Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

1 листопада 2021 року, згідно поштового конверту, представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі з травня 2015 року в зазначеному будинку не проживають, факчтино проживають в Росії, не сплачують комунальні послуги, особистих речей відповідачів в будинку не має і взагалі не надається ніяка допомога в утриманні будинку. В наслідок наведеного відповідачі перешкоджають користуватись та розпоряджатись позивачу своїм майном. Ухвалою судді від 3 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відзив на позов не надходив. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання, заяви про відкладення розгляду справи не надали. У зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідачів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечував, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10 жовтня 2002 року (а.с.8) та копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 25 вересня 2002 року (а.с. 10-11) [PERSON] є власником в цілому житлового будинку з належними надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки виданої Боромиківським старостинським округом Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 01-23/517, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована: [PERSON] - власник житлового будинку, 1941 року народження. Зареєстровані, але не проживають: [PERSON] - син, 1960 року народження, та [PERSON] - невістка, 1961 року народження. (а.с.7) Факт не проживання відповідачів в вищезазначеному будинку підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 25 жовтня 2021 року, затвердженого сільським головою Киселівської сільської ради В.М. Шелупець, в якому зазначено, що в будинку [ADDRESS] та області зареєстрована та проживає [PERSON] , [INFO] - власник. [PERSON] , [INFO] - син та [PERSON] , [INFO] - невістка, зареєстровані, але не проживають з травня 2015 року. (а.с.6) Положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи те, що будинок перебуває у власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідачі добровільно змінили своє місце проживання і є такими, що без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживають в будинку, а отже з метою усунення перешкод позивачу в користуванні та розпорядженні власністю їх слід визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved