Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду\~із заявою\~про встановлення\~факту смерті\~особи на\~тимчасово окупованій\~території України,\~в обґрунтування\~якої вказала,\~що [INFO] в\~м.Бахчисарай,\~Республіка Крим\~померла її\~мати [PERSON] . Заявник звернулася\~в Ізяславський\~районний відділ\~ДРАЦС Центрально\~ Західного\~міжрегіонального управління\~міністерства юстиції\~(м.Хмельницький)\~для проведення\~державної реєстрації\~факту смерті,\~однак їй\~було відмовлено\~у зв`язку\~з тим,\~що для\~підтвердження факту\~смерті [PERSON] \~пред`явлено документ,\~виданий на\~території,\~де органи\~державної влади\~тимчасово не\~здійснюють свої\~повноваження.\~Встановлення факту\~смерті є\~необхідним для\~оформлення спадщини. Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. Ухвалою суду від 20.01.2021 року прийнято вказану заяву до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі. Заявник в судовому засіданні просила її заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому порядку, подав письмову заяву про слухання справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідка, суд приходить до наступних висновків. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00019984019 від 19.04.2018 року вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.03.1975 року, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] . Заявник,\~посилаючисьна копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.10.2020 року Бахчисарайським районним відділом РАЦС Департамету РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, стверджує, що [PERSON] померла в м.Бахчисарай, Бахчисарайський район, АР Крим [INFO] . Також, в підтвердження факту смерті заявник подала суду копію довідки про смерть № С-02289 від 13.10.2020 року, виданої Бахчисарайським районним відділом РАЦС Департамету РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, якою стверджується, що [PERSON] померла [INFO] в м.Бахчисарай, Бахчисарайський район, АР Крим. В зв`язку із смертю матері вона звернулася із відповідною заявою до органу реєстрації актів цивільного стану. Ізяславський районний відділ ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) листом від 20.01.2021 року за №37/23.7.4.-36 відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено копію свідоцтва про смерть, яке видане 13.10.2020 року на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ч.2 ст.1 та п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. За ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Водночас, факт смерті [PERSON] підтверджується документом, виданим медичною установою. Так, відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 35 №079699 від 08.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Бахчисарай Бахчисарайського району АР Крим. Також у вказаному медичному свідоцтві вказане місце постійного проживання (реєстрації) померлої [PERSON] [ADDRESS] . Відповідні відомості містяться також в корінці медичного свідоцтва про смерть до облікової форми №106/У-08 серії 35 №079699 від 08.10.2020 року. Згідно довідок, виданих Зіньківською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області від 04.01.2021 року №6, від 26.01.2021 року №92, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована на території ради за адресою: [ADDRESS] . На час смерті за вказаною адресою не проживала. Факт проживання [PERSON] на території АР Крим на момент смерті підтверджено свідком [PERSON] . Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі в частині встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до вимог українського законодавства є джерелом права. Згідно рішень ЄСПЛ у справах проти Туреччини ("Loizidou v Turkey», «Cyprus v. Turkey»), Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Суд наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти у відповідності до сформульованого Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Документи надані заявником для державної реєстрації факту смерті, а саме свідоцтво про смерть, довідка про смерть, видані Бахчисарайським районним відділом РАЦС Департамету РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами, розташованими на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть, оскільки документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , є недійсними через те, що видані незаконними органами. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, а саме з метою реалізації права на спадщину, суд доходить висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved