Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

14.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів територіальної громади міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому вказала, що [INFO] року помер її дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] Зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності від 15 лютого 1994 року. 30 жовтня 2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті було складено заповіт, яким призначив її спадкоємцем належного йому будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки. Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2821. 21.11.2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складалася з 2/3 часток житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] Право власності на житловий будинок вона зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.11.2013 року. Але при зверненні до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки за спадкодавцем не були виділені частки земельної ділянки. Посилаючись на викладене, позивач просила задовольнити заявлені позовні вимоги та визнати за нею право власності на 2/3 частки земельної ділянки від загальної площі 0,0501 га., призначену для обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача [PERSON]. надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в м.Вознесенську помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 03.06.2009 року). (а.с.13) Спадкоємцем за заповітом після його смерті є позивачка [PERSON] (а.с.11). 21 листопада 2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складалася з 2/3 часток житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с.8) Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.11.2013 року. (а.с.10) Для обслуговування вказаного житлового будинку [PERSON] була передана земельна ділянка площею 0,0501 га та яка належала останьому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 року. (а.с.5). В судовому засіданні було встановлено, що при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку, позивачу було відмовлено, оскільки не були виділенні частки за спадкодавцем [PERSON] З приводу цього питання нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності на земельну ділянку. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Вказане положення також узгоджується з положеннями статті 120 Земельного Кодексу України, яка передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивача своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на 2/3 частки земельної ділянки, що передана для обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою м. Вознесенськ, вул. Ногіна 27 та належить [PERSON] на праві приватної власності.

Outcome: approved