Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, змушена звернутись до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.158, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №033056 від 06.06.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Домовленості про утримання дитини в досудовому порядку сторонами не досягнуто. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною третьою ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі призначаються судом, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі. Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] отже, рівною мірою зобов'язані її утримувати. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 26.10.2017 року. У матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров"я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, його тяжкого матеріального становища чи інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Враховуючи, що малолітня дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісяця до повноліття дитини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, за подання вимоги про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved