Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

11 вересня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 2500 грн, починаючи з дати подання позову та до зміни матеріального стану сторін; стягнути з відповідача на її корсить додаткові витрати в сумі 12 500 грн, викликані тяжкою хворобою. В обгрнутування позову посилалася на те, що є пенсіорнеркою, непрацездатна, отримує мінімальну пенсію, інших джерел доходу не має, її матеріальне становище є досить нужденним. Її син, відповідач по справі, мешкає окремо, має достатній дохід , однак приховує від неї своє матеріальне становище, добровільно не надає допомогу . Також вона потребує крім щомісячної допомги додаткових коштів на терінове лікування катаракти з втсановленням лінзи , накопичити на лікування змоги вона не має. Представник позиваач в судове засідання надав заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, відзив на позовну заяву не подав. 20.10.2020 року судом було направлено судове доручення кометентному суду РФ про вручення судових документів і виконання окремих процесуальних дій (з`ясування позиції відповідача) , який проживає в Російській Федерації, Магаданська область, м.Магадан. Згідно ухвали від 24 лютого 2021 року Магаданського міського суду Магаданської області - повернуто без виконання судове доручення Центрального районного суду м.Миколаєва по цивільній справі за позвоом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Як вбачається зі змісту вказаної ухвали компетентного суду Російської Федерації - [PERSON] , двічі не з`явивися в судове засідання , належні докази повідмолення відповдіача про виклик до суду містяться в матеріалах справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявності умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Довідки про доходи, позивакча перебуває на обіку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м.Миколаєва в миколаївській області та отримує пенсію за віком в розмірі 1871,88 грн на місяць. Згідно медичних документів. наявних в матеріалах справи, [PERSON] потребує оперативного лікування катаркти , варітстю 20000 грнз встанволенням лінзи , вартістю 12 500 грн. Згідно наданих компетентним судом РФ даних - відповідач зареєстрвоаний з 29.04.2014 року по теперішній час за адресою за адресою: [ADDRESS] , працює офіційно в Магаданській обласній державній автономній установі "ФСК "Колимський". Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Позивач є людиною похилого віку, хоча й отримує пенсію, але і мінімальному розмірі та інших доходів немає, за станом здоров`я вже не може працювати, тобто позивач самостійно не може забезпечити необхідне та належне існування. Згідно із ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги та відсутність заперечень відповідача проти позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері у у твердій грошовій сумі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2020 року і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Стосовно долученого позивачем до позовної заяви рахунку від 01.09.2020 на придбання лінзи вартість 12500 грн, то суд зазначає, що вказані витрати зумовлені тяжкою хворобою позивачки, а тому їх слід віднести до додаткових витрат , пов`язаних з лікуванням. Відповідно до ст. 206 Сімейного кодексу України, у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними. За аткого, суд приходить до висновку, що вимоги позову в частині стягнення додаткових витрат є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача пропорційно до двох задоволених позовних вимог судовий збір у сумі 1680 грн в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved