Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, який в подальшому уточнила 04.02.2016р., до [PERSON] третя особа орган опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 серпня 2007 року. 17 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Оскільки відповідач не надавав належної матеріальної підтримки дитині з нього були стягнуті аліменти за рішенням суду. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2008 року з відповідача - [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до неї про зміну розміру аліментів, розмір стягуваних з Відповідача аліментів було зменшено з ? частин всіх видів його доходу, на 1/6 частин всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Оскільки на сьогоднішній день дитина підростає і відповідно збільшуються витрати на те, щоб забезпечити дитині необхідний рівень життя та її потреби, а внаслідок кризи в країні, зростанням цін витрати на дитину значно збільшились, то вважає, що її матеріальний стан суттєво змінився, а, відтак, у неї, відповідно до вимог діючого законодавства є підстави звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Вважає, що з відповідача слід стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? a частини всі видів його заробітку (доходу). Вважає, що такий розмір аліментів є достатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини. Крім того, на підставі статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей або її хворобою. На даний момент син навчається у 1-Б класі Рівненської класичної гімназії «Престиж», де отримує додаткові освітні послуги, пов'язані з розвитком його здібностей, а саме відвідує: курси англійської мови, образотворчого мистецтва, інформатики, гурток логічних ігр, хор та танцювальний гурток «Поліський віночок». Вартість додаткових освітніх послуг за період з вересня 2013 року по лютий 2016р. склала 4945 грн. Відтак вважає, що підлягає до стягнення з відповідача на її користь половина понесених витрат, яка становить 2472,50 грн., разово. Крім того, з часу розірвання шлюбу , а також за час перебування у зареєстрованому шлюбі, відповідач самоусунувся від виховання дитини, не займався і її розвитком. Протягом тривалого часу відповідач з сином не спілкується, що підтверджується довідкою, виданою дошкільним, шкільним навчальними закладами. Вважає, що така особа не може бути повноцінним батьком дитині. Дитина здорова, вихована, її розвиток відповідає віковим нормам. Вважає, що відповідач систематично не виконує обов'язку щодо турботи про сина, а, відтак, змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення Відповідача батьківських прав для захисту своїх прав та прав сина. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всі видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разово стягнути з [PERSON] 2472 грн. 50 коп. Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина -[PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви. Просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що відповідач до дитини не приїжджає, створює певні труднощі при оформленні документів для виїзду дитини за кордон. Представник позивачки позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Не заперечив проти стягнення з нього 2472 грн. 50 коп., як додаткові витрати, понесені позивачкою на утримання дитини. Не визнав позов в частині збільшення розміру аліментів з тих підстав, що за рішенням суду з нього стягуються ще на одну його дитину аліменти в розмірі 1/6 частини доходу, має непрацездатного батька, та проживає в шлюбі, де є неповнолітня дитина, отримує єдиний дохід у виді пенсії. Постійно сплачує аліменти в сумі 500 грн. щомісячно. Також просив відмовити в задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав з тих підстав, що він після розлучення виїхав на постійне місце проживання в м.Гола Пристань Херсонської обл., з 2013р. у м.Рівне не приїзжав жодного разу. Не відмовляється від спілкування з дитиною, з якою йому не дають спілкуватися позивачка та її мати, так як коли він телефонував до дружини і просив дати телефон дитині, йому було в цьому відмовлено. Представник органу опіки та піклування підтримала висновок та вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. В ході проведення перевірки матеріально-побутових умов проживання неповнолітньої дитини по [ADDRESS] встановили, що дитині створені всі умови для проживання, навчання. Батько дитини проживає окремо. Малолітня дитина повідомила їй, що не бажає спілкуватися в подальшому зі своїм татом, який не проживає з ними відколи йому виповнилося 4 роки. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], актовий запис № 305, зареєстрований в книзі реєстрації народжень відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції є [PERSON], [PERSON]. З оглянутого судом рішення Рівненського міського суду від 17.09.2013 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Сина залишено проживати з матір'ю. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.04.2014р. зменшено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] з ? на 1/6 частку від всіх видів (заробітку) доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. За цим же рішенням зменшено розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? на 1/6 частку від всіх видів (заробітку) доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.Фактично з його доходів стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки . Аліменти на даний час відповідачем сплачуються на двох дітей, так як вони ще неповнолітні. Довідкою № 41 від 23.04.2015р. підтверджується, що [PERSON] має постійне місце роботи та дохід у виді заробітної плати. На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану когось із них. Доказів, які б вказували на зміну матеріального та сімейного становища в сторону збільшення доходів відповідача, позивачкою не надано, а судом таких доказів встановлено не було. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява в частині збільшення розміру аліментів на дитину, до задоволення не підлягає. З довідки № 41 від 20 грудня 2013 року, виданою та підписаною завідувачем дошкільного навчального закладу ясла-садка компенсуючого типу № 43, довідкою № 60 від 24 квітня 2014 року, виданою та підписаною завідувачем дошкільного навчального закладу ясла-садка компенсуючого типу № 43 [PERSON] та довідкою-поданням № 68 від 05.05.2015 року, виданою Рівненською класичною гімназією «Престиж» Рівненської міської ради вбачається, що батько дитини жодного разу не цікавився успіхами дитини, не був на батьківських зборах в дошкільному закладі . Згідно висновку органу опіки та піклування № 08- 2227 від 09.11.2015 року, виступаючи в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] року, вважають за доцільне позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина . Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.. 9 Конвенції "Про права дитини"держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (3) держави-сторони поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передача дитини (дітей) на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо них (неї). Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що після розлучення сторони проживають окремо, малолітній син залишений проживати з матір'ю. При цьому встановлено, що дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає в [ADDRESS] про зміну місця проживання дитини позивачка не повідомляла відповідача. Достовірних доказів того, що відповідач не намагався спілкуватися з дитиною не встановлено, а також не встановлено фактів жорстокого поводження з дитиною з боку відповідача в період спільного проживання, на що посилалася дитина при спілкуванні з представником органу опіки. Батько дитини має право на особисте спілкування з нею, проте матір дитини, з якою залишена дитина на проживання, жодними діями цьому не сприяла. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази і враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку, що достатніх доказів ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини не здобуто, тому підстав для позбавлення його батьківських прав немає ,а позовна заява в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. Позовна заява в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в сумі 2472,50грн. відповідно до ст.. 185 СК України обгрунтована та підлягає до задоволення. Судові витрати відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в сумі 551,20 грн. в прибуток Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст. 18, 150,153, 164, 165,185 Сімейного кодексу України, ст. 12, 17 Закону України "Про охорону дитинства", ст.4 Закону України " Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей"

Outcome: partial