Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

12 вересня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість у загальній сумі 5717 гривень 09 копійок, обґрунтовуючи тим, що він не виконує умови кредитного договору № б/н від 01 березня 2007 року, укладеного між ним та Закритим акціонерним товариством ПриватБанк, про надання кредиту в сумі 3090 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, якого належним чином повідомили про дату, час та місце слухання справи, що підтверджено його підписами в рекомендованих повідомленнях про вручення судових повісток (а.с.76, 80), але до суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, згідно до ст.224-225 ЦПК України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно договору № б/н від 01 березня 2007 року, укладеному між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 3090 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 16-29). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджено його підписом у заяві. Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі Статуту, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 36). ПАТ "КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно пунктів 6.6, 8.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто прийняті на себе зобов'язання не виконав. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31 липня 2014 року заборгованість складала 9109,68 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 2529,96 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 5113,82 гривні; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 1466,00 гривень. 23 вересня 2008 року Саратським районним судом Одеської області постановлено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 4141,02 гривні за кредитним договором № б/н від 01 березня 2007 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. Такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору; не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.529, 599 ЦК України. Таким чином, з урахуванням суми заборгованості, стягнутої з відповідача судовим наказом Саратського районного суду Одеської області від 23 вересня 2008 року, залишок заборгованості станом 31 липня 2014 року складає 4968,66 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 248,43 гривень - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості, яку належить стягнути з відповідача складає 5717,09 гривень. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок..

Outcome: approved