Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

02 травня 2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 29.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №43. Крім того, просить залишити з нею на проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29.04.2007 року сторони уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, проживають окремо, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть. Будь-які шлюбно-сімейні стосунки припинено. Причиною негараздів в сім'ї є відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову в частині залишення [PERSON] на проживання з матір'ю. Суд, на підставі ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.04.2007 року встановлено, що 29.04.2007 року сторони уклали шлюб. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.10.2007р. підтверджується, що у сторін від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] З копії Акту служби у справах дітей ВК Вараської міської ради від 30.05.2018 року встановлено, що зі слів позивача [PERSON] відповідач не заперечує проти залишення дитини на виховання матері та розірвання шлюбу. З копії Акту служби у справах дітей ВК Вараської міської ради від 31.05.2018 року встановлено, що зі слів відповідача [PERSON], останній не заперечує проти залишення дитини на виховання матері та розірвання шлюбу. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено протягом тривалого часу, примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін та їх малолітньої дитини. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася і шлюб існує формально, тому позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. У судовому засіданні встановлено, що виконавчий комітет Вараської міської ради не заперечує щодо залишення малолітнього [PERSON], [INFO], на проживання з матір'ю [PERSON], оскільки сторони досягли згоди щодо місця проживання малолітнього сина. Отже, суд визнає за необхідне залишити малолітню дитину сторін [PERSON], [INFO], на проживання разом з матір"ю [PERSON], враховуючи що з цього приводу сторони досягли згоди. Судом враховано, що відповідач у своїй заяві повністю визнав позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved