Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи його тим, що за рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.06.2010 р. (справа №2-562) з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2010 р. і до досягнення повноліття. У виконання зазначеного рішення 29.06.2010 р. видано виконавчий лист №2-562, який знаходиться на примусовому виконанні в Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. З жовтня 2012 р. боржник [PERSON] погашає заборгованість зі сплати аліментів частково та не регулярно, станом на 01.03.2018 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 27380,04 грн. Внаслідок несвоєчасної оплати аліментів, з жовтня 2012 р. по лютий 2018 р. включно вона нарахувала неустойку (пеню) в розмірі 240566,99 грн. Враховуючи те, що неустойка (пеня) не може бути більшою 100% заборгованості зі сплати аліментів, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в період з жовтня 2012 р. по лютий 2018 р. включно в розмірі 27380,04 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, позовна заява містить прохання про розгляд справи у її відсутність. (а.с. 5) Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. (а.с. 36, 41, 42, 43-44) Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходиться виконавче провадження №22771205 з виконання виконавчого листа №2-562, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 29.06.2010 р., про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2010 р. і до досягнення повноліття. Станом на 01.03.2018 р. заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №22771205 становить 27380,04 грн. Зазначене підтверджується письмовими доказами: розрахунком заборгованості станом на 01.03.2018 р., інформацією Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві №48774/4. (а.с. 6, 7) [PERSON] тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною і ін. зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, що підтверджується постановами державного виконавця від 14.02.2018 р., від 03.03.2018 р. (а.с. 9, 11) Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Згідно ст. 196 ч. 1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі №572/1762/15-ц зазначено, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. На а.с. 2-4 - розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] за виконавчим листом №2-562, проведений позивачем, за яким розмір пені з жовтня 2012 р. по лютий 2018 р. включно складає 240566,99 грн. Враховуючи те, що розмір неустойки (пені) не може бути більшим 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 27380,04 грн пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки за виконавчим листом №2-562, виданим 29.06.2010 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області. На підставі викладеного суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави 768,40 грн судового збору.

Outcome: approved