Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що відповідач [PERSON] є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO], з якого відповідно до рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11.02.2013 стягувалися аліменти на його утримання до досягнення повноліття. Позивач зазначає, що після виповнення сином повноліття виплати аліментів припинилися, але на даний час він навчається в ДПТНЗ «Дніпровське вище професійне училище будівництва», є студентом денної форми навчання, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 48 від 13.02.2019. Термін навчання до 30.06.2019. [PERSON] стверджує, що сину потрібна матеріальна допомога на період навчання, оскільки змоги самостійно працювати він позбавлений, так як є студентом денної форми навчання. Позивач вказує, що відповідач є фізично здоровою працездатною людиною, працює, тому, на її думку, має змогу та повинен надавати допомогу на період навчання дитини. Позивач просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти на її користь на утримання сина на період навчання у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання чи досягнення ним 23 років. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Ухвалою судді від 04 квітня 2019 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача за рішенням суду стягувалися аліменти до досягнення повноліття. На час звернення позивача до суду син [PERSON] досяг повноліття, тому виплата аліментів припинилася. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] на даний час навчається в ДПТНЗ «Дніпровське вище професійне училище будівництва», є студентом денної форми навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку наявні всі вищезазначені юридичні факти у сукупності, в зв"язку з чим, відповідач зобов'язаний брати участь у фінансуванні здобуття освіти своєї рідної доньки і має можливість надавати матеріальну допомогу. З урахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище відповідача, який є працездатним, відсутність будь-яких доходів повнолітнього сина [PERSON], його витрати, пов'язані з навчанням та проживанням в м. Дніпро. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне позов задовольнити і визначити розмір аліментів у вигляді ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період навчання сина [PERSON] - до 30.06.2019, а в разі продовження навчання - не пізніше досягнення ним 23 річного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн. по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved