Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] , [PERSON] - законний представник [PERSON] , [PERSON] - законний представник [PERSON] звернулися до суду із позовом, у якому просили встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] та [PERSON] , що народилась [INFO] , померлою [INFO] , що вони є рідними сестрами та визначити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є двоюрідною бабою позивачів. Позивачі є спадкоємцями після померлої за законом. З метою прийняття спадщини, матір позивачів - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу нотаріальної контори Грицаєнко Юлії Василівни, однак постановою від 15 травня 2019 року, винесеною [PERSON] , приватним нотаріуса Київського міського нотаріального округу, їй відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з таких підстав: "Подані документи не встанолюють факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки документально не підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] , мати [PERSON] , є рідними сестрами, тому що, свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] не подано, а в архівній довідці про народження записано, що в батька [PERSON] та матері [PERSON] зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] , в [PERSON] [INFO] записаний батько [PERSON] , мати - [PERSON] ; не підтверджено документально коли [PERSON] стала [PERSON] , крім цього [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини. 15 травня 2019 року [PERSON] подано до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, заяву про те, що спадщину в установлені законом строки вона не прийняла, до суду за визначенням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, звертатись не буде, і претензій до того, щоб спадщина за законом (незалежно від складу спадкового майна) була видана на ім`я дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , не має. У зв`язку з неприйняттям спадщини [PERSON] , у позивачів виникло право на спадщину. Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] - законний представник [PERSON] , [PERSON] - законний представник [PERSON] до Київської міської ради, треті особи - Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Юлія Василівна про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинищо стосуються неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] - закрито Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи- Приватного нотаріуса Грицаєнко Ю.В. - Грицаєнко В.В. проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Третя особа - Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч.1 ст. 319 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [PERSON] року народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією архівної довідки. Як вбачається з копії експертного висновку ім`я « [PERSON] » є українським перекладом « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] ,, необхідно для оформлення документів для прийняття спадщини. Даючи юридичну оцінку поясненням позивача, зібраним по справі доказам, які підтверджують факт того, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо поважності пропущеного строку для прийняття спадщини, то судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Ю.В. відмовлено у відкритті спадкової справи на підставі пропущення строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини, а також недоведенності факту родинних відносин В подальшому, а саме 15 травня 2019 року [PERSON] подано до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, заяву, зареєстровану в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №28, про те, що спадщину в установлені законом строки вона не прийняла, до суду за визначенням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, звертатись не буде, і претензій до того, щоб спадщина за законом (незалежно від складу спадкового майна) була видана на ім`я дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , не має. Позивач 15 травня 2020 року звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Ю.В., однак Постановою від 15 травня 2020 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з таких підстав:«Подані документи не встанолюють факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки документально не підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] , мати [PERSON] , є рідними сестрами, тому що, свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] не подано, а в архівній довідці про народження записано, що в батька [PERSON] та матері [PERSON] зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] , в [PERSON] [INFO] записаний батько [PERSON] , мати - [PERSON] ; не підтверджено документально коли [PERSON] стала [PERSON] , крім цього [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України». Як пояснив позивач у судовому засіданні, позивачем встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої двоюрідної бабки було пропущено через необхідність збирання відповідних документів на підтвердження факту родинних відносин між його рідною бабою - [PERSON] та двоюрідною бабою - [PERSON] , що вони є рідними сестрами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини щодо поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном у два місяці з моменту набрання даним рішенням суду законної сили.

Outcome: approved