Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Переяслівської сільської ради Ніжинського району про визнання в порядку спадкування після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю на своє ім"я, як спадкоємця, щодо земельних ділянок площею 0,25 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), площею 0,15 га (для ведення особистого селянського господарства), розташованих за адресою- [ADDRESS] . Позов обгрунтовується тим, що за життя її батько [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельних ділянок та отримав рішення VI сесії VI скликання Переяслівської сільської ради Ніжинського району від 22 березня 2011 року про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів на вказані земельні ділянки, проте за життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та виготовити на власне ім`я правовстановлюючі документи. [PERSON] залишив заповіт на ім`я позивача, яка прийняла спадщину. Просить позов задовольнити. Згідно заяви від 23 червня 2020 року представник позивача адвокат Дорошенко О.Г. просить позов задовольнити та розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви від 12 червня 2020 року голова Переяслівської сільської ради Охонько О. проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Також ним подана заява про визнання позову, сільська рада не заперечує щодо суті справи, так як дане майно належало батьку позивача, яка успадкувала його майно. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 1964 року. Відповідно до копій витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 08 лютого 2013 року на запит [PERSON] ,-наявна інформація щодо земельної ділянки із кадастровим номером 7423387700:05:001:0089, площею 0,25 га, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, та кадастровим номером 7423387700:05:001:0090, площею 0,12 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби за адресою: [ADDRESS] . Відомості про державну реєстрацію земельних ділянок-технічна документація із землеустрою. Згідно витягу з рішення VI сесії VI скликання Переяслівської сільської ради Ніжинського району від 22 березня 2011 року [PERSON] надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки площею 0,25 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), площею 0,15 га (для ведення особистого селянського господарства), розташованих за адресою- [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] в с.Переяслівка Ніжинського району, спадщину останнього за заповітом від 12 березня 2003 року прийняла його дочка- позивач по справі [PERSON] , згідно заяв від 03 липня 2014 року [PERSON] , як син спадкодавця, [PERSON] , як подружжя спадкодавця, відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] , остання отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельні ділянки №366 та 472, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON] .. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] , визнання недійсними, зміни чи скасування вищезазначеного заповіту від 12 березня 2003 року,- станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Шатуновою С.М. від 18 червня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Даний висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження №14-652цс18), який враховується судом згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спадкодавець [PERSON] не втратив права на вказані земельні ділянки, щодо яких розпочав процедуру приватизації, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходять усі права та обов`язки, що належали її батьку [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації земельних ділянок та одержання правовстановлюючого документа на них, що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог. Визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved