Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

25 квітня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про поновлення строку позовної давності та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON]. Після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 6,68 га, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ДП №0309837, яка перебуває в колективній власності КСП «Україна». Позивачка відноситься до п'ятої черги права на спадкування. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені померлої відсутній. Родинні відносини [PERSON] зі спадкодавцем встановлені рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2014 року. З огляду не те, що спадкодавець помер в [INFO] до виниклих правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини того, що згідно вказаного вище закону спадкувати майно за законом після смерті тітки рідна племінниця не може. Пунктом 4 Прикінцевих положень ЦК України від 16.01.2003 року передбачено, що до цивільних відноси, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Позивачка наголошує на тому, що спадщина відкрилась в день смерті спадкодавця [INFO], тобто в період дії ЦК Української РСР, однак до цього часу спадщина не прийнята та як наслідок цивільні відносини продовжують існувати після набрання чинності ЦК України в редакції від 01.01.2004 року. Окрім цього правила ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Право вимоги на спадкування у [PERSON] виникло в [INFO]. Поважність пропуску строку позовної давності позивачка обґрунтовує тим, що про наявність спадщини вона дізналась в кінці 2013 року з повідомлення виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) перебуває у відділі Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області. Позивачка просить суд поновити їй строк позовної давності та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні представник відповідача Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в особі Кондратюк І.І. позов визнав повністю. У судовому засіданні представник третьої особи відділу Держземагенства в Межіському районі Дніпропетровської області Петруля Н.В. позов повністю не визнала. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності. Представник позивача у судовому засіданні [PERSON] підтвердив обставини викладені вище при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 01 лютого 1996 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.6), якій належить право на земельну частку (пай), площею 6,68 га, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ДП №0309837, яка перебуває в колективній власності КСП «Україна» (а.с.7). За постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підставі того, що згідно Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року спадкувати майно за законом після смерті тітки [PERSON] рідна племінниця не може (а.с.11). У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2014 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], який заключається в тім, що позивачка являється рідною племінницею останньої (а.с.10). За інформацією відділу Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області вих. №975 від 09 квітня 2014 року станом на 2014 рік розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП „Україна" складає 6,68 ум.кад.га., а нормативна грошова оцінка її становить 159 675 гривень. (а.с.12). Про порушене право позивачка дізналась в кінці 2013 року при тому коли позивачку було повідомлено про наявність у відділі Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області Сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради №731 від 16.04.2014 року на ім'я [PERSON], що у відділі Держземагенства знаходиться сертифікат на право на земельну частку (пай), померлої [PERSON] (а.с.13), тому суд вважає, що позивач лише завдяки даним довідки дізнався про паявність спадкового майна її покійної тітки. Суд визнає причини пропуску строку позовної давності поважними. В силу ч.5 ст.267 ЦК України порушене право підлягає захисту. Право на землю гарантується законодавством України і ніхто не може позбавити громадянина цього права інакше як за рішенням суду. В силу ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. За змістом ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивачка посилалась, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved