Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому вказала що разом з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу між сторонами, мешкає разом з позивачкою. З 01.09.2017 року [PERSON] навчається на денному відділенні Київського Таврического національного університету та потребує матеріальної допомоги, яку позивачка не здатна надавати самостійно. Прохає від суду стягнути з відповідача на строк до закінчення навчання донькою аліменти в розмірі ? частини всіх його заробітків посилаючись на положення ч. 1 ст. 199 СК України. Відповідач в письмовому відзиві позов визнав частково та прохав стягнути нього на утримання доньки тверду фіксовану суму у розмірі 500 грн. щомісячно посилаючись при цьому на ті обставини що у нього на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей і стягнення з нього аліментів в розмірі що вимагає позивачка зашкодить їх законним інтересам. Ухвалою від 22.01.2018 року судові засідання за участі позивачки визначено проводити в режимі відео конференції з Краматорським міським судом Донецької області. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнали частково посилаючись на підстави викладені в відзиві. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено що у сторін є спільна повнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка згідно до довідки служби єдиного замовника м. Краматорськ зареєстрована разом з позивачкою за адресою : [ADDRESS]. З 07.08.2017 року [PERSON] зарахована на денне відділення Навчально-наукового інституту філології та журналістики Таврійського національного університету ім. Вернадського зі строком навчання до червня 2021 року що підтверджується відповідною довідкою від 13.09.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В звязку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, харчування, проїзду, придбання навчального приладдя. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітніх, дочки, сина, суд визначає в твердій грошовій сумі або в частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин передбачених ст.182 Сімейного кодексу України . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено що відповідач працює на посаді контролера в Харківській дирекції ПАТ «Укрпошта» та за період з липня 2017 року по листопад 2017 року отримав зарплатню в загальному розмірі 21691.45 грн. тобто середньомісячна зарплатня його склала менш ніж 4000 грн. Судом встановлено що на утриманні [PERSON] перебувають діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Зазначені обставини дають суду підстави погодитися з доводами відповідача щодо доцільності визначення розміру аліментів в твердій фіксованій сумі та з запропонованою відповідачем сумою 500 грн. щомісячно, оскільки більша сума буде порушувати законні інтереси осіб які перебувають на утриманні у [PERSON] Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Посилання позивачки про те що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини також відповідає положенням діючого законодавства та суд в цьому випадку зазначає що це питання врегульоване положенням ч. 3 ст. 184 СК України де зазначено що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial