Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

10 липня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкової території в сумі 2423,13 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 590 від 23.06.2010 року виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території визначено КП «Павлограджитлосервіс». Послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються з 02 серпня 2010 року. Нерухоме майно - квартира [ADDRESS] належить відповідачу. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України, п.7 «Правил користування приміщенням житлових будинків Комунальне підприємство „Павлограджитлосервіс", відповідно до „Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року № 572 -власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території, незалежно від наявності договірних відносин. Однак, боржник квартирну плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території підприємству не сплачує, хоча щомісяця отримує рахунки - повідомлення про сплату боргу за квартирну плату, але добровільно сплатити борг відмовляється. В результаті чого станом на 01.07.2014 року утворилась заборгованість перед підприємством в сумі 2423 грн. 13 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає частково, просив суд також застосувати строки позовної давності. Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], та проживає за вказаною адресою. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Ст.ст.20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлений обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживача - укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Ст.26 вказаного Закону визначено істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем та визначено, що договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. При цьому, у відповідності до чинного законодавства України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови лише при укладенні господарських договорів (ч.4 ст. 179 Господарського кодексу України), до яких договір, укладений між позивачем та відповідачем, не відноситься. Судом встановлено, що між сторонами відсутній письмово укладений договір про надання послуг, в зв'язку з чим суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини безпосередньо з актів цивільного законодавства що регулюють відносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг. За рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №590 від 23.06.2010 року, позивача визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, зокрема, з обслуговування багатоквартирного будинку, в якому проживає відповідач. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26.08.2008 № 1069 встановлено, що розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг. Зазначеним рішенням також було затверджено тарифи на послуги по кожному будинку. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14.12.2011 № 1094 затверджено типовий перелік послуг, що входить до тарифу, порядок та періодичність їх надання. Зазначені рішення є чинними, у встановленому порядку не скасовані, а згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території. На підтвердження своїх вимог позивач надав докази надання відповідачеві за місцем проживання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та витрат на здійснення цих послуг, які відображені у картках фактичної собівартості помісячно за період з 01.08.2010 року по 01.06.2014 року., з аналізу яких вбачається, що мешканцям будинку [ADDRESS] пред'являються фактичні витрати на: поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, дератизація, освітлення місць загального користування, обслуговування димовентиляційних каналів. За надання вказаних послуг позивачем у відповідності до ч.2 ст. 162 ЖК України нараховувалася плата за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON], в період з серпня 2010 року по червень 2014 року, відповідачем оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території за оспорюваний період взагалі не здійснювалася, внаслідок чого станом на липень 2014 року утворилася заборгованість в сумі 2423,13 грн. Оскільки позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідач за надані послуги кошти не сплачував, внаслідок чого станом на липень 2014 року утворилася заборгованість з їх оплати на суму 2423,13 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості частково з оплати цих послуг з відповідача. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням строку позовної давності. Вирішуючи клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у загальному розмірі 1970,86 грн. строком на 12 місяців рівними частинами по 164,24 грн., суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З огляду на викладені обставини, а також враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти клопотання відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у загальному розмірі 1970,86 грн., строком на 12 (дванадцять) місяців рівними платежами по 164,24 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243, 60грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial