Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

14.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] .. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 01.07.2006 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, вона з дітьми змушена буда залишити їх місце постійного проживання. Як внутрішньо переміщені особи вона з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач протягом останніх шести років матеріально не підтримує сім`ю, не бере належної участі у навчально-виховному процесі дітей, незважаючи на те, що є працездатним. Посилаючись, що не може і надалі самотужки утримувати дітей, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі що буде достатнім для їх забезпечення. Повідомила суду про відсутність будь-якої інформацї про майновий стан відповідача. Аліменти просила стягнути з моменту звернення до суду з позовом і до повноліття дітей. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Розмір аліментів просила визначити по ј частці заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому правилами частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення розміщене 21.04.2021 року на офіційному веб-сайті судової влади України, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . (а.с.7,8,9). Діти сторін у справі - [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю та зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи за адресою - [ADDRESS] . Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що діти сторін у справі проживають з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дітей є працездатним, однак участі у їх вихованні та їх же матеріальному забезпеченні не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дітей сторін у справі, що перебувають у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дітей в розмірі, що складає 1\\3 частку від його заробітку, оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення їх утримання та навчання. Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача підлягає стягненню з останнього на утримання дітей, починаючи з 14 липня 2020 року і до повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved