Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення коштів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7114д від 15.02.2014 року та №7115д від 15.02.2014 року ,укладеними між ним та відповідачем. Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно умов зазначених договорів ним було внесено до спілки грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. та 20000,00 грн. відповідно зі сплатою 28% річних строком до 15.03.2015 року (розмір відсотків був змінений додатковими угодами). Договори були продовжені на умовах договору про залучення внеску (вкладу) до запитання. 22.07.2015 року позивач звернувся до КС «Злагода» із заявою про повернення коштів, однак кошти повернуті не були, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. За викладених обставин [PERSON] просив стягнути з відповідача 73074,61 грн., з яких: 70 000,00 грн. - сума вкладу, 3074,61 грн. - відсотки. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення осіб,які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згіно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.02.2014 року між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 7114д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 50000,00 гривень зі сплатою 26,9% річних строком на тринадцять місяців до 15 березня 2015 року. Додатковою угодою від 15.10.2014 року до вказаного договору були внесені зміни що розміру процентної ставки та встановлено її в розмірі 28%. 15.02.2014 року між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] також було укладено договір № 7115д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 20000,00 гривень зі сплатою 26,9% річних строком на тринадцять місяців до 15 березня 2015 року. Також додатковою угодою від 15.10.2014 року до вказаного договору встановлена процентна ставка в розмірі 28%. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договорів, підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 15 лютого 2014 року на суму 70000,00 грн. (а.с. 14,15). Відповідно до п.2.6 договорів, якщо вкладник не вимагає повернення суми внеску у зв'язку із закінченням строку встановеного п.1.2 договору, то договір вважається продовженим на умовах договору про залучення внеску (вкладу) до запитання. Відповідно до Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затверджених розпорядженням Держкомісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 30.12.2011 року №821, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 10.02.2012 року за 3211/20524, внесок (вклад) на депозитний рахунок до запитання - грошові кошти в готівковій та безготівковій формі, унесені до кредитної спілки її членом на договірних умовах, на визначений строк та під процент із зобов'язанням їх повернення на першу вимогу та/або з правом отримання частини вкладу протягом дії договору. 22.07.2015 року позивач звернувся з вимогою про повернення вкладів. Однак, відповідач КС «Злагода» не повернув позивачу вклади та не сплатив проценти. Згідно акту-звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів, підписаним сторонами, станом на 15 червня 2015 року основна сума по договору від 15.02.2014 року №7114д становить 50000,00 грн., відсотки - 2196,15 грн., по договору від 15.02.2014 року №7115д - основна сума становить 20000,00 грн., відсотки - 878,46 грн. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 730,75 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved