Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

24.09.2013 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.04.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11334161000, відповідно до якого банк надав позивальнику на споживчі потреби кредитні кошти в розмірі 25 650,00 доларів США на строк до 17.04.2015 року, а остання зобов'язалася вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 14 % річних від суми залишку заборгованості. В цей же день в порядку забезпечення вказаного зобов'язання між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку позивачу житловий будинок [ADDRESS], а також земельну ділянку, яка розташована за вказаною адресою та надана для його обслуговування. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Зобов'язання за вищевказаним кредитним договором останньою за життя не були виконані в повному обсязі. Так заборгованість за кредитним договором становить 7 876,91 доларів США. Посилаючись на вказані обставини, норми спадкового права, Закону України «Про іпотеку» позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок [ADDRESS], а також земельну ділянку, що була надана для його обслуговування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 22.04.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11334161000, відповідно до якого банк надав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти в розмірі 25 650,00 доларів США на строк до 17.04.2015 року, а остання зобов'язалася вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 14 % річних від суми залишку заборгованості. В цей же день в порядку забезпечення вказаного зобов'язання між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку позивачу житловий будинок [ADDRESS], а також земельну ділянку, площею 1 000 кв.м., яка розташована за вказаною адресою та надана для його обслуговування. Обумовлений договір посвідчено 22.04.2008 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (копія долучена до матеріалів справи). Згідно повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 1537/01-09 від 16.10.2013 року після смерті вказаної особи заведена спадкова справа за претензією кредитора акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» за № 315/2009 від 24.09.2009 року. Інших осіб, які прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, немає. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в строки та порядку, визначеному законом. При цьому, спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її відкриття. В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв відповідач [PERSON], відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. При цьому, спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її відкриття. Згідно зі статтею 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно частин 1 та 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, відповідно до п.1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон №1304 - УП) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Цей закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості (ч.3 Закону №1304 - УП). Днем опублікування Закону №1304- УП є 7 червня 2014 року («Голос України» №109). Встановивши наведені обставини, оскільки відсутня згода відповідача [PERSON] як іпотекодавця на відчуження спірного житлового будинку, який є предметом іпотеки як забезпечення зобов'язання [PERSON] - громадянина України за споживчим кредитом, кредит надано кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті, предмет іпотеки використовується майновим поручителем як місце постійного проживання та реєстрації, у власності майнового поручителя іншого нерухомого майна не має, іпотечне майно не перевищує загальної площі у 140 кв. м, то відповідно до Закону №1304 - УП в задоволенні позову Банку слід відмовити. Інших доказів на спростування цих висновків суду позивач не надав, клопотань про їх витребування не заявляв. В силу ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню понесені сторонами судові витрати.

Outcome: dismissed