Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

25.05.15 р. позивач звернулася з заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму залишку вкладу в розмірі 2187,67 доларів США, пеню в розмірі 383,91 долари США, суму трьох відсотків річних в розмірі 22,29 долари США та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В подальшому позивачкою було уточнено позовні вимоги та остаточно позивачка просила стягнути з відповідача: пеню в розмірі 584,83 долари США, суму трьох відсотків річних в розмірі 43,15 долари США та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Заяву мотивує тим, що 22 жовтня 2014 року між нею, позивачкою [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-заяву №300131/122130/3-14, відповідно до якого відповідач отримав від позивачки кошти в розмірі 2 387 доларів США. Оскільки строк розміщення вкладу закінчився 22 січня 2015 року позивачка особисто звернулась в банк з усною вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів. Станом на дату подання позовної заяви їй, позивачці видали нараховані проценти в повному обсязі та частково вклад в сумі 200 доларів США. Лише після багаторазових письмових звернень до відповідача з вимогою повернути кошти, 06 листопада 2015 року позивачці було видано суму залишку вкладу у гривневому еквіваленті в розмірі 47740,65 грн. Оскільки в позасудовому порядку спір не був вирішений, та сума вкладу була їй виплачена значно пізніше за строк дії договору з вини відповідача просила позов задовольнити. Крім того зазначає, що неправомірними діями відповідача їй було спричинено і моральну шкоду, оскільки відповідач відмовився добровільно виконати умови договору, через що позивачка не могла користуватися власними коштами. Вона зазнала душевні страждання та переживання. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали з підстав, наведених у заяві. Просили позовну заяву задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був лалежним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що врегульовано ст. 11 ЦПК України. Судом встановлено, що 22 жовтня 2014 року між нею, позивачкою [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-заяву №300131/122130/3-14, відповідно до якого позивач передав банку кошти у сумі 2 387 доларів США під 10,25 % річних на строк до 22.01.15 року. Згідно умов п. 6 даного договору після закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п. 5.2 Основних умов. Відповідно до п. 5.2 Основних умов у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобовязаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобовязаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обовязково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Як встановлено при розгляді справи в суді, після усного звернення позивачу [PERSON] відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було видано нараховані проценти в повному обсязі та частково вклад у сумі 200 доларів США. Повернення відбувалося 28.01.2015р та 06.02.2015р по 100 доларів США відповідно. 06 листопада 2015 року на виконання умов договору залишкова сума вкладу було виплачена відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» позивачці [PERSON] у гривневому еквіваленті в розмірі 47740,65 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією зави про видачу готівки № 881849 від 06.11.2015 року. Відтак у відповідності до вимог ст. 1058 ЦК України відповідач виконав взяті на себе обовязки, визначені договором. За умовами договору було також обумовлено, що всі відносини сторін, що виникають за цим договором і не врегульовані ним, регулюються відповідно до Правил та чинного законодавства України. Після повернення відповідачем позивачу суми вкладу та нарахованих відсотків за вкладом на його поточний рахунок, між сторонами виникли правовідносини банківського рахунку, який було укладено з дотриманням вимог ст. ст. 1066, 1067 ЦК України. Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунку) щодо укладення договору банківського рахунку та здійснення операції за рахунком клієнта регулюються положенням глави 72 ЦК України. Кошти з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність клієнта, який має виключне право розпоряджатись ними, а банк в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів і не є набувачем коштів. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015 року № 160 « Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», банки зобовязані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150000 гривень на добу на одного клієнта, а також уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомате в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Таким чином, повернення вкладів фізичних осіб залучених в іноземній валюті строк розміщення яких закінчився, може здійснюватись наступним чином, за наявності достатніх коштів в касі відділення: а) у готівковій формі в національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку па день проведення операції у межах до 150 000 гривень на добу на одного клієнта; або б) у готівковій формі шляхом виплати частини вкладу в іноземній валюті у межах до 15 000 (пятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, та частини вкладу у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції в межах до 150000 гривень на добу на одного клієнта; або в) у готівковій формі в іноземній валюті шляхом виплати частинами у межах до 15 000 (пятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. В даному випадку процедура повернення коштів встановлена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Між тим, позивач в судовому засіданні наполягала на предявлених нею вимогах саме до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення коштів з відповідача не підлягають до задоволення. На думку суду, позивачем не надано жодних доказів і на підтвердження того, що діями чи бездіяльністю відповідача йому спричинена будь-яка моральна шкода. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що жодних підстав для задоволення вимог позивача до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» немає.

Outcome: dismissed