Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з 09.10.2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою . Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2016 року, сторони мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї стала розбіжність у поглядах на сімейне життя, його планування. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Крім того, такий юридичний факт поширює на набуте позивачкою майно режим спільної сумісної власності. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно та поновленню не підлягає тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та проти них не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.10.2010 року у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 737 (л.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (л.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Чечотка».

Outcome: approved