Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

24.02.2016 року ПАТ КБ "Приват Банк звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № К2НСА8000061681 від 26.03.2008 року в розмірі 38934,59 дол. США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 1009963,18 грн., мотивуючи це тим, що 26.03.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, банк надав кредит в розмірі 8166,83 дол. США на термін до 25.03.2013 року, а відповідач зобов'язався сплатити відсотки в строки та в порядку визначені кредитним договором. В подальшому в якості забезпечення виконя зобов'язань за договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до умов яких поручителі зобов'язані виконати кредитні зобов'язання у разі неналежного виконання умов договору боржником. Відповідачі свої зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконували у зв'язку з чим станом на 10.02.2016 року виникла заборгованість в розмірі 38934,59 дол. США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 1009963,18 грн., яку вони в добровільному порядку не сплачують. Через що позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Рідник І.Ю., від 01.03.2016 року провадження у справі було відкрито. Суддю Рідник І.Ю. відраховано зі штату суду відповідно до наказу 19-ОС від 09.10.2017 року. Після повторного автоматизованого розподілу справа 04.12.2017 року, передана на розгляд судді Вінській Н.В. та призначено до судового розгляду В судове засідання представник позивача не з'явився надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність /а.с.37/. Відповідачі в судове засідання не з'явились про дату час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чиним, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про застосування строку позовної давності /а.с.63/. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 26.03.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитно - заставний договір № К2НСА8000061681, відповідно до умов якого, позивач надав кредит в розмірі 8166,83 дол. США, зі сплатою відсотків в розмірі 10,08% річних, сторони домовились про сплату щомісячного платежу у період з 1 по 5 число кожного місяця в розмірі 223,41 дол. США. Відповідно до п. 13.11 зазначеного договору, сторони домовились, що строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки, становить 5 років /а.с.13-17/. Відповідно до договорів поруки № К2НСА8000061681/1, К2НСА8000061681/2, К2НСА8000061681/3, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язались відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник /а.с.19-21/ Згідно із розрахунку заборгованості станом на 10.02.2016 року, заборгованість за кредитним договором № К2НСА8000061681 становить 38934,59 дол. США, що складає 1009963,18 грн./а.с.5-7/. Пунктом 9 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року визначено, що справи в судах першої інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та згідно ст. 259 ЦК може бути збільшена за домовленістю сторін. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст. 266 ЦК України). Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.253 ЦПК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Умовами договору ( графіком погашення кредиту ) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до п. 13.11 кредитного договору, строк позовної давності становить 5 років. Враховуючи, що позивачем в розрахунку заборгованості не зазначено про дату погашення [PERSON] тіла кредиту та сплату щомісячних платежів, суд вважає за доцільне рахувати дату останнього платежу по графі 10 (сплачено процентів). Відмовляючи в задоволені позову та засовуючи строк позовної давності, суд виходив з того, що останні платіж по сплаті кредиту був здійсненний 05.06.2009 року, а позовна заява була подана 24.02.2016 року, тобто строк позовної давності сплив 05.06.2014 року. Таким чином з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для звернення до суду минув, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed