Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

04.09.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання, оскільки йому виповнилось 18р., однак він продовжує навчання, у розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше. як до досягнення двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.06.2007р. Він народився 20.06.2000 року і 20.06.2018 року досяг повноліття. На даний час позивач продовжує навчання у Подільському спеціальному навчально-реабілітаційному соціально-економічному коледжі на денному відділені, спеціальність «соціальна». Отримує стипендію, однак розмір даної стипендій малий. Навчання в іншій області потребує значних додаткових витрат, а саме: потрібно оплатити тимчасове проживання в гуртожитку по місцю навчання, оплатити періодичний проїзд, а також він потребує спеціального харчування, через наявність хронічних хвороб. Син повністю знаходиться на утриманні матері, яка теж хворіє, має інвалідність з дитинства, а тому не може повністю забезпечити потреби сина. Батько не проживає разом з сім'єю, інших утриманців не має, а тому позивач вважає, що він має можливість надавати допомогу на його утримання. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, заявлених у позові, просив задовольнити повністю. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю, до заяви долучив копію пенсійного посвідчення, яке видане по інвадідності (має 2 групу інвалідності )(а.с. ). Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, але продовжив навчання на денній формі навчання, на індивідуальному плані навчання, за державним замовленням без державного утримання, в Подільському спеціальному навчально-реабілітаційному соціально-економічному коледжі. Термін закінчення коледжу 29.06.2019 року (а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої ОСББ «КОЛОРИТ» від 25.06.2018р. №598 [PERSON], зареєстрований з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Також відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Сину [PERSON] не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків, оскільки позбавлений можливості працювати повний робочий день як студент денної форми навчання, його сукупний дохід не забезпечує підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання. Суд зважає на ту обставину, що відповідач хоча й має інвалідність 2-ї групи, проте визнав позов повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задовольняє їх повністю, стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача на період його навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років, в розмірі 500грн. від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що буде відповідати як його інтересам, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред'явлення позову, тобто з 04.09.2018 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач як інвалід другої групи має пільги по сплаті судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved