Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого збільшила (а.с. 18-19), та в обгрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2014 року, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність поваги, взаєморозуміння, почуття любові та різні погляди на життя, що призвело до того, що сторони з серпня 2017 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, дітей на подальше проживання та виховання залишити з нею, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, оскільки вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також просила покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 29). На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09 липня 2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1058 (а.с. 9). На даний час сім»я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, вона наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині. Згідно з копіями свідоцтв про народження, сторони є батьками дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8), діти проживають разом з позивачкою (а.с. 9). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, суд вважає позов в цій частині обгрунтованим та задовольняє його. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Однак, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе частково задовольнити позов в цій частині, а саме в розмірі 1/7 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно. Дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні потреби позивача та її неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не надав доказів неспроможності сплати аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial