Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10 серпня 2013 року позивач позичила відповідачу - [PERSON], кошти в сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів 00 центів США. Згідно довідки № Д1-69/02-439 від 12 липня 2017 року Васильківського районного відділення КРД «Райффазен Банк Аваль» про курс продажу долара США, станом на 12 липня 2017 року по курсу НБУ становить 2597, 2011 грн. за 100 доларів США. Отже, на момент подачі позовної заяви, згідно курсу НБУ Україна ( 100 доларів = 2597, 2011 гривень), сума 250 000,00 доларів США становить 6 493 002, 00 гривні. Відповідач зобов'язався повернути борг не пізніше 08 серпня 2014 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачем, 10 серпня 2013 року, був складений письмовий документ, а саме розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми і умови її повернення. В зазначений термін відповідач борг не повернув. На прохання позивача про добровільне повернення боргу, відповідач не реагує. Грошові кошти повернути відмовляється. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: стягнути з відповідача [PERSON] борг у сумі 6 493 002, 00 (шість мільйонів чотириста дев'яносто три тисячі дві) гривні 00 копійок та судові витрати. В судове засідання з'явився представник позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року позивач позичила відповідачу - [PERSON], кошти в сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів 00 центів США. Відповідач зобов'язався повернути борг не пізніше 08 серпня 2014 року. Проте в зазначений термін відповідач борг не повернув. На прохання позивача про добровільне повернення боргу, відповідач не реагує. Грошові кошти повернути відмовляється. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.07.2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу - задоволено частково. Накладено арешт на 13/25 частки домоволодіння, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна [NUMBER], розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві спільної часткової власності [PERSON]. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідач порушив взяті на себе зобов"язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved