Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, покликаючись на те, що позивач [PERSON], є мамою [PERSON], [INFO], його батько - [PERSON]. 25 січня 2016 року рішенням Сокальського районного суду Львівської області №454/79/16-ц було розірвано шлюбом між позивачем та відповідачем. Дитина проживає із [PERSON] Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, позивач не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з дитиною, купувати одяг і харчі, брати іншу участь у вихованні та утриманні. Але цього робити він не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я сина, не дбає про його інтереси. Відповідно до ч.2 Ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина часто хворіє, потребує постійної уваги. Крім цього, в їхньої дитини дитячим кардіологом Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «Охматдит» діагностовано захворювання - вроджена вада серця (перимембранозний дефект міжшлункової перегородки без ознак легенової гіпертензії). Згідно витягу з стацкарти Львівської обласної клінічної лікарні, [PERSON] проходив довготривале стаціонарне лікування, проводилися хірургічні втручання в роботу серця. На сьогодні позивач з сином змушені постійно проводити обстеження у лікаря-кардіолога, проводити профілактичне лікування. Все це вимагає від неї великих затрат на ліки та оплату транспортних послуг. Весь цей час син позивача [PERSON] перебуває винятково на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] грошей на потреби дитини не дає. Крім цього, суть батьківства полягає не тільки у задоволенні потреб дитини щодо її утримання, але й у спілкуванні з дитиною, проведенні спільного дозвілля, підтримувати її. З моменту припинення сімейних відносин між позивачем та відповідачем, [PERSON] жодного разу не спілкувався з дитиною, жодного разу ні особисто, а ні з допомогою засобів зв'язку, хоча б через мобільний зв'язок, не виявляв зацікавленості у стані здоров'я дитини, її умов розвитку, інтересів, спілкуванні з дитиною. Навпаки, спроби позивача з допомогою соціальних мереж та послуг мобільного зв'язку сконтактуватися з [PERSON], відповідач ігнорував . Всі вищезазначені факти підтверджуються долученими до цієї позовної заяви доказами. Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Тож, будучи мамою [PERSON] (копію Свідоцтво про народження до справи долучено) позивач вправі звертатися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав його батька [PERSON]. [PERSON] має нерегулярний й мінливий дохід. Адже не має постійного місця роботи. Від знайомих позивачу було відомо за останні два роки, що відповідач не одноразово змінював місце роботи: працював в Нововолинську на одному з підприємств, закордоном, виконував будівельно-ремонтні та оздоблювальні роботи. Водночас він зобов'язаний нести витрати по утриманню дітей: на придбання їжі, одягу тощо. Крім того, періодично доводиться купувати ліки, звертатися в медичні установи для проходження профілактичного огляду стану здоров'я сина у звязку з його вродженою вадою серця. [PERSON] син, як і інші діти, теж періодично хворіє на простудні захворювання. Ліки ж дуже дорогі. Добровільно відповідач коштів на утримання дітей не дає. Єдиним джерелом доходу позивача є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку непрацюючим жінкам і становить лише 130 гривень в місяць (довідку Управління соціального захисту населення Сокальського РУСЗН до справи долучено). 25 січня 2017 року позивач одружилася з [PERSON]. Чоловік працює на посаді вантажника в ТзОВ «Сокме». Відповідно до ст. 260 Сімейного кодексу України, Якщо мачуха, вітчим проживають однією сім'єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Як вітчим [PERSON] бере участь у вихованні моєї дитини, допомагає і матеріально, створює нормальні умови для життя та розвитку [PERSON], хоча обов'язку з точки зору закону не несе. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів, викладених у фабулі позову частково , лише щодо позбавлення батьківських прав відповідача, а щодо позовних вимог про стягнення аліментів, то вона в цій частині відмовляється від позову . Просить суд позов задоволити частково, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує частково, щодо позбавлення батьківських прав, а щодо стягнення аліментів відмовити в позові , просить позов задоволити частково. Представник Орган опіки та піклування виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради Сокальського району про позбавлення батьківських прав в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник служби в справах дітей Сокальської РДА в судове засідання не з'явився. Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав : Відповідно до Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2016 року, вбачається що сторони розірвали шлюб. Згідно до Свідоцтва про шлюб виданого Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вбачається що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.02.2017 року про що зроблено відповідний актовий запис №26 та видано свідоцтво серії І-СГ №294420. Відповідно до свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утриманні є син [PERSON] [INFO]. Згідно із Витягом виданого Обласною дитячою лікарнею «ОХМАТДИТ» вбачається, що [PERSON] хворіє на Вроджену ваду серця. Відповідно до Витягу із стацкарти № 11698 [PERSON] - [INFO], перебував на лікуванні із 18.05.2015 - 08.06.2015 року із Діагнозом: Природжена вада серця. Згідно до Акту виданого Виконавчим комітетом Скоморохівської сільської ради про обстеження житлово-побутових умов жительки [ADDRESS], гр.[PERSON],[INFO], вбачається що в її будинку є всі умови для повноцінного розвитку та проживання дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованні дитини. Як встановлено в судовому засіданні, син, під час проживання з позивачем забезпечений усіма необхідними умовами для проживання, навчання та повноцінного розвитку, виховуються належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем їх законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. Дані обставини знайшли своє об'єктивне підтвердження у ході судового розгляду і вважаються судом доведеними та підтверджуються іншими матеріалами справи. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому такі підлягають до часткового задоволення. Сторони дійшли згоди в позасудовому порядку, що відповідач визнає позовні вимоги, щодо позбавлення батьківських прав, а позивач в свою чергу відмовляється від стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], про що сторони подали письмові заяви. Також просили суд не вирішувати питання щодо стягнення судових витрат з відповідача.. Дана позиція сторін не порушує їх права та не суперечить чиннному законодавству .

Outcome: dismissed