Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачкою 21.07. 2007 року вони уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, зроблено відповідний актовий запис № 69. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. З самого початку, їх сімейне життя склалось добре, проте згодом помітно погіршилося. З жовтня 2013 року, з відповідачкою спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, оскільки порозуміння та повага між ними відсутні. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Вважає, що на даний момент шлюб між ними є лише формальним, тому просить такий розірвати. Судові витрати залишає за собою. Сторони в судове засідання не з"явилися, одна через канцелярію суду подали спільну заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, миритися не бажають, просять шлюб розірвати. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб, 21.07. 2007 року у виконавчому комітеті Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що вчинено відповідний актовий запис № 69. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. З огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя через поважні причини. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивача, наведених у позовній заяві. У даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище та яка має право після розірвання шлюбу обирати прізвище яким буде іменуватися надалі, в судове засідання не з'явилася, перед судом не ставила питання про залишення їй того чи іншого прізвища, у зв'язку з чим, суду не являється за можливе вирішити дане питання оскільки невідомо волевиявлення відповідачки стосовно зміни прізвища. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Позивач [PERSON], просить суд залишити судові витрати за собою, тому такі слід віднести за рахунок останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved