Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах яких діє [PERSON] звернулись до суду з позовом до Державного підприємства «Макіїввугілля» про поновлення порушених конституційних прав, стягнення сум належних при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовують наступним. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. В.М.Бажанова, яка є відокремленим підрозділом ДП «Макіїввугілля» та має власний колективний договір на підприємстві. 31 жовтня 2011 року він був звільнений за переведенням на іншу шахту на підставі наказу № 786к від 28.10.2011 року. Це було перше звільнення після набуття ним права на пенсію (05.01.2011 року). Загальний стаж роботи у вугільній промисловості складає більше 20 років. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 31.01.2012 року був звільнений за скороченням чисельності штату працівників на підставі наказу № 46к від 31.01.2012 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою Калинівською-Східною, яка є відокремленим підрозділом ДП «Макіїввугілля», та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. Був звільнений 18.07.2010 року у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі наказу № 686к від 18.07.2010 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 23.01.2013 року був звільнений у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі наказу № 41к від 23.01.2013 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 04.05.2010 року був звільнений у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі наказу на підставі наказу № 285 к від 05.05.2010року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 17.08.2011 року був звільнений в зв'язку з переходом на пенсію на підставі наказу № 591к від 17.08.2011 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 30.06.2008 року був звільнений в зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі наказу № 653к від 30.06.2008 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 31.05.2012 року був звільнений в зв'язку з переходом на пенсію на підставі наказу № 316к від 31.05.2012 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 31.10.2011 року був звільнений за переведенням на іншу шахту на підставі наказу № 787к від 28.10.2011 року. Це було перше звільнення після набуття ним права на пенсію. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 19.08.2011року був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію на підставі наказу № 596к від 19.08.2011 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 03.09.2011 року був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію на підставі наказу № 609к від 03.09.2011 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 21.10.2011 року був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію на підставі наказу № 770к від 21.10.2011 року. [PERSON] перебував у трудових відносинах із шахтою ім. Бажанова та загальний стаж у вугільній промисловості складає більше 20 років. 17.08.2011 року був звільнений у зв'язку із виходом на пенсію на підставі наказу № 591к від 17.08.2011 року. Відповідно до п.12.15 Галузевої угоди, укладеної між Міністерством палива та енергетики України, галузевими профспілками вугільної промисловості, кожному працівнику, що має право на пенсію за віком, гарантована виплата одноразової допомоги при першому звільненні з підприємства, розмір якого залежить від стажу роботи, та повинен бути не менше трьох середньомісячних заробітних плат, при цьому у трудовій книжці ставиться відповідна відмітка про виплату допомоги. Жодному з позивачів така допомога виплачена не була, що не відповідає зазначеним нормам, а тому права позивачів на отримання допомоги у цьому випадку були порушенні. У разі якщо судом буде встановлен факт порушення прав позивачів на отримання допомоги при звільненні, то фактично були порушені і норми ст. 116 КЗпП України, оскільки при звільненні жодному з позивачів не були виплачені всі без виключення суми, що належать до виплати, у тому числі суми одноразової допомоги. Таким чином, вважають підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку з кожним позивачем відповідно до ст. 117 КЗпП України. Крім того, внаслідок порушення відповідачем законодавства про оплату праці їм заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні життєвих зв»язків, порушенні звичайного способу життя, позбавлення можливості використовувати свій вільний час на власний розсуд, оскільки вони вимушені були звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Також просять визнати факт невиконання ДП «Макіїввугілля» п.12.5 Галузевої угоди (як мінімальної соціальної гарантії). Уточнивши розмір позовних вимог відповідно поданих заяв від 11.03.2014 року та 14.04.2014 року, остаточно просили суд стягнути з ДП «Макіїввугілля» на користь: [PERSON] одноразову допомогу у сумі 15133,65 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 144062,82 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 11676,39 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 104802,72 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 7530,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 109502,12грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14195,82 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 67347,54 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 9491,82 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 145394,08; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14886,90 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 157612,10 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 16187,40 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 394432,98 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 13094,25 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 102572,80 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 13388,28 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 127447,98 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 15481,62 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 163417,10 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 20754,36 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 205656,84 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14166,78 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 136396,44 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14592,06 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 154490,54 грн. Представник позивачів [PERSON], який діє на підставі довіреностей від кожного, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні обставинам викладеним у позові та уточненнях до нього, просив позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ДП «Макіїввугілля» на користь: [PERSON] одноразову допомогу у сумі 15133,65 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 144062,82 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 11676,39 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 104802,72 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 7530,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 109502,12грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14195,82 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 67347,54 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 9491,82 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 145394,08; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14886,90 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі по день ухвалення рішення по справі 157612,10 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 16187,40 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 394432,98 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 13094,25 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 102572,80 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 13388,28 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 127447,98 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 15481,62 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 163417,10 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 20754,36 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 205656,84 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14166,78 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 136396,44 грн.; [PERSON] одноразову допомогу у сумі 14592,06 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення по справі в розмірі 154490,54 грн. Представник відповідача Дятловська Г.В., що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на надані у справі письмові заперечення, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що колективним договором ВП шахта ім..В,М. Бажанова передбачена виплата одноразової допомоги в зв'язку з виходом на пенсію, але при наявності коштів у підрозділі, що відповідає принципам Галузевої угоди, а також принципам ст. 9-1 КЗпП України, яка прямо вказує на джерело фінансування додаткових виплат - власні кошти. Зазначені виплати поставлені в залежність від прибутку, який залишається у вільному розпорядженні підприємства/підрозділу, тобто виплата здійснюється під умовою. Відсутність зазначеного прибутку, або спеціального фонду обумовлює неможливість даних виплат. Також зазначила, що протягом останнього періоду часу фінансовий стан підприємства значно погіршився, тому з урахуванням цієї обставини просила у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копій трудових книжок позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні перебували з відповідачем у трудових відносинах та працювали у ВП шахті ім. В.М. Бажанова, а [PERSON], на час звільнення у ВП шахті «Калинівська-Східна» ДП Макіїввугілля: [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1986 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля електрослюсарем підземним п'ятого розряду з повним робочим днем у шахті на ділянці по видобутку вугілля та 31.10.2011 року був звільнений за переведенням у ВП «Шахта Бутівська» ДП Макіїввугілля на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України /а.с.4-7/; [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1971 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений з посади гірничого робітника підземного з повним робочим днем у шахті третього розряду 31.01.2012 року за скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України /а.с.8-10/; [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1978 року, у тому числі у ВП «Шахті «Калинівська-Східна» ДП Макіїввугілля, звідки звільнений з посади гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті 18.07.2010 року в зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України /а.с.11-13/; [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1971 року, в тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений з посади електрослюсаря підземного четвертого розряду з повним робочим днем в шахті 23.01.2013 року за власним бажанням у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України /а.с. 14-17/; [PERSON] працював у вугільній промисловостіз 1969 року, в тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 04.05.2010 року з посади гірничого робітника підземного третього розряду з повним робочим днем в шахті за станом здоров'я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України /а.с.18-22/; [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1978 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 17.08.2011 року з посади гірничого робітника очисного вибою підземного п'ятого розряду з повним робочим днем в шахті за власним бажанням в зв'язку з переходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 23/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1978 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 30.06.2008 року з посади гірничого робітника очисного вибою підземного п'ятого розряду з повним робочим днем в шахті за власним бажанням в зв'язку з переходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 63-64/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1984 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 31.05.2012 року з посади гірничого робітника підземного третього розряду з повним робочим днем на підземних роботах на ділянці шахтного транспорту за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 24-30/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1983 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 28.10.2013 року з посади гірничого робітника підземного третього розряду з повним робочим днем в шахті за станом здоров'я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України /а.с. 31-32/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1987 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 19.08.2011 року з посади гірничого робітника очисного вибою п'ятого розряду підземного з повним робочим днем в шахті за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 33-35/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1985 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 03.09.2011 року з посади машиніста гірничо-виймальних машин шостого розряду з повним робочим днем в шахті за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 36-38/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1987 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 21.10.2011 року з посади машиніста гірничо-виймальних машин п'ятого розряду підземного з повним робочим днем в шахті за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 39-42/. [PERSON] працював у вугільній промисловості з 1986 року, у тому числі на шахті ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, звідки звільнений 17.08.2011 року з посади гірничого робітника очисного вибою підземного п'ятого розряду з повним робочим днем в шахті за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 43-44/. Отже, позивачі відпрацювали на підприємствах вугільної промисловості у підземних умовах кожний більш ніж 20 років. Згідно п.12.15 Угоди по тарифам, трудовим та соціальним гарантіям між Мінвуглепромом та галузевими профспілками вугільної промисловості в редакції від 12 лютого 1992 року, при звільненні працівника в зв'язку з виходом на пенсію, сплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі та середнього заробітку, але не менше тримісячного заробітку при стажі роботи в галузі 20 і більше років. Згідно п. 12.15 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднанням власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві праці та соціальної політики України № 71 від 07.08.2001 року з наступними змінами та доповненнями, працівнику, що має право на пенсію за віком при першому звільнені з підприємства, незалежно від причин звільнення, крім звільнення за порушення законодавства, трудової дисципліни та правил техніки безпеки, виплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі і середнього заробітку, але не менше трьох середньомісячних заробітків для чоловіків при стажі роботи в галузі понад 20 років. Ця допомога виплачується незалежно і без урахування вихідної допомоги, або інших компенсаційних виплат, на які має право робітник на підставі діючого законодавства. Згідно п. 4.15 Галузевої угоди, джерелами фінансування положень цієї Угоди є кошти підприємств, отримані в результаті їхньої фінансово-господарської діяльності, а також кошти державної підтримки, що виділяються з державного бюджету, і позабюджетних джерел на ці цілі. Віднесення витрат з реалізації положень цієї Угоди на собівартість продукції (робіт, послуг) або на прибуток, що залишається в розпорядженні підприємства, здійснюється відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 9.17 колективного договору на 2005 рік, укладеному на конференції трудового колективу ВП «шахтоуправління ім. В.М. Бажанова» 21.04.2005 року, передбачена виплата одноразової допомоги в зв'язку з першим звільненням робітника на пенсію з шахти в залежності від стажу у вугільній галузі і середнього заробітку працівника, але не менш трьохмісячного заробітку при стажі роботи 20 і більше років. Виплата одноразової допомоги, передбачена цим пунктом, можлива при наявності коштів у шахти (арк.с.83-87). Таким чином, умови колективного договору, які передбачали виплату одноразової допомоги при першому звільненні працівника, який має право пенсію за віком, були порушені відповідачем стосовно позивача, оскільки з урахуванням чинної Галузевої угоди, виплата одноразової допомоги при звільнені є обов'язковою соціальною гарантією. При цьому суд не може взяти до уваги посилання у колективному договорі на ту обставину, що така виплата можлива при наявності коштів, так як така умова погіршує порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників. Відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивачі, а також їх представник стверджують, що про порушення свого права на отримання одноразової допомоги при звільнені вони дізналися від інших звільнених робітників шахти та їх представника [PERSON] безпосередньо перед зверненням до суду, оскільки на час свого звільнення з підприємства, вони не були освідченні стосовно своїх трудових прав, а також не знали, що їх права порушуються відповідачем. Крім того, при вирішенні питання щодо поновлення строку на звернення до суду з заявленими вимогами, суд виходить з того, що одноразова допомога при звільненні входить до складу заробітної плати за стаж праці, що підлягає сплаті при звільненні, а тому відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачі не пропустили строк звернення до суду. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в частині стягнення з відповідача одноразової допомоги при звільнені у розмірі трьох середньомісячних заробітків є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 5044,55 грн. /а.с.98/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 15133,65 грн., виходячи з такого розрахунку: 5044,55 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 15133,65 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 3892,13 грн. /а.с.99/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 11676,39 грн., виходячи з такого розрахунку: 3892,13 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 11676,39 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 2510 грн. /а.с.111/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 7530 грн., виходячи з такого розрахунку: 2510 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 7530 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 4731,94 грн. /а.с.100/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 14195,82 грн., виходячи з такого розрахунку: 4731,94 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 14195,82 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 3163,94 грн. /а.с.101/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 9491,82 грн., виходячи з такого розрахунку: 3163,94 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 9491,82 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 4962,30 грн. /а.с.102/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 14886,90 грн., виходячи з такого розрахунку: 4962,30 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 14886,90 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 5395,80 грн. /а.с.103/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 16187,40грн., виходячи з такого розрахунку: 5395,80 грн. - середньомісячний заробіток х 3 місяці = 16187,40 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 4364,75 грн. /а.с.104/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 13094,25 грн., виходячи з такого розрахунку: 4364,75 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 13094,25 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 4462,76 грн. /а.с.105/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 13388,28 грн., виходячи з такого розрахунку: 4462,76 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 13388,28 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 5160,54 грн. /а.с.106/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 15481,62 грн., виходячи з такого розрахунку: 5160,54 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 15481,62 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 6918,12 грн. /а.с.107/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 20754,36 грн., виходячи з такого розрахунку: 6918,12 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 20754,36грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 4722,26 грн. /а.с.108/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 14166,78 грн., виходячи з такого розрахунку: 4722,26 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 14166,78 грн. Згідно довідки наданої відповідачем, середньомісячний заробіток [PERSON] на час звільнення складав 4864,02 грн. /а.с.109/, отже розмір одноразової допомоги при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] складе 14592,06 грн., виходячи з такого розрахунку: 4864,02 грн.- середньомісячний заробіток х 3 місяці = 14592,06 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з вимогами ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в цій статті, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Таким чином, судом встановлено, що позивачам не були виплачені належні ним від підприємства - відповідача, кошти визначені ст. 116 КЗпП України строки, тому суд вважає, що на підставі ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню на користь позивачів середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області за даною справою (14.04.2014 року) про стягнення невиплачених сум. При обчисленні середньої заробітної плати суд керується п.2.8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» (із змінами та доповненнями), якою передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом помноження середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] з 31.10.2011 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 614 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 234 грн. 63 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 144062 грн. 82 коп. = (234 грн. 63 коп. х 614 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 31.01.2012 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 552 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 189 грн. 86 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 104802 грн. 72 коп. = (189 грн. 86 коп. х 552 дні) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 18.07.2010 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 938 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 2510,00 /посадовий оклад/ : 21,5 /кількість робочих днів/ = 116,74 грн. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 109502 грн. 12 коп. = (116 грн. 74 коп. х 938 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 23.01.2013 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 306 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 220 грн. 09 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 67347грн. 54 коп. = (220 грн. 09 коп. х 306 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 04.05.2010 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 988 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 147 грн. 16 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 145394 грн. 08 коп. = (147 грн. 16 коп. х 988 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 04.05.2010 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 667 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 236 грн. 30 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 157612 грн. 10 коп. = (236 грн. 30 коп. х 667 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 30.06.2008 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 1462 робочих дня за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 269 грн. 79 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 394432 грн. 98 коп. = (269 грн. 79 коп. х 1462 дня) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 31.05.2012 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 470 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 218 грн. 24 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 102572 грн. 80 коп. = (218 грн. 24 коп. х 470 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 28.10.2013 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 614 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 207 грн. 57 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 127447 грн. 98 коп. = (207 грн. 57 коп. х 614 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 19.08.2011року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 665 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 245 грн. 74 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 163417 грн. 10 коп. = (245 грн. 74 коп. х 665 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 03.09.2011 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 654 робочих дня за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 314 грн. 46 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 205656 грн. 84 коп. = (314 грн. 46 коп. х 654 дня) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 21.10.2011 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 621 робочий день за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 219 грн. 64 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 136396 грн. 44 коп. = (219 грн. 64 коп. х 621 день) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] Період затримки розрахунку при звільненні позивача [PERSON] - з 17.08.2011 року /дата звільнення/ по 14.04.2014 року /день ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м.Макіївки/, тобто за 667 робочих днів за наданими відповідачем виробничими календарями. Згідно довідки середньоденна заробітна плата [PERSON] скдладає 231 грн. 62 коп. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 154490 грн. 54 коп. = (231 грн. 62 коп. х 667 днів) та підлягає стягненню з ДП «Макіїввугілля» на користь [PERSON] У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно роз'яснень, які містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/ шкоди" від 31.03.1995 року № 4, з наступними змінами та доповненнями, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (невиплати належних йому грошових сум тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає відповідно до характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, тривалості терміну відчування моральних страждань. При вирішенні спору по суті, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на отримання одноразової допомоги в зв'язку з виходом на пенсію у розмірі 3-х місячного середнього заробітку, а тому внаслідок порушення їхніх прав вони випробовували моральні страждання, оскільки були позбавлені додаткового прибутку для себе та членів своєї родини, відчували матеріальний тягар та вимушені були вживати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки змушені витрачати свій особистий час для звернення до суду. Враховуючи, що моральні страждання в зв'язку з невиплатою одноразової допомоги тривають до теперішнього часу і полягають в тому, що порушені права позивачів, які випливають з трудових відносин, що вони змушені були звернутися за захистом свого права до суду, а відповідач до теперішнього часу не виплатив належні при звільненні суми одноразової допомоги, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути з відповідача на користь кожного з вказаних позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1000грн., оскільки вважає вказану суму розумною, справедливою та достатньою для відшкодуваня моральної шкоди заподіяної у данному конкретному випадку. Вимога позивачів про визнаня факту невиконання ДП «Макіїввугілля» п.12.5 Галузевої угоди (як мінімальної соціальної гарантії) відносно тих позивачів, які були звільнені з шахти після 2002 року, а так і його норм, які діяли до 2001 року, відносно тих позивачів, які були звільнені до 2001 року, внаслідок складання колективних угод ш.Бажанова, які погіршували положення всіх позивачів порівняно з Галузевою угодою на підставі ст. 16 КЗпП України, на думку суду, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення(визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладений в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення вище викладених вимог, які позивачі вважать позовними, оскільки такий спосіб захисту цивільного права та інтересу не передбачений ст. 16 ЦК України, отже фактично ці вимоги перебувають за межами можливих способів захисту порушених прав, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3654 гривні. На підставі викладеного та ст.ст. 115, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, п. 12.15 Галузевої Угоди між Міністерства палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України, з доповненням та змінами, та

Outcome: partial