Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON], який діє, як представник за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про оспорення батьківства та внесення змін до запису акта про народження дитини. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з громадянкою [PERSON], [INFO], мешканкою селища Великий Бичків, вулиця Репегівська, будинок 275, Рахівського району, Закарпатської області, позивач, [PERSON], перебував у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області 25 березня 2014 року складено відповідний запис акта про розірвання шлюб за № 3. 05 жовтня 2014 року у відповідачки народилась дочка, [PERSON], по відношенню до якої позивача, [PERSON], [INFO], у відповідності до положень частини 2 статті 122 Сімейного Кодексу України, записано батьком. Згідно рішення Рахівського районного суду Зкарпатської області від 16 грудня 2014 року (справа № 305/2175/14-ц) із позивача, [PERSON], на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання дитини, [PERSON], у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із 21 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Аналізуючи певні обєктивні обставини справи, співставивши інші субєктивні доводи, що мали місце між позивачем та відповідачкою, позивач сумнівається в походженні дитини, [PERSON], [INFO], від нього, як від біологічного батька, у звязку із чим у порядку представництва звертається до суду із даним позовом.Доводи позовної заяви обґрунтовуються наступним. З відповідачкою, [PERSON], [INFO], позивач перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано за рішенням суду за наступним складанням відповідного запису акта про розірвання шлюбу № 3 від 25 березня 2014 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені ще у лютому місяці 2014 року. Позивач заявляє до суду цивільний позов про оспорювання свого батьківства відносно дитини, оскільки ще під час своєї вагітності при одній із суперечок, що виникла між сторонами у травні 2014 року, відповідачка заявила позивачу про те, що батьком зачатої дитини він не являється і прав на дитину заявляти не може. Однак, факт реєстрації народження дитини, [PERSON], [INFO], в органах реєстрації актів цивільного стану виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області (селище Великий Бичків, вулиця Грушевського, будинок 107, Рахівського району, Закарпатської області), де відомості про позивача вказані, як про батька дитини, на підставі частини 2 статті 122 Сімейного Кодексу України, пояснюється тим, що на час реєстрації народження дитини з дня припинення/розірвання шлюбу сторін не пройшло десять місяців. На підставі наведеного просив виключити з актового запису №105 складеного 15.10.2014 року виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про народження [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON], [INFO], мешканця селища Великий Бичків, вулиця Крушник, будинок 75, Рахівського району, Закарпатської області, як про батька дитини. Зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Рахівського РУЮ Закарпатської області внести відповідні зміни. Вирішити питання розподілу судових витрат. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. В своїх показах зазначив, що відповідачка не з"являється з дитиною до Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи для забору крові, в зв"язку з чим провести судово-медичну молекулярну експертизу не має можливості, що в свою чергу свідчить про те, що відповідачка визнає той факт, що малолітня [PERSON], [INFO] не являється дочкою позивача. На підставі наведеного просив позов задовольнити у повному обсязі. Судові витрати просив залишити за його довірителем. Відповідачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Зазначила, що вона не бажає йти з дитиною здавати кров для проведення експертизи, оскільки визнає позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] Реєстраційної служби Рахівського РУЮ Закарпатської області, в судове засідання не з'явилася, однак начальник відділу - [PERSON] надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без представника відділу. У випадку відсутності висновку генетичної експертизи, який доводить відсутність кровного споріднення, на задоволенні позову заперечує. Представник третьої особи, відділу ДВС Рахівського РУЮ З/о, [PERSON] в судовому засіданні залишив позовні вимоги на розгляд суду. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Судом встановлено та відповідачкою не заперечено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1993 року, який згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області 25 березня 2014 року складено відповідний запис акта про розірвання шлюб за № 3. За час перебування у шлюбі 05 жовтня 2014 року у відповідачки народилася дитина дочка, [PERSON], по відношенню до якої позивача, [PERSON], [INFO], у відповідності до положень частини 2 статті 122 Сімейного Кодексу України, записано батьком. Згідно ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на день вірогідного зачаття дитини, [PERSON], [INFO], між ним та відповідачкою шлюбно-сімейні відносини фактично були припинені. У відповідності до п.17 Постанови пленуму ВСУ № 5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Враховуючи те, що для вирішення даного спору між сторонами були необхідні спеціальні знання, ухвалою суду від 15.06.2015 року було призначено судовуо-медичну молекулярно-генитичну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання: чи може являтися [PERSON], [INFO], батьком дитини, [PERSON], [INFO]; чи доводиться батьківство громадянина [PERSON], [INFO] відносно дитини - [PERSON], [INFO]. При цьому сторонам було роз'яснено положення ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Однак, ухвала про призначення експертизи, начальником Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, [PERSON] була повернута без виконання, оскільки відповідачка [PERSON] з дитиною не з'явилися для забору крові, в зв'язку з чим забір крові не був проведений. З вище наведеного, суд констатує, що відповідачка [PERSON] ухиляється від участі в експертизі. У відповідності до ч.1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи те, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання, та беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] ухилилася від участі у проведенні експертизи, а саме не з'явилася з дитиною в Закарпатське обласне бюро судово-медичної експертизи для забору крові, за таких обставин суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Окрім того, відповідачка [PERSON] визнала, що позивач [PERSON], не являється батьком її дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані доводи про факт відсутності кровного споріднення між ним та малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], а позивачкою позовні вимоги визнано у повному обсязі, суд приходить до висновку, що у позові слід задовольнити, виключивши відомості про позивача [PERSON], як про батька дитини - [PERSON], [INFO]. За правилами ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі наведеного,

Outcome: approved