Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

01 червня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] року помер батько позивачки, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] яке належало померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області 31.07.2003 року за реєстровим №1846. Право власності на вказане майно було зареєстровано 26.08.2003 року КП БТІ м. Слов'янськ. Спадкоємцем після смерті [PERSON] залишалася його дружина(мати позивачки) [PERSON], та позивачка, так як були зареєстровані та проживали разом з померлим [PERSON] Однак [PERSON] спадщину прийняла, але за життя її не оформила. Позивачка відмовилася від її прийняття, про що подала відповідну заяву до Краснолиманської державної нотаріальної контори. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] позивач є єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак постановою від 24.05.2017 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно було відмовлено з тих підстав, що нотаріусу не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючі документи на спадковий будинок. У зв'язку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав була змушена звернутись до суду. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити та здійснювати розгляд справи за участю її представника [PERSON].(а.с.50). Представник відповідача об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради - Шуляченко І.О., яка діє на підставі довіреності(а.с.58), належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи(а.с.57), в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 24.05.2017 року(а.с.10), належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивачки підтримав, просив їх задовольнити(а.с.61). Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], народилася [INFO] року в м. Донецьк(а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1902 від 09.09.1965 року(а.с.14). Батьки позивачки перебували в шлюбі, що був зареєстрований 25.05.1965 року Калінінським рай.бюро ЗАГС м. Донецька, актовий запис № 1019, що підтверджується копією свідоцтва про одруження(а.с.13). Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області 31.07.2003 року за реєстровим №1846, право власності на вказане майно було зареєстровано за [PERSON]; 26.08.2003 року КП БТІ м. Слов'янськ (а.с.23-24). Відповідно до звіту КП «Бюро техничної інвентаризації» про оцінку нерухомого майна № 110-131-1/02 станом на 01.06.2017 року ринкова вартість об'єкта складає 187014,00 гривень та складається з: житлового будинку А-1 (загальна площа житлового будинку 136,7 кв. м., в тому числі житлова - 65,3 кв. м.) з господарськими будівлями і спорудами: сарай, льох «Б», вбиральня, душ «В», сарай «Г», гараж «Д», паркан №1, колонка «К», розташованих на землях комунальної власності Лиманської міської ради (а.с.28-49). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], помер [INFO] року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 478 від 25.11.2005 року(а.с.15). Спадкоємницею першої черги була мати позивачки по справі - дружина померлого спадкодавця, та позивачка, які проживали зі спадкоємцем на момент його смерті(а.с.27). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 60 від 04.02.2012 року(а.с.16). Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 24.05.2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності [PERSON] на нерухоме майно(а.с.26). Згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 09.06.2017 року за заявою [PERSON] дружини померлого, та заяв про відмову від спадщини від [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа № 733/2005 після померлого [PERSON] Спадкова справа до майна [PERSON] не заводились та із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався(а.с.60). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята ст. 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Так відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 182 ЦК України в редакції 2003 року передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Крім того, згідно п. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації відповідно до закону. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України проголошує «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Тобто на сьогоднішній день позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом - оформити свої права на вказане майно. З урахуванням викладеного, виходячи із фактичних обставин справи, вставлених під час дослідження матеріалів справи, повністю підтверджені та доведені в судовому засіданні представником позивача, суд прийшов до висновку щодо належності спірного спадкового майна спадкодавцю, у зв'язку з чим за позивачем як за спадкоємцем першої черги підлягає визнанню право власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Красний Лиман, Донецької області. Враховуючи викладене та

Outcome: approved