Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.08.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила, до [PERSON] , треті особи Кальчицька сільська рада Нікольського району Донецької області, Волноваська державна нотаріальна контора, [PERSON] про встановлення нікчемності заповіту. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом були діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] батько позивача. [PERSON] помер [INFO] . Позивач, як спадкоємець за законом за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] , прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її дідуся [PERSON] , шляхом звернення 03 червня 2018 року до Волноваської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем за законом є [PERSON] , який з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Після звернення до нотаріуса дізналась про наявність заповіту на ім`я відповідача [PERSON] , посвідченого 15 грудня 2015 року секретарем виконавчого комітету Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області Сагіровою А.В., реєстровий номер 164, яким спадкодавець [PERSON] заповідав [PERSON] земельну ділянку площею 6,850 га, кадастровий номер 1424884800:07:000:0454, розташовану на території Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 734335 від 27.11.2006 року. Посилається, що заповіт порушує її спадкові права, оскільки не має можливості реалізувати своє право на спадщину за законом на майно, зазначене у заповіті. За статтею 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, тобто Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, до складу територіальної громади якої входило село Степанівка. Враховуючи, що заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Кальчицької сільської ради Нікольського (на той час Володарського) району Донецької області в порушення принципу нотаріального округу, вимог норм Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про місцеве самоврядування», приписів Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, вимог статті 1251 ЦК України щодо форми та посвідчення заповіту, оскільки спадкодавець [PERSON] проживав та був зареєстрований на території іншої сільської ради, до складу територіальної громади села [PERSON] ніколи не входив, в силу вимог статті 1257 ЦК України такий заповіт є нікчемний, просить встановити нікчемність заповіту. \~ \~ \~ \~Позивач, представник позивача в судове засідання не з"явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позові наполягали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлений був належниим чином, представник відповідача адвокат Сагіров Ф.П. 01 .06.2021 року подав до канцелярії суду заяву про залишення зустрічного позову без розгляду, але в судове засідання не з"явився. Представник третьої особи Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області відзив не надав, в судове засідання не з`явився. Представник Волноваської державної нотаріальної контори у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] …в судове засідання не з"явився, повідомлений був належниим чином. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На запит суду Волноваською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було надано ксерокопію спадкової справи № 244/2018 (а.с.20-42). Судом встановлено, що від імені [PERSON] складено заповіт, який посвідчено 15 грудня 2015 року секретарем виконавчого комітету Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області Сагіровою А.В., реєстровий номер 164, та яким [PERSON] заповідав [PERSON] земельну ділянку площею 6,850 га, кадастровий номер 1424884800:07:000:0454, розташовану на території Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 734335 від 27.11.2006 року. Ці обставини підтверджується матеріалами спадкової справи № 244/2018, заведеної 29.05.2018 року Волноваською державною нотаріальною конторою Донецької області, ксерокопії якої долучено до матеріалів справи, у тому числі заповіт. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Новоселівською сільською радою Волноваського району Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у віці 96 років, місце смерті село Степанівка, Волноваський район, Донецький район, про що 05 лютого 2018 року складено актовий запис № 4 (а.с.9). 29 травня 2018 року [PERSON] подав до Волноваської державної нотаріальної контори заяву № 681 про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого Сагіровою А.В., секретарем виконавчого комітету Кальчицької сільської ради, Володарського району Донецької області 15 грудня 2015 року, реєстровий номер 164 ( а.с.20). 03 липня 2018 року [PERSON] подала до Волноваської державної нотаріальної контори заяву № 869 про прийняття спадщини за законом, після смерті дідуся [PERSON] , (а.с.21). Згідно довідки виконкому Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 29.05.2018 року, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , де проживач та на час смерті мешкав один (а.с25). З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її батьком є [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьком є [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є правочином, тому до нього застосовуються загальні положення про правочини та положення про недійсність правочинів, встановлених ст. ст. 215 - 236 ЦК України. Згідно з ч. 4 ст.\~203\~ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ст.\~1247\~ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними в статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1251\~ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 1 статті 1257\~ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Приписом частини 2 статті 215\~ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У відповідності до ч. 1 ст.\~216\~ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Приписом абзацу 2 частини 5 цієї статті передбачено, що суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~9\~від 6\~листопада 2009\~року «Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~визнання правочинів\~недійсними» (далі Постанова) нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Абз. 2 п. 5 Постанови передбачено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Порядок посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування, крім норм ЦК України та Закону України «Про нотаріат», регулюється Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 11.11.2011\~року N\~3306/5 та Порядком посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, який затверджено Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 15\~червня 1994\~р.\~№ 419 у редакції постанови Кабінету\~Міністрів України від 6 липня 2006 р. № 940. Відповідно до змісту статті 37\~Закону України\~«Про нотаріат» у\~\~населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу\~\~місцевого\~\~самоврядування\~\~вчиняють\~\~такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних);\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують\~\~вірність\~\~копій\~\~(фотокопій)\~\~документів\~\~і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах. При вчиненні наведених нотаріальних дій посадові особи органу\~\~місцевого\~\~самоврядування діють відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, за змістом пункту 1.2 якого нотаріальні\~\~дії\~\~вчиняють\~\~посадові\~\~особи,\~\~на яких за рішенням відповідного органу\~\~місцевого\~\~самоврядування покладено вчинення цих дій. Відповідно\~\~до\~\~статті\~\~7\~\~Закону\~України «Про\~нотаріат» посадові особи органів місцевого\~\~самоврядування,\~\~які вчиняють\~\~нотаріальні\~\~дії,\~\~у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної\~\~ Ради\~\~ України,\~\~ указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України,\~\~а на території Автономної\~\~Республіки Крим,\~\~крім\~\~того,\~\~-\~\~законодавством\~\~Автономної Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. За змістом статті 1\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;\~\~адміністративно-територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, селище, село; представницький орган місцевого самоврядування - це виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Згідно із статтею 2\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. З урахуванням наведених норм, представницький орган місцевого самоврядування наділяється правом представляти інтереси територіальної громади відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Згідно із статтею 25\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» \~\~ сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до підпункту 5 пункту «б» частини першої статті 38\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад). Таким чином, орган місцевого самоврядування уповноважений посвідчувати заповіти (крім секретних) осіб, які належать до територіальної громади, інтереси якої представляє цей орган місцевого самоврядування. Статтею 13-1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальний округ - це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус\~\~здійснює нотаріальну\~\~діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються\~\~відповідно до адміністративно-територіального\~\~устрою\~\~України. У\~\~містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного\~\~нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних\~\~нотаріусів\~\~повинна\~\~бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. З огляду на вказані норми Закону України\~«Про нотаріат» та вимогу ст.1251\~ЦК України про те, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування, законодавець має на увазі орган місцевого самоврядування за місцем реєстрації заповідача. Заповідач [PERSON] був жителем села Степанівка, Волноваського району, Донецької області, де проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та не входив до територіальної громади села Кальчик Володарського району Донецької області, у зв`язку з чим секретар виконавчого комітету Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області є неуповноваженою на посвідчення складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту особою, оскільки відповідно до змісту самого заповіту, [PERSON] станом на 15 грудня 2015 року мав зареєстроване місце проживання у селі Степанівка, яке на той час відносилось до Степанівської сільської ради Волноваського району Донецької області. Отже, оскаржуваний заповіт посвідчений з порушенням ст. 1251 ЦК України та ст.13-1 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням сукупності викладених обставин, суд приходить до висновку, що недотримання форми заповіту та порядку його посвідчення при посвідченні заповіту [PERSON] , у відповідності до ч.1 ст.1257\~ЦК України свідчить про його нікчемність, і позов підлягаю задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved