Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

24.01.2019 року позивач звернувся до\~ суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, прізвище відповідачу залишити без змін. Свої вимоги мотивує тим, що від даного шлюбу дітей не мають, з вересня 2018 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально, а тому примирення сім'ї неможливе. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС, змушений звернутися до суду. 05.02.2019 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі за даним позовом відкрито, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Сторони у підготовче судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; у письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти розірвання шлюбу. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 17 липня 2015 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.5/.\~ Дошлюбне прізвище\~відповідача [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та в письмових заява до суду, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Крім того, оскільки позивач просить у письмовій заяві покласти усі судові витрати на нього, суд не вирішує питання стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача .

Outcome: approved