Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Лікар психіатр обласної психоневірологічної лікарні №3 Ступар О.І. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] хворіє простою шизофренією, безперервним перебітом, вираженим емоційно-вольовим дефектом, внаслідок чого в стані загострення хвороби він є небезпечним для себе та оточуючих. Заявник в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити. Прокурор дану заяву також підтримав та просив суд ухвалити рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заслухавши пояснення представника обласної психоневрологічної лікарні №3, думку прокурора, який погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 19 травня 2014 року, [PERSON] встановлено діагноз: проста шизофренія, безперервний перебіт, виражений емоційно-вольовий дефект особи по апато-абулічному типу. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворого [PERSON] маячних ідей, внаслідок чого в стані загострення хвороби він є небезпечним для себе та оточуючих, що і потребує його госпіталізації в примусовому порядку до обласної психоневрологічної лікарні №3 ( а.с. 3). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу, у добровільному порядку лікуватися відмовляється, а тому його лікування можливо лише у стаціонарних умовах. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст. 14, 16-19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved