Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № КСД-01262 від 28 липня 2006 року у розмірі 45 021 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до кредитного договору від 28 липня 2006 року №КСД-01262, укладеного між [PERSON] та кредитною спілкою «Добробут» в особі керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділення №6 «Дніпро» КС «Добробут» Нечай Л.І., кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 5000 грн. на строк з 28 липня 2006 року по 28 липня 2008 року зі сплатою 24 % річних. Відповідач [PERSON] є членом Кредитної Спілки «Добробут», згідно з договором від 04 листопада 2008 року №КСД-001728. Після чого, 02 липня 2013 року між позивачем та в.о. голови правління Глебським В.П. було укладено «Договір про відступлення права вимоги», відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги повернення заборгованості, належне первісному кредиторові за кредитним договором № КСД-01262 від 28 липня 2006 року, який було укладено між первісним кредитором та [PERSON]. Вартість права вимоги відповідно до п.2 даного договору, станом на 02 липня 2013 року складає - 44676 грн., з яких залишок несплаченого «тіла» кредиту за 28 жовтня 2006 рік складає - 4 583 грн.; заборгованість по підвищених відсотках за користування кредитом складає - 40 438 грн. Боржнику неодноразово були надіслані листи з вимогами про сплату суми заборгованості, але відповідачкою усі вимоги продовжували ігноруватися. У зв`язку з чим, до суду була подана дана позовна заява. У судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, а у разі неявки у судове засідання відповідачки не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вирішив зі згоди позивача ухвалити рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2006 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Добробут» в особі керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділення №6 «Дніпро» КС «Добробут» Нечай Л.І., було укладено договір №КСД-01262, відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 5000 грн. на строк з 28 липня 2006 року по 28 липня 2008 року зі сплатою 24 % річних (а.с.5). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є членом Кредитної Спілки «Добробут», згідно з договором №КСД-001728 від 04 листопада 2008 року (а.с.12). 02 липня 2013 року між позивачем та в.о. голови правління Глебським В.П. був укладений «Договір про відступлення права вимоги», відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги повернення заборгованості, належне первісному кредиторові за кредитним договором № КСД-01262 від 28 липня 2006 року (а.с.6). Відповідачка [PERSON] не в повному обсязі здійснювала платежі в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання і внаслідок чого утворилась заборгованість. Вартість права вимоги відповідно до п.2 даного договору, станом на 02 липня 2013 року складає - 44 676 грн., з яких залишок несплаченого «тіла» кредиту за 28 жовтня 2006 року складає 4 583 грн. та заборгованість по підвищених відсотках за користування кредитом - 40 438 грн. (а.с.6). Тобто позивач просить суд стягнути підвищену відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 120 % річних. Але дані вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості по процентам, по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання, а в даному випадку саме до 28 липня 2008 року включно, вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2013 року по справі за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк»" про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Оскільки в даному випадку строк дії договору закінчився 28 липня 2008 року, то позивач не вправі нараховувати після цього терміну відсотки за користування кредитом та звертатися з позовом щодо їх стягнення. Відповідно до ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно вимог ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки за несвоєчасне виконання зобов'язань неустойки у вигляді підвищених відсотків відповідно до п. 7.1 договору, то вони також задоволенню не підлягають у зв'язку з пропуском строку позовної давності відповідно до ст. 258 ЦК України. Таким чином, сума яка підлягає стягненню розраховується наступним чином: Період заборгованості«тіло» несплаченого кредитуВідсоткова ставка Відсоткова ставка по місяцям Сума боргу з врахуванням відсоткової ставкиЗ 28.10.2006 р. по 28.10.2007 р.4583 грн.24% річнихЗа 1 рік1099 грн. 92 коп.З 28.10.2007 р. по 28.04.2008 р.4583 грн.24% річнихЗа 6 місяців549 грн. 96 коп. З 28.04.2008 р. по 28.07.2008 р.4583 грн. 24 % річнихЗа 3 місяця 274 грн. 98 коп. Всього: 1924 грн. 86 коп. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача основну суму боргу за тілом кредиту в розмірі 4 583 грн., суму заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 924 грн. 86 коп., а всього 6 507 грн. 86 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки вимоги позивача задоволенні частково, то суд вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial