Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

08.09.2014 року представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 15.10.2012 року між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг без номеру, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобов'язання відповідача погашати кредит у строки та порядку, передбаченими Договором зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та інших, передбачених договором платежів. Своїм підписом у Заяві відповідач надав свою згоду на те, що вказана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір). При укладенні даного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, якою дано визначення поняттю договору приєднання. Згідно з п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Позивач свої зобов'язання по наданню відповідачу кредитних коштів виконав у повному обсязі. Однак, відповідач у порушення умов зазначеного Договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України належним чином не виконав покладених на нього зобов'язань по погашенню кредиту, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2014 року утворилася кредитна заборгованість в загальному розмірі 8141,05 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 4964,73 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом - 1762,46 грн. - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 550,00 грн. та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складова) - 363,86 грн. Дану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно письмового клопотання представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Кошеленко Ю.Г. просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 52,53). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.49,51), в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Судом встановлено, що 15.10.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг без номеру від 15.10.2012 року (далі, - Договір), який складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови), Правил користування платіжною карткою та Тарифів (а.с. 9,10-35), згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов договору, довідки про умови кредитування (а.с.10,54) 15.10.2012 року позивач надав відповідачу платіжну картку та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн., який того ж дня було збільшено позивачем до 1100,00 грн., а 19.06.2013 року - до 5000,00 грн., що відповідає положенням п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, якими передбачене право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту у будь-який момент. Відповідач у свою чергу зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання у розмірі 3,0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (36,00 % на рік) та іншими, передбаченими Договором платежами. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с.31). Усупереч умовам спірного кредитного договору [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість. Як видно з наявного у справі розрахунку заборгованості (а.с.5-6), станом на 31.07.2014 року позивачем нараховано заборгованість у загальному розмірі 8 141,05 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 4964,73 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом - 1762,46 грн. - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 550,00 грн. та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг, а саме: - штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. - штрафу (відсоткова складова) - 363,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, проаналізувавши наявні у справі докази, умови спірного кредитного договору, суд вважає, що позивачем не доведено заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в загальній сумі 550,00 грн., у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з такого. Як показує наявний у справі розрахунок, заборгованість по пені становить 0,00 грн. (а.с.11), тобто відсутня, що спростовує правомірність вимог банку в цій частині. Що стосується заборгованості по комісії, то у справі міститься довідка про умови кредитування, (а.с.10), в якій значиться ряд різних комісій з різними розмірами ставок оплати, а це позбавляє суд можливості достеменно встановити, які саме комісії позивач включив до суми 550,00 грн., а також чи є правомірним і обґрунтованим таке включення. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов Договору про надання банківських послуг без номеру від 15.10.2012 року, у зв'язку з чим, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вищевказаним Договором, станом на 31.07.2014 року, в частині, доведеній позивачем, у розмірі 7 591,05 грн., із яких: заборгованість за кредитом - 4 964,73 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 762,46 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (відсоткова складова) - 363,86 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивачу частково задоволено позовні вимоги у розмірі 7 591,05 грн. замість 8 141,05 грн., що становить 93 % заявлених вимог (7 591,05 грн. х 100% / 8 141,05 грн. = 93 %), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 226,55 грн. (243,60 грн. х 93 % / 100% = 226,55 грн.) (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: partial