Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

17 квітня 2019 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10806676000 від 07.11.2015 року в сумі 78706 грн. 42 коп. та судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 07 листопада 2005 року був укладений кредитний договір № 10806676000, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 109080 грн. зі сплатою 15% річних, а останній в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів за умовами кредитного договору. Крім того, 07 листопада 2005 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого останній зобов`язувався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі і за кредитним договором № 10806676000 від 07 листопада 2005 року укладеним з [PERSON] 22 жовтня 2018 року між ПАТ Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому ж числі за кредитним договором № 10806676000 від 07 листопада 2005 року та договором поруки від 07 листопада 2005 року. За період користування кредитними коштами, відповідачі здійснювали часткові платежі основної суми боргу, проте заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 28 березня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 155476 грн. 44 коп. З огляду на це, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті інфляційних втрат в сумі 64700 грн. 42 коп. та 3% річних в сумі 14\~006 грн., як наслідок прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором № 10806676000 від 07 листопада 2005 року. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 травня 2019 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участю сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідачі своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, на подання відзиву, не скористалися. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач №1 про день, час та місце розгляду справи повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. В судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідач №2 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в порядку 128 ЦПК України, за місцем його реєстрації, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступного висновку. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07 листопада 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10806676000, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 109080 грн. зі сплатою 15 % річних., а останній в свою чергу зобов`язувався прийняти та повернути банку кредит не пізніше 06 листопада 2011 року (а.с.8-12) З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №10806676000, АКІБ "УкрСиббанк" 07 листопада 2005 року уклав договір поруки із [PERSON] , за умовами якого останній зобов`язувався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. (а.с. 15-16) 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі і за кредитним договором № 10806676000 від 07 листопада 2005 року укладеним з [PERSON] (а.с.21-58) 22 жовтня 2018 року між ПАТ Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №951/К, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому ж числі за кредитним договором № 10806676000 від 07 листопада 2005 року, що підтверджується витягом з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами. (а.с.19-20, 59-63) Таким чином встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів. За умовами кредитного договору № 10806676000 від 07 листопада 2005 року, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах даного Договору, а позичальник, в свою чергу, зобов`язувався використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані Банком проценти, комісії у порядку та терміни, встановлені Договором (п. 3 та п. 4 Кредитного договору). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 10806676000 від 07 листопада 2005 року, надавши [PERSON] кредитні кошти. Останній здійснював часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість ним та поручителем [PERSON] в повному обсязі не погашена, у зв`язку з чим, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 28 березня 2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 155\~476,44 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 75713,72 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 74777,82 грн., заборгованість за нарахованими відсотками ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 4984,90 грн.(а.с. 10) Згідно\~ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст.ст.553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 10 квітня 2018 року по справі № 910/10156/17;12-14гс18. За приписами\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що\~стаття 625 ЦК\~поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Крім того, Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 28 березня 2019 року по справі №444/9519/12|14-10цс18 зробила висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Станом на день подання позовної заяви відповідачі не повернули отримані кредитні кошти на підставі кредитного договору № 10806676000 від 07 листопада 2005 року. Зокрема, доказів на спростування даних обставин відповідачами суду не надано. З огляду на те, що відповідачами прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 10806676000 від 07 листопада 2005 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Станом на 28 березня 2019 року, згідно розрахунку позивача, загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3 % річних за користування кредитом становить 78706,42 грн., з яких: нараховані 3 % річних 14006 грн., втрати від інфляції 64700,42 грн.(а.с. 18) За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в суді, та є всі підстави для того, щоб заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути у солідарному порядку із відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в силу ст. 625 ЦК України, нарахованих 3 % річних та втрати від інфляції, що становить 78706 грн. 42 коп., згідно розрахунку позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі, у вигляді сплати судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

Outcome: approved