Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

25.03.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що являється власником будинку [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] доводяться дітьми позивачці та були прописані у вищевказаному будинку за її згодою. Разом з тим відповідачі не проживають в зазначеному житловому приміщенні разом з нею більше року. Таким чином реєстрація відповідачів в будинку створює позивачці перешкоди в користуванні власністю при оформленні субсидії. Просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] . 09.04.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У випадку неявки відповідачів проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (конверт з вкладеннями повернувся з відміткою про відсутність адресати за вказаною адресою) та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (конверт з вкладеннями повернувся з відміткою про відсутність адресати за вказаною адресою) та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів, судом, зі згоди позивачки, 07.07.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до фотокопії свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 17.03.1994 року Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] являється громадянка [PERSON] (а.с.11). Крім того відповідно до фотокопії договору дарування від 22.03.1994 року завіреного Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, власником іншої Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] також являється громадянка [PERSON] ( а.с.9-10). На час розгляду справи у вказаному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою з Новобузької міської ради Миколаївської області від 05.04.2021 року за вих. №498-0212 (а.с.18) та фотокопією будинкової книги (а.с.4-7). Крім того у вказаному житловому приміщенні також зареєстрована [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою з Новобузької міської ради Миколаївської області від 05.04.2021 року за вих. №498-0212 (а.с.17) та фотокопією будинкової книги (а.с.4-7). Згідно акту обстеження фактичного не проживання від 24.03.2021 року складеного комісією в складі працівників міської ради та в присутності свідків, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у будинку [ADDRESS] з 2006 року не проживають (а.с.8). Відповідно до записів в паспорті серії [NUMBER] громадянки [PERSON] в графі особливі відмітки, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записані дітьми позивачки (а.с.2 зворот). Згідно відомостей зазначених в позовній заяві на даний місце проживання відповідачів позивачці невідоме. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а втрачають це право у разі відсутності, без поважних причин, понад рік, якщо інше не встановлено по домовленості між ними. Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] в зазначеному житловому приміщенні відсутні більше 15 років ( більше встановлених законом строків), тому вони втратили право користування житловою площею в будинку, що належить позивачці. З цих підстав, позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідачів на користь позивачки також підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі1816,00 гривень, тобто по 908,00 гривень з кожного.

Outcome: approved