Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

\~\~\~\~03.09.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачів виплачене страхове відшкодування в сумі 2762,46 грн., як безпідставно виплачене. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явились, про причини неявки суду не повідомили, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їхню відсутність до суду не звертались. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень. Судом встановлено, що 20.08.2012 між ПрАТ "Страхова Група"ТАС" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АВ/8053750, за яким Страховик застрахував цивільно-правову відповідальність осіб, які керуватимуть автомобілем [PERSON], р.н. [NUMBER]. Термін дії поліса з 21.08.2012 р. по 20.08.2013 р. 30.06.2013 року у смт. Великодолинське мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, за кермом якого знаходився [PERSON] та автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер 679-07ОК під керуванням [PERSON] Наслідком ДТП стало пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.07.2013 р. та постанови Апеляційного суду Одеської області від 30.07.2013 р. саме [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. 01.07.2013 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СГ «TAC» із повідомленням про настання випадку, а [PERSON] 21.08.013 р. із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений з вини [PERSON] автомобіль ВАЗ. Зазначену подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що 07.10.2013 року було складено Страховий акт № 21389Р/21 та розрахована сума страхового відшкодування. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ 21083, д.р.н. 67907ОК, згідно Звіту №530-07-13 від 03.07.2013 р. TOB КарЕксГруп, ФОП [PERSON], склав 6039,66 грн. з ПДВ крім робіт, відповідно без ПДВ на запчастини та матеріали - 5 524,92 грн. Належна [PERSON] сума страхового відшкодування у розмірі 5 524,92 грн. була перерахована 21.10.2013 р. через систему «Аваль-Експрес», експрес платежів [PERSON] [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 115749 та витягом з відомості 2211013 до нього від 21.10.2013 р. Однак, як вбачається з Полісу страхування (п. 8), у ньому зазначено, що транспортним засобом не будуть керувати особи, які мають ведійський стаж менший, ніж 3 роки, оскільки напроти графи «-до керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника менше 3-х років» стоїть позначка «ні». Тобто страхувальник [PERSON], укладаючи договір страхування зазначив, що не будуть керувати автомобілем особи, що мають водійський стаж до 3-х років. У той же час, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримав посвідчення водія лише 21.06.2013 p., тобто за 9 днів до ДТП. У 2013 році [PERSON] лише виповнилося 18 років і відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» саме з цього віку він міг отримати посвідчення водія на автомобіль. Тобто на момент ДТП, забезпеченим автомобілем керувала особа, яка мала водійський стаж менше, ніж 3 роки. Відповідно до статті 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на момент укладення договору страхування, та яка поширювала свою дію на весь період дії договору, У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачі зобов'язані компенсувати ПрАТ «СГ «TAC» 50 % від виплаченого [PERSON] страхового відшкодування. Враховуючи, що страхове відшкодування склало 5524,92 грн., то 50% від цієї суми складе 2762,46 грн. Саме 2762,46 грн. відповідачі і мають компенсувати ПрАТ «СГ «TAC» на підставі ст. 38-1 Закону. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved