Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

24.10.2013 р. заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що 1)[PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON]; встановити факт, що 2)10.08.2011 р. [PERSON] подавала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]; 3)дата смерті матері у заяві про прийняття спадщини помилково вказана нею [INFO] замість [INFO], а прізвище - [PERSON] замість [PERSON]. Заява мотивована тим, що заявник є донькою [PERSON], яка померла [INFO]. У серпні 2011 року заявник подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Звернувшись до нотаріуса із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину, заявник отримала відмову у зв'язку з неправильним написанням прізвища матері та наявності помилки у даті смерті в заяві про прийняття спадщини, а саме: замість прізвища «[PERSON]» вказане прізвище «[PERSON]», в заяві про прийняття спадщини дата смерті замість «[INFO]» вказана «[INFO]». Заявник зазначає, що в свідоцтві про смерть прізвище її матері вказане «[PERSON]», а в свідоцтві про народження заявника - «[PERSON]». У свідоцтві про смерть вказана дата смерті [INFO], а в заяві про прийняття спадщини від 10.08.2011 року невірно вказана дата смерті у зв'язки з тим, що на момент написання заяви у нотаріуса заявник не мала на руках свідоцтва про смерть матері. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №3069 від 15 червня 2011 року (а.с.11). Відповідно до посвідки про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON], її батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.7). Згідно заяви [PERSON], поданої до Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, [PERSON] приймає спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] (а.с.6). Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте з наданих заявником документів неможливо встановити факт кровного зв'язку між [PERSON] та [PERSON], що померла [INFO], а тому суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту, що [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON] не підлягає задоволенню. Також суд зазначає, що заявникові було роз"яснено положення ч.ч.3,4 ст.10 ЦПК України, проте жодних клопотань про надання або забезпечення доказів нею не заявлялось, [PERSON] в категоричній формі заявила, що наданих нею доказів достатньо, а тому суд виходив з того, що було у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Щодо заяви в частині встановлення факту звернення [PERSON] 10.08.2011 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини суд зазначає, що даний факт не може бути встановлений у судовому порядку, відповідна заява [PERSON] знаходиться у спадковій справі щодо майна померлої [PERSON] у Сьомій Львівській державній нотаріальній конторі, як зазначає сама [PERSON], й остання не позбавлена можливості звернутись до нотаріуса для підтвердження даного факту. Також суд зазначає, що не може бути встановлений у судовому порядку факт, що у заяві про прийняття спадщини заявник помилково замість прізвища «[PERSON]» написала «[PERSON]», а замість дати смерті «[INFO]» написала «[INFO]», оскільки дана заява складалась власноруч заявником та вона не позбавлення можливості самостійно виправити ці помилки, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою. Тобто суд звертає увагу, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності особі правовстановлюючих документів або документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. При цьому такі помилки допущено щодо цієї особи третіми особами, як правило, державними установами, посадовими особами та працівниками підприємств, установ тощо. Заява про прийняття спадщини до таких документів не відноситься, а суд не виправляє своїм рішенням помилки фізичних осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити. У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 11,60,212-215,256,259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: dismissed