Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

19.02.2015р. ТОВ «МАЙЄР-ТД» звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 01.11.2013р. між ТОВ «МАЙЄР-ТД» та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики № МТД-01/11/13 строком з 01.11.2013р. по 01.03.2014р., на підставі якого відповідачу було видано безвідсоткову позику у розмірі 20 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 815/1 від 01.11.13р. на суму 20 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором вчасно та надавав відповідачу грошові кошти. Порушуючи умови договору, відповідач не виконав жодним чином взятих на себе зобов'язань щодо повернення грошових коштів, внаслідок чого за договором, у відповідача виникла заборгованість перед Позивачем, що станом на 17.12.2014р. складає 50 809,97 грн., з яких: тіло кредиту - 20 000 грн., інфляція (з грудня 2013р. по грудень 2014р.) - 4 216,55 грн.; штраф - 20 000 грн., сума основного боргу - 6 593,42 грн. (а.с. № 2). Цю заборгованість представник позивача Розуменко М.І. (діє на підставі довіреності від 01.02.2015р. - а.с. № 13), просив стягнути з відповідача разом з судовими витратами, понесеними позивачем при подачі позову в розмірі 517,13 грн., а інший представник позивача Олюха А.В. (діє на підставі довіреності від 02.02.2015р. - а.с. № 27), просив розглядати справу за його відсутності з винесенням по справі заочного рішення суду, про що зазначив безпосередньо в позовній заяві (а.с.№26). Відповідач [PERSON] в судові засідання від 16.04.2015р. та 27.05.2015р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 03.03.2015р. (а.с. № 16). Згідно до відміток на поштовому повідомлені відповідачу [PERSON] 23.03.2015р. особисто була вручена судова повістка на 16.04.2015р. разом з позовної заявою з додатками (а.с. № 20). Після цього, відповідач перестав з'являтися на поштове відділення для отримання рекомендованої пошти суду, у зв'язку з чим наступний конверт із судовою повісткою на 27.05.2015р. повернувся до суду з позначкою „за закінчення терміну зберігання" (а.с. № 25). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 01.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «МАЙЄР-ТД» та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики № МТД-01/11/13 строком з 01.11.2013р. по 01.03.2014р. (а.с. № 6), на підставі якого відповідачу було видано безвідсоткову позику у розмірі 20 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 815/1 від 01.11.13р. на суму 20 000 грн. (а.с. №7). Товариство з обмеженою відповідальністю «МАЙЄР-ТД» виконало взяті на себе зобов'язання за договором вчасно та надавало відповідачу грошові кошти, проте останній зобов'язання за договором зі своєї сторони не виконав. Так, станом на 17.12.2014р. заборгованість відповідача складає 50 809,97 грн., з яких: тіло кредиту - 20 000грн., інфляція (з грудня 2013р. по грудень 2014р.) - 4 216,55 грн.; штраф - 20 000 грн., сума основного боргу - 6 593,42 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.№ 4-5). З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що заборгованість по договору погашена, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «МАЙЄР-ТД» суму заборгованості за договором безвідсоткової позики № МТД-01/11/13 від 01.11.2013р. станом на 17.12.2014р. в розмірі 50 809грн.97коп., з яких: тіло кредиту - 20 000 грн., інфляція (з грудня 2013р. по грудень 2014р.) - 4 216 грн.55коп.; штраф - 20 000грн., сума основного боргу - 6 593 грн.42коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 508 грн.10коп., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. № 1). З огляду на те, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у більшому розмірі, а саме замість 508грн.10коп. сплачено 517грн.13коп., то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе повернути позивачу сплачені в більшому розмірі грошові кошти в розмірі 09грн. 03 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved