Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

11 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області знаходиться земельна ділянка площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, право на отримання якої у власність належало [PERSON], яка померла [INFO]. За життя сестра не встигла отримати правовстановлюючий документ на землю. В зв'язку з цим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. А тому прохає визнати за нею право на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.8), підтримувала позовні вимоги [PERSON] в повному об"ємі та просила суд визнати за [PERSON] право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 5,3549 умовних кадастрових гектара після [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Представник відповідача, Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом, із змісту якого вбачається, що він позов визнав і не заперечував проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності (а.с.43). Представник Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка», Матрьонін Є.Г., в судовому засіданні вважав позов [PERSON] доведеним та підлягаючим до задоволення. Представник третьої особи, Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області, також в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив і заперечень проти позову суду не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника ДП «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка», вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ДП «СГП ім..Іваненка» з 01.05.1952 року по 31.12.1988 року (а.с.15). Встановлено, що [PERSON] станом на 23.09.2010 року, внесена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) за № 149, земельна ділянка [NUMBER], на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району, площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській області № 1152 від 10.12.2012 року «Про прийняття рішення про приватизацію державного майна ДП «СГП ім..Іваненка» прийнято рішення про приватизацію ДП «СГП ім..Іваненка» шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство (а.с.25). Згідно свідоцтва про смерть ( а.с.12) [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 07 від [INFO] Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в зв'язку з чим відкрився спадок на майно померлої. Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім..Іваненка» від 14.11.2010 року та 24-28 серпня 2011 року, прийнятого в межах повноважень та за життя [PERSON] закріплено її невід'ємне майнове право за земельну частку (пай). (а.с.18-23,27 ). Після смерті [PERSON] спадщина була прийнята позивачем згідно заповіту спадкодавця (а.с.13, 44-47). Позивач, є спадкоємцем за заповітом померлого члена ДП «СГП ім..Іваненка», що набув право на отримання земельної частки (паю). Спадщина позивачем прийнята у встановленому порядку шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини (а.с. 44-47 ). . Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу сільськогосподарських підприємств на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса Другої Миргородської нотаріальної контори від 17.06.2014 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів ( а.с.16). Оскільки, спадкодавець [PERSON], з незалежних від неї причин, не встигла отримати правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну частку (пай), а позивач не має змоги оформити своїх прав на спадкове майно у позасудовому порядку, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими до задоволення. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб, спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після [PERSON], а отже вона може набути право власника щодо спадкового майна. Відповідно до ст.ст.1220, 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно довідки Гаркушинської сільської ради № 137 від 11.02.2014 року останнім місцем проживання померлої є буд.[ADDRESS].(а.с. 17). За викладених обставин суд вважає можливим визнати за [PERSON] право на отримання земельної частки(паю) в розмірі 5,3549 га в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], задовольнивши таким чином її позовні вимоги.

Outcome: approved