Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

12.03.2019 р [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи - [PERSON] . В обгрунтування поданої заяви вказала, що її бабуся - [PERSON] померла [INFO] в смт. Приморський м. Феодосія Автономної Республіки Крим від старості. Вона є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. Проте не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутнє належним чином оформлене у відповідності до чинного законодавства України свідоцтво про смерть [PERSON] Просить встановити факт смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Бачманівка Славутського району Хмельницької області, яка померла [INFO] в смт. Приморський м. Феодосія Автономної Республіки Крим. Заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Славутського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу слухати за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши подану заяву та письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим Україна. Батьками заявниці є - [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 26 квітня 1983 року (а.с.3). У зв`язку зі вступом в шлюб [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 29 серпня 2004 (а.с.4). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22 серпня 1957 року вбачається, що мати [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] (а.с.5). У зв`язку зі вступом в шлюб [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданим 20 травня 1978 року (а.с.6) та паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим 18 червня 1998 року (а.с.11-12). Досліджені правоустановлюючі документи про народження та про шлюб вказують на те, що [PERSON] є онукою [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 725 від 27.02.2019 р, є власником земельної частки (паю) на території Бачманівської сільської ради Славутського району (а.с.16, 18). [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце народження с. Бачманівка Славутського району Хмельницької області померла в смт. Приморський м. Феодосія Автономної Республіки Крим. Причина смерті - старість. Вказане стверджується довідкою про смерть № С-00154 від 22 січня 2019 року (а.с.15) та свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22 січня 2019 рок, виданими Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим (а.с.14). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на все своє майно на користь внучки [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Смт. Приморський м. Феодосія Автономної Республіки Крим знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 02.03.2019 року Славутський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] з тих підстав, що подані документи для державної реєстрації смерті, а саме копія свідоцтва про смерть [PERSON] , копія довідки про смерть [PERSON] , копія лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] не є встановленими законом підставами для державної реєстрації смерті в Україні (а.с.17). Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Окрім того, згідно рішень ЄСПЛ у справах проти Туреччини ("Loizidou v Turkey», «Cyprus v. Turkey»), Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) суд наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти у відповідності до сформульованого Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , необхідне заявниці з метою оформлення спадкових прав, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved