Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

29.07.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вказує, що шлюб з батьком дитини розірвано 18.06.2008 р., відповідач проживає окремо та ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо доньки, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її розвитком та здоров'ям, має заборгованість по аліментам в сумі 5936,20 грн. В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач [PERSON] позов підтримала, вказує, що в березні 2008 р. вони припинили шлюбні відносини з відповідачем, та разом з дочкою вона переїхала до своїх батьків в с.Олександрівку. З червня 2008 р. з відповідача стягуються аліменти, та [PERSON] взагалі ніякої участі у виховання доньки не приймає, з великими труднощами відповідач дав згоду на виїзд дитини за кордон, що може повторитися в подальшому. Третя особа з боку позивача виконком Тернівської районної у місті ради як орган опіки та піклування надав суду висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав за недостатністю підстав. Представник третьої особи з боку позивача Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON], як органу опіки та піклування за місцем проживання дитини позов підтримав. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] належним чином. Вислухавши позивача, третю особу, свідків, дослідивши письмові докази суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача в позові слід відмовити. Згідно ст.164 ч.1 п.2,4 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням своєї доньки [PERSON],, [INFO] а.с.4 не займається, її життям та здоров'ям не цікавиться, не спілкується з дитиною, не проявляє щодо доньки батьківської турботи, хоча реально має таку можливість. Викладене підтверджується поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] які вказували на відсутність спілкування відповідача з дитиною, вказують що батько взагалі не приїздить в смт.Олександрівку, проживаючи в м.Кривому Розі, не дзвонить дитині навіть на свята, а донька сама пояснює що вже погано пам'ятає татка. Згідно довідок, характеристики з місця навчання дитини, та актів обстеження умов проживання [PERSON] проживає з матір'ю та її батьками по [ADDRESS] де забезпечена всім необхідним, батько дитини участі у її вихованні не приймає а.с.5-9, 12. З довідки Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ від 22.06.2015 р. а.с.8 встановлено, що борг по аліментам відповідача на утримання доньки становить з січня 2015 р. - 5936, 20 грн. З вказаних доказів видно, що відповідач аліменти на утримання дитини сплачував тривалий час починаючи з 2008 року по січень 2015 р. близько семи років. Після припинення сплати аліментів позивач в липні 2015 р. через півроку після припинення сплати, звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Разом з тим суду невідомі причини несплати відповідачем аліментів, враховуючи рівень зайнятості працездатних осіб, доказів ухилення від аліментних обов'язків з боку відповідача позивачем не надано. Одночасно судом встановлено, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її здоров'ям, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батька, з урахуванням її характеру, особи батька, інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Таким чином оскільки [PERSON] не є хронічним алкоголіком, або наркоманом, має постійне місце проживання, сплачував тривалий час аліменти на утримання дитини, враховуючи висновок органу опіки від 28.01.2016 р. про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав суд вважає за можливе відмовити в позові, не застосовуючи позбавлення батьківських прав як крайній захід. Одночасно відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, з встановленням контролю органу опіки за виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків. На підставі ст.164 ч.1, п.2, 4 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed