Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася зі вказаним позовом до TОB "Курсор -Експрес" та ТОВ "Некст Дей" Зазначила, що є споживачем послуги перевезення вантажу оскільки 28 квітня 2014 року уклала договір № 0075105 з TОB "Курсор -Експрес" "на виконання робіт з кур'єрської доставки кореспонденції та вантажу" задекларованою вартістю 12000,00 грн. сплативши за послуги 1190,00 грн., в тому числі 2% від задекларованої вартості. Перевізником вантаж втрачений. Розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги) їй не видано. Представниками TОB "Курсор -Експрес" пояснено, що їх підприємство до перевезення вантажу не має відношення та за наслідками втрати багажу відповідальності не несе ТОВ "Некст Дей", що здійснювало виконання робіт з кур'єрської доставки. При листуванні електронною поштою з представниками ТОВ "Некст Дей" останні борг за зобов'язанням, відповідно договору, визнли в повному обсязі. Проте відшкодування збитків, ані відповідачем TОB "Курсор -Експрес" з яким укладався договір, ані виконавцем послуги ТОВ "Некст Дей" не проведено. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогами щодо роз'яснення невиконання послуги та відшкодування збитків, також зверталась до уповноважених органів. Представником держспоживінспекції встановлено що за місцем знаходження вказаним в реєстраційних документах ТОВ "Некст Дей" не знаходиться, відповідачі ігнорують свій обов'язок відшкодування збитків. Відповідачі тривалий строк, безпідставно користуються грошима. Пропозиції щодо вирішення питання в досудовому порядку, про надання інформації про місце перебування вантажу, відповідачами проігноровані, що є порушенням прав споживачів, порушує принцип рівності сторін в договорі та обмежує право, як споживача на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про виконання послуги. В зв'язку з порушенням свого цивільного права, має право на відшкодування збитків в повному обсязі. Відповідно договору вона сплатила додаткові кошти у розмірі 2% від задекларованої оціночної вартості багажу в зв'язку з чим відповідач зобов'язаний компенсувати вартість оцінки. На підставі викладеного просила розірвати договір про виконання робіт з кур'єрської доставки вантажу та стягнути з відповідачів збитки завдані втратою вантажу в розмірі 12000,00 грн., пеню за невиконання договору в розмірі 26172,00 грн., із розрахунку 3% від суми вартості вантажу за кожен день за період з 28.05.2014 р. -28.05.2016 р. (727/днів прострочення), інфляційні нарахування в розмірі 20124,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року між [PERSON] як замовником та TОB "Курсор -Експрес" як виконавцем укладено договір № 0075105 на виконання робіт з кур'єрської доставки кореспонденції та вантажу задекларованою вартістю 12000,00 грн. (а.с. 12) Згідно п.5.3 договору про виконання робіт з кур'єрської доставки у разі знищення (втрати) відправлення виконавець компенсує замовнику вартість сплаченого тарифу. Якщо відправник сплатив додаткові кошти в розмірі 2% від задекларованої вартості, то виконавець компенсує замовнику вартість його оцінки. 28.04.2014 року при відправленні вантажу [PERSON] сплачено 1190,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 908 ЦК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Як передбачено ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Відповідно до ст.924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Отже на підставі договору № 0075105 з TОB "Курсор -Експрес" на користь [PERSON] підлягають стягненню збитки завдані втратою вантажу - 12000,00 грн. Пунктами 3, 4 ст. 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання, такі як сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Виходячи з вимог п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України для стягнення неустойки (штраф, пеня) встановлено позовну давність в межах одного року. Позивачка просила стягнути пеню з 28.05.2014 року по 28.05.2016 року, а до суду звернулася 22.08.2016 року, не змінивши своїх вимог. Виходячи з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Курсор - Експрес" прострочено виконання зобов'язання, суд стягує на користь позивача 3% річних за договором за 281 дів від 22.08.2015 р. до 28.05.2016 р. у сумі 276,75 грн. (-12000,00 Х 3% / 100 / 365 днів в 2015 р. Х 132 день прострочення в 2015 р. = 130,19 грн.; - 12000,00 Х 3% / 100 / 366 днів в 2016 р. Х 149 днів прострочення в 2016 р. = 146,56 грн. (130,19 + 146,56 = 276,75). При цьому суд не знаходить підстав до для задоволення клопотання про поновлення строку на стягнення неустойки. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курсор - Експрес" на користь позивачки сума інфляції. Так, згідно до даних державного комітету статистики індекси споживчих цін за період з травня 2014 по травень 2016 року становили - травень 2014 - 103,8%, червень 2014 - 101,0%, липень 2014 - 100,4%, серпень 2014 - 100,8%, вересень 2014 - 102,9%, жовтень 2014 - 102,4%, листопад 2014 - 101,9 %, грудень 2014 - 103,0%, січень 2015 - 103,1%, лютий 2015 - 105,3%, березень 2015 - 110,8%, квітень 2015 - 114,0%, травень 2015 - 102,2%, червень 2015 - 100,4%, липень 2015 - 99,0%, серпень 2015 - 99,2%, вересень 2015 - 102,3%, жовтень 2015 - 98,7%, листопад 2015 - 102,0%, грудень 2015 - 100,7%, січень 2016 - 100,9%, лютий 2016 - 99,6%, березень 2016 - 101,0%, квітень 2016 - 103,5%, травень 2016 - 100,1% За вказаний період сукупний індекс інфляції становив (103,8/100) Х (101,0 / 100) Х (100,4 / 100) Х (100,8 / 100) Х (102,9 /100) Х (102,4 / 100) Х (101,9 / 100) Х (103,0 / 100) Х (103,1 / 100) Х (105,3 / 100) Х (110,8 / 100) Х (114,0 / 100) Х (102,2 / 100) Х (100,4 / 100) Х (99,0 / 100) Х (99,2 / 100) Х (102,3 / 100) Х (98,7 / 100) Х (102,0 / 100) Х (100,7 / 100) Х (100,9 / 100) Х (99,6 / 100) Х (101,0 / 100) Х (103,5 / 100) Х (100,1 / 100) = 1,76836 Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 9220,32 грн. (12000 Х 1,76836 = 21220,32 - 12000 = 9220,32) Підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Некст Дей" суд не вбачає, оскільки згідно до договору від 28.04.2014 року, правовідносини виникли між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Курсор - Експрес" Суд відмовляє у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курсор - Експрес" у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки до положень п. 5 ч. 1 ст. 4, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Виходячи з того, що Товариств з обмеженою відповідальністю "Курсор - Експрес" не виконувало умови договору № 0075105 від 28 квітня 2014 року, то на підставі ч. 4 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" договір підлягає розірванню.

Outcome: partial