Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], зазначивши, що вона є матір'ю відповідачки і бабусею її доньки [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідачка фактично передала на її виховання свою неповнолітню доньку, з 01 червня 2014 року онука переїхала на постійне місце проживання до неї. [PERSON] ніде не працює та часто зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вчиняє бійки. Відповідачка не хоче займатися вихованням та утриманням своєї доньки, не забезпечує необхідного харчування , медичного догляду, лікування дитини. Згідно характеристики КЗШ № 130 відповідачка в період з 2007 р. по 2013 р. вживала спиртні напої, часто сварилася, були випадки вчинення фізичного насилля з боку чоловіка [PERSON] до членів родини. Відповідно до матеріалів з наркологічного відділення психічні та поведінкові розлади відповідачки пов'язані з вживанням спиртних напоїв. В ході бесід з дитинною остання відмовляється проживати з матір'ю та підтримувати будь-які зв'язки. Позивач вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання своєї доньки, що суперечить інтересам дитини, навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/ 4 частки доходу. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату слухання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомила. Представник третьої особи служби у справах дітей Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] вважав, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки службою у справах дітей виконкому встановлено, що відповідачка дитиною не цікавиться, утриманням та вихованням доньки займається позивачка. В інтересах дитини вважає за доцільне позовні вимоги частково задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав у відношенні своєї доньки [PERSON], в частині стягнення аліментів відмовити, так як позивач не є на даний час опікуном дитини. Прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Дубровська В.М. вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, в частині стягнення аліментів вважає необхідним відмовити як заявлені передчасно. Вислухавши думки позивача, представника третьої особи, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою відповідачки [PERSON] та онукою позивача [PERSON] (л.с. 17 - копія свідоцтва про народження [PERSON], л.с. 28 - копія про народження [PERSON].). Згідно характеристики [PERSON], виданої КЗОШ № 130, де вона навчалася з 2007 по 2013 р.р., родина дівчинки у 2012 році була поставлена на облік у службу у справах дітей Довгинцівської районної у місті ради. Мати та вітчим [PERSON] вживали алкогольні напої, часто сварилися. Були випадки вчинення фізичного насилля з боку вітчима до членів родини. Психологічна атмосфера в родині була край несприятлива. Вказані обставини також підтверджуються і актами з місця проживання [PERSON] (л.с. 31,32), відповідно до яких [PERSON] в період проживання по [ADDRESS] з 2005 р. по 2013 р. дітьми не займалася, вела аморальний спосіб життя. З 2003 року [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає, має заборгованість по комунальним платежам. Відповідно до акту від 24 09 2014 року [PERSON] мешкає з 01 06 2014 року з дідусем та бабусею ( позивач по справі ) ( л.с. 30 - акт ). Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 05 12 2014 року [PERSON] у діда з бабусею має добрі умови проживання, має окрему кімнату та необхідні речі. Згідно до характеристики з КЗШ № 130 від 04 12 2014 року за період 2014 року [PERSON] характеризується позитивно, спостерігаються позитивні зміни у поведінці та навчальній діяльності дитини, стала більш упевненою у собі, відкрита, щира. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. За змістом п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини виконавчий орган міської, районної у місті ради подає до суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесід з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються зазначеної справи. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 23 10 2014 р. виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює соціальним педагогом в КЗШ № 130 . Знає [PERSON] тривалий час. В той час коли дитина проживала з мамою , вона часто пропускала заняття через догляд за меншою сестрою, навчалася погано, матеріально її утримували дід з бабусею. Відповідач зловживала спиртними напоями. На зауваження вчителів відповідач реагувала, однак не тривалий час. Вітчим застосовував фізичну силу до всіх членів родини. На даний час, коли дитина стала проживати з дідом та бабусею спостерігається покращення її психічного стану, рівень навчання, сприйняття. Вважає, що дитині краще проживати з дідом та бабусею. Допитана в судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] неповнолітня [PERSON] пояснила, що з червня 2014 року вона проживає з дідом та бабусею, до того жила з матір"ю [PERSON] у Вінницькій області. Пояснила, що мати вживає спиртні напої , била її. Були випадки, коли вітчим її бив . Матеріально не допомагає їй, телефонує дуже рідко та у не тверезому стані. Наполягає на позбавленні її матері відносно неї батьківських прав. Аналізуючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності, зв'язку у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток своєї дитини, оскільки не спілкуються з нею, не допомагає матеріально, не забезпечує належних умов проживання, лікування, одягом, харчуванням, що свідчить про те, що вона нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дочки. Враховуючи, що аліменти стягуються на користь батьків, опікунів, піклувальників, тощо, а позивач не є опікуном , позовні вимоги про стягнення аліментів задоволенню не підлягають до вирішення питання про призначення опікуна.

Outcome: partial