Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

02 листопада 2018 року до Рівненського міського суду звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 08 травня 2016 року між нею та Відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб. Вказує, що з лютого 2017 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть Зазначає, що за час шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає разом зі нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходяться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання сина Відповідач відмовляється та витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. Вказує,що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вказує,що вона неодноразово зверталась до Відповідача з проханням змінити своє ставлення до нашої спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою. Також вказує,що вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Державної грошової допомоги з моменту народження сина вона не отримувала, що не дозволяє самостійно забезпечити належний рівень існування дитини. Зокрема, Відповідач ухиляється і від її утримання, чим порушує її права. Скрутне матеріальне становище змушує її звернутись до суду із заявою про стягнення з Відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] Максіма, [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та аліментів на моє утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, з дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років.Вказує, що відповідач працює водієм в ТОВ «ГОЛІНЕЛЛІ ТРАСПОРТІ» (GOLINELLI TRASPORTY S.R.L.) та отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 2816 євро, що за офіційним курсом НБУ на момент звернення до суду становить 90478 гривень 08 копійок. Окрім того, від Національного інституту соціального забезпечення Італії Відповідач отримує кожного місяця допомогу у звязку з народженням дитини в розмірі 80 євро, що за офіційним курсом НБУ на момент звернення до суду становить 2570 гривень 40 копійок. Крім того, просить стягнути з відповідача за останні одинадцять місяців аліменти. У звязку з цим вона просить суд позовні вимоги задовільнити повністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 7000 тисяч гривень, а на утримання дружини в розмірі 4000 гривень, щодо позовної вимог про стягнення аліментів за 11 місяців перед зверненням суду то вказав що в цій частині відмовити. Суд заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2016 року між [PERSON], та Відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №6 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 114940. Від шлюбу мають сина: [PERSON] Максіма, [INFO]. Вимоги позивача узгоджуються з положеннями\~ст. 180 СК України, згідно яких\~\~кожен з батьків зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 150 СК України\~передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно\~ст.\~182\~СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою молодого віку, на утриманні є інша дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до вимог\~статті 84 СК України\~дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому таке право на утримання вона має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища,\~\~за\~\~умови,\~\~що\~\~чоловік може надавати матеріальну допомогу.. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 Сімейного Кодексу України,Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме, за останні одинадцять місяців перед зверненням, суд зазначає наступне. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 2\~ст 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минути час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов'язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов'язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв'язку з ухиленням останньою від їх сплати. За загальним правилом, визначеним\~СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Позивачка не надала належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до нього з питання стягнення аліментів за попередній час на утримання сина. Як вбачається із позовної заяви матеріально правова вимога про стягнення аліментів за минулий час, в порядку ст. 191 СК України, позивачкою не обґрунтована, нею не зазначено на обставини, які б вказували, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача,але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати та не зазначено на докази, які б підтверджували таку вимогу. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної позовної вимоги за необґрунтованістю позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved