Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

28 травня 2014 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом у якому просить ухвалити рішення про збільшення розміру стягнення з відповідача на її користь аліментів, на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 100 до 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, та стягувати до часу досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивачка мотивує тим, що з серпня 1998 року по квітень 2002 року вона перебувала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.12.2005 року по справі № 2-950/05 року було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки, у розмірі 100 гривень, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вважає, що на теперішній час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, бо у позивачки на даний час погіршилося матеріальне становище і вона не може знайти роботу, дочка підросла, потребує більших коштів на її утримання, а саме: потрібні витрати на навчання (підручники, зошити та ін.), витрати на харчування, значно збільшилися витрати на одяг, а тому позивачка і пред'явила до суду даний позов. У судовому засіданні представник позивачки зменшила суму аліментів і просить суд стягнути з відповідача аліменти по 400 грн. щомісячно. Відповідач змінений позов визнав частково,згодний на 386 грн., і пояснив, що він не може знайти роботу, хоча доказів того, що шукав роботу суду не може надати, що він має негативний стан здоров»я, потребує постійного лікування і таке проводиться за рахунок коштів батьків,про що суду надано довідки,що у центрі занйнятості на обліку,як особа,яка шукає роботу, не перебуває. Представник відповідача такої ж думки. Суд, вислухавши представників сторін, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що уточнений представником позивачки позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно з серпня 1998 року по квітень 2002 року перебували у незареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.12.2005 року по справі № 2 - 950/05, було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки, у розмірі 100 гривень, до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина дійсно підросла, а тому дійсно потребує більших затрат на її утримання, ніж на час ухвалення попереднього рішення суду. Відповідно до приписів ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що обоє батьків є працездатні, але не працюють, інших утриманців не мають,як шукаючі роботу у центрі зайнятості не перебувають. Іншими обставинами, що мають істотне значення є хвороба відповідача,пов"язана з нирками та шлунком, про що суду надано відповідні довідки. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Такі ж роз'яснення маються і у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Таким чином, на підставі наданих суду доказів, їх оцінки, одержаних пояснень, з урахуванням вимог Конвенції ООН про права дитини, правових позицій Верховного Суду України з цього питання, суд, вважає, що дійсно присуджена до стягнення з відповідача на користь позивачки сума аліментів на утримання дочки у сумі 100 грн. є вкрай низькою, дійсно такою, що дитина не зможе за такі кошти прожити, не кажучи вже про одяг, підручники, а тому, з урахуванням того, що обоє батьків повинні забезпечувати дитину, з у рахуванням їх матеріального стану, їх фізичного здоров'я, що є обоє працездатні і обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття, діючи в інтересах дитини, та вирішуючи спір в межах розумності та справедливості, суд вважає, що дану суму аліментів потрібно збільшити із 100 грн. до 400 грн., тобто у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний дохід, які підлягають індексації відповідно до закону. Оскільки уточнений позов задовольняється, то суд стягує з відповідача судових збір в сумі 243 грн.60 коп., в дохід держави. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК судом роз'яснено права і відповідальність за прострочення сплати вказаних аліментів. Рішення підлягає виконанню після вступу в законну силу.

Outcome: approved