Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 05.09.2013 року між нею та [PERSON]. було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON],[INFO]. Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, в неї з відповідачем різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки, сварки та скандали у їхній сім"ї набули постійного характеру, втрата любові, поваги та дружби один до одного призвели до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. · В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити на проживанні з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Про те, що сторони одружились 05.09.2013 року свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 4 від 09.12.2014 року. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 38, встановлено, що від даного шлюбу в сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. · У відповідності до вимог ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. · В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надає, не займається вихованням дитини, а сварки та скандали носять постійних характер, свідком яких неодноразово стає їхня малолітня дитина, такі відносини призвели до розпаду їхньої сім'ї та припинення між ними сімейних відносин. Сторони не проживають разом з травня 2014 року. · Сторони наполягають на розлученні, вважають, що надання терміну на примирення є недоцільним, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, малолітню дитину залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved