Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

06.07.2016 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], яка народилася 05.10.1941 року, до Херсонської психіатричної лікарні у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що [PERSON], яка народилася 05.10.1941 року, була госпіталізована 01.07.2016 року в КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР, оскільки постійно йшла з дому, була надто без покійною, проявляла агресію до своїх близьких, заявляла, що хочуть її вбити, отруїти та забрати квартиру, забувала вимкнути газ, воду, світло. Лікар-психіатр пояснила, що стан [PERSON] не стійкий, є різка зміна настрою, вона агресивна, не розуміє, що знаходиться у лікарні, не усвідомлює хворобу, відмовляється від прийому ліків, без надання психіатричної допомоги у примусовому порядку вона є небезпечною як для себе, так як неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби, так і для уточнюючих. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, допитана за приписами ст.184 ЦПК України, як свідок за правилами ст. ст. 180-182 ЦПК України показала, що [PERSON] є її рідною матірю, яка проживає з нею. Вказала, що вона з матірю не може справитись, так як матір постійно втікає з дому та не повертається додому протягом доби, або двох діб, коли повертається додому не памятає де була. Каже, що вона та її чоловік вводять їй наркотичні засоби, постійно її бють. Вона розмовляє з фотографіями померлих родичів та телевізором. Бачить на стінах комах, яких не існує. На сьогоднішній день [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару. Її поведінка загрожує оточуючим, оскільки вона забуває закривати газ, воду, відмовляється їсти та приймати ліки. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення. Особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги [PERSON], не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухав пояснення представника заявника, законного представника особи щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, представника лікарні, лікаря-психіатра, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст.5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом. У відповідності до положення\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до\~ст.3 Конституції України\~людина її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.2\~ст.28 Конституції України\~жодна людина\~без її вільної згоди не може бути\~піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та\~в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально\~правовими обмеженнями. Нормою\~ст.7 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоровя особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово\~психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч.1, ч.4\~ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~психіатричний огляд проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби\~в наданні\~їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем\~психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь\~яку медичну спеціальність, інші особи. Нормою\~ст.14\~Закону України «Про психіатричну допомогу»\~встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи\~до психіатричного закладу. Так, особа, яка страждає\~на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди\~або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє\~чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню\~небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Інших підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного\~закладу законодавцем не передбачено. Термін «душевнохворий» не має чіткого визначення, оскільки\~психіатрія це сфера, яка включає в себе і медичні і соціальні фактори. Однак, цей термін не може бути використаний таким чином, щоб дозволити госпіталізувати\~особу в недобровільному порядку тільки тому,\~що її уявлення та поведінка відхиляються від загальноприйнятних норм. Аналогічну позицію висловив Європейський Суд з прав людини в справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37. Високий Суд висловив думку, для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи\~в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи: по\~перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору обєктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за\~виключенням невідкладної психіатричної допомоги; по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації; По-третє, захворювання повинно\~продовжуватись на протязі періоду госпіталізації. З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого № 2672/16 вбачається, що 01.07.2016 р. о 14-00 год. в супроводі працівників поліції та доньки, [PERSON] була доставлена до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» через хворобливий стан та неадекватну поведінку останньої, куди була госпіталізована. Небезпечна поведінка особи та її небезпека підтверджується наданими документами: направленням лікаря Херсонської міської психіатричної лікарні. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради №3058 від 05.07.2016 року, [PERSON], яка народилася 1941 року, протягом 2,5 років страждає на психічні розлади у вигляді маячних ідей переслідування, отруєння, збитковості, заявляла, що її хочуть вбити, забрати квартиру, зять та донька травлять, хочуть її позбутися, проявляла агресію до своїх близьких, забувала вискнути газ, світло, воду, тому потребує лікування у стаціонарних умовах Херсонської обласної психіатричної лікарні (а.с.2). Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.02.2016 року визнано недієздатною [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно заяви [PERSON] від 01.07.2016 року вона просила підлікувати себе в лікарні (а.с.3). Суд зазначає, що самі по собі факти емоційної нестабільності [PERSON] не можуть слугувати беззаперечною підставою\~того, що особа потребує невідкладної психіатричної допомоги. Однак,\~висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави\~вважати, що\~у [PERSON]\~наявний розлад психічного стану, і у суду не має сумнівів в правильності цих документів, у звязку із чим суд вважає, що стан здоровя [PERSON] вимагає невідкладної психіатричної допомоги. Крім того,\~в сенсі\~позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії»\~№ 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації,\~- суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР,\~було встановлено у [PERSON] такий вид\~тяжкого психічного розладу здоровя,\~який\~свідчить про те, що вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, як письмові, так і показання [PERSON] допитаної в судовому засіданні як свідка, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації без її згоди, оскільки страждає важким психічним захворюванням, тому заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Зазначене є підставою для надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved