Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з 27 травня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Ще до реєстрації шлюбу у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO], який вже є повнолітнім. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем не склалися та були припинені з травня 2016 року, вони мешкають окремо, стосунки один з одним фактично не підтримують та кожен з них веде своє особисте життя. Причиною розпаду сім`ї є втрата взаєморозуміння, різні погляди на взаємовідносини у сім`ї, на роль чоловіка та жінки у сім`ї. Вважає що їх з відповідачем шлюб існує виключно формально і настав час його розірвати. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, у зв'язку з чим змушена звертатись до суду з позовом про розірвання шлюбу, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, раніше зверталися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 травня 2005 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 183 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб ). Як вбачається з позовної заяви, ще до реєстрацію шлюбу у сторін народився син -[PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася цим правом та звернулася з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача , та після розірвання шлюбу, залишивши прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

Outcome: approved