Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповноітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення ними повноліття. Однак з січня 2016 року у звязку із втратою роботи він не має постійного заробітку. Просить суд змінити розмір аліментів з ? всіх доходів на кожну дитину на тверду грошову суму у розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 15.09.2014 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів доходу на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з довідкою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби № 983/10 від 15.03.2016 року заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, станом на 01.03.2016 року [PERSON] немає (а.с.7). Відповідно до витягу з трудової книжки [PERSON], серії АХ№754210, 06.01.2016 року останнього звільнено за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП, Наказ №060116-01 від 06.01.2016 року (а.с.8). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України\~та\~ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України). На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі\~ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved