Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 25 квітня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на сімю, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить їх інтересам та інтересам їхнього сина, тому позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка подала до суду заяву, якою підтвердила намір розірвати шлюб за обставин, викладених в позовній заяві. При цьому вказала, що з січня 2016 року сторони не підтримують сімейні відносини. Дитина, за згодою сторін, буде проживати з нею. Крім того, просила розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в справі даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 16 травня 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 25 квітня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 56, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 110595, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 25 квітня 2013 року. Від спільного сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 214028, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 25 жовтня 2013 року). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та тривалий час проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. За згодою сторін після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] залишиться проживати разом з позивачкою. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 3 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved