Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 11 лютого 1973 року по 12 березня 2004 року перебувала з [PERSON] в шлюбі. Рішенням Глибоцького районного суду від 29 січня 2004 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім. Через два роки після винисення рішення [PERSON] повернувся та постійно проживав з нею в госпосподарстві, однак сімейних відносин вони не відновлювали. За час спільного проживання вони придбали за договором купівлі- продажу від 27 лютого 1979 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Леніна (вул. Героїв Небесної Сотні) №104 в смт. Глибока Чернівецької області. Згодом за вищевказаною адресою вони побудували житловий будинок. Вказувала на те, що 16 квітня 2008 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина за законом, Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] належним чином прийняли спадщину. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Згідно частини 1 статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно статті 25 КпШС України якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11„...спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Враховуючи зазначені вимоги закону, дослідивши доказ по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що спірне майно було придбане позивачкою та померлим [PERSON] під час перебування у шлюбі. На підставі ст.ст. 22, 25, 28 КпШС, ст. ст. 57- 61, 68-71 СК України, ст.. 368 ЦК України,

Outcome: approved