Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

13.07.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року та стягувати з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] в користь [PERSON], [INFO]., ІПН [NUMBER], на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.06.2015р. відповідача зобов'язано сплачувати аліменти в користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - по 600 грн., на кожну дитину, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Оскільки, з дня ухвалення вищезгаданого рішення, суттєво зміненні мінімальна заробітна плата, прожитковий мінімум, а також доходи відповідача, тому просить суд позов задовольнити Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.06.2015р. відповідача [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти в користь позивача [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - по 600 грн., на кожну дитину, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Судом встановлено, що з моменту ухвалення вищезгаданого судового рішення від 30.06.2015р. суттєво змінився розмір мінімальної заробітної плати, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також дохід відповідача. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А тому, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. А тому, суд вважає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6-ти до 18 років, встановленого Законом України "Про державний бюджет на 2017 рік», матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити та збільшити розмір аліментів визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року та стягувати з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], в користь [PERSON], [INFO]., ІПН [NUMBER], на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved