Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON]. На даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Тому, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.11), просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом втсановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Зі змісту позову вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча це являється його обов"язком. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів і визначає їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином [PERSON], повноліття, починаючи з 09.03.2016 року і до [INFO]

Outcome: approved