Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП « Центр організаційно технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» про стягнення допомоги по тимчасовій втраті працездатності.В обгрунтування позову покликаються на те, що з 27 січня 2014 року по 16 серпня 2016 року вона перебувала на посаді керівника групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці ДП «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження». 17 серпня 2016 року вона особисто подала до групи кадрів ДП «ЦОТІЗ листок непрацездатності серії АГФ № 772456 виданий КЗОЗ «Березнівська ЦРЛ» 21 липня 2016 року для нарахування та виплати їй і допомоги по тимчасовій втраті працездатності. На початку вересня 2016 року отримала від ДП «ЦОТІЗ» лист за вих. № 14-06/743 від 01.09.2016 за підписом директора [PERSON], яким її інформовано про те, що наданий нею листок непрацездатності заповнений невірно, що унеможливлює процес подальшого його опрацювання. Також їй запропоновано отримати листок непрацездатності особисто в приміщенні ДП «ЦОТІЗ» з метою збереження первинних документів.Дії відповідача по не нарахуванню їй допомоги по тимчасовій втраті працездатності вважає незаконними а тому 11 листопада 2016 року звернулася до Березнівського районного суду з позовом до ДП «ЦОТІЗ» про стягнення допомоги по тимчасовій втраті працездатності. В судовому засіданні представником відповідача мені було передано листок непрацездатності для внесення до нього виправлень, а тому від позову відмовилась.Після внесення до листка непрацездатності виправлень, допущених посадовими особами КЗОЗ «Березнівська ЦРЛ», воная знову направила листок непрацездатності до ДП «ЦОТІЗ» для нарахування їй допомоги по тимчасовій втраті працездатності, який відповідачем отримано 14 лютого 2017 року.Згідно листа від 23.02.2017 р. № 14-06/168 ДП «ЦОТІЗ» повідомило її, що 22 лютого 2017 року комісія із соціального страхування підприємства прийняла рішення про призначення їй матеріальної допомоги з тимчасової втрати працездатності (без зазначення суми) відповідно до повторно наданого листка непрацездатності АГФ № 772456 від 21.07.2016. Також її повідомлено, що належні їй виплати будуть перераховані поштовим переказом у звязку із закриттям її зарплатного карткового рахунку. До листа додано копію протоколу № 5 засідання комісія із соціального страхування ДП «ЦОТІЗ» від 22.02.2017, згідно якого комісія одноголосно вирішила призначити мені допомогу по тимчасовій непрацездатності з 21.07.2016 по 30.07.2016 у розмірі 100 % середньої заробітної плати, 5 днів з яких підлягають оплаті за рахунок підприємства, а 5 днів за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. 16 березня 2017 року позивач отримала письмове повідомлення № 88 до поштового переказу № 1/0274 в сумі 132 грн. 59 коп., які відмовилася отримувати, оскільки вказана сума коштів є допомогою по тимчасовій непрацездатності за лютий 2017 року, однак вона звільнена з роботи в ДП «ЦОТІЗ» 16 серпня 2016 року. На її лист до Вишгородської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності отримано відповідь про те, платіжним дорученням № 511 від 02.03.2017 року перераховано кошти в сумі 1777,50 грн. на спеціальний рахунок для виплат соціальних послуг ДП «ЦОТІЗ» на виплату матеріального забезпечення за листком непрацездатності АГФ № 772456 від 21.07.2016. Вказана сума має бути виплачена їй у найближчий день виплати заробітної плати на підприємстві. Дії відповідача по не нарахуванню допомоги по тимчасовій втраті працездатності за перші 5 днів непрацездатності, а також по невиплаті допомоги, що була перерахована Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, вважає незаконними . Позивач [PERSON] та представник позивача- адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позові, просять задовольнити позов, не заперечують щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з»явився- подав до суду клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи у зв"язку із фактом співпадіння дати слухання справи з вихідними днями підприємства та неможливістю направити представника та у зв"язку з значною територіальною віддаленістю відповідача від місця розташування суду. Однак суд вважає, що зазначені представником відповідача причини не є поважними , а тому суд ухвалив розглянути справу у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закону № 1105-XIV) надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, зобов`язаний роботодавець (пункт 1 частини 2 статті 15 Закону № 1105-XIV). Згідно ч. 2 ст. 22 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1105-XIV рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Частина 1 ст. 32 Закону № 1105-XIV передбачає, що документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше пяти днів після винесення відповідного рішення. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано обовязок по оплаті перших пяти днів тимчасової непрацездатності (з 21 по 25 липня 2016 р.), а також не виконано обовязок по перерахунку допомоги з тимчасової втрати працездатності з 26 по 30 липня 2016 року, що було профінансовано Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на спеціальний рахунок для виплат соціальних послуг ДП «ЦОТІЗ». Матеріальне забезпечення за листком непрацездатності в загальній сумі 3 555 гривень мало б бути виплачене позавачу у найближчий день виплати заробітної плати на підприємстві. Відповідно до п. 4.10 Колективного договору між представником власника та трудовим колективом ДП «ЦОТІЗ» заробітна плата виплачується працівникам у робочі дні у такі терміни: 15 числа за першу половину місяця та в останній робочий день місяця за місяць в цілому. Згідно платіжного доручення № 511 від 02 березня 2017 року Вишгородською МРВД ФСС з ТВП перераховано кошти в сумі 1777 гривень 50 коп. на спеціальний рахунок для виплат соціальних послуг ДП " ЦОТІЗ" на виплату матеріального забезпечення за листком непрацездатності АГФ № 772456 від 21 липня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] вказала про отримання нею від відповідача коштів в сумі 1430 гривень 89 коп. , що підтверджується квитанцією про отримання коштів від 21 квітня 2017 року. Таким чином різниця в сумі між 3555 гривень та 1430 гривень 89 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також може відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених законом. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких позивач [PERSON] зазнала у зв"язку неправомірними діями відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача на користь позивача за заподіяну моральну шкоду слід стягнути 500 гривень. Згідно квитанції від 07 квітня 2017 року позивач [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 2000 гривень за надання правової допомоги. Вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного й у відповідності зі ст.ст. 2, 237-1 КЗпП України, Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»

Outcome: partial