Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

04 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, стверджуючи, що у відділі державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист №2-1752 виданий Іллічівським міським судом Одеської області 18.10.2005 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини. Позивач вказує, що 18 вересня 2013 року постановою державного виконавця державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Павловською С.М. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно у межах суми стягнення за виконавчим документом, а саме заборгованості по аліментах у розмірі 50563,35 грн, що належить боржнику, а саме: легковий автомобіль марки HONDA CIVIC, 1986 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Також позивач зазначає, що 02 квітня 2014 року постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Павловською С.М. виконавчий документ - лист №2-1752 виданий Іллічівським міським судом Одеської області 18.10.2005 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини повернуто стягувачу, однак, арешт з даного автомобіля не знятий. Вказані обставини перешкоджають відповідачу вільно володіти та користуватися даним автомобілем, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд скасувати арешт, накладений постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Павловською С.М. №В-14/303 від 18 вересня 2013 року на легковий автомобіль марки HONDA CIVIC, 1986 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позові задовольнити. Відповідач також був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився, надав до суду заперечення проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що при поверненні виконавчого документу стягувачеві за ст.47 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження», не передбачено зняття арешту з майна боржника. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист №2-1752 виданий Іллічівським міським судом Одеської області 18.10.2005 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини (а.с.11-12). 18 вересня 2013 року постановою державного виконавця державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Павловською С.М. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно у межах суми стягнення за виконавчим документом, а саме заборгованості по аліментах у розмірі 50563,35 грн, що належить боржнику (а.с.18), а саме: легковий автомобіль марки HONDA CIVIC, 1986 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.19). 02 квітня 2014 року постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Павловською С.М. виконавчий документ - лист №2-1752 виданий Іллічівським міським судом Одеської області 18.10.2005 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України „Про виконавче провадження" (а.с.14) на підстави заяви стягувача - [PERSON] (а.с.15). Згідно п.1 ч.1 ст.47 50 Закону України „Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Відповідно до ст.50 Закону України „Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Частиною 1 ст.57 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Отже, враховуючи те, що постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Павловською С.М. від 02 квітня 2014 року виконавче провадження, у рамках якого було накладено арешт на майно позивача, вже повернуто стягувачу, підстави для збереження арешту на моє майно - відпали. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Outcome: approved