Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати договір купівлі-продажу, зареєстрований 24.09.1997 р. Біржею нерухомості та основних фондів « Україна» під № Н9-303 - дійсним, та визнати за ним право власності на домоволодіння № 2 по вул. Кутузівській в м. Харкові у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26.03.2003 р., у якій зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого24.09.199 року Біржею нерухомості та основних фондів « Україна» під № Н9-303 його батько, [PERSON], придбав домоволодіння № 2 по вул. Кутузівській в м. Харкові. 24.09.1997 р. право власності було зареєстроване в ХМБТІ під р. № 1771. 26.03.2003 р. батько позивача, [PERSON], помер. Позивач є спадкоємцем за законом після його смерті; спадщину прийняв, оскільки подав заяву про прийняття спадщини до Харківської державної нотаріальної контори № 3, його мати, дружина померлого [PERSON], та брат, [PERSON], відмовилися від спадщини на користьпозивача. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з тим, що згідно ст. 227 ЦК України 1963 р., який діяв на час укладання договору, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Позивач та його представник, у судове засідання не зявилися, подали заявуякою позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надали заперечення на позовну заяву та просили у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що домоволодіння № 2 по вул. Кутузівській в м. Харкові належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу, зареєстрованого24.09.1997 року Біржею нерухомості та основних фондів Україна під № Н9-303. 24.09.1997 р. право власності було зареєстроване в ХМБТІ під р. № 1771 р. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 26.03.2003 р. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] Згідно довідки ХДНК №3 після померлого 26.03.2003 р. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини. Доводячи належність спірного домоволодіння на праві власності своєму батьку, позивач посилається на договір купівлі-продажу, зареєстрованого 24.09.1997 р. Біржею нерухомості та основних фондів Україна під № Н9-303, за змістом якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями № 2 по вул. Кутузівській у м. Харкові. Оглядом копії наданої позивачем копії вказаного договору встановлено, що цей договір зареєстровано в день його складання на Біржі нерухомості та основних фондів Україна відповідно до положень ст.. 15 Закону України « Про товарну біржу». Відповідно до п.п. 4,9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. До договорів, що були укладені до 1 січня 2004 р. і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення. Відповідно до ст. 15 Закону України « Про товарну біржу» ( в редакції, що була чинна станом на 24.09.1997 р.) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов : а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку або обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі ; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди ( за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінене заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності зі ст. ч.І ст 1267 ЦК України- частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч 1 ст. 1268 ЦК України за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ч 1 ст 1278 ЦК України - частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ч.І ст 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст.,319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах". На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). На підставі вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів. На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. Згідно з вимогами ч.І ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі вимог ч 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст..1268 ЦК України року спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявшими спадщину, якщо під час строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. На підставі викладеного і

Outcome: approved