Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

27.10.2021 представник заявника - [PERSON] , звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з вищезазначеною заявою , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців, застосувавши заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв,язку особисто і через третіх осіб; заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовує заяву тим, що заявниця перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, разом з яким та неповнолітньою дочкою- [PERSON] , проживали за адресою: [ADDRESS] . На цей час на розгляд до Новоайдарського районного суду Луганської області направлено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, але рішення по справі ще не ухвалено. Зазначає, що під час спільного проживання у шлюбі, [PERSON] застосовував до [PERSON] та її дочки - [PERSON] моральні знущання, неодноразово підіймав на дружину руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень. Внаслідок неправомірних дій зі сторони [PERSON] , заявниця неодноразово викликала поліцію. За цими фактами працівниками поліції були складені адміністративні протоколи. При цьому, свідком постійних сварок була неповнолітня дочка заявниці. Ці обставини є підставою для подання заявницею позову до суду про розірвання шлюбу. 10.10.2021 лейтенантом поліції відділу поліції № 1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Василенко О.О. було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , до якого вжито заходи, а саме: зобов,язано залишити місце проживання ( перебування) [PERSON] ; заборонено вхід та перебування в місці проживання [PERSON] ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з [PERSON] , але [PERSON] не виконує заходів термінового заборонного припису та переслідує заявницю, постійно телефонує і погрожує їй фізичною розправою. Отже, представник вважає, що [PERSON] є особою, яка зазнала домашнього насильства, а тому просить задовольнити заяву про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , оскільки інших заходів та можливостей припинити протиправні дії кривдника немає. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.10.2021 цю заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази в їх сукупності дійшов наступного. Судом встановлено, що заявниця з 24.05.2018 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про шлюб - а.с.4). Заявниця має неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження- а.с.5), яка відповідно до довідки № 416171-2020 від 08.02.2020 про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, наданої представником до матеріалів справи ( а.с.6), проживає за адресою: [ADDRESS] . Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 10.10.2021 серії АА № 078065, складеним ДСП СП ВП № 1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенантом поліції Василенко О.О. щодо [PERSON] , [INFO] , у зв,язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно [PERSON] , кривднику вжито заходи, а саме: зобов,язано залишити місце проживання ( перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання ( перебування) постраждалої особи; заборонено в будь- який спосіб контрактувати з постраждалою особою. Цей припис виписаний строком на десять днів, з 10.10.2021 по 20.10.2021 ( а.с.7). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. Згідно ст. 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно ч.2 ст.350-6 ЦПК України, у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Суд зазначає, що терміновий заборонний припис від 10.10.2021 щодо кривдника [PERSON] , який видано строком на 10 днів -до 20.10.2021 не є безумовною підставою для задоволення заяви про видачу обмежувального припису по цій справі, оскільки суд оцінює вірогідність вчинення [PERSON] домашнього насильства та вирішує справу відповідно до обставин, які встановлені безпосередньо цим судом. Суд не бере до уваги твердження представника заявниці про те, що [PERSON] не припиняє протиправні дії та продовжує вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно неї та її неповнолітньої дочки [PERSON] , оскільки суду не надано доказів притягнення заінтересованої особи до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства чи накладення на нього адміністративного стягнення, або внесення відповідної інформації до ЄРДР за заявою [PERSON] . Також представником не надано доказів спільного проживання заявниці з неповнолітньою дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки з довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, наданої представником до матеріалів справи ( а.с.6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 6). Крім того, суду не надано доказів про намір заявниці розірвати шлюб з [PERSON] , доказів її проживання (перебування) з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також доказів реєстрації місця проживання ( перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що представник зазначає в заяві про видачу обмежувального припису, оскільки з копії термінового заборонного припису стосовно кривдника від 10.10.2021 ( а.с.7) вбачається, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Суд також зазначає, що надана до матеріалів справи роздруківка викликів з телефонних номерів ( а.с.8), не містить даних про обставини, що мають значення для цієї справи, а саме: виклики не містять номеру телефону абонента, вказаного на роздруківці як « [PERSON] » і номеру абонента, на який відбувались дзвінки 11.10.2021, 13.10.2021, 14.10.2021, 15.10.2021 та 16.10.2021, а тому не надано доказів, що дзвінки спрямовані саме [PERSON] на адресу заявниці; будь-яких погроз на адресу заявниці чи її дочки зі сторони [PERSON] також не вбачається з цієї роздруківки, а тому це не є доказом вчинення [PERSON] домашнього насильства та обставиною здійснення ним психологічного насильства щодо заявниці та її неповнолітньої дочки. Отже,суду як доказ надано терміновий заборонний припис від 10.10.2021 щодо кривдника [PERSON] , який видано строком на 10 днів -до 20.10.2021 , але доказів того,що цей припис [PERSON] не виконав .а після після закінчення його дії вчинював домашнє насильство щодо заявниці та її дочки - не надано,оскільки вищезазначена роздруківка викликів з телефонних номерів таким доказом не являється. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про існування загрози вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо неї та її дочки [PERSON] не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд не вбачає ризиків настання фізичного, психологічного, економічного чи іншого виду насильства в майбутньому стосовно заявниці та її дочки, і вважає заяву [PERSON] не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов,язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Outcome: dismissed