Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] 16.11.2017 року звернулася з позовом в суд до [PERSON], який в процесі розгляду справи уточнила, про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними зареєстровано 20 червня 2002 року у виконкомі Гвіздської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №15. Від шлюбу мають троє дітей - дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сімї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання дітей. Відповідач, працюючи на тимчасових заробітках, самоусунувся від утримання дітей, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 5000 грн. на трьох дітей, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, однак зазначила, що на даний час їй стало відомо про те, що відповідач офіційно працевлаштувався в грудні 2017 року і отримує стабільну заробітну плату, тому просить стягували з нього аліменти у відсотковому розмірі його заробітку, а саме по 1/2 частині всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання трьох дітей. Просить її позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, фактично не заперечив обставини справи та зазначив, що на даний час він працює офіційно у ТзОВ «ПБС» на посаді дорожнього робітника, отримує заробітну плату, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей в частці зі всіх видів його заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано 20 червня 2002 року у виконкомі Гвіздської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №15 (а.с. 3). За час спільного їх проживання у сторін народилося троє дітей: дочки [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.4-6), батьками яких записані сторони по справі, і які проживають з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання, виданим депутатом Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та довідкою про склад сім"ї № 3360 від 01.11.2017 р., виданою сільським головою Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.7-8). В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] з 12.12.2017 р. офіційно працює у ТзОВ «ПБС» на посаді дорожнього робітника, з чого отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою, виданою начальником відділу кадрів ТзОВ «ПБС» № 30/17 від 14.12.2017 р. (а.с. 30). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стосовно самого розміру аліментів, то в даному випадку суд наголошує на наступному. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він офіційно працює в ТзОВ «ПБС» і має стабільний дохід та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі, який достатній для їх нормального фізичного та духовного розвитку, тому суд, прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно по 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей - дочок [PERSON], [PERSON] та сина [PERSON], до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави та на користь позивача понесені нею судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved