Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до міського комунального підприємства ринок «Ранковий» про визнання незаконними та скасування наказів та моральної шкоди, посилаючись на те, що наказом № 59-ок від 6 жовтня 2016р. вона прийнята на роботу в міське комунальне підприємство ринок «Ранковий» на посаду начальника дільниці по утриманню ринку і автостоянок на ринок і автостоянки по вул. Геологів у м. Хмельницькому на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства, тобто на постійну роботу, оскільки відповідач є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 5,7 га по вул. Геологів, 13 в м. Хмельницькому, де функціонує речовий ринок. Міське комунальне підприємство ринок «Ранковий» засноване Хмельницькою міською радою, є підприємством комунальної форми власності. Позивач посилається на те, що вона очолювала ініціативну групу підприємців ринку, щоб дохід від підприємницької діяльності надходив до місцевого бюджету та щоб 2262 підприємців ринку були забезпечені належними умовами для здійснення підприємницької діяльності. [PERSON] не мала жодного зауваження щодо виконання своїх обов'язків. В її посадові обов'язки входило забезпечення ринку необхідними матеріалами та списання використаних матеріалів, в тому числі, і пального. Між підприємцями ринку, у тому числі позивачем та [PERSON], як заступником міського комунального підприємства ринок «Ранковий», виник конфлікт у звязку із зверненням підприємців ринку до міського голови щодо зловживань останнього своїми обовязками. Наказом від 24 травня 2017 р. [PERSON] була переведена в зв'язку з виробничою необхідність на посаду начальника дільниці (територія ринку та автостоянки по пров. Гвардійському, 21 у м. Хмельницькому). Наказом №56-к від 9 серпня 2017р. позивач знову була з 11 серпня 2017 р., переведена начальником дільниці на ринок та автостоянки по вул. Геологів, 13 у м. Хмельницькому, тобто на її попередню посаду. 11 серпня 2017 р. [PERSON] не допустив її до робочого місця. Вона писала заяви про надання робочого місця і доступу до документів 11.08.2016, 12.08.2017 р. 11-14 серпня 2017 р. [PERSON] оглянула територію ринку та стоянки та подала доповідну про незадовільний стан на ринку, внаслідок чого наказом № 59-к від 19 серпня 2017 р. в.о. директор міського комунального підприємства ринок «Ранковий» [PERSON] перевів її з 19.08.2017 р., у зв'язку з виробничою необхідністю, з начальника дільниці по вул. Геологів, 13 у м. Хмельницькому начальником дільниці на сектора ринку по вул. Хотовицького, Курчатова 4/3, Курчатова, 11, Курчатова, 1 А, Гастелло, 6/1, Чорновола, 23, Фельштинський переїзд у м. Хмельницькому. Позивач посилається на те, що вона не погодилась на переведення, про що зазначила на у тексті наказу. Наказом №60-к від 19 серпня 2017 р. наказ №59-к про переведення позивача визнано недійсним та переміщено [PERSON], як начальника дільниці на ринку і автостоянках по вул. Геологів, 13 начальником дільниці на сектори по вул. Хотовицького, Курчатова 4/3, Курчатова, 11, Курчатова, 1 А, Гастелло, 6/1, Чорновола, 23, Фельштинський переїзд у м. Хмельницькому. Позивач висловила свою незгоду з переміщенням з підстав необґрунтованості виробничої необхідності, відсутності посади начальника дільниці в зазначених секторах в штатному розписі підприємства. Окрім цього, переміщення є незаконним, оскільки не існує в структурі міського комунального підприємства ринок «Ранковий» дільниці по зазначених секторах. Наказом № 60-к від 19.08.2017р. позивача незаконно, без її згоди, переведено на інше робоче місце. Наказом № 62-к від 23.08.2017 р., [PERSON] оголошено догану за невиконання наказу №60-к, позбавлено премії з серпня 2017 р. та на період дії дисциплінарного стягнення. Пунктом 3 наказу позивача зобов'язано виконати наказ №60-к та попереджено про те, що невиконання наказу потягне подальше застосування заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення. Позивач посилається на те, що наказ є незаконним, оскільки вона не порушила правил внутрішнього трудового розпорядку. Протиправними щодо неї діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що відповідач позбавив її права на працю та можливості заробляти собі та дитині на життя, вона втратила душевний спокій, постійно перебуває у знервованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїй неповнолітній дитині, адже вона є одинокою матір'ю. Завдану їй моральну шкоду оцінює у сумі 7000 грн. [PERSON] просить визнати незаконними і скасувати накази міського комунального підприємства ринок «Ранковий» № 60-к від 19.08.2017 р. про переміщення та №62-к від 23.08.2017 р. про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 7000 грн. У подальшому позивач та її представник позовні вимоги збільшила та просила поновити її на посаді начальника дільниці по утриманню ринку та автостоянок по вул. Геологів, 13 ум. Хмельницькому та стягнути середню заробітну плату за жовтень грудень 2017 року по січень 2018 р. у сумі 25103,72 грн. (398,47 грн. х 63 дн. = 25103,72 грн.) та по день винесення рішення по справі. У судовому засіданні позивач та її працівник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що переміщення позивача було викликано виробничою необхідністю, так як проводилась реконструкція ринку по провулку Гвардійському у м. Хмельницькому. Оскільки [PERSON] не виконала наказ № 60 від 19.08.2017 р., відмовилась надавати пояснення, тому 22.08.2017 р. був складений акт про ненадання пояснень, а 23.08.2017 р. [PERSON] видав наказ про оголошення [PERSON] догани згідно наказу № 62-к від 23.08.2017 р. Вимоги позивача про стягнення заробітної плати з міського комунального підприємства ринок «Ранковий» не підлягають задоволенню, оскільки позивач не звільнена з роботи. Нарахування позивачу за вересень жовтень 2017 р. заробітної плати та нарахування та оплата листків непрацездатності, період перебування у відпустці [PERSON] здійснюється відповідно до вимог трудового законодавства згідно табелів обліку використання робочого часу. Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. Відповідно до п. 31 постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року із змінами і доповненнями «Про практику розгляду судами трудових спорів" відповідно до ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведення на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Судом встановлено, що наказом № 59-ок від 6 жовтня 2016р. [PERSON] була прийнята на роботу в міське комунальне підприємство ринок «Ранковий» на посаду начальника дільниці по утриманню ринку і автостоянок на ринок і автостоянки по вул. Геологів у м. Хмельницькому на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства (а.с. 5). Посадовою інструкцією визначені посадові обовязки [PERSON] як начальника дільниці по утриманню ринку і автостоянок на ринок і автостоянки по вул. Геологів у м. Хмельницькому (а. с. 6). Наказом №56-к від 9 серпня 2017 р. [PERSON] у звязку з виробничою необхідністю (ринок та автостоянки по пров. Гвардійському, 21) переведено начальником дільниці на ринок та автостоянки по вул. Геологів, 13 з 11 серпня 2017 р. на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства (а. с. 7). Наказом № 59-к від 19 серпня 2017 р. в.о. директор міського комунального підприємства ринок «Ранковий» [PERSON] у звязку з виробничою необхідністю перевів [PERSON] з 19.08.2017 р., начальником дільниці на сектора ринку по вул. Хотовицького, Курчатова 4/3, Курчатова, 11, Курчатова, 1 А, Гастелло, 6/1, Чорновола, 23, Фельштинський переїзд у м. Хмельницькому (а. с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] на означеному наказі зазначила про те, що вона не дає згоду на її переведення. Наказом №60-к від 19 серпня 2017 р. наказ №59-к визнано недійсним та прийнято рішення про переміщення [PERSON], як начальника дільниці на ринку і автостоянках по вул. Геологів, 13, начальником дільниці на сектори по вул. Хотовицького, Курчатова 4/3, Курчатова, 11, Курчатова, 1 А, Гастелло, 6/1, Чорновола, 23, Фельштинський переїзд у м. Хмельницькому у звязку з виробничою необхідністю (а. с. 9). Судом встановлено, що [PERSON] на означеному наказі зазначила про те, що вона не дає згоду на переміщення, оскільки в наказі відсутні підстави виробничої необхідності, якою обумовлено її переміщення. [PERSON] з 25.08.2017 р. по 1.09.2017 р., та з 08.10.2017 р. по 28.10.2017 р., з 2.11.2017 р. по 10.11.2017 р. перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності серія АДЗ № 183471 (а. с. 10, 70, 71, 72). Суд приходить до висновку, що наказом №60-к від 19 серпня 2017 р. про переміщення [PERSON], у звязку з виробничою необхідністю, як начальника дільниці на ринку і автостоянках по вул. Геологів, 13, начальником дільниці на сектори по вул. Хотовицького, Курчатова 4/3, Курчатова, 11, Курчатова, 1 А, Гастелло, 6/1, Чорновола, 23, Фельштинський переїзд у м. Хмельницькому підлягає скасуванню, оскільки в означеному наказі не обґрунтовано підстави виробничої необхідності, тобто наказ є безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана або звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника з роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпусті. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності - є покарання працівника за винне протиправне діяння, яке полягає у невиконанні або порушенні ним трудових обов'язків. Судом встановлено, що наказом №62 -к від 23.08.2017 р. [PERSON] оголошено догану за невиконання наказу № 60-к від 19.08.2017 р. про переміщення, позбавлено позивача премії з серпня 2017 р. та на період дії дисциплінарного стягнення. Попереджено [PERSON] про те, що у разі невиконання наказу відносно неї буде застосовано подальше застосування заходів дисциплінарного впливу, аж до припинення трудових відносин (а. с. 30). Суд приходить до висновку про те, що наказ №62 -к від 23.08.2017 р. не відповідає вимогам КЗпП України: не обґрунтовано підстави позбавлення премії позивача з серпня 2017 р. та на період дії дисциплінарного стягнення, не відображено також те, що [PERSON] відмовилась від надання письмових пояснень з приводу застосування відносно неї дисциплінарного стягнення тощо. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що наказ №62-к від 23.08.2017 р. про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення слід скасувати. Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом встановлено, що між в.о. директором міського комунального підприємства ринок «Ранковий» [PERSON] та [PERSON] наявний конфлікт, що підтверджується доповідними, з якими неодноразово зверталась позивач до директора підприємства [PERSON] (а.с. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17). Судом також встановлено, що [PERSON] була завдана моральна шкода, оскільки через проблеми, які виникли на роботі, вона втратила душевний спокій, постійно перебувала у схвильованому стані, не мала засобів для забезпечення належного рівня життя неповнолітній дитині, яку утримує одна, як одинока матір. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, у сумі 500 грн. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не звільнена з посади начальника дільниці по утриманню ринку та автостоянок по вул. Геологів 13 у м. Хмельницькому, а також відсутні належні та допустимі докази того, що [PERSON] не допускають до її робочого місця.

Outcome: partial