Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], а [INFO] року померла маити [PERSON], які були зареєстровані та постійно проживали в с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Після смерті батька мати прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину серії ВРА № 790610 видане 21 вересня 2010 року Немирівською державною нотаріальною конторою, яке підтверджує право матері на земельну ділянку площею 1,7095 гша в межах згідно з планом, переданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ковалівської сільської ради Немирівського району, яка належала померлому батьку [PERSON] на підставі розпорядження Немирівської райдержадміністрації від 03.03.2004 року за № 69, що підтверджується державним актом на землю серії ВН № 156214 виданим Немирівською райдержадміністрацією 07.07.2004 року. Однак державного акту на земельну ділянку, яку мати отримала в спадщину після смерті батька не отримала, оскільки сама померла, але нотаріусом на державному акті на землю виданому на імя батька зазначено, що на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності в порядку спадкування на цю земельну ділянку перейшло до матері. Спадкоємцем після смерті матері за заповітом і за законом є вона, інших спадкоємців немає. [PERSON] прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час вона звернулася в нотаріальну контору з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, але отримала відмову. Мотиви відмови в оформленні земельної ділянки полягають в тому, що в державному акті на право приватної власності на землю відсутня відмітка про реєстрацію права власності в відділі Держкомзему. Відповідно ж до ст.. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. На думку нотаріуса, в такій ситуації, підстав для посвідчення права власності в порядку спадкування цієї земельної ділянки не має, а отже їй було рекомендовано, для вирішення питання звернутись до суду. В зв»язку з цією обставиною вона вимушена звертатись до суду із даним позовом, та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явились, подали суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутність, за наявними у справі доказами , позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Ковалівської сільської ради Немирівського району в судове засідання не з"явився, однак від нього надійшла заява про визнання позову і про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи доведено, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті спадщину прийняла [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] ВРА № 790610 від 21.09.2010 року, в державному акті на землю ВН № 156214 виписаного на імя покійного Державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори вчинено запис від 21.09.2010 року за реєстровим № 2-1012 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку перейшло до [PERSON],позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, а також за заповітом після смерті матері [PERSON], а отже є підстави для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають, особи визначені у заповіті, а також позивачка яка є донькою померлої,відповідно до ст.. 1261 ЦК України крім того є спадкоємицею першої черги. Враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, спадкоємцем являється [PERSON], яка заявила про свої права на спадщину, але оформити свої права на спадкове майно в позасудовому порядку вона не має можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392, 1223, 1261,1269, 1270 ЦК України ,

Outcome: approved