Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] ,аліменти на її користь для надання матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину. В обгрунтування позову, зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі до 23 березня 2006 року. Зазначає, що від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON] - [INFO] . Наголошує, що до повноліття дитини відповідач сплачував аліменти за рішенням Перемишлянського районного суду в сумі 1000 гривень. Звертає увагу, що на даний час їхній син є студентом 1 курсу Польсько-Японської академії інформаційних технологій Польща м.Варшава стаціонарної форми навчання першого ступеня за напрямком Культорологія, навчання платне, за 1 курс -7000 злотих. Стверджує, що їй однiй важко матеріально утримувати сина, щоб дати йому пристойну освіту, одягати, оплачувати проживання під час навчання в м.Варшава, оплачувати за саме навчання, враховуючи той факт, що працюючи медсестрою Бібрської ЦЛР, отримує невеличку заробітну плату, а через мiсяць буде безробітною у зв`язку з скороченням на роботі. Додатково зазначає, що періодично син приїзджає додому, вiдповiдно вона несе не малi витрати за проїзд з місця проживання до місця навчання, старається забезпечувати [PERSON] раціональним і якісним харчуванням, щоб підтримувати нормальну життєдіяльність, завдяки якій він міг би успішно навчатись. Враховуючи наведене, наголошує, що син потребує матеріальної допомоги батька, щоб навчатись, враховуючи те, що відповідач офіційно працює в ТзОВ «Бенол Украiна» м.Львів вул.Зелена,147, має стабільний дохід, тобто реальну можливість нести разом зі мною рівноцінно матеріальні витрати на дитину, яка продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання теж не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.2006 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 29.12.2006 р., [PERSON] , змінила ім`я на « [PERSON] ». Заочним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 28.09.2018 р., ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки польсько-японської академії інформаційних технологій від 08.03.2021 р., оплата за навчання за перший курс 2020/2021 академічного року в Польсько-японській академії інформаційних технологій (зимовий семестр 2020/2021 та літній семестр 2020/2021, перший і другий семестр навчання) навчання денної форми за напрямком Культура Японії разом становить (згідно підписаним договором) - 7000 злотих. Відповідно до довідки про продовження іноземцем навчання стаціонарної форми від 06.03.2021 р., [PERSON] , [INFO] , прийнятий на період з 01.10.2020 р. до 30.09.2023 р. на навчання стаціонарної форми першого ступення за напрямком Культорологія на платній основі та продовжує денне навчання на 1 курсі 2 семестру. Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Слід зазначити, що позивачем доведено, що [PERSON] є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати. Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітній [PERSON] - [INFO] , дійсно навчається в Польсько-Японській академії інформаційних технологій (Польща, м.Варшава), на даний час [PERSON] є студентом 1 курсу стаціонарної форми навчання першого ступеня за напрямком Культорологія, навчання платне, несе витрати на проїзд до місця навчання, матеріальне становище позивача, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. З врахуванням наданих сторонами доказів, відповідач не скористався правом подачі відзиву, суд приходить до переконання, що з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , аліменти на її користь для надання матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved