Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом , мотивуючи його тим, що вони [PERSON] та [PERSON] , є синами [PERSON] , що доводиться копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. [INFO] батько позивачів [PERSON] помер в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] . З довідки виконкому Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 23.05.2019 року № 219 слідує, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області дійсно проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті [INFO] в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області. На день смерті з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Заповіт в Мусіївській сільській раді не посвідчував. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно - земельну ділянку площею 2,1556 га, місце розташування: Полтавська область, Хорольський район, Мусіївська сільська рада, за межами населених пунктів, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] . З довідки відділу у Хорольському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 1295/116-18 від 21.11.2018 року слідує, що [PERSON] дійсно належав державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , площею 2,1556 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Вартість земельної ділянки станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнту індексації 4,7964, та коефіцієнту - 1,756 на ріллю (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить 95\~738, 90 грн. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04 січня 2019 року у справі № 548/2342/18 (набрало законної сили 05.02.2019 року), [PERSON] та [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини померлого [INFO] батька [PERSON] терміном 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивачі\~ [PERSON] та [PERSON] не з"явилися, але в позовній заяві\~прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання \~ Мусіївська сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206ЦПК Українив разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13ЦПК Україниучасниксправи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із повідомлення приватного нотаріуса Хорольського районного округу Вовк А.М. № 01-16/106 від 23.05.2019 року слідує, що 26.03.2019 року у приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. відкрито спадкову справу № 20/2019 на майно померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини, поданої 26.03.2019 року. Інших заяв про прийняття спадщини чи/та про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, спадщину після [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/2 кожен, прийняли спадкоємці першої черги за законом його сини: [PERSON] та [PERSON] . Однак, приватний нотаріус не може видати позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом (по Ѕ частці кожному) на земельну ділянку площею 2,1556 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала померлому [INFO] [PERSON] , оскільки ними не поданого оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . У зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, тобто Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , втрачено, а тому позивачі не мають можливості оформити права на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку. Згідно зі до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус встановлює склад спадкового майна, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи зазначені обставини, позивачі вимушені звертатись до суду з вказаним позовом про визнання права власності на спадкову земельну ділянку. Згідно роз`яснень п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7\~про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.\~ Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392\~ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки на вищезазначену земельну ділянку. Позивачі, є єдиними спадкоємцями першо черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли його спадщину, але відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, визнання права власності на земельну ділянку (по Ѕ частці кожному) в порядку спадкування за законом можливо вирішити лише в судовому порядку, оскільки іншого порядку спадкування за зданих з обставин не існує. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved