Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

10.06.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі на посаді начальника інкубаційного цеху, рибовода державного підприємства «Рибне господарство, «Галицький», стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та 10 000 гривень моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим,що працював в ДП « Рибне господарство « Галицький» з 23.03.2008 р.,останній час на посаді начальника інкубаційного цеху, рибовода. Наказом директора господарства від 14.05.2014 р. № 12-к його звільнено з роботи з 15.05.2014 р. у зв'язку з припиненням діяльності підприємства по п.1 ст. 40 КЗпП України. В березні 2014 р. отримав письмове попередження за підписом директора що на підставі наказу Фонду Державного майна України в особі регіонального відділення в Івано-Франківській області « Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства « Рибне господарство « Галицький», штатного розпису, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України та наказу Державного агентства рибного господарства України « Про припинення діяльності державного підприємства « Рибне господарство « Галицький» його буде вивільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України з 06.05.2014 р. Вважає,що таке звільнення його з роботи є незаконним так як розірвання трудового договору може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкової організації а адміністрація підприємства цього не дотрималася. Окрім цього діями відповідача йому завдана моральна шкода так як незаконним звільненням з роботи йому спричинені моральні страждання, втратив нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою суду від 25 червня 2014 р. залучено до участі в справі в якості співвідповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Рибгосп Бурштинський». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Окрім того пояснив,що Територіальною державною інспекцією з питань праці в Івано-Франківській області під час проведення перевірки дотримання вимог трудового законодавства державного підприємства « Рибне господарство «Галицький» встановлено,що наказ директора господарства від 14.05.2014 р. № 12-к,яким його звільнено з роботи у зв'язку з припиненням діяльності підприємства не відповідає наказу Державного агенства рибного господарства України від 27.02.2014 р. № 77 « Про припинення діяльності державного підприємства рибне господарство «Галицький» та наказу фонду Державного майна України в особі регіонального відділення в Івано-Франківській області від 03.02.2014 р. № 45 « Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства « Рибне господарство «Галицький» оскільки слова в оскарженому наказі про припинення діяльності державного підприємства шляхом його реорганізації через приєднання до ТзОВ " Рибгосп Бурштинський», як орендаря цілісного майнового комплексу, замінено на ліквідацію і припинення діяльності ДП «Рибгосп Галицький». Окрім того зазначено, що всі працівники цього підприємства повинні бути зараховані до облікового складу працівників підприємства, яке визначене правонаступником, з одночасним внесенням до їхніх трудових книжок записів про зміну назви підприємства. На даний час будь-яких документів про припинення юридичної особи ДП « Рибне господарство « Галицький» не існує, комісія з припинення діяльності юридичної особи продовжує виконувати роботу. Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача просить задовольнити так як незаконно звільнено з роботи і його дружину,яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, і тим самим його сім'я залишилась без засобів існування. Представник відповідача та співвідповідача позов не визнав, суду пояснив, що жодних порушень трудового законодавства при звільненні позивача з роботи допущено не було, звільнення відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства. Наказом Фонду державного майна України № 49 від 03.02.2014 р. вирішено передати в оренду ТОВ « Рибгосп Бурштинський» весь цілісний майновий комплекс ДПРГ « Галицький». Наказом Державного агентства рибного господарства України № 77 від 27.02.2014 р. « Про припинення діяльності державного підприємства рибного господарства « Галицький» вирішено припинити діяльність ДПРГ « Галицький» шляхом його реорганізації через приєднання до ТОВ « Рибгосп Бурштинський» як орендаря цілісного майнового комплексу ДПРГ « Галицький». Відповідно до цього наказу позивача було за два місяці через засоби зв'язку належним чином попереджено про наступне звільнення. Окрім того подано звіт в центр зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Адміністрація ДПРГ « Галицький» звернулася з листом до ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» з вимогою прийняти по переводу усіх працівників підприємства згідно переліку професій та прізвищ працівників однак отримано відповідь про часткове задоволення вимоги а щодо прийняття по переводу позивача за його професією відмовлено у зв'язку із відсутністю такої посади та будь яких інших. Окрім того зазначив,що профспілкової організації на підприємстві ДПРГ « Галицький» немає, однак є голова ради трудового колективу,який і надав погодження на звільнення позивача у зв'язку із скороченням чисельності штату працівників. Позивач ставить вимогу про поновлення його на роботу в ДПРГ « Галицький» якого вже не існує. Просить в позові відмовити. Суд,заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази та давши їм правову оцінку, вважає,що в позові слід відмовити, виходячи з наступного. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами,які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Копією трудової книжки позивача стверджується,що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 2008 року, працював на різних посадах, а з 28.08.2012 р. начальником інкубаційного цеху,рибовода. Звільнений з роботи у зв'язку з припиненням діяльності підприємства, п.1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 3-4). Наказом Фонду державного майна України за № 49 від 03.02.2014 р. вирішено передати в оренду ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» цілісний майновий комплекс Державного підприємства Рибне господарство « Галицький», строком на 10 років. ( а.с. 27). Договором оренди та актом № 1 приймання-передачі державного майна від 25 лютого 2014 р. підтверджується факт передачі цілісного майнового комплексу Державного підприємства Рибне господарство « Галицький»( а.с.30-33). Наказом Державного агентства рибного господарства України № 77 від 27.02.2014 р. « Про припинення діяльності державного підприємства рибного господарства « Галицький» вирішено припинити діяльність ДПРГ « Галицький» шляхом його реорганізації через приєднання до ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» як орендаря цілісного майнового комплексу ДПРГ « Галицький». Одним з пунктів цього наказу є забезпечити соціально-правові гарантії працівників, передбачені чинним законодавством. ( а.с.36). За змістом ст. 40 ч.2 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1,2 і 6 цієї ж статті,допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч. 3 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Відповідно до вимог п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.10.1995 року N 18 розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Позивача через засоби зв'язку попереджено про наступне звільнення з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України,відповідно до вимог ст.ст. 49-2,49-4 КЗпП України ( а.с.35) та подано звіт в центр зайнятості про заплановане вивільнення працівників. ( а.с.29). Слід зазначити,що відповідач звернувся з листом до ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» з вимогою трудовлаштувати переводом усіх працівників « Рибгоспу Галицький» згідно переліку професій та прізвищ ( а.с.39), в результаті ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» надіслав перелік вільних посад згідно штатного розпису ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» яких має намір працевлаштувати та зазначив, що посада позивача відсутня а інших вільних місць немає. ( а.с.40). Разом з тим з матеріалів справи вбачається,що згідно штатного розпису ТзОВ « Рибгосп Бурштинський» відсутня посада позивача та будь-які інші вільні посади ( а.с.40). У зв'язку з відсутністю на підприємстві ДП « Галицький» профспілкової організації згоду на звільнення позивача,який відмовився від трудовлаштування по переводу, погодив голова ради трудового колективу [PERSON] ( а.с.43). Дотримання процедур та вимог закону при звільненні позивача за п.1 ст. 40 КЗпП України в судовому засіданні доведено представником відповідача оскільки таке звільнення позивача супроводжувалося відсутністю його посади, тобто шляхом скороченням чисельності та штату працівників. П.19. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при ліквідації підприємства (установи, організації) правила п.1 ст.40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В таких випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку. Позивач просить суд поновити його на посаді начальника інкубаційного цеху, рибовода державного підприємства « Рибне господарство «Галицький, яке перебуває у стані припинення, за рішенням засновників, що підтверджується відомостями державної реєстраційної служби України ( а.с.61 ). Судом не беруться до уваги посилання позивача про те,що його не ознайомлювали з наказом про звільнення та не видали вчасно трудову книжку так як даний факт спростовується копією акту від 14.05.2014 р., складений працівниками відповідача, в якому зазначено,що [PERSON] від підпису про ознайомлення з наказом № 12-к від 14.05.2013 р. та від отримання трудової книжки відмовився. ( а.с.44). Оскільки вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є похідними від вимоги про поновлення на роботі, то відповідно і такі вимоги не підлягають до задоволення. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для відмови позивачу у поновленні його на роботі, стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного, ст. 40 п. 1 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»,

Outcome: dismissed