Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу укладеного 24 жовтня 2009 року та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем уклали шлюб 24 жовтня 2009 року. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що внаслідок сварок і непорозумінь вони тривалий час не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. Позивач просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, стягнути аліменти з відповідача на утримання дочки. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 24 жовтня 2009 та зареєстровано виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Мукачівського району закарпатської області за №13. (а.с.4) У шлюбі народився дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження. (а.с.5) Наданими суду доказами встановлено, що сімейні стосунки між сторонами припинені, внаслідок непорозумінь, що призвело до того, що тривалий час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, тому шлюб носить лише формальний характер. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спір майнового характеру між подружжям відсутній, неповнолітній син залишається проживати з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження 2 із 3 шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення, або їх дітей. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, як встановлено в судовому засіданні, ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил - це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності , збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Таким чином, судом встановлено, що відповідач має нерегулярний заробіток, тому згідно з діючим законодавством, повинен утримувати дитину. Статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2014 рік" установлено прожитковий мінімум для дитини віком дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні; працездатних осіб: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 липня - 1250 гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 949 гривень, з 1 липня - 974 гривні, з 1 жовтня - 1014 гривень. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ст.184 СК України, суд враховує установлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років станом на січень 2014 року. Крім того, з урахуванням вимог ст.191 СК України стягнення аліментів на дитини слід проводити від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 07 лютого 2014 року Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання , що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати по справі покласти на сторін. 3 із 3

Outcome: approved