Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В квітні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що його батьку [PERSON] на праві власності належало наступне майно: 1/4 частини квартири [ADDRESS]; легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO (седан-В) 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], об'єм двигуна 1, 498 л. гаражний бокс [NUMBER], що розташований за адресою: м. Київ, вул. Касіяна, 1 (ГБК «Теремки»); земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS], код [NUMBER], площею 1315, 19 кв.м. земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS], код [NUMBER], площею 796, 67 кв.м. [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів синові - [PERSON]. У липні 2014 року [PERSON] помер. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, однак згідно довідки від 17.10.2014 за підписом державного нотаріуса Абісової Т.Ф., нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом через відсутність в останнього правовстановлюючих документів на зазначене майно. Посилаючись на те, що в інший, позасудовий спосіб, він не може оформити свої права спадкоємця, Позивач просить суд визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька -[PERSON]. В подальшому, Позивач збільшив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом також і на 1/ 4 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 20.03.1990 р. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Київської міської Ради та треті особи до суду не з"явилися. Судм про дату судового розгляду судом повдомлялися належним чином та у встановлений законом порядок. Причина їх неявки суду невідома. З огляду на викладене, суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до правил ст.ст. 280-281 ЦПК України. Встановивши та всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши представника Позивача, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] ( а.с.6.т.1), який є батьком Позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.5 ч.т.1) За життя, а саме 23.07.2010 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мінерт О.А., яким все своє майно заповів Позивачу (а.с. 12 т. 1). 12.08.2014 р. Позивач звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори із Заявою про прийняття спадщини ( а.с.58т.1). В цей же день була заведена спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.70 т.1) 17.10.2014 р. довідкою за № 5838/02-31 за підписом державного нотаріуса Абісової Т.Ф. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом через відсутність в останнього правовстановлюючих документів на зазначене майно (а.с.17 т.1) .ь Відповідно до облікової картки приватного АМТ від 14.10.2014 р., (ВРЕР - 8 УДАІ в м. Києві), [PERSON] належав легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO (седан-В) 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], об'єм двигуна 1, 498 л. (а.с.72 т.1). Відповідно до довідки Департаменту земельних ресурсів виконкому Київської міської ради від 12.03.2015 р. за № 05707-4419 за даними міського земельного кадастру, [PERSON] належали на праві власності: земельна ділянка площею 1315, 19 кв.м. (код [NUMBER]) та земельна ділянка площею 796, 67 кв.м. (код [NUMBER]). Обидві зазначені земельні ділянки розташовані в [ADDRESS] (а.с.16.т.1). Відповідно до Довідки за № 73 (И-2016) від 05.01.2016 р. за підписом заступника начальника Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Пузир С.М. та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 1-ю Київською держнотконторою 20.03.1990 р. № 13н-510, [PERSON] належала на праві власності 1/ 4 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.151,т.1) . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою 20.03.1990 р. (зареєстровано за № 13н-510), [PERSON] належала на праві власності 1/ 4 житлового будинку, площею 25,8 км.м. з надвірними та підсобними приміщеннями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.152 ,т.1). Як передбачено ст.1216, 1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обов'язки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України ,незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, Позивач після смерті , батька - [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, успадкув зазначене майно. Прийнята спадщина вважається власністю спадкоємця з часу її відкриття, якою Позивач може володіти та користуватись, однак до отримання правовстановлюючого документа на це майно Позивач не має права на розпорядження ним, тобто не може у повному обсязі реалізувати права власника. За матеріалами справи встановлено, що нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, таким чином згідно ст.16 ЦК України Позивач має право на захист свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на успадковане майно за рішенням суду. До успадкованого Позивачем майна належать вищезазначені легковий автомобіль, земельні ділянки, та 1 /4 будинку. А тому в частині визнання за позивачем права власності на зазначене майно позов підлягає задоволенню. Разом з тим судом встановлено, що певне майно, визнання право власності на яке вимагає Позивач, не належало спадкодавцю [PERSON] на день його смерті. Відповідно до довідки за № 12853 (И-2015) за підписом Заступника начальника Київського міського бюро технічної інвентаризації Мартиш Д.А. від 01.10.2015 р. та Свідоцтва про право власності на житло виданого 03.04.1996 р., [PERSON] належала на праві власності 1/4 частина квартири [ADDRESS] (а.с.103-104 т.1) . Відповідно до довідки за № 5235 (И-2016) від 25.04.2016 р. за підписом Заступника начальника Київського міського бюро технічної інвентаризації Мартиш Д.А та свідоцтва на право власності, виданого 26.10.2009 р., [PERSON] належав на праві власності гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Теремки» по вул. Василя Касіяна, 1 в м. Києві , ( а.с.63-64 т.2) . Разом з тим, в травні 2016 р. судом був отриманий лист за підписом голови правління ГБК «Теремки» В.М. Хомяченко (а.с.3 т.2), в якому було зазначено про те, що гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Теремки» по вул. Василя Касіяна, 1 в м. Києві, був відчужений на користь [PERSON] на підставі договору дарування від 13.12.2013 р. Крім того, в травні 2016 р. судом був лист Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 29.03.2016 р. за № 5879/0/11-16 (а.с.5 т.2), додатком до якого був Договір дарування 1 /4 частини квартири, відповідно до якого 1/4 частина квартири [ADDRESS] була відчужена на користь [PERSON]. 16.04.2018 р. представник Позивача надав суду копію Договору дарування 1/4 частини квартири від 13.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3849, відповідно до якого [PERSON], діючи як представник власника [PERSON], подарувала 1/4 частини квартири [ADDRESS] [PERSON]. Крім того, 16.04.2018 р. представник Позивача надав суду копію Договору дарування гаражного боксу від 13.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3851, відповідно до якого [PERSON], діючи як представник власника [PERSON], подарувала гаражний бокс [NUMBER], що розташований за адресою: м. Київ, вул. Касіяна, 1 (ГБК «Теремки»), площею 18,4 кв.м. [PERSON]. Таким чином, враховуючи те, що на час розгляду справи та винесення рішення, вищезазначені договори дарування не визнані недійсними в судовому порядку, суд приходить до висновку про те, що подароване майно зазначене у вказаних договорах, не належало спадкодавцю [PERSON] на день його смерті, а відповідно не було успадковане Позивачем. Таким чином, позовні вимоги, в частині визнання за Позивачем права власності на майно, відчужене відповідно до Договору дарування 1/4 частини квартири від 13.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3849 та до Договору дарування гаражного боксу від 13.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3851, задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ст.ст. 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд, ,-

Outcome: partial