Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про зменшення розміру аліментів, які він сплачує в користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить суд зменшити розмір аліментів в користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] і визначити їх в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття посилаючись на те, що рішенням Славутського міськрайонного суду з нього стягнуто аліменти в користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 02 березня 2009 року. Проте, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки створив нову сім'ю, дружина хоч і працює, однак отримує мінімальну заробітну плату і на його утриманні знаходиться повнолітня, одружена дочка дружини [PERSON], яка разом з своїм чоловіком навчається на контрактній основі і стипендії не отримують та малолітня дочка дружини [PERSON], [INFO], батько якої постійної роботи немає і сплачує на її утримання аліменти лише при наявності в нього коштів. Крім цього він допомагає своїй матері, яка отримує мінімальну пенсію та сплачує кредит, який разом з дружиною взяв для потреб своєї новоствореної сім'ї. Відповідачка [PERSON] позову не визнала і пояснила, що вона не працює оскільки хворіє і являючись інвалідом третьої групи отримує мінімальну пенсію. Неповнолітній син [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства, який потребує значних витрат на лікування та харчування. Вважає, що матеріальне становище позивача після призначення судом аліментів на утримання сина покращилось, оскільки він фізично здоровий, крім пенсії за вислугою років, працює і одержує заробітну плату. Зміна сімейного становища позивача не свідчить про погіршення його матеріального становища, оскільки його дружина працює, дочка дружини, що навчається одружена, на утримання неповнолітньої дочки дружини аліменти сплачує її батько, мати позивача отримує пенсію, а кредит взяв для покращення благ своєї новоствореної сім'ї тому вимоги позивача про зменшення розміру аліментів вважає безпідставними і в позові просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав. Із пояснень позивача вбачається, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з нього стягнуто аліменти в користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2009 року. Даний факт відповідачкою не заперечується і стверджується рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2009 року (а.с.48). У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров"я когось із них. В судовому засіданні позивач посилався на те, що він одружився і матеріально утримує повнолітню, заміжню дочку дружини, яка не працює, оскільки навчається разом з своїм чоловіком, неповнолітню дочку дружини, на яку сплачує аліменти її батько, надає допомогу своїй матері, яка отримує мінімальну пенсію та сплачує кредит, який брав для покращення благ своєї новоствореної сім'ї. Судом встановлено, що дружина позивача фізично здорова, працює, маючи щомісячний дохід у виді заробітної плати в сумі 1500 грн., що стверджується довідкою про доходи (а.с.23), її повнолітня дочка, що навчається фізично здорова та одружена, на неповнолітню дочку сплачувати аліменти зобов'язаний і сплачує її батько, мати позивача одержує пенсію за віком, кредит позивач взяв без необхідності, для покращення благ своєї новоствореної сім'ї. Все вищенаведене стверджується позивачем. Відповідачка [PERSON] інвалід третьої групи, що стверджується відповідними документами (а.с.24,29), не працює, засобами для існування сім'ї є її пенсія в розмірі 1138 грн. 80 коп. та соціальна допомога дитини інваліда дитинства в розмірі 949 грн., що стверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута та довідкою управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради (а.с.46-47), утримує неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства, що стверджується медичним висновком та довідками лікарів (а.с.27-28) і потребує значних витрат на лікування та харчування. Аналізуючи всі дані по справі в їх сукупності суд вважає, що зміна сімейного становища позивача не свідчить про погіршення його матеріального становища, із-за якого він не має можливості сплачувати аліменти в користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене дає суду підстави вважати, що матеріальне становище позивача не погіршилось через зміну його сімейного становища, а навпаки покращилось оскільки він крім пенсії за вислугою років в розмірі 1740 грн. 40 коп., працює, одрержуючи щомісячно заробітну плату в розмірі 1300 грн., що стверджується довідками про його доходи (а.с.5,36,40) і не оспорюється позивачем, а тому суд вважає, що він має можливість сплачувати в корить відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина сина [PERSON], [INFO] у визначеному судом розмірі. При зазначених обставинах, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд вважає, що підстави, передбачені ст.192 СК України для задоволення позову відсутні. Суд вважає позовні вимоги безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст.192 СК України,

Outcome: dismissed