Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з відповідачем по справі з 23.11.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем не склалися та були припинені. Вони проживають окремо, причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, його планування. Її намагання зберегти шлюб виявилися марними.Вважає що збереження шлюбу на теперішній час є неможливим та не відповідає її інтересам. Факт існування шлюбу причиняє їй лише значних незручностей, оскільки вона не матиме змоги укласти шлюб з іншою людиною, також це поширює на набуте нею майно режим спільної сумісної власності, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач[PERSON] до суду не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судомвстановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2002 року у Виконавчому комітеті Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що складено актовий запис № 09 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.6 - копія свідоцтва про народження). Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу, залишити позивачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved