Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

10 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації, про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач жодного інтересу до життя свого сина не проявляє, ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини, яке виражається в тому, що він не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, не сплачує аліменти, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною взагалі. Відповідач не цікавиться життям свого сина, не відвідував та не відвідує його ні вдома, ні в дитячому дошкільному закладі. Відповідач нехтує своїми обов`язками щодо виховання сина та ухиляється від їх виконання. Натомість розвиток дитини [PERSON] повністю забезпечує позивач та її громадянський чоловік [PERSON] . Вони створюють йому належні умови для виховання, навчання, гармонійного та повноцінного розвитку, утримують дитину. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від прийняття поштової кореспонденції неодноразово відмовлявся, про що є відмітка на зворотніх кур"єрських повідомленнях, які містяться в матеріалах справи. Представник Органу опіки та піклування Овідіопольської РДА в судове засідання не з`явився, надав до суду Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного позову є вирішення питання про позбавлення батьківських прав батька дитини, який не виконує своїх батьківських обов`язків. Згідно із ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються?державою. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. із змінами та доповненнями (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.164 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 р. № 29447-ІІІ із змінами та доповненнями (далі - СК України) визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так, ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо, зокрема, буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При дослідженні письмових доказів в даній справі судом встановлено. 29 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 558, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . 29 листопада 2013 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2011 року між [PERSON] , 1983 року народження, та [PERSON] , 1988 року народження, в відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 558, розірвано. Сина [PERSON] , [INFO] , залишено на виховання матері. Згідно довідки КП «Великодолинське» № 1373 від 23.08.2017 р. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований син позивача [PERSON] з 16.05.2016 року. Місце реєстрації сина позивача також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Великодолинською селищною радою. В акті перевірки квартири за вказаною адресою, складеного депутатом Великодолинської селищної ради 29 серпня 2018 р. За № 2092 зазначено, що зі слів сусідів [PERSON] виховує сина [PERSON] сама, батько довгий час не з`являється і ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Протягом декількох останніх років сусіди ні разу його не бачили. Акт підписаний також сусідами [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ). У довідці № 125 від 28.08.2018 р., виданої Чорноморським НВК «спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад компенсуючого типу», вказано, що [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний підрозділ Чорноморського навчально-виховного комплексу «спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад компенсуючого типу» з серпня 2016 року. Хлопчика виховує мати - [PERSON] . Батько - [PERSON] , з моменту навчання дитини в дошкільному підрозділі Чорноморського НВК участі у виховання сина не приймає. Навчанням, вихованням, корекцією вад розвитку та реабілітацією сина не цікавиться ні особисто, ні в телефонному режимі, не спілкується зі спеціалістами медико-психолого-педагогічного супроводу, батьківські збори не відвідує. Як зазначає позивач відповідач не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не переймається здобуттям сином освіти, не готує його до самостійного життя, та не утримує його. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року по справі № 509/5837/13-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 800 гривень на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , починаючи з 23 грудня 2013 року та до повноліття дитини. Розрахунком заборгованості по аліментам при виконанні виконавчого листа № 2/509/5837/13, виданого 03.03.2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області, встановлено розмір заборгованості боржника [PERSON] по аліментам станом на 01.06.2018 р. у розмірі 35032,99 грн. Розрахунком заборгованості по аліментам при виконанні виконавчого листа № 2/509/5837/13, встановлено розмір заборгованості боржника [PERSON] по аліментам станом на 01.09.2018 р. у розмірі 37432,99 грн. Станом на 01.11.2018 р. розмір заборгованості боржника [PERSON] по аліментам складав 39 376,99 грн. згідно даних розрахунку заборгованості по аліментам від 20.11.2018 р. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідачем не надані до суду належні та допустимі докази, що він приймає будь-яку участь у вихованні сина, піклується про нього. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Суд розцінює вищезазначені обставини, як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідоме нехтування своїх обов`язків батька, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також слід зауважити, що частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку органу опіки та піклування - Овідіопольської районної державної адміністрації від 19.06.2019 р. № 01/01-25/1790 зазначено, що службою у справах дітей було вжито вичерпних заходів щодо батька [PERSON] (направлялись листи за адресою проживання/реєстрації, лист до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області щодо взяття свідчень сусідів на гр. [PERSON] щодо неналежного виконання ним батьківських обов`язків). Беручи до уваги інтереси дитини, орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наданих позивачем доказів та пояснень, висновку органу опіки та піклування від 19.06.2019 р. № 01/01-25/1790, суд вважає, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, не забезпечує його матеріально, участі у його вихованні не приймає, не забезпечує його необхідним навчанням, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі наявних доказів судом встановлено, що відповідач тривалий час не виконує батьківських обов`язків щодо виховування та утримання сина, тому з метою захисту прав та інтересів дитини та для забезпечення позитивного результату її долі, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде цілком сприяти задоволенню інтересів дитини. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з повноти та беззаперечності доказів, достатніх для ухвалення рішення у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved