Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

24.04.2019 року позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 15.04.2011 року син [PERSON] визнаний інвалідом дитинства та йому встановлено довічну групу інвалідності - другу. Враховуючи дані обставини, [PERSON] не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги батьків, так як являється пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1 497,00 грн. На підставі рішення Солом`янського районного суду від 04.10.2011 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 800 грн. щомісячно. Стан здоров`я [PERSON] , у 2019 р. різко погіршився про, що свідчить два стаціонарних лікування за короткий час, періодичні загострення і як наслідок термінові виклики швидкої допомоги. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання непрацездатної дитини є недостатньою, а тому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 3 000,00 грн. щомісячно. Позивач у судовому розгляді, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовільнити. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що заперечує проти позову, оскільки позивач отримує пенсію на непрацездатного сина, та хоча він і працює, однак за отримані кошти має забезпечувати себе та сплачувати комунальні платежі. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивачем відповіді на відзив подано не було. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий на даний час розірвано. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 15.04.2011 року, син [PERSON] визнаний інвалідом дитинства та йому встановлено довічну групу інвалідності - другу. Судом також встановлено, що на підставі рішення Солом`янського районного суду від 04.10.2011 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 800 грн. щомісячно. Згідно з ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на сина, котрий є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги і даний розмір аліментів не є достатнім для забезпечення потреб непрацездатного сина. В той же час, суд вважає, що визначення аліментів у розмірі 3 000 грн. чином є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб непрацездатного сина. При цьому суд не враховує заперечення відповідача проти позову з посиланням на те, що він має дитину від другого шлюбу, яка вчиться на стаціонарі і якій він допомогає, оскільки належних доказів цьому не надано. Надана незасвідчена ксерокопія студентського квитка на 2018/19 рік таким доказом не є. Що стосується посилань відповідача на те, що він має хронічне захворювання, в зв"язку з чим не може працювати, то суд їх також не враховує, оскільки відповідачем надано копію медичного документу за 2011 рік, а не на час розгляду справи. Відсутні і докази того, що дружина відповідача проходить реабалітацію після травм, отриманих у 2015 році, а також того, що він надає допомогу своїй матері. Наявність у відповідача боргу за комунальні послуги також не дає підстав для відмови в позові. Таким чином, враховуючи те, що після визначення судом аліментів в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання непрацездатного сина сторін значно збільшились витрати на його утримання і даний розмір аліментів не забезпечує звичайних потреб сина, який потребує постійного лікування, та внаслідок збільшення витрат на сина змінився (погіршився) також матеріальний стан позивача, а також потребу непрацездатного сина в отриманні такої матеріальної допомоги, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними і підлягають частковому задоволенню. При цьому, з урахуванням наявних доказів, суд вважає обгрунтованим розмір аліментів в розмірі 1400, 00 грн., а тому задовольняє позовні вимоги частково. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial