Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 19 січня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис №02. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Позивач посилається на те, що сумісне життя між нею та відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Майновий спір відсутній. 01 березня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Позивач в судове засідання не з'явилася, 02 квітня 2019 року особисто надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, 02 квітня 2019 року особисто надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 січня 2015 року у Виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ВЛ №251362 /а.с.3/. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Куспляк» на «Пікало". Від шлюбу\~мають дочку\~[PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження Серія\~1-ВЛ\~№450071 /а.с.4/. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 ЦПК України. Згідно зі ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] стверджує, що не бажає в подальшому підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а спільне життя між ними погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Судовим розглядом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами у справі припинені, їх сім'я існує формально, оскільки подружжя спільно не проживає, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам, волевиявлення якої спрямоване на розірвання шлюбу. За змістом ч.1 ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (ст.51 Конституції України), суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.141\~ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved