Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним цивільним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року в м. Немирів, Немирівського району, Вінницької області, у віці 66 років помер [PERSON], який приходився їй батьком. Після смерті [PERSON] спадкоємцями померлого у відповідності ст.529 Цивільного кодексу Української РСР є діти померлого, позивачка та син - [PERSON]. Фактом перебування спадкоємців в родинних стосунках із померлим [PERSON] є свідоцтва про їх народження серія [NUMBER] та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00020729711. В зв'язку із укладенням шлюбу у позивачки змінено прізвище на [PERSON] та в послідуючому на [PERSON]. [INFO] року в м. Немирів, Немирівського району, Вінницької області, у віці 55 років помер [PERSON], який приходився їй рідним братом. Крім позивачки, інші спадкоємці у померлого [PERSON] нема. До складу спадщини померлого [INFO] року [PERSON]. та померлого [INFO] року [PERSON] у відповідності ст. 1218 ЦК України ввійшло всі права та обов'язки, що належали їм на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на частку житлового будинку [ADDRESS]. Факт належності частки житлового будинку померлому [PERSON] є копія рішення народного суду Тульчинського району Вінницької області від 20 жовтня 1983 року та реєстраційного. Відповідно довідки КГІ Немирівське районне бюро технічної інвентаризації №178 від 28 березня 2017 року померлому [PERSON] належить 19/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Згідно розпорядження Немирівської міської ради Вінницької області №1 від 19 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків міста» вулиця «Луначарського» перейменована на вулицю «Гімназійна». В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з 19/100 частини житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією рішення народного суду Тульчинського району Вінницької області від 20 жовтня 1983 року. Після його смерті залишилися спадкоємці його діти, позивачка - [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року. Що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак, 25 липня 2017 року державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на '/з частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] року [PERSON] з підстав подання позивачкою правовстановлюючого документу який не відповідає чинному законодавству та 17 липня 2018 року державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 14 частку від 39/100 частки квартири [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] року" [PERSON], спадкоємцем якого був його син [PERSON], померлий [INFO] року який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав, з підстав подання позивачкою правовстановлюючого документу який не відповідає чинному законодавству. Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved