Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

12 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. Позивачка, яку про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, до суду не з"явилася. Згідно письмової заяви, у порядку ст.158 ЦПК України, вона просила розгляд справи провадити у її відсутність, вказавши на підтримання позовних вимог. При цьому, зазначила причиною розпаду сім"ї негідну поведінку чоловіка і заперечувала проти надання часу на примирення. Відповідач позов визнав. Пояснив, що тривалий час стосунки у сім"ї не складалися через побутові негаразди, його захоплення азартними іграми і не працевлаштованість. Він та дружина втратили один до одного почуття і спільно не бажають надалі збереження сім"ї. Винним у розпаді вважає себе. При цьому, не має намірів примиритися. До розгляду позову у суді, відповідач виїхав на інше місце проживання, припинивши з позивачкою подружні та сімейні стосунки остаточно. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя перебуває у юридично зареєстрованому шлюбі, який укладено 12 грудня 2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №792, що підтверджується представленим свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.6) та мають від шлюбу малолітнього сина, [INFO], згідно записів даних батьків у його свідоцтві про народження, серії [NUMBER] (а.с.7). Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата один до одного почуттів, які були основою шлюбного союзу через негідну поведінку чоловіка. Обидві сторони заявили, про не бажання продовжувати сімейні відносини. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу не є можливими та суперечить інтересам позивачки і дитини, що мають істотне значення, оскільки у такій сім"ї останній не може бути забезпечено умов для належного виховання і розвитку. Суд визнає, з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції сторін, недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. У порядку ст.113 СК України суд не вирішує питання про подальше іменування позивачки, оскільки після реєстрації шлюбу вона залишила дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки розміру понесених судових витрат по сплаті судового збору за квитанцією від 08 вересня 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved