Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що 17 вересня 2012 року він домовився про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку за [ADDRESS]. На основі цієї домовленості позивач купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня ми уклали простий письмовий договір. Зобов'язання по цьому договору [PERSON] було виконано в повному обсязі: він повністю здійснив з [PERSON] розрахунок за купівлю вказаного майна, а останній віддав всі документи на будинок та ключі від нього. На теперішній час позивачка бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. До початку судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність в зв"язку із похилим віком. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, будівлями, огорожею та земельною ділянкою біля будинку, по [ADDRESS]. 17 вересня 2012 року [PERSON] домовився про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку за [ADDRESS]. На основі цієї домовленості позивач купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня ми уклали простий письмовий договір. Зобов'язання по цьому договору [PERSON] було виконано в повному обсязі: він повністю здійснив з [PERSON] розрахунок за купівлю вказаного майна, а останній віддав всі документи на будинок та ключі від нього. На теперішній час позивачка бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок та земельну ділянку біля нього, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому змушений звернутися до суду з цим позовом. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, оскільки позивачем не заявлено вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved