Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, 29 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1789, на ім'я [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Після звернення до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину з'ясувалося, що існують розбіжності у написанні прізвища бабусі, а саме: у свідоцтві про смерть її прізвище «[PERSON]», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «[PERSON]». Із-за вказаних неточностей він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У судове засідання заявник, представник заявника не прибули, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та заявника, заяву підтримують. Заінтересована особа - [PERSON] та представник Чернігівської міської ради в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. [PERSON] зазначив, що заяву [PERSON] визнає, обставини, викладені в заяві відповідають дійсності. Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON]. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.35). Також, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.35). Свідоцтво про народження заповнено російською мовою. Отже, [PERSON] є онуком [PERSON] Встановлено, що [INFO] у віці 86 років у м. Чернігові померла [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку [ADDRESS], на яку на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 19.06.2002 року на ім'я [PERSON] було видано Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, площею 0,0578 га, що розташована на території м. Чернігова Чернігівської міської ради (а.с. 4-6). Як вбачається із матеріалів справи, 13 листопада 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла онукам [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори звернулися з заявами про прийняття спадщини онуки [PERSON] та [PERSON]. Даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи №1025/2017 (а.с.25-42). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2018 року встановлено факт належності [PERSON] заповіту посвідченого 13.11.2000 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Кізіловою Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5-2518 (а.с.39, зворотна сторінка, 40). 14 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], що складається із квартири [ADDRESS] (а.с.41, 42зв). Однак, державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як в Державному акті на право власності на вищевказану земельну ділянку прізвище спадкодавця зазначено «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]» (а.с.3). Факти що мають юридичний характер - це факти з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на представлені документи суд вважає доведеним факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29 липня 2002 року, виданий на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 19.06.2002 року на ім'я [PERSON], належать [PERSON], яка померла [INFO]. Факт належності вказаного Державного акту, за встановленням якого звертається [PERSON], має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику оформити право на спадщину за заповітом після смерті бабусі. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved