Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її батько [PERSON], який помер [INFO]. в с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, мав у приватній власності земельну ділянку площею 2.9165 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за ним посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивач, як спадкоємець за законом, успадкувала його майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державному акті на вказану земельну ділянку невірно зазначено кадастровий номер земельної ділянки. В зв'язку з викладеним позивачка просять суд визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на ім'я спадкодавця, в частині зазначеного в ньому кадастрового номеру земельної ділянки, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача- Зорянської сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає. Представник відділу Держгеокадастру у Ружинському районі в судове засідання не з'явився, заперечень відносно позову до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO]. в с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.8). 2 Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки( ст.1261 ЦК України). З спадкової справи №237/2015, заведеної 04.06.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого [INFO]. [PERSON] вбачається, що спадкодавець заповіт не залишив, а його донька - позивачка по справі, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк прийняла його спадщину (а.с.28-40). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 26.02.2003р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 07.10.2002р. № 618, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка площею 2.9165 га , розташована на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.48). Проте, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 25.03.2016р. № 712/02-14, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав розбіжностей в кадастровому номері земельної ділянки, який зазначений в Державному акту на право власності на земельну ділянку, та у витягу з Державного земельного кадастру (а.с.12). Судом встановлено, що у вищезазначеному Державному акті на право власності на земельну ділянку, яка належить спадкодавцю, вказано її кадастровий номер - [NUMBER]. В той же час, з витягу з Державного земельного кадстру про земельну ділянку, наданого 24.03.2016р. відділом Держгеокадастру у Ружинському районі, та довідки відділу Держгеокадастру у Ружинському районі від 24.03.2016р. № 669/03 вбачається, що кадастровий номер вказаної, належної [PERSON] земельної ділянки, [NUMBER] (а.с.10-11, 13). З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому на ім'я [PERSON], допущено помилку, а саме: невірно вказано кадастровий номер належної йому земельної ділянки. Внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначену у вказаному Державному акиі земельну ділянку ніким не оспорюється. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. А тому усунення порушень прав [PERSON] можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсним виданого спадкодавцю Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання за позивачкою права на вказане спадкове майно. 3

Outcome: approved