Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району. В даному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], дружина позивача [PERSON], син [PERSON], а також донька позивача - відповідач [PERSON], яка понад двадцять років не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачу у будинку немає, вона повністю припинила виконувати обовязки члена сімї, які повязані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг. Посилаючись на\~наведене та\~те,\~що реєстрація\~відповідача створює\~перешкоди у\~володінні та\~розпорядженні власністю,\~просив визнати\~відповідача \~ [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком що знаходиться за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району, на підставі вимог ст.391 ЦК України. У судове засіданні позивач не з"явився, однак надав заяву згідно якої повністю підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва\~про право\~особистої \~власності на\~нерухоме майно\~виданого виконавчим\~комітетом \~Теребовлянської районної\~ради народних\~депутатів \~сільської ради\~20.04.1990\~року,\~ [PERSON]\~є власником\~житлового будинку\~з господарськими\~ будівлями\~за адресою:\~ \~ вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району. Як вбачається з довідки про склад сімї від 26.11.2018 року№1378, виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради, за адресою вул. вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.11.2018 року, складеного депутатами Теребовлянської міської ради, встановлено, що за адресою, вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровані, але фактично не проживають [PERSON] та [PERSON]. Судом було встановлено, що відповідач тривалий час, з часу реєстрації не проживала у будинку позивача, відсутня у місці реєстрації без поважних причин, не сплачувала комунальні послуги і не несла жодних обовязків по утриманню даного житла. Її особистих речей за місцем реєстрації немає. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, де зареєстрована відповідач. Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] втратила інтерес до житла, в якому зареєстроване її місце проживання, оскільки більше двадцяти років у ньому фактично не проживає, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не бере, а тому втратила право користування даним жилим приміщенням. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин її відсутності більше двадцяти років, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратила право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було. За вказаних обставин , виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: вул. Янівська, буд. 31 с. Долина, Теребовлянського району, Тернопільсьокої області. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. В силу\~ст.141\~ЦПК України\~із відповідача\~ \~[PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved