Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

12 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська»про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві. Свої вимоги мотивує тим, що працював на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з 05 травня 2003 року по 30 листопада 2020 року на посаді гірника очисного забою V розряду, 30 листопада 2020 року звільнений із займаної посади відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору із виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. Зазначає, що на теперішній час не працює, є пенсіонером, інвалідом 3 групи внаслідок виробничої травми, що підтверджується довідкою МСЕК від 06.11.2020 серії 12 ААА №022197, довідкою МСЕК від 06.11.2020 серії 12 ААБ №693270 та Актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 21 липня 2020 року о 06 год. 20 хв., форми Н-1/П від 31.07.2020, відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати працездатності від 06.11.2020 серії 12ААА №022197 - ступінь втрати працездатності становить 40%, в тому числі: 35% по т/к 2020р., 5% по т/к 2011р. Вказує, що внаслідок трудового каліцтва йому протипоказана важка фізична праця. Позивач у позові посилається на те, що проходив стаціонарне, амбулаторне лікування в Нововолинській ЦМЛ та інших лікувальних закладах, стан його здоров`я від отриманих на виробництві травм і захворювань постійно погіршується, порушився нормальний життєвий ритм, постійно відчуває фізичні болі та сильні душевні страждання, які зазнав у зв`язку з виробничим каліцтвом та ушкодженням здоров`я. Вказує, що дана травма повпливала на його здатність повноцінно ходити, при ходьбі відчуває постійний біль, до цього часу лікується. Зазначає, що втрата працездатності та отримання інвалідності спричинили порушення його життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації життя і лікування, не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання, що негативно відбивається на душевному стані, відчуває душеві страждання та переживання, з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків захворювання та тяжкого стану здоров`я, стало критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому та соціальному відношенні, громадянина. Позивач оцінює заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн., яку просить стянути з відповідача та понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до проведення судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у їхній відсутності. У судове засідання представник відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська»не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника відповіда, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Крім того представником відповідача до проведення судового засідання подано до суду відзив на позов у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки розмір моральної шкоди є необгрунтованим та суттєво завищеним, не відповідає засадам розумності та справедливості. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] понад 17 років пропрацював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" на підземних роботах на посаді гірника очисного забою V розряду. Відповідно до Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 21.07.2020 року о 06:20 год. вбачається, що з позивачем [PERSON] 21.07.2020 року стався нещасний випадок; вид події: показники важкості праці; основна причина: незадовільні фізичні дані або стан здоров`я; супутні причини: відсутність або неякісне проведення медичного обстеження (професійного відбору); шкідливий або небезпечний фактор: трудовий процес, динамічні фізичні перенавантаження; діагноз, який встановлено закладом охорони здоров`я: розтяг зв`язок правого колінного суглобу S 83.6 (а.с.8-10). Висновком Волинського обласного бюро МСЕК від 06.11.2020 позивачу [PERSON] встановлено 40% втрати професійної працездатності, в тому числі 35% по трудовому каліцтву 2020 року і 5% по трудовому каліцтву 2011 року з 03.11.2020 року, потреба у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне забезпечення (амбулаторне + стаціонарне), ВМП, санаторно-курортне лікування згідно рішення ЛКК. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.6). Відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК [PERSON] була встановлена третя група інвалідності з 03.11.2020 року у зв`язку з трудовим каліцтвом та протипоказана важка фізична робота, рекомендовано спостереження і лікування в травматолога (а.с.7). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Відповідно до вимог ст.173 КЗпП України закріплено право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП «Шахта №9 «Нововолинська» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці, не забезпечив фінансування та організацію проведення попереднього і періодичного медичного огляду, не відсторонив від роботи, як такого, що не пройшов медогляд, внаслідок чого з останнім стався нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська» позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що останній отримав травму пов`язану з виробництвом, трудове каліцтво, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 40% професійної працездатності, йому встановлено третю групу інвалідності з 03.11.2020 року у зв`язку з трудовим каліцтвом та протипоказана важка фізична робота, рекомендовано спостереження і лікування в травматолога. Відтак, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Шахта №9 «Нововолинська», з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 70000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач [PERSON] отримав травму пов`язану з виробництвом, трудове каліцтво, внаслідок чого втратив 40 відсотків працездатності, йому встановлено третю групу інвалідності з 03.11.2020 року у зв`язку з трудовим каліцтвом, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: протипоказана важка фізична робота, рекомендовано спостереження і лікування в травматолога. Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті, постійному фізичному дискомфорті, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування, а тому, виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 70000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України до стягнення з відповідача не підлягає в користь позивача 2000,00 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу, оскільки понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. не підтверджені документально. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial