Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

27.06.2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В заяві зазначила, що з 30.11.2005 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 11.08.2009 року шлюб було розірвано. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.06.2009 року з[PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно. Вважаючи, що призначений розмір аліментів на сьогоднішній день занадто низький, не відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років, а позивач постійно несе витрати на лікування дочки, додаткові заняття, забезпечення належних умов проживання дитини, 400 гривень недостатньо для утримання дитини, [PERSON] просить збільшити розмір аліментів до 1200 гривень. Позивач [PERSON] до суду не зявилася, в надісланій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він згоден платити аліменти у розмірі, встановленому судом раніше, тобто 400 гривень щомісячно. Зазначив, що на даний час він утримує сина [PERSON], 04.10.2012 року, хворіє, але інвалідності немає, не може працевлаштуватися, його син теж хворіє, про стан здоровя дочки він не знає. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30.11.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] ( а.с.4- ксерокопія свідоцтва про народження). 11.08.2009 року шлюб було розірвано (а.с.7 ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.06.2009 року з[PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі - 400 гривень щомісячно. Сторони разом не живуть, дитина виховується та проживає з матір'ю, що не заперечується сторонами. Відповідач проживає окремо, не працює, але є працездатним. Позивач працює, але її доходів не вистачає на утримання дочки. У звязку з потребами дитини, її хворобами (а.с.3 медична довідка) та збільшенням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку позивач претендує на збільшення розміру аліментів. Судом встановлено, що відповідач не заперечує свого обвязку утримувати дитину, однак погоджується сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача частково, суд виходить з положень\~ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Згідно з ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у п. 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що відповідно до\~ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На підставі ч. 1\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»\~встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, а з 1 грудня - 1860 гривень. Отже, виходячи з вищевикладеного, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 400 грн. на дочку (червень 2009 року) і червень 2017 року (звернення позивачки до суд із позовом про зміну розміру аліментів) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів 400 гривень на дитину щомісячно не є достатнім навіть для мінімального забезпечення доньки першочерговими необхідними речами. Суд зазначає, що дитина проживає з матірю, і так чи інакше, обовязки по утриманню дочки переважно лежать на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей,навчання їхнє дозвілля і т.д.). Суд вважає позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач є працездатним, немає інших аліментних обовязків, встановлених судовим рішенням, а отже спроможним платити аліменти у розмірі по 900 гривень на дочку щомісячно.При цьому суд бере до уваги і обовязок та можливість надання утримання дочці і з боку матері. На підставі ч. 1 і ч. 3\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню у твердій грошовій сумі до 900 гривень щомісячно. На думку суду саме такий розмір аліментів є максимально справедливим по відношенню до всіх сторін спірних правовідносин. Суд зазначає, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано розяснення у\~постанові Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: partial