Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

30 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» звернулось до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що 14 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» (надалі-Товариство) та [PERSON] (надалі-Власник) було укладено договір про обслуговування гараж-стоянки № [NUMBER] (надалі-Договір). Вказують, що згідно п.1.1. Договору Товариство як основний власник споруди гаражного комплексу в [ADDRESS] забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення, водопостачання, каналізаційної системи, телефонізації систем пожежогасіння, а Власник стоянки вчасно сплачує кошти за надані послуги згідно калькуляції та дотримується всіх вимог по експлуатації місця стоянки. Зазначають, що згідно п. 1.4. Договору Власник до 5 числа поточного місяця компенсує за минулий місяць Товариству всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства відповідно до затвердженої калькуляції послуг по обслуговуванню місця-стоянки. Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі не оплати більше аніж 3 місяці за обслуговування місця-стоянки в гаражному комплексі Товариства, Власник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діє на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення та крім цього сплачує штраф у розмірі 100% від суми недоплати. Зазначають, що станом на 29 серпня 2021 року [PERSON] має заборгованість згідно Договору за період з травня 2021 року по липень 2021 року у розмірі 17137 грн.88 коп. 21 липня 2021 року Товариство зверталось до [PERSON] із листом -попередженням про необхідність здійснення оплати, проте остання на нього ніяк не відреагувала та продовжувала не оплачувати заборгованість. До листа було додано примірник рахунку на оплату №240 16 липня 2021 року із розрахунком заборгованості за обслуговування гараж-стоянки, власницею якої є [PERSON] . Відповідач неодноразово усно попереджалась представниками Товариства про необхідність здійснення оплати за обслуговування її гараж- стоянки. Проте, такі попередження нею ігнорувались. Вказують, що оскільки [PERSON] порушила зобов`язання по сплаті згідно Договору, то Товариство має право на стягнення 3% річних від суми заборгованості. Відтак, сума основного боргу згідно Договору становить 2153 (дві тисячі сто п`ятдесят три) гривень 00 копійок. Сума пені згідно Договору становить 10678 (десять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 88 копійок. Сума штрафу згідно Договору становить 4306 (чотири тисячі триста шість) гривень 00 копійок. Таким чином, [PERSON] не виконує своїх договірних зобов`язань згідно Договору № 433 від 07 листопада 2014 року, а тому вони звертаються до суд з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явились. Подали суду заява про розгляд справи за їх відсутності, крім того вказали, що позовні вимоги підтримують повністю та просить суд їх задовільнити. Відповідач про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відзив на позов не подала. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого. Судом встановлено, що 14 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» та [PERSON] було укладено договір про обслуговування гараж-стоянки № [NUMBER] . Згідно п.1.1. Договору Товариство як основний власник споруди гаражного комплексу в [ADDRESS] забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення, водопостачання, каналізаційної системи, телефонізації систем пожежогасіння, а Власник стоянки вчасно сплачує кошти за надані послуги згідно калькуляції та дотримується всіх вимог по експлуатації місця стоянки. Згідно п. 1.4. Договору Власник до 5 числа поточного місяця компенсує за минулий місяць Товариству всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства відповідно до затвердженої калькуляції послуг по обслуговуванню місця-стоянки. Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі не оплати більше аніж 3 місяці за обслуговування місця-стоянки в гаражному комплексі Товариства, Власник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діє на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення та крім цього сплачує штраф у розмірі 100% від суми недоплати. Станом на 29 серпня 2021 року [PERSON] має заборгованість згідно Договору за період з травня 2021 року по липень 2021 року у розмірі 17137 грн.88 коп. 21 липня 2021 року Товариство зверталось до [PERSON] із листом -попередженням про необхідність здійснення оплати. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимогстатті 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості, який не оспорений відповідачем, слідує, що сума заборгованості становить 2153 (дві тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 коп. основного боргу, 10678 (десять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 88 копійок пені та 4306 (чотири тисячі триста шість) гривень 00 коп. штрафу. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved