Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з одночасним зняттям з реєстрації [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], без письмової згоди матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 06.11.2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 14.02.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. До розірвання шлюбу, позивач, разом з [PERSON] та їхньою донькою, були зареєстровані та проживали у будинку [ADDRESS], який є власністю позивача. З 23.10.2012 року відповідач разом з донькою проживають у будинку [ADDRESS]. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 17.01.2017 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS], та на даний час у неї відсутнє зареєстроване місце проживання. Позивач зареєстрував своє місце проживання за адресою де постійно проживає, а саме: [ADDRESS], з одночасним зняттям з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Однак, оскільки відповідач не надала дозволу на реєстрацію місця проживання їх доньки [PERSON] за адресою [ADDRESS], реєстрацію місця проживання позивача за останньою адресою було скасовано. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати дозвіл на реєстрацію їх неповнолітньої доньки за адресою: [ADDRESS], де позивач постійно проживає протягом тривалого часу, однак відповідач відмовляється надати такий дозвіл. Відмова відповідача надати дозвіл на реєстрацію місця проживання доньки сторін унеможливлює зареєструвати позивачем його місце проживання за постійною адресою проживання. Окрім того, відсутність зареєстрованого місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання батька або матері суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що саме факт реєстрації малолітньої дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], надає дитині гарантоване право користуватись даним житлом, оскільки припинення сімейних відносин не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування приміщенням та не є підставою для їх виселення та зняття з реєстрації. Представником відповідача зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суперечать інтересам дитини. У позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вимогою про зняття з реєстрації малолітньої дитини, оскільки Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначені підстави для зняття з реєстрації місця проживання та відповідно судове рішення про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із батьком, з одночасним зняттям дитини з реєстрації разом із батьком, без письмової згоди матері, не може бути підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Треті особи пояснень щодо позову або відзиву до суду не надали. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позову. Представник Служби у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області Степанова О.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. [PERSON], належним чином повідомлений про місце, час та дату проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. Направив на адресу суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Також, в заяві зазначив, що він не заперечує проти задоволення позову та повідомляє, що він надав дозвіл на те, щоб дитина була прописана у будинку, який йому належить на праві приватної власності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровано шлюбі, який було розірвано рішенням Валківського районного суду Харківської області від 14.02.2011 року у справі № 2006/2-18/11, що встановлено рішенням Валківського районного суду Харківської області від 17.01.2017 року у справі № 615/1376/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області, третя особа - Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню (а.с. 12-13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до договору дарування житлового будинку від 16.02.2008 року, [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS] (а.с. 10-11). Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 17.01.2017 року по справі № 615/1376/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області, третя особа - Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язано Ков'язьку селищну раду Валківського району Харківської області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області від 24.10.2017 року [PERSON] 17.01.2017 року знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення суду від 17.01.2017 року та інші відомості щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] у даній довідці відсутні (а.с. 19). Малолітня дитина [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується листами Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області від 02.10.2017 року № 02-18/721, від 29.11.2017 року, від 01.12.2017 року № 02-18/909 (а.с. 71, 73-74), що також не заперечувалось сторонами. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Валківської районної державної адміністрації від 05.05.2017 року у задоволенні заяви [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], відмовлено (а.с. 55). Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25.07.2017 року по справі № 615/591/17 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання неповнолітньої [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46-48). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.09.2017 року рішення Валківського районного суду Харківської області від 25.07.2017 року залишено без змін (а.с. 49-53). Відповідно до повідомлення Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 14.09.2017 року № 02-17/809 про зняття з реєстрації місця проживання, [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із вибуттям 12.09.2017 року до нового місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 72). Згідно листа Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області № 02-18/909 від 01.12.2017 року, у відповідь на повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], Ков'язькою селищною радою на адресу Черкасько-Лозівської сільської ради та Управління ведення реєстру територіальної громади надісланий лист про те, що за вказаною адресою разом з [PERSON] значиться зареєстрованою малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 71, 73-74). Відповідно до повідомлення Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 28.12.2017 року № 02/17/1062 про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, скасовано реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру» п. 24 абз. 4 (а.с. 120). Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Частиною 4 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно із ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до п.п. 18, 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла ;y=0#w16">14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до статті 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Закон України «Про охорону дитинства» є основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері. Позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з ним за адресою: [ADDRESS], з одночасним зняттям з реєстрації [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], без письмової згоди матері [PERSON], при цьому, між сторонами досягнуто згоди про проживання дитини із матір'ю і спору, який підлягав би вирішенню на підставі ст. 161 СК України, між сторонами не має. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, з урахуванням аналізу зазначеної вище норми, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Частиною 3 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З вищевикладеного вбачається, що Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначені підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, а відтак і способи судового захисту, якими можуть бути: позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення ж суду про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із батьком, з одночасним зняттям дитини з реєстрації разом із батьком, без письмової згоди матері, в даному випадку, не може бути підставою для зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини. Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 15,16 ЦК України, обраний позивачем спосіб захисту у виді надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із батьком, з одночасним зняттям дитини з реєстрації разом із батьком, без письмової згоди матері, не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів позивача у даному випадку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. У відповідності до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК у разі відмови в позові, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником відповідача на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу до суду надано договір № 27-17 про надання комплексних юридичних послуг від 22.06.2017 року (надалі Договір), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» та [PERSON], згідно умов якого замовник дає завдання (в усній або письмовій формі) юридичній фірмі та зобов'язується оплатити її послуги, а юридична фірма зобов'язується надати юридичні послуги (а.с. 27-30). Відповідно до наданого додатку до договору № 27-17 від 22.06.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» та [PERSON], термін дії договору від 22.06.2017 року на надання комплексних юридичних послуг по справі № 615/1270/17 встановлюється до 31.12.2018 року та загальна вартість послуг виконавця за договором від 22.06.2017 року, визначається на підставі фактично виконаних виконавцем та узгодженими сторонами робіт (послуг) і підписаних актів виконаних робіт та становить 6100,00 грн. (а.с. 155). 22.02.2018 року представником відповідача подано до суду акт прийому-передачі виконаних робіт від 21.02.2018 року за договором про надання комплексних юридичних послуг № 27-17 від 22.06.2017 року, відповідно до якого замовник прийняв виконані виконавцем роботи, а саме: попереднє опрацювання матеріалів справи та інших документів; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини; надання консультацій замовнику, формування правової позиції; написання заперечень на позовну заяву; представництво інтересів замовника в суді; написання запиту; ознайомлення з матеріалами справи; написання клопотання про витребування доказів; написання запиту; написання відзиву на уточнення до позовної заяви. Вартість робіт за договором становить 6100,00 грн. (а.с. 156). Також, представником відповідача, на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у сумі 6100,00 грн., надані до суду: прибутковий касовий ордер № 10 від 25.01.2018 року про сплату [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» 3000,00 грн. за договором від 22.06.2017 року; копія квитанції від 26.12.2017 року про сплату [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» 1450,00 грн. за надання юридичних послуг; копії квитанцій від 08.11.2017 року, 11.11.2017 року, 15.11.2017 року про сплату [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» відповідно 800,00 грн., 500,00 грн. та 350,00 грн. за надання юридичних послуг. (а.с. а.с. 136-137, 157). Крім того, 29.03.2018 року представником відповідача подано до суду акт прийому-передачі виконаних робіт від 28.03.2018 року за договором про надання комплексних юридичних послуг № 27-17 від 22.06.2017 року, відповідно до якого замовник прийняв виконані виконавцем роботи, а саме: представництво інтересів у суді; написання відзиву на уточнення до позовної заяви. Вартість робіт за договором становить 2000,00 грн. Також до акту доданий прибутковий касовий ордер № 18 від 28.03.2018 року про сплату [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» 2000,00 грн. за представництво інтересів (а.с. 180). Суд не приймає у якості доказу понесення витрат відповідачем на професійну правничу допомогу акт прийому-передачі виконаних робіт від 28.03.2018 року на суму 2000,00 грн., оскільки додатком до договору № 27-17 від 22.06.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІОЛ-АСВ» та [PERSON], визначена загальна вартість послуг виконавця за договором від 22.06.2017 року у сумі 6100,00 грн. (а.с. 155). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6100,00 грн.

Outcome: approved