Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.11.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, відповідач має можливість надавати допомогу. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак про причини своєї неявки суду не повідомив і заяв про розгляд справи за його відсутності до суду він так і не подав. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з'ясовано, що позивач та відповідач з 11 листопада 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, який був укладений Краснопавлівською селищною радою Лозівського району, Харківської області, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). В даному шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], про що свідчать ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.№ 6), в якому в графі батько зазначено: [PERSON], а в графі мати: [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Дане відповідає положенням Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року, де вказано: "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом було з'ясовано матеріальне становище сторін, де встановлено, що відповідач офіційно не працює. Позивач працює помічником вихователя, отримує заробітну плату в розмірі 1100 гривень.

Outcome: partial