Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 20.02.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. На даний момент вони ще перебувають у шлюбі, однак поданий позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із нею. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Він здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів доходу, оскільки працює випалювачем вапна в ТОВ «Орієнтир-Буделемент» та має постійний дохід у розмірі 10000-12000 грн. На даний час діти повністю знаходяться на її утриманні та утриманні її батьків. Матеріальної допомоги від держави не отримує, власного нерухомого майна та земельних ділянок не має, підсобного господарства не веде. Проживає в квартирі батьків. Просить стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.06.2016 року і до настання повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що він має постійне місце роботи, інших утриманців немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної влади України від 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, не залежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст.. 27 цієї Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 1531 грн. на місяць (Закон України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року N928-VIIІ). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с5), мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою комунального підприємства "Гніваньводопостач" № 8499 від 27.05.2016 р. (а.с.8), та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.05.2016 р. (а.с.4). Позивачка [PERSON] не працює, власної нерухомості, транспортних засобів немає. Відповідач [PERSON] працює випалювачем вапна в ТОВ "Орієнтир-Буделемент", регулярно отримує заробітну плату, яка в середньому становить 12613,73 грн. в місяць, що стверджується довідкою про заробітну плату від 08.06.2016 р. № 34 (а.с.9), інших утриманців, транспортного засобу, власного житла не має. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має змогу допомагати позивачці в утриманні їхніх неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу є реальними для нього. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (за винятком визначення аліментів в твердій грошовій сумі) (ч. 2 ст. 187 СК України).

Outcome: approved