Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі і на земельну ділянку площею 0,60 умовних кадастрових га. яка розташована в с.Андріївка Хорольського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі рішення Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 24.12.1993 року. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, але представник позивача подав до суду заяву в якій прохав суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Хорольською Державною нотаріальною конторою, на підставі заяви позивача про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу на майно померлої [INFO] року [PERSON], за № 497/2011. Після звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,60 умовних кадастрових га., що в с.Андріївка Хорольського району Полтавської області, яка за життя належала, [PERSON], позивачу листом за вих.№ 02-14/2093 від 04.12.2017 року Хорольська державна нотаріальна контора повідомила , як спадкоємцю першої черги за законом, яка прийняла спадщину за законом на майно своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, останнім місцем проживання якої було: [ADDRESS] (на час відкриття спадщини позивая проживала разом зі спадкодавцем), що спадкова справа до майна [PERSON] була відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 10.11.2011 року за № 497/2011 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини та на підставі заяви [PERSON], дочки спадкодавця, про відмову від прийняття спадщини на мою користь. Позивач, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину. За твердженням позивача, спадкодавець [PERSON] мала право на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану по [ADDRESS] була включена у списки громадян, яким безкоштовно передано в приватну власність земельну ділянку, але за життя не оформила документи належним чином і державного акту на право власності на вказану землю не отримала. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності цього майна спадкодавцеві. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання спадкоємцем документів, що підтверджують належність цього майна спадкодавцеві. Спадщина на приватизовану земельну ділянку, право на яку виникло та оформлено було у період по 2011 рік включно оформляється на підставі державного акту на право приватної власності на землю, який пройшов державну реєстрацію відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Якщо правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні то позивач має право звернутися до суду і за умови надання суду усіх достатніх та необхідних доказів, вирішувати питання про визнання за нею права власності в порядку спадкування на спадкове майно. Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: - Копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - Копією паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON]; -Копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (реєстрація спадкової справи); - Копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину); - Копією рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради № 74 від 24.12.1993 року; -Копією додатку до рішення виконкому Андріївської сільської ради № 74 від 24.12.1993 року; - Копією довідки Андріївської сільської ради № 1278 від 11.12.2017 року; - Копією листа нотаріуса за вих № 2129/02-14 від 08.12.2017 р. По невідомим позивачу причинам мати, [PERSON], за життя не привела у відповідність документи, що до реєстрації права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,60 га. яка розташована за адресою: [ADDRESS] Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: approved