Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області, пред'явивши позов до відповідача, предмет якого складає вимога про стягнення зі [PERSON] на його користь суми боргу з урахуванням трьох процентів річних в розмірі 28893,72 грн., а також судових витрат по справі. Як на підставу задоволення заявлених позовних вимог посилався на ст.ст. 626, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Як на докази посилався на такі документи: паспорт громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім"я [PERSON] (а.с.4,5), розписка [PERSON] від 01.10.2011 року (а.с.6), довідка про офіційний курс гривні щодо іноземних валют (а.с. 7). Вказав те, що відповідач [PERSON], як фізична особа, звернувся до нього з проханням позичити кошти в доларах США, які йому були потрібні для сімейних потреб, і він передав йому договірну суму доларів США. Через встановлений термін часу він частину позичених коштів повернув і станом на 01.10.2011 року борг відповідача склав 1200 доларів США, про що останній власноруч написав розписку. Між ними була домовленість про відстрочку боргу, а с аме про те, що відповідач поверне вказану суму до 01.10.2012 року. До цього часу відповідач грошей не повернув і на його неодноразові прохання виконати свої зобов'язання не реагує, що і змусило його звернутися до суду. Посилається на те, що відповідач заборгував йому 1200 доларів США, що становить гривневий еквівалент в сумі 26508 грн. З розрахунку офіційного курсу НБУ іноземних валют відповідно до довідки Приватбанку станом на 19.08.2015 року долар США до гривні становить 22,09 грн. Крім того вважає, що 01.10.2015 року буде три роки як відповідач прострочив повернення боргу, а тому, за три роки відповідач повинен сплатити йому три процента річних від суми 26508 грн., що становить 2385,72 грн. (за 1 рік 795,24 грн.). Отже, ціна його позову становить 28893,72 грн., яку він і просить стягнути з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду даної справи без фіксації технічними засобами справи у зв'язку з відсутністю електропостачання на час розгляду справи. Одночасно зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення позивача, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до [PERSON] підлягає задоволенню в частині стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості за договором позики від 01.10.2011 року в розмірі 1200,00 доларів США. В задоволенні іншої частини пред'явлених до [PERSON] позовних вимог слід відмовити. Суд виходив з такого. Суд вважає встановленими такі обставини, що мають значення для справи. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] існують позикові відносини, які виникли на підставі договору позики від 01.10.2011 року (а.с. 6), у зв'язку з невиконанням якого і виник цивільно-правовий спір. Відповідно до умов договору позики від 01.10.2011 року [PERSON] зобов'язався повернути отримані за договором 1200 доларів США [PERSON] не пізніше 01.10.2012 року. На час розгляду справи зобов'язання відповідачем не виконано. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. До такої категорії суд відносить передані позивачем за договором позики відповідачеві 1200 доларів США. За викладених обставин суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 1046 ЦК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1200 доларів США за договором позики від 01.10.2011 року. Інші вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як заявлені безпідставно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 265,08 грн. у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору, що документально підтверджено (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: partial