Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

01.09.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в якому з урахування уточнень та доповнень позовної заяви просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право особистої приватної власності на: гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул.Фрунзе, б.21 в м.Харкові, загальною площею 22,2 кв.м., загальний причіп «UMS» ВОАТ 8902/3601, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , Мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину автомобіля «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини автомобіля «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.07.2008р. між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №332 в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені з початку травня 2016 року, з цього часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе, у зв`язку з чим, він також звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про розірвання шлюбу. У шлюбі з відповідачкою за час спільного проживання було придбано рухоме на нерухоме майно, а саме гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул.Фрунзе, б.21 в м. Харкові, загальною площею 22,2 кв. м., загальний причіп «UMS» ВОАТ 8902/3601, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , яке позивач просив поділити між сторонами. Також надав звіти про незалежну оцінку всього майна, а саме було визначено вартість майна в наступному розмірі. Гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул.Фрунзе, б.21 в м.Харкові, загальною площею 22,2 кв.м. - 124080,04 грн., автомобіль «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] - 645655,50 грн., загальний причіп «UMS» ВОАТ 8902/3601, 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] - 20297,00 грн. та мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . - 116167 грн. Таким чином, загальна вартість спільного майна подружжя складає 906199,54 грн., тобто вартість частки кожного з подружжя складає 453099,77 грн. Також зазначив, що оскільки позивач просив суд виділити відповідачу автомобіль, а йому виділити гараж, причіп та мотоцикл та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 192555,73 грн., але при цьому, відповідач з таким варіантом не погоджується та не внесла на депозитний рахунок суду вказану грошову суму, а також враховуючи той факт, що вартість гаражу, причіпу та мотоциклу менша вартості 1/2 частини всього майна, а саме менша на 192555,73 грн., що фактично відповідає вартості більше ніж 1/4 частині вказаного автомобіля, то позивач, з метою реального поділу вказаного спільного майна подружжя, погоджуючись на зменшення своє частки у спільному майні на 31141 грн., вважає за необхідним просити суд замість присудження йому компенсації, просити визнати за нам право власності на гараж, причіп, мотоцикл та на 1/4 частину вказаного автомобіля, а 3/4 частини автомобіля - залишити у власності відповідача. Відповідно до постанови від 08.05.2019 Харківського апеляційного суду, рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.03.2018 скасовано, справу направлено до розгляду до Київського районного суду м.Харкова за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м.Харкова, вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 22.05.2019 прийнято до розгляду вказану справу, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 28.08.2019 до суду подано зустрічний позов представником відповідача. 28.08.2019 ухвалою Київського районного суду м.Харкова зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без руху. 11.09.2019 до суду представником відповідача подано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя,з усунутими недоліками. 17.09.2019 ухвалою Київського районного суду м.Харкова прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В зустрічному позові [PERSON] просить поділити їх з колишнім чоловіком [PERSON] спільне майно як подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, визнавши за нею та [PERSON] право власності на Ѕ частки за кожним з них, на наступне майно, збільшивши при цьому частку [PERSON] у розмірі на розсуд суду на наступне майно: загальний причіп «UMS» BOAT 8902/3601; мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA; автомобіль «MERSEDES-BENZ» ML 350 CDI 4 МАТІС; гараж № [NUMBER] в Гаражному товаристві «Куток» по вулиці Фрунзе (нова назва - Багалія), 21 в місті Харкові; нерухоме майно - апартаменти для проживання в [ADDRESS] ; плавзасіб - катер; автомобіль Mitsubishi Pajero сірого кольору номер [NUMBER] ; автомобіль «BMW» номер [NUMBER] ; квартиру за адресою: [ADDRESS] ; паркомісце за адресою: [ADDRESS] ; стягнути на користь [PERSON] компенсацію за відчужений без її відома та згоди спільний автомобіль Hyundai Tucson чорного кольору номер [NUMBER] у розмірі оцінки його вартості станом на час продажу. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що 05 липня 2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харків Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №332. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася спільна дитина - син [PERSON] . Дитина проживає разом з [PERSON] , з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. За час сумісного життя у шлюбі ними з [PERSON] було набуто (придбано) спільне майно, зокрема: загальний причіп «UMS» ВОАТ 8902/3601: це майно та документи на нього знаходяться у [PERSON] , мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA; це майно та документи на нього знаходяться у [PERSON] ; автомобіль «MERSEDES-BENZ» ML 350 CDI 4 МАТІС; це майно та документи на нього знаходяться у [PERSON] ; гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток» по вул.Фрунзе (нова назва вулиці - Багалія), 21 в місті Харкові. При цьому [PERSON] зазначає, що [PERSON] в первісному позові приховав, що в їх шлюбі також придбавалося ще й наступне майно, яке фактично має знаходитися у володінні позивача, а саме: нерухоме майно в Грузії (апартаменти для проживання в м. Гудаурі (Gudauri); плавзасіб - катер; автомобіль Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] ; який знаходиться у володінні батька відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] , оскільки [PERSON] продав зазначене авто батьку, автомобіль Mitsubishi Pajero сірого кольору, державний номер [NUMBER] ; автомобіль «BMW», державний номер [NUMBER] ; також за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; паркомісце за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] . Позивач за зустрічним позовом зазначає, що фактично останнім часом [PERSON] , в межах виконавчого провадження сплачує щомісяця аліменти у розмірі 1013,50 грн., за липень 2019 - 1059,00 грн. Їх 10-річнй син [PERSON] навчається у приватному ліцеї "Професіонал'', де плата за навчання тільки в навчальному 2019¬2020 році склала 27650 грн., які сплачено [PERSON] особисто. Також дитина вимагає постійного забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування, харчування, одягу (бо постійно росте). На неї нараховуються та сплачуються комунальні послуги за місцем проживання, здійснюються інші витрати на гуртки, розширення світогляду, екскурсії-мандрівки тощо. Тому позивач за зустрічним позовом просить суд врахувати це при вирішенні спору та збільшити її частку при поділі.На час подання зустрічного позову через те, що вищевказане майно та документи на нього, окрім автомобіля «MERSEDES-BENZ» ML 350 CDI 4 МАТІС, знаходяться у [PERSON] , а авто Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] та документи на нього - у його батька, то провести його оцінку не видається можливим. 23.10.2019 до суду представником [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якій заперечує проти вимог зустрічного позову, зазначає, що ним не приховується майно, що є спільною сумісною власністю, при цьому доказів про наявність вказаного [PERSON] майна на території Грузії не надано, автомобілі Міцубісі та БМВ за ним зареєстрованими не значаться. Щодо відчуження автомобілю Hyuindai Tucson [PERSON] не заперечується, однак він зазначає, що відчуження даного тз було за 2 роки до розірвання шлюбу, заперечень щодо цього [PERSON] не мала. Щодо розподілу квартири та машиномісця, що розташовані в м.Київ [PERSON] заперечує, оскільки це майно було ним придбано після розірвання шлюбу з [PERSON] і не належить до об`єктів спільної сумісної власності з [PERSON] . Крім того, [PERSON] зазначає, що відомостей про вартість спільного майна [PERSON] не надала жодних доказів, при цьому стверджує про заниження її вартості відповідачем у зустрічному позові, також клопотань про призначення експертизи нею не заявлено. З огляду на необхідність забезпечення навчально-виховного процесу їх сина, [PERSON] не заперечує проти збільшення частки у майні, що підлягає поділу - автомобіля «MERSEDES-BENZ» ML 350 CDI 4 МАТІС на ѕ замість Ѕ. Представник позивача за основним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав з підстав зазначених у ньому та просив задовольнити, проти вимог зустрічного позову заперечує, просив суд звернути увагу на доводи, викладені у відзиві на зустрічний позов. Відповідач за основним позовом [PERSON] , представник відповідача [PERSON] в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв з приводу розгляду справи до суду не подали.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 17.10.2019 клопотання про витребування доказів та про зустрічне забезпечення не обґрунтувала та не підтримала. В наступні призначені судом судові засідання протягом тривалого часу учасники судового розгляду, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду не з*являлися, подаючи заяви про відкладення. Згідно вимог ст.43 ЦПК України позивач та відповідач зобов`язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності є складовою частиною конституційного принципу верховенства права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами. Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться перед органом судової влади, а не перед сторонами процесу проте жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь у справі, направлене на те, що умисне зловживанням правами перешкоджає досягненню органом судової влади вказаних завдань. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи строки розгляду справи, ті обставини, що сторони частково надали свої пояснення в судовому засіданні, наявність в матеріалах справи відзиву на позови первісний та зустрічний, та відсутність будь-яких інших клопотань, які заявлені та не розглянуті судом, враховуючи висловлену позицію сторін, тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки подальший не розгляд справи порушує права учасників щодо розумності строків розгляду справи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що між [PERSON] та [PERSON] 05.07.2008р. було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №332, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно копії рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.12.2016, що набрало законної сили по справі №638/13969/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.194 т.с.4) Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що за час спільного проживання сторонами було набуто наступне майно: гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул. Фрунзе, б.21 в м. Харкові, загальною площею 22,2 кв.м., загальний причіп «UMS» ВОАТ 8902/3601, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2006 року випуску, чорного кольору, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, оскільки сторонами визнано факт набуття вищезазначеного майна в період шлюбу, а тому згідно ч.1 ст.82 ЦПК України зазначений факт не підлягає доказуванню. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 23.10.2015 за [PERSON] зареєстрований тз «UMS» ВОАТ 8902/3601, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] .(а.с.14 т.с.1) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 11.05.2012 за [PERSON] зареєстрований тз мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с.15 т.с.1) Відповідно до Договору купівлі-продажу гаражу, посвідченого 11.06.2009 приватним нотаріусом ХМНО Лазюк О.А. за р.№562, [PERSON] придбав у власність гараж гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул. Фрунзе, б.21 в м. Харкові, загальною площею 22,2 кв.м.(а.с.16-17, т.с.1) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 11.03.2015 за [PERSON] зареєстрований тз «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] .(а.с.20 т.с.1) Відповідно до відомостей, наданих на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова по цій справі про витребування доказів Регіональний сервісний центр в Харківській обл.. МВС у відповіді №31/203915 від 04.09.2017 повідомив, що на ім`я [PERSON] 18.05.2010 було зареєстровано легковий автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2006 року випуску, чорного кольору, д.н.з. [NUMBER] , що на підставі Договору купівлі-продажу №215 на ТБ «Євромаркет» перереєстровано на нового власника, [PERSON] . Згідно відповіді на ухвалу суду від 29.08.2017 №7828/9/20-40-13-07 за [PERSON] 17.05.2017 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (т. 1. а.с. 150-151) Також відповідно до інформації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] також зареєстровано право власності на машиномісце в м.Києві в 2019 році. З огляду на дату розірвання шлюбу між сторонами - 06.12.2016, судом вбачається, що перераховані об`єкти нерухомого майна, розташовані в м.Київ придбано [PERSON] після розірвання шлюбу, що унеможливлює розглядати вказане майно, як об`єкти спільної сумісної власності, як зазначає в зустрічному позові [PERSON] . Відповідно даних КП «ХМБТІ» у відповіді №119*20 від 26.12.2017, станом на 31.12.2012 за [PERSON] також зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2006, посвідченого ПН ХМНО Поляковою М.В.(а.с.206) Однак, позовних вимог щодо цього майна сторонами не пред`явлено та судом вбачається, що дане майно набуто позивачем за первісним позовом до укладення шлюбу. Інших відомостей, щодо наявності у сторін іншого майна, яке підлягає поділу в рамках розгляду даної справи сторонами надано до суду не було, на виконання ухвал суду про витребування доказів до суду не представлено. Доводи позивача за зустрічним позовом щодо наявності іншого спільного майна подружжя не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Згідно з ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Відповідно до звітів про незалежну оцінку всього майна, які надано позивачем та які містяться в матеріалах справи, ТОВ «АЛЬЯНС» було визначено вартість майна в наступному розмірі. 1.Гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул. Фрунзе, б.21 в м.Харкові, загальною площею 22,2 кв.м. - 124080,04 грн. 2.Автомобіль «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 MATIC, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] - 645655,50 грн. 3.Загальний причіп «UMS» ВОАТ 8902/3601, 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] - 20297,00 грн. 4.Мотоцикл-А «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . - 116167 грн. При цьому, суд критично відноситься до вартості майна зазначеної як в первісному, так і в зустрічному позові, оскільки вартість кожного з об`єктів сторонами одночасно заперечується, при цьому клопотань про призначення по справі судової експертизи не заявлялось, і ані позивачем, ані відповідачем не було внесено коштів на рахунок суду під час усього розгляду справи. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Відповідно до ст.ст.81, 83, 84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до відомостей сервісного центру МВС, що надані на виконання ухвали суду про витребування доказів, про транспортний засіб Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] , що придбаний під час шлюбу між сторонами та був відчужений [PERSON] його батькові. [PERSON] стверджує в зустрічному позові, що цей правочин здійснено за заниженою вартістю та без її згоди, на підставі чого просить суд стягнути на її користь компенсацію Ѕ вартості цього автомобіля. (.а.с.153-154 т.с.1) Дані обставини [PERSON] не спростовані належними та допустимими доказами протягом судового розгляду. Сума від продажу авто Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] склала 74832.45 грн. (а.с.144-149 т.с.1 - інформація ДФС, а також а.с. 153-154 т.с.1 ) Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В численних правових позиціях Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17, від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15 та від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17) вказано, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Подібна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Таким чином, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що на час укладення договору купівлі - продажу транспортного засобу Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] він перебував у спільній власності подружжя [PERSON] . Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Під час розгляду справи відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка надавала свою нотаріальну згоду на відчуження спільного майна подружжя - автомобіля. Також, не надано до суду і доказів на підтвердження того, що позивачка отримала грошові кошти під реалізації спільного майна - автотранспортного засобу, або що купівля-продажу була безгрошева. За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача за зустрічним позовом про те, що Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] був відчужений без її згоди, без надання їй частини коштів від його продажу та вважає обґрунтованими вимоги про стягнення на її користь Ѕ частину від реалізованого спільного майна подружжя. Згідно роз*ясень, які містяться в Пленумі Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно п. 3 ч.1 ст. 57 СК України, - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення Вирішуючи питання щодо правового режиму майна подружжя, суди повинні встановлювати факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. При цьому суд зазначає, що відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України. Під час розгляду справи судом встановлено та не заперечується сторонами, що причеп загального «UMS» BOAT 8902/3601, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , мотоцикл A «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , автомобіль «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 МАТІС, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул.Фрунзе, б.21 в м.Харкові, загальною площею 22,2 кв.м., автомобіль Hyundai Tucson чорного кольору, державний номер [NUMBER] були придбані в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] і ці дані сторонами визнаються. Відомостей про інші придбані в період шлюбу подружжям та належні їм на праві спільної сумісної власності об`єкти поділу до суду не подано, на виконання численних ухвал суду за клопотаннями відповідача [PERSON] не представлено. Відповідно до вимог ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Під час розгляду даної справи судом надана оцінка всіх доказів, як зі сторони позивача, так і відповідача на підтвердження своїх доводів та заперечень, і суд зазначає. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження зазначених у зустрічному позові [PERSON] об`єктів нерухомого майна в Грузії, катер, житло в м.Києві та гараж до суду не представлено жодних документів, що свідчать про їх існування, придбання сторонами в період шлюбу, за спільні кошти та протягом судового розгляду відповідачем та її представником не заявлено суду відповідних клопотань про витребування таких відомостей. З приводу наявності та належності на праві спільної сумісної власності подружжя вказаних [PERSON] об`єктів відповідач за зустрічним позовом [PERSON] заперечує у відзиві та зазначає, що нерухомість у м.Києві придбана ним після розірвання шлюбу. Доказів на спростування цих доводів, що свідчать про придбання цього майна саме за спільні кошти [PERSON] до суду не надано. Суд погоджується з твердженням відповідача за зустрічним позовом щодо відсутності зареєстрованих за ним прав власності на транспортні засоби Міцубісі Паджеро та БМВ, про які заявлені в зустрічному позові, оскільки це підтверджено відомостями Регіонального сервісного центру у Харківській області МВС України від 04.09.2017 №31/20915.(а.с.153 т.с.1) Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, дослідивши всі надані сторонами докази у їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного та зустрічного позову підлягають частковому задоволенню, щодо поділу майна, про яке до суду представлені відомості про їх належність на праві спільної сумісної власності, а саме: причеп загального «UMS» BOAT 8902/3601, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , мотоцикл A «SUZUKI» DL650A-YPA, 2009 р.в., білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , автомобіль «MERCEDES-BENZ» ML350 CDI 4 МАТІС, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , гараж № [NUMBER] в ГТ «Куток», який розташований по вул.Фрунзе, б.21 в м.Харкові, загальною площею 22,2 кв.м.. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-2565цс16, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В судовому засіданні не встановлено домовленості між сторонами щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та погодження суми компенсації. Щодо заяви представника відповідача про зменшення частки [PERSON] з зв`язку з тим, що розмір аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, то суд вважає таку заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Як обставини, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти також випадки, коли один із подружжя не мав поважної причини (навчання, догляд за дітьми, хвороба, ведення домашнього господарства тощо) самостійного заробітку чи доходу. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Таким чином, оскільки відповідач не надала належних та допустих доказів на підтвердження того факт, що розмір аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини та наявності обставин, що можуть мати істотне значення, у тому числі, що [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї тощо, а тому суд відмовляє у задоволені заяви про зменшення частки позивача у спільному майні подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розподілі спільного майна подружжя необхідно виходити із презумпції рівності часток подружжя у набутому за період шлюбу майні, а тому за позивачем підлягає визнанню право власності на Ѕ частку на вищенаведене майно. Також суд приходить до висновку про правомірність та доведеність вимог [PERSON] в частині стягнення на її користь Ѕ частки реалізованого спільного майна подружжя, у зв*язку з чим суд задовольняє позов та стягує з відповідача [PERSON] Ѕ частину реалізованого спільного майна подружжя без згоди дружини у розмірі 37416,23 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судом вирішується питання розподілу судових витрат.

Outcome: partial