Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні, у якій просила: встановити факти проживання однією сім'єю жінки - [PERSON], [INFO], та чоловіка [PERSON], [INFO], без шлюбу в період з 01 січня 2004 року (з моменту набрання чинності Сімейного Кодексу України) по 10 січня 2018 року (день смерті [PERSON]М.), та перебування [PERSON], [INFO], на утриманні чоловіка - [PERSON], [INFO], з моменту досягнення [PERSON] пенсійного віку (07 листопада 2001 р.) та перебування на обліку в КОУ ПФ України м. Харкова до січня 2018 року (день смерті [PERSON]М.). На обгрунтування заяви заявниця зазначила, що з 03.07.1971 року до 21.03.1992 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від указаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 21.03.1992 року, в зв'язку з життєвими обставинами, шлюб з чоловіком формально розірвали, без фактичного наміру про розлучення, про що не знав син, рідні, друзі, і взагалі про це нікому не повідомляли, так як фактично проживали однією сім'єю разом з сином в одній квартирі, мали сімейний бюджет, тобто в їх житті нічого не змінилося та вони і не мали ніяких намірів щодо розлучення. В грудні 1976 року чоловік отримав на своє ім'я ордер на квартиру [ADDRESS], де в складі сім'ї вказані вона - дружина та син, в якій вони фактично прожили все життя, та яку в 1998 році приватизували, про що отримали свідоцтво про право власності від 10.03.1998 року, реєстраційний номер 2А-98-107625, згідно якому квартира №83 по вул. Продольній б. 1А в м. Харкові дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки КП "Жилкомсервіс», дільниця №18 від 13.02.2018 року в квартирі №83 по вул. Поздовжня в м. Харкові зареєстровані: [PERSON] - власник, [PERSON] - чоловік з 15.04.1977 року; [PERSON] - син з 15.06.1993 року; [PERSON] - онука з 12.03.2014 року та мається відмітка про виписку [PERSON] - 13.02.2018 року, так як 10.01.2018 року чоловік помер, тобто до останнього дня він проживав та був зареєстрований за вказаною адресою. Вказала, що на протязі сумісного проживання вони з чоловіком купували предмети побуту, платили комунальні послуги, вели сумісний сімейний бюджет. Не зважаючи на пенсійний вік (пенсіонер за віком з 2005 року) чоловік працював до останнього дня свого життя і отримував окрім пенсії заробітну плату, тобто фактично вона була у нього на утриманні, оскільки її пенсія (пенсіонер за віком з 2001 року) не давала їй можливості проживати без доходів чоловіка. В лютому місяці 2018 року вона звернулася до Київського об'єднаного управління пенсійного фонду м. Харкова з заявою про переведення її пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Рішенням КОУПФ м. Харкова від 19.02.2018 року за №18 їй відмовлено і запропоновано звертатися до суду та встановити факти, які мають юридичне значення. Зазначила, що склалася ситуація, при якій вона не може вирішити питання про отримання пенсії в зв'язку з втратою годувальника, так як шлюб офіційно розірвано; факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утримуванні можливо встановити тільки в судовому порядку, інший порядок відсутній. Встановлення вказаних фактів не пов'язано з наступним вирішенням спору, підвідомчого суду; іншої можливості, окрім судового порядку, для встановлення даних фактів немає; чинним законодавством не передбачено інший позасудовий порядок встановлення даних юридичних фактів. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Київського об»єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з»явився. 04.04.2018 від представника Київського об»єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова [PERSON] до суду надійшла заяву про розгляд справи без участі представника управління, рішення прийняти на розсуд суду (а.с.99). Суд, вислухавши заявницю та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.п. 2, 5 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні та проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] помер 10 січня 2018 року (а.с.7). В період з 03.07.1971 року до 21.03.1992 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. 21.03.1992 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, після розірвання шлюбу вони з [PERSON] не припиняли ведення спільного господарства та їх сім'я існувала. Вони разом купували продукти, речі домашнього вжитку, меблі та інше. [PERSON] допомагав заявниці у всьому, піклувався про неї та утримував до своєї смерті. Спільне проживання [PERSON] та [PERSON] також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявника у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень заявника [PERSON] про сумісне проживання з [PERSON] та перебування на його утриманні, у суду немає. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 18 з місця проживання про склад сімї та прописку від 13.02.2018 за № 290 [PERSON], який помер 10.01.2018р., дійсно був зареєстрований і постійно проживав по день смерті в квартирі [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с.8). Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу їй необхідно для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебувала на його утриманні на момент смерті 10 січня 2018 року. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved