Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

05 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, проживає окремо, працює у приватної особи в м. Одеса. Позивачу власних коштів на утримання дітей не вистачає. В зв"язку з викладеним позивач просить стягти з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розділити витрати на спільне лікування та відпочинок доньок, а також стягти аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та попросила суд їх задовольнити. Зазначила, що відомостей про заробітки відповідача вона суду надати не може. Документи, які б підтверджували понесені нею витрати на лікування та відпочинок дітей у неї також відсутні. Відповідач в судове засідання не зявився. Надіслав до суду письмове заперечення в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково. Аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно визнає та в цій частині не заперечує щодо задоволення позову. В частині стягнення аліментів на утримання дружини позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що не може надавати матеріальну допомогу на її утримання, оскільки на даний час не має постійної роботи та доходів, які б давали можливість її надавати. Крім того, просить також відмовити у стягненні витрат на лікування та відпочинок дітей, оскільки не надано жодних доказів їх понесення. Просить розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний їх утримувати до досягнення повноліття. Відповідач не оспорює батьківство та погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, якому просить позивач, тобто по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Враховуючи викладене в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, в порядку ст.184 СК України, а тому вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як одночасно просить позивач, не може бути застосовано судом відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України. Крім цього, посилання позивача у позовних вимогах на розділ витрат на спільне лікування та відпочинок доньок не підтверджено жодними доказами понесення чи необхідності їх понесення в майбутньому, є неконкретним, а відтак відсутні правові підстави для його задоволення. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з слідуючого. Відповідач в своєму запереченні зазначає, що на даний час не має постійної роботи та доходів, які б давали можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ст.84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене суд на даний час не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б стверджували те, що відповідач має джерела доходу які б давали йому можливість сплачувати аліменти на її утримання. На підставі викладеного та

Outcome: partial