Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, а 03.03.2017 року - з уточненим позовом, до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] в м. Змієві Харківської області [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] (літ. А-1, загальна площа складає 51,7 кв. м, житлова - 23,7 кв. м, дерев'яний обкладений цеглою) та житлового будинку Б-1, шлакоблочного, загальною площею 53,3 кв. м, житловою 21,4 кв. м з надвірними будівлями за тією ж адресою. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [INFO] помер [PERSON] Родинні відносини між померлим [PERSON] та батьком [PERSON] - [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останнього. [PERSON] був одружений з [PERSON] з 15.10.1938 року до дня смерті. Останнім місцем реєстрації [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS], а тому, місцем відкриття спадщини в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є м. Зміїв Харківської області. [PERSON] заповіту за життя не складав. Станом на момент його смерті були зареєстровані та постійно проживали, тобто прийняли спадщину, дружина [PERSON] та син [PERSON], які мали б розподілити її по 1/4 частині, оскільки 1/2 частина належала дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності. При цьому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав в цілому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунальним відділом м. Змієва 14.05.1950 року. В 1960 році будинок перебудований, загальна площа складає - 51,7 кв.м., житлова - 23,7 кв.м., дерев'яний, обкладений цеглою. [INFO] [PERSON] померла. Останнім її місцем реєстрації була адреса: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не складала. Станом на момент її смерті разом з нею був зареєстрований та постійно проживав син [PERSON] Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS], який належав в цілому [PERSON] В 1985 року [PERSON] особисто, за свої кошти був збудований другий житловий будинок Б-1, шлакоблочний, також збудовані надвірні будівлі. Починав будівництво шляхом перебудови сараю ще [PERSON] Земельна ділянка у розмірі 1200 кв.м. на будинок [ADDRESS] була зареєстрована згідно рішення Зміївської міської ради депутатів трудящих від 27.09.1956 року. [INFO] [PERSON] помер. Останнім його місцем реєстрації була адреса: [ADDRESS]. Починаючи з 06.12.1960 року й до самої смерті її [PERSON] був одружений з [PERSON] [PERSON] за життя заповіту не складав. На момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] та діти померлого - [PERSON] та [PERSON] Спадщина складається з житлового будинку А-1 та будинку Б-1, які розташовані за адресою: [ADDRESS] За [PERSON] рішенням суду було визнано право власності на 1/3 частку вказаного майна. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали зазначені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на нерухоме майно (житловий будинок літ. А-1, загальна площа 51,7 кв. м, житлова - 23,7 кв. м, дерев'яний обкладений цеглою, житловий будинок Б-1, шлакоблочний, загальна площа 53,3 кв. м, житлова 21,4 кв. м з надвірними будівлями) розташоване за адресою: [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності, виданого Зміївською міською радою Депутатів трудящихся 07.03.1951 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить в цілому [PERSON]. Право власності зареєстровано в Харківській обласній інвентарній конторі, запис в реєстровій (кадастровій) книзі №6-51 (а. с. 22). Як вбачається з довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" №1516 від 28.04.2016 року, згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок [ADDRESS] в місті Змієві Зміївського району Харківської області, належав в цілому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунальним відділом міста Змієва 14.05.1950 року. В 1960 році будинок перебудований, загальна площа складає 51,7 кв.м., житлова - 23,7 кв.м., дерев'яний, обкладений цеглою. В 1985 році збудований другий житловий будинок Б-1, шлакоблочний, загальною площею 53,3 кв.м., житловою 21,4 кв.м., а також збудовані надвірні будівлі: сарай літ В-1985 р., сарай літ Г-1985 р., погріб літ. г - 1985 року, навіс літ Д - 1960 року, погріб літ. д - 1960 року, навіс літ Є - 1991 року, убиральня літ Ж - 1991 року, огорожа №3,4 - 1991 року, колодязь №1-1960 року, колонка №2 - 1862 року. Земельна ділянка в розмірі 1200 кв.м., на будинок [ADDRESS] була зареєстрована згідно рішення Зміївської міської ради депутатів трудящих від 27.09.1956 року. (а. с. 21). Згідно даних копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], власником зазначений [PERSON] (а. с. 23-26). З 15.10.1938 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.10.1938 року, виданого бюро ЗАГС. (а. с. 11). Від вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], про що в книзі актів громадянського стану про народження 25.11.1938 року зроблений відповідний запис №141, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а. с. 10). Згідно свідоцтву про смерть, виданому Зміївським міським бюро ЗАГС Харківської області 25.04.1960 року, [PERSON] у віці 64 роки помер [INFO] в м. Змієві Харківської області. (а. с. 9). Згідно свідоцтву про смерть, виданому Зміївським міським бюро ЗАГС Харківської області 19.02.1964 року, [PERSON] у віці 64 роки померла [INFO] в м. Змієві Харківської області. (а. с. 12). З довідки Зміївської міської ради від 05.05.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 06.04.1954 року по [INFO] (по день смерті) за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою була зареєстрована: з 05.04.1954 року по [INFO] (по день смерті) [PERSON], [INFO], а також з 08.12.1979 року по [INFO] (по день смерті) [PERSON] (а. с. 20). При вирішенні питання щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] повинні бути застосовані норми Цивільного кодексу УСРР 1922 pоку, Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюбу та акти громадянського стану УСРР 1926 pоку, а після померлої [INFO] [PERSON] - положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Відповідно ст. ст. 418, 420, 429 та 435 Цивільного кодексу УСРР 1922 pоку, що діяв з 01 лютого 1923 р. та був чинним на час відкриття спадщини після [PERSON], спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При одержуванні спадщини за законом спадкове майно ділиться на рівні частки між особами, закликаними до одержання спадщини в порядку черговості, зазначеної в першій та третій частині ст. 418. Якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. Особи, покликані до спадкоємства, можуть просити у нотаріального органу, за місцем відкриття спадщини, видати їм свідоцтво, що підтверджує їх права на спадщину. Статтею 125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану УСРР 1926 pоку, майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належать обом членам подружжя на засадах спільної власності. Розмір частки, що належить кожному з подружжя, в разі спору, визначається судом. Інше майно становить окрему власність кожного з дружин". Таким чином, спадкоємцями майна, що залишилось після смерті [PERSON] були дружина [PERSON] та син [PERSON] При цьому, [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку за вищезазначеною адресою на праві спільної сумісної власності подружжя. Тому, спадкоємці [PERSON] успадкували по 1/4 частині зазначеного нерухомого майна. Нормами cт. ст. 529, 548, 549 та 560 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, в редакції діючій на час відкриття спадщини після смерті у 1964 році [PERSON] передбачено наступне. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину, яка залишилась після її смерті прийняв її син [PERSON], який вступив в оперативне управління та володіння спадковим майном. Згідно свідоцтву про смерть, виданому Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 23.12.1997 року, [PERSON] у віці 59 років помер [INFO] в м. Змієві Харківської області. (а. с. 13). На день своєї смерті [PERSON] був власником нерухомого майна у виді житлового будинку літ. А-1, загальна площа 51,7 кв. м, житлова - 23,7 кв. м, дерев'яного обкладеного цеглою, житлового будинку Б-1, шлакоблочного, загальна площа 53,3 кв. м, житлова 21,4 кв.м з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], в цілому (1/4 частка у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та 3/4 у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON].). При вирішенні питання щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] належить керуватися положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини. З 06.12.1960 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а. с. 14). У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON]., [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копій свідоцтв про народження та копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області від 26.10.2004 року щодо зміни прізвища [PERSON] на "[PERSON]" у зв'язку з реєстрацією шлюбу (а. с. 15, 16, 17). Згідно довідки Зміївської міської ради від 05.05.2016 року, станом на [INFO] (день смерті) [PERSON], до теперішнього часу у спірному домоволодінні зареєстровані з 23.05.1986 року по теперішній час [PERSON], [INFO], з 08.12.1979 по теперішній час [PERSON], [INFO], з 21.03.1987 року по теперішній час [PERSON], [INFO], з 13.09.2007 року по теперішній час [PERSON], [INFO]. (а. с. 20). Вказана інформація щодо реєстрації осіб за адресою: [ADDRESS] підтверджується даними копії домової книги. (а. с. 27-30). Згідно копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02.02.2017 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] визнано право власності на 1/3 частку нерухомого майна, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м, житлового будинку літ. Б-1, загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 21,4 кв.м, надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 52-54). Вказаним рішенням встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади на ім'я [PERSON]; після померлої [INFO] [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад на ім'я [PERSON]; після померлого [INFO] [PERSON] за №№2-1615, 2-1616 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку грошового вкладу згідно ст. 60 СК України, на ім'я дружини померлого [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку грошового вкладу на ім'я дружини померлого [PERSON] та дітей [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Таким чином, з урахуванням положень cт. ст. 529, 548, 549 та 560 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, надані позивачами докази підтверджують те, що після померлого [PERSON] вони прийняли спадщину, отримали свідоцтва про право на спадщину на частину грошового вкладу, що входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позивачами надано докази того, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного вище нерухомого майна, яке успадковано за законом в рівних частках спадкоємцями за законом першої черги: позивачами [PERSON] і [PERSON] та відповідачкою [PERSON] Від так позивачі успадкували право власності по 1/3 частці спірного нерухомого майна кожний. Оформити свідоцтво про право на спадщину позивачі не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця [PERSON], який, у свою чергу, не отримував свідоцтво про право на спадщину після померлих батьків та не реєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно. За таких обставин, позовна заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] в м. Зміїв Харківської області [PERSON] по 1/3 частці нерухомого майна, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м, житлового будинку літ. Б-1, загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 21,4 кв.м, надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору по 656 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved