Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 04 березня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на сімю. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, тому позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка подала до суду заяву, якою підтвердила намір розірвати шлюб за обставин, викладених в позовній заяві. Зазначила, що примирення та збереження сімї неможливе, майнового спору між нею та відповідачем немає. Крім того, вказала, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 19 квітня 2017 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 04 березня 2000 року зареєстрували шлюб у Старокостянтинівському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 39, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 057149, виданого Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 04 березня 2000 року. Від спільного сумісного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 096160, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 23 грудня 2008 року) та дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 100477, видане відділом реєстрації громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції 19 січня 2001 року). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та тривалий час проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 3 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved