Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на вчинення правочинів. Просила надати дозвіл на вчинення нею, як законним представником правочинів щодо відчуження частини блоку 701-708 загальною площею 26,30 кв.м. (житлова площа - 12,20 кв. м. (кімната 702) в гуртожитку по [ADDRESS] , співвласником якого є [PERSON] , [INFO] (розмір частки: 65/1000 ), та щодо набуття у власність на ім я [PERSON] рівнозначної частки квартири [ADDRESS] , за відсутності письмової згоди [PERSON] на укладання вказаних правочинів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 по 2014 рік перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина- [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання сина з нею. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. На праві спільної часткової власності (розмір часток: по 65/1000) їй з сином належить кімната площею 12,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] . Вказану кімнату у гуртожитку вона вирішила продати, надавши при цьому сину частку в придбаній нею квартирі по [ADDRESS] . Однак , згоду на укладання відповідних правочинів відповідач не надає. Так, 31.05.2019р. органом опіки та піклування (розпорядження міського голови від 31.05.2019р. № 545-р.) їй надано дозвіл на вчинення правочинів щодо відчуження кімнати у гуртожитку, частка якої належить сину, та щодо набуття у власність на ім`я сина частки квартири [ADDRESS] . Після цього, звернулася до приватного нотаріуса з метою підготовки відповідних правочинів, однак, договори не можуть бути оформлені з причин неявки відповідача, який є однією із сторін угод - підписантом, як батько неповнолітнього [PERSON] . Відповідач підстав відмови від підписання правочинів не називає, від оформлення договорів ухиляється, чим перешкоджає сину в реалізації його права на покращання житлових умов. Безпідставне заперечення відповідачем вчиненню зазначених угод, укладання яких, в першу чергу, поліпшить житлові умови дитини, змушує її звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом поміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду про виклик його у судове засідання, та направленням рекомендованої кореспонденції за останнім відомим місцем реєстрації проживання. Причину неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не подав, з заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України, про що не заперечила позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі , який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року розірвано . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який за рішенням суду залишений на проживанні з матір`ю. З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 19, зареєстрований Липненською сільською радою Ківерцівського району Волинської області є [PERSON] та [PERSON] . З оглянутої судом довідки про реєстрацію місця проживання особи № 32011 від 24.05.2019 р., виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг РМР вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрований за місцем проживання матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З оглянутого свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 11464062 від 24.10.2013 р. підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (розмір часток: по 65/1000) належить кімната площею 12,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] . Розпорядженням міського голови від 31.05.2019р. № 545-р. [PERSON] надано дозвіл на вчинення правочинів щодо відчуження частини блоку 701-708 (кімната [ADDRESS] , частка якої належать малолітньому [PERSON] , 2007 р.н., за умови одночасного набуття у власність на ім`я дитини [PERSON] рівноцінної частки квартири [ADDRESS] Рівному та щодо набуття у власність на ім`я сина частки квартири [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] набула у власність квартиру № [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу р.№1040 від 06.08.2018 р., в [ADDRESS] , що підтверджується оглянутим витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133277514 від 06.08.2018 р. Ст. 150 СК України зобов`язує батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до положень ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини (ратифікована постановою Верховної Ради України 21.02.1991 року, набрана чинності в Україні з 27.09.1991 року), кожна дитина незалежно від її віку має право на належний рівень життя. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 177 Сімейного кодексу України батьки управляють майном, яке належить малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов`язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування (частина 2 ст. 32 ЦК України ). Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що [PERSON] , як законний представник неповнолітнього [PERSON] ухиляється від виконання свого обов`язку щодо надання письмової згоди, як батько дитини, на вчинення правочину по набуттю неповнолітньою особою у власність нерухомості. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що укладання вищевказаних правочинів спрямоване на поліпшення житлових умов неповнолітньої дитини, на вчинення яких позивачкою отримано відповідний дозвіл, а відповідач від оформлення договорів ухиляється, користуючись при цьому своїми батьківськими правами всупереч інтересам дитини, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved