Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

05.11.2013 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 24319,19 (двадцять чотири тисячі триста дев'ятнадцять) гривень 19 (дев'ятнадцять) копійок заборгованості за кредитним договором № Л71.188.75270 від 12.04.2012 року, а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Л71.188.75270 на поточні потреби, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 15560,00 гривень, зі сплатою 0,0010 % за кожен день користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. В ході виконання кредитного договору [PERSON] не проводила сплату кредитних ресурсів, а тому, станом на 26.09.2013 року, виникла заборгованість на загальну суму 24319,19 гривень. Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В поданій до суду заяві просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Л71.188.75270 на поточні потреби, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 15560,00 гривень, зі сплатою 0,0010 % за кожен день користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичаль-никові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок позичальника повернути позику, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 623 ЦК України - Боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання доказується кредитором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що в ході виконання кредитного договору [PERSON] не проводила сплату кредитних ресурсів, а тому, станом на 26.09.2013 року, виникла заборгованість на загальну суму 24319,19 гривень, яка складається з основного боргу - 8947,00 гривень, простроченого боргу - 6613,00 гривень, прострочених процентів - 0,16 грн., строкових процентів - 0,01 грн. та пені за несвоєчасне погашення платежів - 8759,02 гривень. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Дані обставини підтверджуються долученими до справи письмовими доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» 24319,19 грн. заборгованості за кредитним договором № Л71.188.75270 від 12.04.2012 року. Крім того з відповідача в користь позивача підлягає стягненню і сума сплаченого ним судового збору в розмірі 243,19 грн.

Outcome: approved