overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

31.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказав, що 25.09.1999 р. між сторонами було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося, в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, а також безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з часу переїзду відповідача на інше місце мешкання з 10.03.2010р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю між сторонами немає. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачем, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов підтримав повністю, просив суд справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, просив суд справу розглянути без її участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 25.09.1999 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.09.1999 р. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2000 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

31.03.2014 року позивач звернулася з позовом до Чернігівської міської ради про визнання за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Від третіх осіб КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», Першої Чернігівської державної нотаріальної контори до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі представників. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що в 1999 році [PERSON] були сплачені всі внески до житлово-будівничого кооперативу № 87 відповідно до ордеру на житлове приміщення № 366 від 20.11.1984 року, що підтверджується довідкою ЖБК №87 від 19.02.2014 року. На підставі реєстраційного посвідчення б/н від 10.11.1992 року [PERSON] вселився до квартири за адресою [ADDRESS] та оформив право власності на вищевказану квартиру, що підтверджується довідкою БТІ № 20547 від 25.10.2013 року. [INFO] батько заявника - [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей [INFO] зроблено відповідний запис за № 2148. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження позивача. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] зроблено відповідний запис за № 3099. При подачі заяви про прийняття спадщини нотаріус повідомив позивача про те, що не може видати свідоцтво про право власності на квартиру, оскільки реєстраційне посвідчення не входить у перелік документів, що підтверджують право власності на квартиру. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька, прийняла спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тому суд виходячи з вищевикладеного, приходить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Дане знайшло своє підтвердження в усіх матеріалах справи та нічим не спростовано у судовому засіданні. Інших спадкоємців не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

31.03.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом , зазначивши , що перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі . Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO] . Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає . Посилаючись на викладене , позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів доходів , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , а також витрати на правову допомогу у розмірі 200 гривень. Позивачка в судове засідання не з»явилась , повідомивши суд про розгляд справи у її відсутність та вказавши , що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився , повідомивши суд телефонограмою про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами . Як видно з матеріалів справи , сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 р. , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.- 6 ) В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено , що вона народилась [INFO] і її батьком є відповідач по справі - . [PERSON] ( а.с.- 5 ) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Як вбачається з довідки Любашівської селищної ради № 831 від 25.03.2014 р. , дитина знаходиться на утриманні позивачки ( а.с.- 4 ) Оскільки перешкод для стягнення з відповідача аліментів судом не встановлено, відповідач повністю визнав позов , суд вважає , що з відповідача належить стягнути аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 200 гривень також підлягає задоволенню , оскільки такі витрати підтверджені відповідною квитанцією ( а.с.- 3 ) Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 43 коп. Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

31.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на утримання дитини не надає. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, згідно якої просила справу розглянути без її участі, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у юридичному шлюбі з 12.07.2005 року, зареєстрованому виконкомом Гірняцької селищної ради м. Сніжне Донецької області, актовий запис № 6. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER], виданого виконкомом Гірняцької селищної ради м. Сніжне Донецької області , актовий запис № 13 від 30.11.2005 р. (а.с. 2). Відповідач дійсно є батьком [PERSON]. Зі свідоцтва про народження вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, працює слюсарем дільниці ВТБ на шахті "Ударник" ДП "Сніжнеантрацит", на утриманні більше нікого не має, будь-яких утримань з його доходу не проводиться, ніякими захворюваннями не страждає. Таким чином, виходячи з того, що відповідач як платник аліментів є працездатний, з його заробітку має проводитись стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановивши до стягнення на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам закону. Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

31.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 15 лютого 2009 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через окреме проживання, прояв неповаги до неї та дитини, застосування фізичного насильства, відсутність матеріального утримання сім»ї подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка в судове засідання не з»явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

31.03.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 06.09.2012 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5336,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 09.02.2014 р. має заборгованість - 7500,22 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7500,22 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.71). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 06.09.2012 р. отримала кредит у розмірі 5336,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 09.02.2014 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 7500,22 грн. (а.с.6), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 7500,22 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

31.03.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 10.09.2012 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 24479,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 09.02.2014 р. має заборгованість - 31146,83 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31146,83 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.73). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 10.09.2012 р. отримала кредит у розмірі 24479,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 09.02.2014 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 31146,83 грн. (а.с.6), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 31146,83 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 311,47 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

31.03. 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу , в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 24.11.2006 року, оскільки сімейне життя не склалося через несумісність характерів, часті суперечки, відсутність поваги один до одного. Також в позовній заяві позивач просить не давати строк для примирення, оскільки вона вважає, що примирення між сторонами неможливе.Просить винести рішення про розірвання шлюбу.Після розірвання шлюбу бажає носити дошлюбне прізвище [PERSON] У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася.Направила до суду клопотання, в якому підтримала позов повністю і просить розглядати справу без її участі. Відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю. Погодився на розірвання шлюбу. Пояснив суду, що у обох перший шлюб, який не зуміли зберегти. Від шлюбу народився син. Кілька місяців тому позивачка звернулась до нього з вимогою залишити її квартиру, заявивши, що вона більше не бажає з ним проживати. Він вважає, що примирення між ним і дружиною неможливе, оскільки вона ініціатор розлучення і миритися не бажає. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 5) сторони зареєстрували шлюб 24.11.2006 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з показів відповідача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох з них,миритися сторони не бажають. Їхня сім"я розпалась. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно, про місце проживання сина на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

31.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що син проживає з нею, знаходиться на її повному утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини. У судове засідання позивачка не з"явилася, направила до суду письмове клопотання, в якому просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що судом сьогодні розірвано шлюб з позивачкою. Підтвердив, що на даний час його син [PERSON] постійно проживає з позивачкою, але відповідач приймає участь у його утримання по мірі можливості. Повністю оплачує витрати на дитячий садочок, гуртки. Також відповідач [PERSON] пояснив суду, що працює водієм таксі у Києві.Отримує нерегулярний, мінливій дохід.Орендує квартиру у Києві, за яку платить 3000 гривень щомісячно, а тому може регулярно платити аліменти на утримання сина в розмірі 400 гривень щомісячно.Якщо заробітки збільшаться, то буде платити більшу суму аліментів. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення частково. З відповідача в користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.5) відповідач являється батьком сина [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи, з показів відповідача у суді вбачається, що син [PERSON] проживає з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позовної заяви, з показів відповідача у суді вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди про утримання сина [PERSON]. З показів відповідача у суді вбачається, що він не має постійної роботи, працює водієм таксі у Києві, має нерегулярний, мінливий дохід, платить за оренду житла 3000 гривень щомісячно, а тому відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, з чим суд погоджується. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка у своєму позові не мотивує, не надає доказів, які б свідчили, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його доходів щомісячно, не зазначає розмір своїх доходів. З довідки з місця проживання позивачки (а.с.4) вбачається,що син [PERSON] проживає разом з нею, але в цій довідці не зазначено, що він знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів у 400 гривень щомісячно, суд відповідно до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у відповідача, крім [PERSON], інших дітей немає.

Outcome: partial