Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

21.08.2018 року\~ позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2016 року в частині розміру аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітнього сина з відповідача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа за рішенням суду в розмірі 500 грн. щомісячно, що є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зазначає, що її матеріальний стан погіршився, на даний час вона заробітної плати не отримує, оскільки син черех хворобу потребує домашнього догляду, окрім невеликої державної допомоги, інших доходів не має. Позивач з урахуванням сплачуваних відповідачем аліментів не взмозі забезпечити дитині належне харчування, навчання, лікування, оздоровлення. Стан здоров'я відповідача та його матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, так як останній неофіційно працює, від чого отримує достатні мінливі періодичні доходи. Оскільки угоди про добровільне збільшення аліментів між ними не досягнуто, змушена звернутися до суду. 22.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 02.10.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 779,50 грн. щомісячно. В обгрунтування відзиву вказав, що обставини, викладені у позовній заяві та заявлені вимоги не грунтуються на вимогах закону, суперечать фактичним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом як підстава для збільшення розміру аліментів. Крім цього, вказав, що також опікується сином, купує йому одяг, взуття, ліки, приймає участь у його вихованні. 09.10.2018 року від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій [PERSON] просила доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважати необгрунтованими та такими, що спростовуються наданими нею доказами. У відповіді на відзив просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 779,50 грн. щомісячно. Доповівши вимоги заяви, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що\~ сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON], 25 серпня 2014 року/а.с.7/. Згідно копії рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2016 року у справі № 285/1890/16-ц з відповідача [PERSON], [INFO],\~\~\~ на користь\~ [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з\~ 11.07.2016 року,\~ і до повноліття дитини/а.с.15/. Ні підставі даного рішення суду було видано відповідний виконавчий лист, який звернуто до виконання /а.с.5/. Позивач змінила своє прізвище [PERSON] на дівоче [PERSON]. З наданих довідок КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 08.08.2018 року слідує, що неповнолітній син проживає з позивачем, входить до її складу сімї та перебуває на її утриманні/а.с.8,9/. Позивач отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1594 грн. щомісячно, інших доходів немає /а.с.10/. Дитина потребує домашнього догляду, оскільки хворіє /а.с.16/. \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). \~Так,\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. \~Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. \~Відповідно до ч. 1 ст.\~184 СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~ твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи, та визнається сторонами, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання свого сина, зокрема, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, та не достатньо приймає участі в його утриманні, на спростування чого не було подано доказів. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, приходить до\~висновку,\~що він\~спроможний сплачувати\~аліменти в\~розмірі 1000\~грн.\~щомісячно,\~що буде\~відповідати \~як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. Крім цього, задовольняючи позов частково в сумі 1000 грн., суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 2000 грн. щомісячно.\~ А тому,\~враховуючи пріоритетність\~інтересів дитини,\~на утримання\~якої стягуються\~аліменти,\~матеріальне становище\~позивача,та\~відповідача,\~виходячи з\~принципів справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідності моральним\~засадам суспільства,\~суд приходить\~до висновку,\~що слід\~змінити розмір\~аліментів,\~задовольнивши позов\~ та\~стягувати з\~відповідача щомісячно\~аліменти у\~ твердій грошовій сумі в розмірі\~по 1000 грн. щомісячно на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial