Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

23.10.2019 року позивач звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив визначити - [PERSON] ( [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті, [PERSON] , померлого [INFO] , терміном у три місяці. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, відповідно до якого належне йому майно заповів позивачу по справі - [PERSON] . 10.10.2019 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за заповітом у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує на те, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, а саме: він мешкає в м. Харків, після смерті спадкодавця мав душевні страждання та не міг раніше приїхати до м. Миколаєва, тим паче, що був необізнаний про те, що йому взагалі потрібно це робити, так як мав заповіт на своє ім"я. На теперішній час вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку не можливо, саме на цій підставі позивач звернувся до суду. В судове засідання сторони не з"явилися. Представник позивача - адвокат Бушинський Є.В., який діє в інтересах позивача на підставі договору, надав через канцелярію суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач - Миколаївська міська рада, надала до суду відзив на позов в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, просила слухати справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя [INFO] склав заповіт, відповідно до якого належне йому майно заповів позивачу по справі - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина: квартира [ADDRESS] , зазначена квартира належала покійному на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.08.2001 року, видане на підставі розпорядження № 219/5 від 01.08.2001 року квартирного відділу ВАТ "МГЗ" та зареєстрованого в ММБТ 20.09.2001 року в реєстровій книзі № 183/1 за реєстровим № 4961. 10.10.2019 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за заповітом у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує на те, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, а саме: він мешкає в м. Харків, після смерті спадкодавця мав душевні страждання та не міг раніше приїхати до м. Миколаєва, тим паче, що був необізнаний про те, що йому взагалі потрібно це робити, так як мав заповіт на своє ім"я. Судом достовірно встановлено, що інших спадкоємців, окрім позивача, або, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині , немає. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз`яснює, що відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. На підставі вищевикладеного, суд вважає доведеною позивачем поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved