Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй, на праві власності, належить житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. У даному будинку крім неї та членів її сім'ї зареєстрована також її колишня невістка [PERSON], відповідач по справі. Вказує, що понад рік, а саме з травня 2016 року, відповідачка проживає у господарстві своїх батьків, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, всі комунальні платежі нараховуються на адресу позивачки згідно з кількістю зареєстрованих осіб, внаслідок чого порушуються її інтереси, а тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені в позові, просила позов задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що її вигнали з будинку позивачки, однак спроб повернутись в будинок вона не вчиняла. Представник третьої особи - Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі Третя особа [PERSON] в судове засідання не не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позов. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25384992 від 23.02.2010 року позивачка [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку проживала та зареєстрована колишня дружина її сина [PERSON] В 2016 році шлюб між її сином [PERSON] та [PERSON] був розірваний рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області. На даний час, всупереч вимогам позивачки, як власника домоволодіння, відповідачка [PERSON] не бажає добровільно знятися з реєстрації, чим порушує її конституційне право на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що даний будинок був придбаний під час проживання в шлюбі відповідачки та [PERSON] та переоформлений на позивачку. Також, заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що в господарстві окрім відповідачки також зареєстровані і їх спільні з відповідачем діти: [PERSON], 2010 р.н., та [PERSON], 2014 р.н., та з метою недопущення порушення прав дітей заявив клопотання про залучення до розгляду у цивільній справі як третю особу Органу опіки і піклування Кіцманської РДА. Суд, заслухавши учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25384992 від 23.02.2010 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок 1956 р. побудови за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8.) У довідці про склад сім'ї №1062 від 26. 06. 2017 року до складу сім'ї [PERSON], що прописана за адресою: [ADDRESS], входять: син [PERSON], невістка [PERSON], онука [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.9). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов № 88 від 07.07.2017, складеного комісією Лашківської сільської ради колишня невістка позивачки [PERSON] зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS], однак з 29.05. 2016 року і по даний час в ньому не проживає. (а.с. 10) Цей факт також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов № 113 від 02.06.2017 де зазначено, що невістка позивачки [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] не проживає. (а.с.11) У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 381 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, а також беручи до уваги, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], зважаючи на те, що відповідачка змінила місце проживання, вибувши з житлового будинку позивачки і з 2016 року в цьому житлі не проживає,однак є зареєстрованою за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 60 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторонни. На підтвердження своїх слів про те, що вищевказаний житловий будинок був придбаний [PERSON] та [PERSON], та переоформлений на позивачку, відповідчка не надала жодного доказу . Крім того, в позові вимоги про виселення дітей не ставляться, питання про визначення місця проживання дітей не розглядалось. На даний час діти проживають разом з матір'ю, але зареєстровані в домоволодінні, де проживає їх батько - в будинку по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] не заперечує щодо реєстрації дітей у вказаному господарстві та їх проживання з батьком. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або суду. На підставі вищенаведеного, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований по [ADDRESS], слід задовольнити.

Outcome: approved