Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач ) про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що вона перебувала у шлюбі з Відповідачем, який був розірваний рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2017. Під час шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. Певний час до розірвання шлюбу вони з Відповідачем вже проживали окремо. Весь цей час Відповідач життям доньки не цікавиться, не відвідує її, участі у її вихованні та утриманні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. За таких обставин, просить позбавити його батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Представник третьої особи - орган опіки та піклування Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши та дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2017, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 9). З довідок виконкому Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області № 03-07/1/64 від 21.01.2019 та № 03-07/1/65 від 21.01.2019 вбачається, що [PERSON] , 1996 р.н., не зареєстрована, але проживає за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: донька [PERSON] , 2015 р.н., та бабуся [PERSON] , 1942 р.н. Батько дитини [PERSON] на території с. Берези не проживає, участі у вихованні доньки [PERSON] не приймає (а.с. 13, 14). За змістом довідки від 23.01.2019 Комунального закладу Березівської сільської ради «Березівський навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Веселка», [PERSON] , [INFO] , дійсно є вихованкою дошкільного навчального закладу «Веселка» з вересня 2018 року по даний час (а.с.16). За актом обстеження умов проживання [PERSON] від 21.01.2019, [PERSON] проживає у будинку бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] та бабусею [PERSON] . Батько дитини [PERSON] разом з сім`єю не проживає, участі у вихованні дитини не бере. Будинок знаходиться в задовільному стані, опалюється природним газом. Умови проживання [PERSON] задовільні. Будинок забезпечений меблями, телевізором та необхідними речами для ведення побуту (а.с. 15). За висновком виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради від 22.02.2019 № 21, виконавчий комітет Березівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини (а.с. 10-12) Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»,- виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно статей 9, 18 Конвенції „Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р. за № 780-Х11,- батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам статті 150 СК України. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи те, що відповідач не займається вихованням та розвитком дитини, не піклується про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, не має виховного впливу на дитину, не може сприяти у здобутті освіти та підготувати доньку для самостійного життя, нехтуючи при цьому та ухиляючись від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав щодо його доньки [PERSON] . З Відповідача у відповідності до статті 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь Позивача в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved