Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] , 13 вересня 2018 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що їй на праві приватної власності з 07.07.2016 року належить житловий будинок [ADDRESS] , який вона успадкувала від свого брата [PERSON] . У належному їй будинку зареєстрована відповідач, [PERSON] , дружина її племінника. За вказаною адресою відповідач не мешкає з 2002 року. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась. В позові просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована на постійне місце поживання за адресою: [ADDRESS] , у судове засідання не з`явилась. Повідомлялась про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.7 ст.128 ЦПК України. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеною про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Подільська міська рада в особі Реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності Виконавчого комітету Подільської міської ради в судове засідання не з"явився. У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивачу [PERSON] , [INFO] , на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] В цьому ж домоволодінні на постійне місце проживання зареєстрована з 18.04.1992 року відповідач [PERSON] , [INFO] . Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт того, що відповідачка за вказаною не проживає підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету Гуцол С.А. , де вказано, що в будинку [ADDRESS] . Подільську дійсно зареєстрована [PERSON], однак зазначена громадянка за вказаною адресою не мешкає більше 10 років, де вона може перебувати йому не відомо. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язана була зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача у домоволодінні [ADDRESS] , є формальною, без наміру її фактичного проживання в ньому. Відповідно вона втратила право на користування жилим приміщенням, оскільки добровільно припинила користування ним та переселилась на інше місце свого проживання. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації та відповідним судовим захистом прав власника щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved