Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

12.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Верхньодніпровська міська рада та служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вона з відповідачем розлучена в 2006 році та з цього часу він не спілкується зі своєю донькою, припинив надавати будь-яку допомогу, не виконує своїх обов'язків, не бажає займатися вихованням та утриманням своєї неповнолітньої доньки, на підставі чого просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітньої доньки. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що вона дійсно заперечує проти спілкування відповідача з донькою, тому після переїзду не повідомила відповідача про нове місце проживання. Підтвердила, що вона отримає аліменти від відповідача, які стягуються за рішенням суду. Зазначала, що відповідач не надає згоду на виїзд доньки за кордон, тому вона вирішила позбавити його батьківських прав. Прокурор в судове засідання з'явився, виступає в справі в інтересах неповнолітньої дитини та вважає що відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справи розглядається в порядку заочного розгляду відповідно до Ухвали суду від 23.06.2014р.. Третя особа - Служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в судове засідання з'явилася, вважає що позов не підлягає задоволенню, зазначала, що Рішенням комісії з питань захисту прав дитини визнано не доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 23 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до Довідки від 21.01.2014р. №21 КЗ Верхньодніпровська СЗШ №2 І-ІІІст., [PERSON], 2003 року народження, навчається у 5-Б класі та її батько не приймає участі у вихованні доньки (не спілкується з класним керівником, вчителями, не відвідує батьківські збори) (а.с.6). Відповідно до Письмових пояснень відповідача, наданих на ім'я т.в.о начальника Верхньодніпровського РВ ГУ МВС в Дніпропетровській області, після розлучення з [PERSON], позивачка з донькою виїхали з м. Верхньодніпровська та не повідомили його про нове місце проживання, в зв'язку з чим він не приймає участі в її вихованні. Зазначав, що з нього кожного місяця утримуються аліменти на утримання доньки (а.с.20). Відповідно до характеристики від 02.04.2014р. за №163, наданою в.о.міського голови Потєряхіним О.Д., гр. [PERSON], 1968 року народження, мешкає за адресою: [ADDRESS]. За період проживання зарекомендував себе посередньо, скарги та нарікання стосовно його поведінки до виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради не надходили (а.с.21). Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації від 13.06.2014р. за № 22, вирішено вважати не доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], відносно його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Рекомендовано гр. [PERSON] звернутися до суду про надання згоди про тимчасовий виїзд за кордон малолітньої [PERSON], [INFO], без згоди батьків з визначеним терміном (а.с.26). В силу ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. ст. 32, 51 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. ст. 111, 112, 114 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили". У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено що: "1. Кожен має право на повагу до свого... сімейного життя...2. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Перелік підстав з якими законодавство пов'язує позбавлення батьків батьківських прав, передбачений ст. 164 СК України є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п. 15 ч.2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3 від 30.03.2007р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на відмову відповідача в наданні дозволу на виїзд дитини за кордон, ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків в частині виховання та утримання доньки. Проте відмова батька в наданні згоди про тимчасовий виїзд за кордон доньки не є підставою для позбавлення батьківських прав згідно ст. 164 СК України. Посилання позивача на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по утриманню доньки спростовується поясненнями позивачки та письмовими поясненнями відповідача, в яких вони зазначали, що з відповідача стягуються аліменти за рішенням суду на утримання дитини. Також суд не знайшли свого підтвердження посилання позивача на ухилення відповідачем від виховання доньки, оскільки, як пояснили сторони, безпосередньо позивачка заперечує проти спілкування відповідача з дитиною, та після переїзду не повідомила відповідача про нове місце проживання доньки. Таким чином, відповідач позбавлений можливості спілкуватися та виховувати доньку, отже відсутня вина відповідача. Інших підстав для позбавлення відповідача батьківських прав позивачем не наведено, та належних доказів не надано. За такими обставинами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed