Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, прохаючи суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до часу закінчення ним навчання. Позов мотивований тим, що він є сином відповідача, на даний час досяг повноліття. Навчається на 5 курсі факультету економіки та менеджменту Полтавської державної аграрної академії, на заочній формі навчання. Витрати на його утримання, а саме: проїзд до іншого міста на учбові сесії, витрати на проживання гуртожитку, харчування, канцелярські прилади, несе його мати. Відповідач не працює, однак може надавати йому матеріальну допомогу у зв"язку з навчанням дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Пояснив, що на даний час він навчається на 5 курсі у Полтавській державній аграрній академії, навчається заочно, перебуває на обліку у службі зайнятості як безробітний. Відповідач не надає йому допомоги у звязку з навчанням в добровільному порядку. У звязку з заочним навчанням двічі на рік їздить на навчання, сесії кожного року проходять у різний період. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За наявності згоди позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], на даний час позивач є повнолітнім. [PERSON] навчається на 5 курсі заочної форми навчання факультету економіки та менеджменту Полтавської державної аграрної академії, що підтверджується довідкою Полтавської державної аграрної академії №66 від 27.10.2017 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], є повнолітнім та працездатним, навчається на заочній формі навчання, а тому він має можливість працевлаштуватися. Як пояснив у судовому засіданні позивач, він перебуває на обліку у службі зайнятості як безробітній та отримує допомогу по безробіттю, однак відповідних доказів щодо цього позивач до суду не надав. Фактично вся доказова база позивача у справі зводиться до надання довідки із навчального закладу про навчання. Разом із тим, право на допомогу у звязку з навчанням мають повнолітні діти за сукупності обставин, які вказані у ст. 199 СК України. Позивач також не надав до суду доказів періоду та часу, коли він двічі на рік перебуває на навчанні у навчальному закладі при заочній формі навчання, доказів про матеріальний стан відповідача, розміру та джерел його доходів. Потреба у матеріальній допомозі має бути зумовлена таким навчанням, що є єдиним заняттям повнолітньої дитини, навчаючись на заочному відділенні повнолітній [PERSON] має можливість працювати та заробляти собі на життя у вільний від навчання час. При цьому доказів у який саме період часу має відбуватися заочне навчання у навчальному закладі, позивач суду не надав. Також хоча в позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що його витрати на навчання складаються з витрат на проїзд до іншого міста на учбові сесії, витрат на проживання гуртожитку, харчування, канцелярські прилади, однак доказів на підтвердження даних обставин матеріали справи не містять. Позивачем також не надано доказів того, що відповідач [PERSON] має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed