Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування будинку, що знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за тією ж адресою. Приблизно з вересня 2006 року і по час смерті батько постійно проживав у неї в [ADDRESS] , хоч місцем реєстрації залишався будинок [ADDRESS] . Стан здоров`я спадкодавця був незадовільний, він переніс інсульт, потребував лікування та постійного догляду й допомоги. За життя спадкоємець заповіту не залишив. На даний час єдиним спадкоємцем першої черги є вона - [PERSON] . У Рахівській державній нотаріальній конторі за її заявою було відкрито спадкову справу №63680737, однак видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не зміг, оскільки, на думку нотаріуса, було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним 30 січня 2019 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Від встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак факт проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, тому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд даної справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, селищний голова [PERSON] надіслав суду лист, в якому просить дану справу розглянути без представника Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, за наявними у справі доказами. Представник заінтересованої особи Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені, відповідно до них, правовідносини. Громадянин [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 лютого 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] являється дочкою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.05.2071 року. З довідки № 2865, виданої 02.08.2018 року виконкомом Великобичківської селищної ради, слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті фактично проживав у дочки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Він був вдівцем. Звернення заявниці до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази які, не приймаються нотаріальною конторою. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в окремому провадженні справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Зі змісту статті 1261 ЦК України слідує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №54926991 від 30.01.2019 року, Рахівською державною нотаріальною конторою 30.01.2014 року було заведено Спадкову справу №63680737, номер у нотаріуса 21/2019, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, державний нотаріус Пріц О .І . відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , через відсутність факту прийняття спадщини. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній, оскільки на момент смерті [PERSON] був вдівцем, а спадкоємець [PERSON] є єдиний спадкоємець першої черги спадкування. Надані заявницею докази, суд визнає належними й допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] , а вказані обставини нададуть можливість заявниці оформити свої спадкові права, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved