Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом після смерті матері . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 13 січня 2016 року померла її мати [PERSON]. За життя мамою був складений заповіт ,яким вона заповіла позивачу земельну ділянку розміром 8,4200 га ,яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. 01 лютого 2016 року відповідно до ст. 1269 ЦК України, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 19 жовтня 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на земельну ділянку розміром 8,4200 га. Після смерті [PERSON] , оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 222396 від 26.06.2003 року позивач знайти не змогла, так як за життя він був втрачений. У районній газеті «Вісті Софіївщини» № 78-79 від 29.10.2016 року розміщення повідомлення про його втрату. Позивач згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна померлої, та відповідно до ст. 1235 ЦК України, спадкоємцем за заповітом. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. У відповідності до\~ст.197 ЦПК України\~в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 13 січня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №672387 від 14.01.2016 року (а.с.9). Про те, що померла приходилась матірю позивача підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON], серії ЯК № 274963 від 19.05.1956 року (а.с. 4), відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-Ки № 467574 від 09.11.1982 року, позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина , яка складається із земельної ділянки розміром 8,420 га. розташована на території [PERSON] селищної ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №222396 від 26.06.2003 року. Кадастровий номер земельної ділянки 1225255000:03:001:0023 (а.с. 8). 1 лютого 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 10). 19 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що була видана постанова (а.с. 12). Оригінал правовстановлюючого документу ,а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 222396 виданий 26.06.2003 року на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 216-р від 10.06.2002 року на земельну ділянку площею 8,420 га на території [PERSON] селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було втрачено ще за життя [PERSON], і після її смерті спадкоємець його не знайшла. У районній газеті «Вісті Софіївщини» № 78-79 від 29.10.2016 року було опубліковано оголошення про втрату правовстановлюючого документу (а.с. 13). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки розміром 8,240 га яка розташована на території [PERSON] селищної ради, кадастровий номер 1225255000:03:001:0023, нормативно грошова оцінка становить 288099,30 грн. (а.с. 11). Для того, щоб позивач могла володіти та користуватися спадковим майном, їй потрібно набути таке право в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені \~\~законом. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved