Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

10.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою заінтересована особа: [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин та факту належності особі правовстановлюючого документу. В заяві [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 021453, виданого 16 листопада 1999 року Зеленівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136. За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті визначила заявника своїм спадкоємцем на все майно, що на день смерті належатиме їй та на яке вона за законом матиме право. Спадкоємцем першої черги за законом, крім заявника є брат [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] прийняв спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подав відповідну заяву приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф., та після шестимісячного строку звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус ознайомившись з наданими ним документами, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документа про належність спадкового майна спадкодавцеві вимогам статті 47 Закону України «Про нотаріат», а саме недоведеністю належності цього документа спадкодавцеві, та недоведеністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Тому звернувся з відповідною заявою до суду, де просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю, а він її сином, та також просить встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 021453, виданого 16 листопада 1999 року Зеленівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. 15 вересня 2020 року судом було постановлено ухвалу про залучення до участі у справі заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю з тих же підстав зазначених в заяві та просять їх задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що не заперечує щодо задоволення заяви, дійсно заявник [PERSON] є його рідним братом та є сином померлої [PERSON] та за життя дійсно матір отримала земельну ділянку, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявника та його родину знає. У батьків заявника було четверо синів: заявник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Матір заявника [PERSON] працювала в колгоспі дояркою, тому отримала земельний пай. Підтверджує, що померла [PERSON] була матір`ю [PERSON] , а він її сином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявника та його родину знає, так як вони проживали на одній вулиці, матір заявника звали [PERSON] , хоча її було звати [PERSON] , працювала в колгоспі «Победа», тому мала у власності земельний пай. Підтвердила, що померла [PERSON] була матір`ю [PERSON] , а він її сином. Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21 серпня 2018 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [INFO] в м. Березівка Березівський район Одеська область померла [PERSON] , смерть якої була зареєстрована 21.08.2018 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 153 (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 021453, виданого 16 листопада 1999 року Зеленівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136 (а.с. 18). За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті визначила заявника [PERSON] своїм спадкоємцем на все майно, що на день смерті належатиме їй та на яке вона за законом матиме право. Цей заповіт 23 лютого 2018 року було нотаріально посвідчено старостою сіл Зелене, Колосівка, Кутузівка, Улянове Веселинівської селищної ради Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за № 08 (а.с. 15). Спадкоємцем першої черги за законом, крім заявника є брати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Заявник [PERSON] прийняв спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подав відповідну заяву приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф., якою 06.12.2018 року було заведено спадкову справу за № 184, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 54376547 від 06.12.2018 року (а.с. 16). Після шестимісячного строку [PERSON] звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус ознайомившись з наданими ним документами, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що 06.08.2020 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 186/02-31 (а.с.17). Відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус вмотивувала невідповідністю правовстановлюючого документа про належність спадкового майна спадкодавцеві вимогам статті 47 Закону України «Про нотаріат», а саме недоведеністю належності цього документа спадкодавцеві, та недоведеністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 1 вказаної статті передбачає встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК (в редакції 1963 року) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки від родинних відносин залежить виникнення підстави для закликання до спадкоємства за законом та оформлення спадкових прав. Так, з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де заявник зазначений [PERSON] (рос. мовою), [INFO] , а в графі матір зазначено - [PERSON] (рос. мовою) (а.с. 32). З висновку Веселинівського районного відділу ДРАЦС від 04.11.2017 року вбачається, що заявник [PERSON] звернувся до орану реєстрації актів цивільного стану з питанням про внесення змін до актового запису про народження № 57 від 18 вересня 1975 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, а саме змінити ім`я матері з « [PERSON] » на [PERSON] ». Згідно зазначеного висновку, заявнику відмовлено у внесені змін в імені, оскільки при розгляді документів було виявлено ряд розбіжностей та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 33). Відповідно до трудової книжки колгоспника № [NUMBER] , виданої 30 грудня 1966 року колгоспом «Победа» Кудрявцівської сільради Веселинівського району Миколаївської області, вбачається, що трудову книжку було спочатку виписано на [PERSON] (рос. мовою), а потім ім`я « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] » (а.с. 23). Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та померлою та знайшов своє підтвердження в показах свідків [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню. Крім недоведеності факту родинних відносин, нотаріальному оформленню заявника право на спадщину перешкоджає недоведеність належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серія І-МК № 021453, виданого 16 листопада 1999 року Зеленівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136, оскільки в свідоцтві про смерть матері її особистими даними зазначено: «[PERSON] », а Державний акт видано «[PERSON]». Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до рішення № 5 7-ої сесії 23 скликання Зеленівської сільської ради від 09.07.1999 року «Про затвердження технічної документації про передачу в натурі громадянам земельних часток (паїв) із земель запасу колективної власності КСП «Победа» в додатку до нього зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 24-26) Згідно відповіді Відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 11/138-17 від 03.05.2017 року «Про надання інформації» щодо внесення виправлень (змін) до державного акта на право приватної власності на землю, а саме "[PERSON]" на "[PERSON]", повідомлено що внести виправлення до державного акту не має можливості та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 27) Відповідно до висновку Відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 2027-04-04 від 25.12.2019 року, було підтверджено, що договір оренди землі від 01 жовтня 2009 року, укладений сільськогосподарською фірмою «Агросоюз» в особі директора [PERSON] з громадянином - власником земельної ділянки (паю) [PERSON] на загальній площі 6,81 га ріллі терміном на 10 (десять) років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленівської сільської ради, відповідає чинному законодавству та підлягає державній реєстрації (а.с. 28) Досліджені докази вказують на те, що посадовими особами в зв`язку з неоднаковим підходом при перекладі прізвища з російської мови на українську було переведено по різному прізвище заявника та його матері, а саме в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку допущена помилка у написанні прізвища заявниці, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON]. правовстановлюючого документа, встановленим. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд

Outcome: approved