачки (а. с. 34, 38 ). У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Зокрема, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 11 ч. 1 статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі смерті власника. За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Білопілля Сумської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відміткою про місце проживання у паспорті серії [NUMBER], виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 26 березня 1996 року (а. с. 4). У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивачці [PERSON] після укладення шлюбу, 26 квітня 1980 року, було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 6). Від подружнього життя позивачка має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], тобто чоловік позивачки, помер [INFO] (а. с. 7). З наявної в матеріалах справи копії договору дарування від 24 грудня 1970 року, посвідченого Білопільською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2654, [PERSON] належить 5/6 частки будинку [ADDRESS] (а. с. 13-14). На підставі копії договору купівлі-продажу від 03 серпня 1990 року, посвідченого виконкомом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого за реєстром № 139, [PERSON] належить 1/6 частка будинку [ADDRESS] (а. с. 15-16). Згідно довідки-характеристики об'єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року власником домоволодіння на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу зазначено [PERSON] (а. с. 12). У відповідності до зведеного акту вартості житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що станом на 02 березня 2015 року загальна інвентаризаційна вартість зазначеного житлового будинку складає 119 107 грн. (а. с. 11). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 28 березня 2014 року власником записано [PERSON] (а. с. 9-10). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25 вересня 2013 року вбачається, що 25 вересня 2013 року заведена спадкова справа № 219/2013 відносно [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 8). Згідно листа щодо надання роз'яснень з питання оформлення спадщини, виданого Білопільською районною державною нотаріальною конторою Ковальовою Л. Б. від 27 лютого 2015 року позивачці роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], не можливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений вище будинок (а. с. 17). Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої Білопільською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа відносно [PERSON], який помер [INFO], заведена за № 219/2013 за заявою [PERSON] Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] - дітей позивачки, останні відмовляються від спадщини після батька [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 24-32 ). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка набула право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], однак через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися спадковим майном. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved