Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: [PERSON] та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському районі та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису №5 в Книзі реєстрації народжень, зробленого 01 серпня 2014 року Володимирівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, про народження [PERSON] , [INFO] , а саме виключити відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, як батька з актового запису про народження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у позивача у справі, [PERSON] , і [PERSON] народився син [PERSON] , про що Володимирівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області 01.08.2014 року складено відповідний актовий запис №5. З огляду на те, що на час народження сина заінтересована , [PERSON] , перебувала у шлюбі із відповідачем, [PERSON] , (надалі як їх шлюб розірвано 20.09.2016 року рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області, справа №195/538/16-ц) про що в її паспорті громадянина України мається відповідна відмітка, то в Свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] батьком дитини записано саме відповідача у справі, [PERSON] . Проте, даний запис не відповідає дійсності, оскільки з червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, спільно ростять сина та фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. Відповідач в свою чергу з літа 2010 року не підтримує будь-яких відносин з [PERSON] . Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач має всі підстави стверджувати, що він є батьком дитини сина [PERSON] , [INFO] . Позивач у справі підтримав позов в повному обсязі та просить суду його задовольнити. Відповідач проти позову не заперечує. Третя особа: [PERSON] повністю підтримала позов позивача. третя особа: представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до суду не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [INFO] у позивача у справі, [PERSON] , і [PERSON] народився син [PERSON] , про що Володимирівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області 01.08.2014 року складено відповідний актовий запис №5. Проте, на час народження сина [PERSON] , перебувала у шлюбі із відповідачем у справі, [PERSON] , а отже в Свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] батьком дитини записано саме відповідача у справі, [PERSON] . Їхній шлюб розірвано 20.09.2016 року на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області, справа №195/538/16-ц), про що в її паспорті громадянина України мається відповідна відмітка, Однак, як зазначено в заяві, даний запис не відповідає дійсності, оскільки з червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, спільно ростять сина та фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. Відповідач в свою чергу з літа 2010 року не підтримує будь-яких відносин з [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст.124,125,126 СК України, [PERSON] ухилився подати заяву до Відділу реєстрації актів цивільного стану про походження сина [PERSON] від позивача у справі та визнання за ним батьківства, тому реєстрація народження сина [PERSON] органом реєстрації була здійснена на підставі положень ст.122 СК України. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч.1 ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved