Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

09 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірваний. Відповідач має стабільний заробіток, а отже й можливість надавати допомогу на утримання дитини. Добровільно відповідач відмовляється надавати допомогу, а їй самій важко нести витрати, пов'язані з утриманням та вихованням дитини, у зв'язку з чим вона звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2012 року, який був розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 24 лютого 2015 року, що набрало законної сили 11 березня 2015 року. Згідно свідоцтва про народження, виданого 14 березня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], актовий запис № 230; в графі „Батьки" зазначені сторони. Як вбачається з довідки, виданої 07 жовтня 2015 року Житлово - комунальним підприємством «Азовжитлокомплекс», [PERSON], 2012 року народження проживає разом із матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо виконання відповідачем обов'язку з утримування своєї дитини . Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачу [PERSON] грошової допомоги на утримання дитини не надає, має постійній дохід, інших утриманців не має, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved