Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником 27/50 частин житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 29.2005 року. Раніше вулиця Центральна мала назву Петровського. Згідно довідки ф.3 виданої виконавчим комітетом Святопетрівської сільської ради №08-1/1022 від 19 червня 2018 року у даному будинку зареєстровано п'ять осіб, а саме [PERSON] (голова господарства), [PERSON] (брат), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука), [PERSON] (невістка). Відповідач [PERSON] є першою дружиною її сина, на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, однак з серпня 2011 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являється, у житловому будинку відсутні її речі, що підтверджується актами депутатів Петрівської сільської ради від 27.11.2013 року, 05.10.2015 року, 24.03.2016 року, 01.11.2016 року, 08.10.2017 року, 22.02.2018 року, 04.07.2018 року. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ним, чим об'єктивно порушують права позивача. Тому позивач [PERSON] просила визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS] У судове засідання позивач та її представник не з'явились Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає. У судове засідання треті особи не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є власником 27/50 частин житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 29.2005 року виданим державним нотаріусом Київського обласного державного нотаріального архіву [PERSON] Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Святопетрівської сільської ради 02 листопада 2016 року №02-16-1/289 вбачається, що відповідно до постанови Верховної Ради України «984-VIII від 04.02.2016 року «Про перейменування окремих населенихз пунктів та районів» , яка набрала чинності 18.02.2016 року село Петрівське Києво-Святошинського району Київської області перейменовано на село Святопетрівське. Також, згідно розпорядження сільського голови №8 від 19.02.2016 року, яке набрало чинності 26.02.2016 року, вулиця Петровського в с.Святопетрівське перейменована та має назву вулиця Центральна. Згідно довідки ф.3 виданої виконавчим комітетом Святопетрівської сільської ради №08-1/1022 від 19 червня 2018 року у даному будинку зареєстровано п'ять осіб, а саме [PERSON] (голова господарства), [PERSON] (брат), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука), [PERSON] (невістка). Відповідач [PERSON] є першою дружиною її сина, на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, однак з серпня 2011 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являється, у житловому будинку відсутні її речі, що підтверджується актами депутатів Петрівської сільської ради від 27.11.2013 року, 05.10.2015 року, 24.03.2016 року, 01.11.2016 року, 08.10.2017 року, 22.02.2018 року, 04.07.2018 року. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 203, 235, 321, 328, 391, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та

Outcome: approved