Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

26.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому проситьпоновити його порушене право користування житловим приміщенням за адресою с.[ADDRESS], зобов"язавши відповідача не чинити йому перешкод у користуванні вказаним вище житловим приміщенням, надати ключі від квартири та вселити його до квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1998 року по 2016 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Під час шлюбу вони придбали житлове приміщення за вищезазначеною адресою, яке було розподілене між ними порівну за рішенням Балаклійського районного суду від 16.02.2010р. Після розлучення відповідачка перешкоджає його проживанню у спірній квартирі, змінила вхідні замки. В підтвердження зазначеного, 15.12.2016 року депутатом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області було складено акт обстеження житлового приміщення з приводу не проживання в ньому позивача. Звернення до міліції результатів не дали. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у суді. В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позов в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності Відповідачі також надала заяву, в якій позов визнала та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2016 рік. /а.с.9/ Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни , які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) зобов'язані забезпечувати його схоронність, та проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно договору купівлі-продажу від 03.11.2011р. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована в с.[ADDRESS]. /а.с.12/ Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.02.2010р. позов [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири задоволено та визнано за ній право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири /а.с.11/ З акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.12.2016 року, складеного депутатом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області [PERSON], в присутності свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON]., [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але у квартирі фактично проживає [PERSON] [PERSON] проживає разом з батьками в [ADDRESS], йому обмежено право доступу до вказаного житла. під час перевірки двері квартири не відчинили, замки змінені. Комісія дійшла висновку, що гр.[PERSON] не має вільного доступу до своєї квартири. /а.с.19/ Повідомленням Балаклійського ВП ГУНПУ в Харківській області від 09.12.2016 року підтверджено факт супуречки з приводу користування спільно нажитим майном в результаті чого [PERSON] самовільно змінила замки вхідних дверей, чим відмовлено право [PERSON] користуватись житлом та особистим майном. /а.с.20/ Ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо вселення [PERSON] до спірної квартири підлягають задоволенню. Керуючис ь ст. ст.10,11,15,57,60, 212-215 ЦПК України, ст.151 ЖК України, суд, -

Outcome: approved