Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

17 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до АбдуллоєваФарходжонЛутфіллоєвича про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.04.2016 р. [PERSON] Лутфіллоєвич (далі - відповідач) на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 синього кольору порушив правила дорожнього руху у вигляді невиконання правил виїзду з другорядної дороги на головну дорогу. Через неправомірні дії відповідача, уникаючи зіткнення, позивачу довелося різко зупинити свій автомобіль, в подальшому відповідач здійснив удари ногами по його автомобілю ті відірвав ручку на дверцятах з боку водія, чим спричинив пошкодження автомобіля, завдавши позивачу матеріальних збитків, які за висновком судової автотоварознавчої експертизи №10058 від 31.01.2107 року склали 9\~987, 47 грн. За даним фактом старшим слідчим Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції [PERSON] було відкрито кримінальне провадження № 12016220510001541 від 05.05.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. Вина відповідача підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12016220510001541 від 05.05.2016 р. та Постановою про закриття кримінального провадження від 2 2.2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року було відкрито провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] Лутфіллоєвича про відшкодування майнової шкоди. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачеві [PERSON] за останнім відомим місцем його реєстрації. Крім того, відповідача [PERSON]неодноразово було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі„Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Будучи у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, у останньому судовому засіданні не був присутнім, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.2\~ст.22 ЦК України\~збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 6\~ст.82 ЦПК України, Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження № 12016220510001541 від 05.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, встановлено що 10.04.2016 р. [PERSON] Лутфіллоєвич спричинив пошкодження автомобіля, завдавши позивачу матеріальних збитків, які за висновком судової автотоварознавчої експертизи №10058 від 31.01.2107 року склали 9\~987, 47 грн. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача та його вина в пошкодженні майна позивача, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діями заподіювача є доведеними. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved