Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавалися, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім`я. Ухвалою судді від 13 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. 17 вересня 2020 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області закрито підтовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району та області в судове засідання явку представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги визнають. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідок № 328, 329 від 21.07.2020 року, які видані Михайло-Коцюбинською селищною радою Ведильцівський старостинський округ Чернігівського району та області, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарських книг сільської ради, був зареєстрований на [PERSON] , 1927 року народження, з 1967 року, який він будував, проживав, володів ним, але правовстановлюючого документу на будинок не отримував. Земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] виділялася [PERSON] колгоспом під забудову. ( а.с.18, 19) Таким чином, [PERSON] на підставі записів в погосподарській книзі набув право приватної власності на будинок [ADDRESS] . Згідно інформації Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації вбачається, що право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). До спадкового майна належить вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами. Як вбачається з копії заповіту від 5 жовтня 2010 року, [PERSON] заповів все своє майно онуці [PERSON] .(а.с.153) Позивач [PERSON] є онукою померлого [PERSON] , що підтверджується відповідними документами. ( а.с.14, 15, 16, 17) Згідно копії спадкової справи №7/2014, яка надійшла від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Глоби Н.М., позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті діда - [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок позивачу не видавалося. (а.с.37-176) Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. У зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] , позивачу було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глоба Н.М. від 22.12.2015 року. (а.с.7) Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею свого права на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу доведено неможливість позасудового оформлення права на спадщину на вказаний будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] можливо визнати право власності на спірне домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved