Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

В квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпро звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 11418,87 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" (раніше - ЗАТ КБ «ПриватБанк») м. Дніпропетровськ та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н. В той же день відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони домовились, що заява відповідача на отримання кредиту, умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, тарифи банку складають договір. При укладанні якого сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно умов та правил надання банківських послуг (п. 6.5) позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 6.6. умов та правил надання банківських послуг). Однак відповідач не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань. Станом на 31 січня 2016 року в нього виникла заборгованість на загальну суму 11418,87 грн., з яких 884,69 грн. заборгованість за кредитом; 7052,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 531,85 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі в порядку заочного розгляду. Відповідач, який про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 28 липня 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, правонаступником якого являється публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпро та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. В той же день відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторони вирішили, що заява відповідача на отримання кредиту, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою складають договір. Відповідно умов та правил надання банківських послуг (п. 6.5) позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 6.6. умов та правил надання банківських послуг). Відповідач належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, тому станом на 31 січня 2016 року в нього виникла заборгованість на загальну суму 11418,87 грн., з яких 884,69 грн. заборгованість за кредитом; 7052,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 531,85 грн. штраф (процентна складова). Стосовно заявленого представником позивача розрахунку кредитної заборгованості, суд виходить з положень ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд визнає наявною кредитну заборгованість в частині пред'явленого розміру в сумі 11418,87 грн., яка не спростована відповідачем належними та допустимими доказами. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № б/н від 12 вересня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" (раніше - ЗАТ КБ ПриватБанк») м. Дніпро та відповідачем; розрахунком заборгованості; анкетою - заявою відповідача на отримання кредиту; умовами та правилами надання банківських послуг. Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За обставинами справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені кредитним договором строки взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти, а також пеню, комісію та штрафи за порушення умов погашення кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved