overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, до [INFO], мотивуючи тим, що 19 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] в них народився син [PERSON], який проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. В теперішній час вона не працює, займається доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. А відповідач добровільно достатніх коштів на її утримання не надає, хоча спроможний їх надавати. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, пояснив, що він згоден сплачувати на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, бо вона ще звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Крім того, він живе разом з батьками, які в даний час не працюють, тому він їх утримує, сам оплачує комунальні послуги. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони одружилися 19 жовтня 2013 року (а.с.3). В свідоцтві про народження [PERSON], який народився [INFO], позивачка вказана матір"ю, відповідач - батьком (а.с.2). За довідкою голови квартального комітету № 30, [PERSON] проживає з сином [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.4). Згідно ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця. Враховуючи вищевикладене, вимоги СК України, обставини, які суд приймає до уваги при визначенні розміру аліментів, те, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до [INFO]. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати рівність ідеальних часток у спільній сумісній власності в 57/100 частин будинку № 35-6 по вул.Сурікова в м.Одесі, які складають по 57/500 частині кожному, вказуючи на те, що 14.03.1995р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули на підставі свідоцтва про право власності на житло №3-6148 у рівних частках спірну частину будинку. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, Як встановлено у судовому засіданні згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) С.Г. від 30.04.1961р., [PERSON], [PERSON] є її батьками. 14.03.1995р. управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на 57/100 будинку № 35-6 по вул.Сурікова в м.Одесі. Право приватної власності зареєстровано за ними в ОМБТІ та РОН. [PERSON] померла 23.05.2009р. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - частину домоволодіння по вул. Сурікова 35 „б"' у місті Одесі. Після смерті матері, ми фактично вступили в керування і володіння спадковим майном, так як проживаємо в даному домоволодінні. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 26.05.2009р., мати позивачки - [PERSON] померла 23.05.2009р. В листопаді 2009 р. позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак ій було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 14.03.1995 р. не виділені частки співвласників. 1 Згідно зі ст. 112 ЦК України 1963 р. майно у 1995р. могло належити на праві спільної власності двом або декільком громадянам. Розрізнялась спільна власність із визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (спільна власність). Спільна власність передбачала рівність часток власніків, в зв'язку з чим, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало по 57/500 частині кожному в 57/100 частин будинку № 35-6 по вул.Сурікова в м.Одесі. При відсутності доказів про те, що участь будь кого з участників спільної сумісної власності у придбанні майна була більшею чи меньшею, частки визнаються рівними. Відповідно до ст.* 113 ЦК України 1963 р. володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Після смерті [PERSON], її доньки [PERSON], [PERSON] мешкають у зазначеній частині будинку, користуються предметами домашнього обіходу, сплачують комунальні послуги, користуються спадковим майном як власністю. Суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити визнавши рівність часток між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в 57/100 частин будинку № 35-6 по вул.Сурікова в м.Одесі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що згідно з рішенням виконкому Бердянської міської ради № 354 від 08. 12. 2015 року вона є опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 09. 11. 2015 року дитину відібрано від матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав. Дитина проживає у неї, знаходиться на її утриманні, вона може отримувати на дитину державну соціальну допомогу тільки при умові несплати аліментів батьками, тому вона просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі і пояснила, що її донька хворіє на психічну хворобу, не може виховувати дитину, тому відповідачка лікується у спеціалізованій лікарні, а малолітня [PERSON] мешкає разом з нею, і вона, як бабуся, є опікуном дитини. Відповідачка в судове засідання не явилася, про день слухання справи вважається сповіщеною належним чином, причини неявки не повідомила, і суд розглядає справу за її відсутності на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Як вбачається з копії свідоцтва про народження матір»ю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09. 11. 2012 у [PERSON] відібрано її дитину [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Рішенням № 353 виконавчого комітету Бердянської міської ради від 08. 12. 2015 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківських прав. Рішенням № 354 виконавчого комітету Бердянської міської ради від 08. 12. 2015 року над малолітньою [PERSON] встановлено опіку та призначено опікумом її бабусю [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з неї аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Враховуючи, що відповідачка є інвалідом другої групи, що підтверджено копією довідки МСЕК від 01. 07. 2015 року, то вона звільняється від сплати судового збору на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3-особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 05.05.2009 року. [INFO] народився син [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання своїх батьківських зобов"язань по вихованню дитини, не виявляє інтересу до життя дитини, не цікавиться станом її здоров'я, не відвідує її, не надає матеріальної допомоги на її утримання. В зв'язку з чим, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду копію нотаріально засвідченої заяви, у якій проти позбавлення його батьківських прав не заперечував, просив справу розглядати без його участі. Начальник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР - Малько О. П. в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати без її участі. Надала до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 05 травня 2009 року. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, відповідач своїх зобов'язань по виплаті аліментів не виконує. За ст. 164 СК України батьки, або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. У своєму висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР вказало: вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Посилалися на те, що малолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON], вітчимом [PERSON], молодшим братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] створює для дитини необхідні умови для всебічного розвитку, що підтверджується довідками міської дитячої поліклініки №23 та довідкою від адміністрації Харківської ЗОШ №52. Батько дитини надав нотаріальну засвідчену заяву, в якій підтверджує факт ухилення від виконання батьківських обов'язків. Таким чином судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, проживає окремо, тому суд вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Вимоги вказаної позовної заяви мотивовані тим, що з 1978 року позивач проживає в житловому будинку по вул.Гончарівській, 112 м.Благовіщенське Кіровоградської області та володіє 57/100 % вказаного нерухомого майна на підставі договору про порядок користування домоволодінням від 03 березня 1977 року а 43/100% даного будинку володіють позивач, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності. [PERSON], [PERSON] свої частки в спільній сумісній власності даного будинку продали [PERSON], про що написали розписки 09. вересня 1983 року про отримання коштів від [PERSON] за продаж своїх часток будинку де зобов"язалися в подальшому оформити договір купівлі-продажу нотаріально. 10.10.1991 року [PERSON] померла та 22.10.1992 року помер [PERSON] так і не оформивши зазначений договір. 15.02.2003 року свої частки у спільній сумісній власності даного будинку продали позивачу [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON], про що надали відповідні розписки але зволікають з оформленням даного будинку в нотаріальному порядку. На даний час [PERSON] володіє спірним будинком але у зв"язку з тим що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від нотаріального посвідчення, вона не може укладати будь-які правочини щодо належного її будинку. [PERSON] вважає, що добросовісно заволоділа даним будинком, що знаходиться за адресою вул.Гончарівська,112 м.Благовіщенське Кіровоградської області, здійснює поточні ремонти, оплачує за комунальні послуги. Враховуючи вказане, а також той факт, що позивач добросовісно володіє вказаним майном, а тому, на її думку, в силу норм ст. 344 ЦПК України вона набула права власності на це майно за набувальною давністю, а оскільки право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду із відповідною заявою, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнає повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнає повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з"явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи заяву позивача по справі, відсутність відзивів на позовні вимоги чи заперечень з боку відповідачів, а також враховуючи обставини справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на її користь до досягнення останнім повноліття. Обґрунтовуючи позов, зазначала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2006 року. 04.11.2014 року цей шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати її оскільки є працездатним. Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти, але в меншому розмірі ніж просить позивачка, в зв"язку з скрутним матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.. 184 СК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, з 2006 року, який було розірвано 04 листопада 2014 року що підтверджується копією рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.11.2014 року.. На даний час спільно не проживають. Від цих стосунків у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 18 вересня 2007 року, виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 555. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає, хоча має можливість, є працездатним. Однак встановлено, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дитину від першого шлюбу, тому суд вважає, можливим стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видій його доходів, а не 1/4. За правилами ст.. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого 05.10.1993 року на підставі розпорядження Бердянського опитного нафтомаслозаводу. 27.06.2002 році у вищезазначену квартиру зареєструвала члена своєї сім'ї, а саме доньку - [PERSON], [INFO]. В 2004 році [PERSON] виїхала на навчання у м. Донецьк. В 2006 році забрала із квартири всі свої речі і виїхала до м. Макіївка Донецької області і до цього часу так і не повернулась. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає девять років, нею не користується, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актом складеного сусідами від 25.08.2016 року, тому просила визнати її втратившей правом користування зазначеною квартирою. Позивач [PERSON] до суду не зявилася. Представник позивача, адвокат [PERSON] позов підтримали, просила його задовольнити, так як відповідач більше року без поважним причин за зазначеною адресою не проживає. Відповідач [PERSON] письмове повідомила суд, що позов визнає, вона дійсно з 2006 року не проживає в м. Бердянську. Просила позов розглянути за її відсутністю, так як вона не може бути присутньою у суді. Вивчивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1993 року позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.4,7). Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізької області в квартирі [ADDRESS], зареєстрована з 20.06.2002 року відповідач [PERSON], [INFO], (а.с.14). Пунктом 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" розяснено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. За ст. ст. 391, 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи надані докази та позицію відповідача по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому, зазначила, що від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей, які на даний час проживають разом з нею, і оскільки відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подачі позову до суду і до повноліття дітей. В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень відносно позову до суду не подав. Відповідно до ст.223 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони з 19.04.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], таСідлецького [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей. Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2 При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На день вирішення спору судом на підставі викладених в позовній заяві пояснень позивачки встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, офіційно ніде не працює, та не має на утриманні інших дітей або батьків, є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби. Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів сторонами суду не надано. З врахуванням викладеного, суд погоджується з думкою позивачки стосовно визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved