Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

02.09.2021 року представник позивача звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] \~про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. 16.09.2021 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача та того ж дня відкрито провадження по справі. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 12.03.2018 року в ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/2775789. Забезпеченим ТЗ за полісом є Ford Transit, д.н. [NUMBER] . 04.10.2018 року в м. Білозерське Донецької області, по вул. Будівельній, поблизу буд. 23, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ Ford Transit, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача та ТЗ Daewoo Neхіа, д.н. [NUMBER] . Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року (Справа 240/760/18) встановлено, що на момент вчинення ДТП за кермом забезпеченого ТЗ перебував відповідач, якого визнано винним у вчиненні ДТП. Позивачем, за заявою власника ТЗ Daewoo Neхіа та зібраних документів складено страховий акт № 180000181052 та здійснено виплату страхового відшкодування, у розмірі 4775 грн. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач залишив місце ДТП, просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 4775 гривень 00 коп. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 2). Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначив, що після ДТП нікуди не тікав, а від`їхав з місця пригоди, щоб вивантажити товар. Потім повернувся, на місці складали протокол. Він про все домовився з потерпілим та сплатив йому збитки. Ніякого суду за його участі не було. З часу ДТП минуло 3 роки. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 12.03.2018\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/2775789. Забезпеченим ТЗ за полісом є Ford Transit, д.н. [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до постанови судді Олександрівського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року (Справа 240/760/18), - 04 жовтня 2018 року, о 07 год. 10 хв., в м. Білозерське Донецької області, по вул. Будівельній, поблизу будинку № 23, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки DAEWOO NEXIA, номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним в порушенні вимоги п. 10.9, 2.10 «а», «б», «в», «с» ПДР України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та в залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно (а.с.6-7). Постанова набрала законної сили 14.12.2018 року. В зв`язку з тим, що відповідач заперечував свою участь в судовому засіданні 03.12.2021 року, судом досліджена справа ЄУН 240/760/18, яка містить розписку відповідача в отримані постанови та квитанції про сплату правопорушником штрафу та судового збору. Відповідно до постанови судді від 03.12.2018 року, правопорушник був присутній в судовому засіданні та надавав пояснення. Актом огляду транспортного засобу від 05.10.2018 року, встановлено характер пошкоджень автомобіля DAEWOO NEXIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] ,(а.с.11). Згідно ремонтної калькуляції № 18-181052 від 08.10.2018 року (а.с.12-13) вартість ремонту транспортного засобу DAEWOO NEXIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 6064,51 грн. На підставі страхового акту № 180000181052 від 26.10.2018 року та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.15), за заявою власника автомобіля DAEWOO NEXIA, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.14), позивачем ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4775 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР079499 від 02.11.2018 р. (а.с.16). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Відповідно до абзацу "в" п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2018 року, о 07 год. 10 хв., в м. Білозерське Донецької області, по вул. Будівельній, поблизу будинку № 23, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки DAEWOO NEXIA, номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~ \~ \~ \~Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року (Справа 240/760/18), відповідача визнано винним в порушенні вимоги п. 10.9, 2.10 «а», «б», «в», «с» ПДР України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно (а.с.6-7). Суд відхиляє доводи відповідача про те, що після ДТП він нікуди не тікав, оскільки ці доводи спростовуються постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 03.12.2018 року. Постанова відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 14.12.2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 4775 грн., оскільки відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Посилання відповідача на сплив 3 років після ДТП суд також відхиляє, оскільки ДТП за участю відповідача сталося 04 жовтня 2018 року, позивач виплатив страхове відшкодування 02.11.2018 р., а звернувся з позовом до суду 02.09.2021 року в межах трирічного строку. Про застосування позовної давності відповідач суду заяви не подавав. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved