Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

20.01.2021 заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Тисовицької сільської ради Самбірського району Львівської області звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Тисовицької сільської ради 19 489 грн. шкоди, завданої державі в наслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Самбірського міськрайонного суду від 09 червня 2020 у справі №455/389/20 за ч.3 ст.246 КК України, який набрав законної сили 10.07.2020, встановлено, що [PERSON] 21 лютого 2020 року о 17 год. 00 хв., маючи умисел на незаконну порубку дерев в лісовому масиві поблизу с.Тисовиця Старосамбірського району Львівської області, порушуючи порядок порубки деревини, в кварталі №3 виділі 12 Головецького лісництва державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», на території якого розташований регіональний ландшафтний парк «Верхнє-Дністровські Бескиди», що відноситься до природно-заповідного фонду, умисно, без відповідного на це дозволу, вчинив самовільну рубку 5 дерев породи «Сосна» загальною кубомасою 4,08 куб.м, загальною вартістю 19 489 грн., заподіявши Тисовицькій сільській раді Старосамбірського району матеріальну шкоду на вказану суму. В добровільному порядку відповідач завдані збитки не відшкодував. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2021 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 16.02.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 05.03.2021 року залучено у вказаній справі правонаступника Тисовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області - Стрілківську сільську раду Самбірського району Львівської області. В судовому засіданні прокурор Самбірської окружної прокуратури Гавриляк Т.М позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, також просить проводити розгляд справи у відсутності представника Стрілківської сільської ради. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.131-1Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ст.23 Закону України „Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII передбачає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Підставами представництва в суді законних інтересів держави є наявність порушень або загроза порушення інтересів держави. Судом встановлено, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 червня 2020 у справі №455/389/20, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3(три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з іспитовим строком - 1( один) рік та покладено обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України (а.с.10,11). Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 21 лютого 2020 року о 17 год. 00 хв., маючи умисел на незаконну порубку дерев в лісовому масиві поблизу с.Тисовиця Старосамбірського району Львівської області, порушуючи порядок порубки деревини, в кварталі №3 виділі 12 Головецького лісництва державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», на території якого розташований регіональний ландшафтний парк «Верхнє-Дністровські Бескиди», що відноситься до природно-заповідного фонду, умисно, без відповідного на це дозволу, вчинив самовільну рубку 5 дерев породи «Сосна» загальною кубомасою 4,08 куб.м, загальною вартістю 19 489 грн., заподіявши Тисовицькій сільській раді Старосамбірського району матеріальну шкоду на вказану суму. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. В добровільному порядку відповідач не відшкодував завдані збитки. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК України (ст.ст.1166, 1187 ЦК України 2004 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, оскільки [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, шкода, заподіяна Тисовицькій сільській раді (правонаступником якої є Стрілківська сільська рада), пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння, не відшкодована, відомостей про неплатоспроможність відповідача суду не представлено, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути в користь Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області 19 489 гривень шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved