Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Центральна, №27, с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 23.06.1998 року [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач вказує, що [PERSON] належав житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Центральна, №27, с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу належний їй на праві власності житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Центральна, №27, с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області. 23.06.1998 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належний їй житловий будинок. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном. Інші спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку відсутні. Постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак надав заяву згідно якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори від 23.07.1996 року, [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Центральна, №27, с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області. Згідно витягу сформованого керівником органу державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що зміни внесені з "Галушка" на "Крамар" на підставі актового запису про зміну ім'я №60 від 06.02.2002 року складеного Тернопільським ЗАГС. 23.06.1998 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №202312, виданим повторно виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Теребовлянського району району від 12.01.2016 року, актовий запис №9. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належний їй житловий будинок. 13.01.2016 року позивач звернулась до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 23.06.1998 року за заповітом. В Теребовлянській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №8 від 13.01.2016 року за заявою [PERSON]. Інші спадкоємці до нотаріуса не звертались. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2018 року №2032/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, по \~ вул.\~Центральна,\~№27,\~с.\~ Хмелівка,\~Теребовлянського району,\~Тернопільської області\~ у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно. З інформаційної довідки від 21.01.2016 року за №14, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації встановлено, що право вланості не зареєстроване на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Центральна, №27, с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст.534 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організація Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, здійснювати догляд за ним. Таким чином, позивач після смерті [PERSON] успадкував будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Центральна, №27, с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 23.06.1998 року [PERSON]

Outcome: approved