Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Калугер і к» про стягнення матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, яке мало місце 18 березня 2019 року. Позов обґрунтовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що сталася 18 березня 2019 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем, що належить відповідачу, транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень. Так як водіями спільно складено повідомлення про ДТП без виклику співробітників поліції, страховиком відповідача позивачу сплачено відшкодування в розмірі 50 000 грн. Однак, відповідно до висновку експерта, складеного на замовлення позивача, вартість відновлюваного ремонту складає 137 294,08 грн., вартість матеріального збитку становить 143 409,36 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача матеріальний збиток в розмірі 93 409,36 грн., а також витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 1500 грн. та судового збору в розмірі 935 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 09 грудня 2019 року від представника відповідача ТОВ «Калугер і К» Гречаної Є.Й. надійшов відзив на позов, в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог, відзив містить питання в порядку ст.. 93 ЦПК України позивачу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд по підсудності до Центрального районного суду м. Миколаєва відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції з Центральним районний судом м. Миколаєва задоволено. 24 лютого 2020 року від представника позивача Чіпа Я.М. надійшла відповідь на відзив, яка містить відповіді на питання відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року клопотання представника відповідача адвоката Гречаної Єлизавети Йосипівни про залучення до участі у справі ПрАТ «УПСК» в якості третьої особи та витребування доказів задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «УПСК», витребувано від третьої особи належним чином завірені копії протоколу огляду транспортного засобу автомобіля «Форд», державний номер [NUMBER] , а також розрахунку, на підставі якого було проведено виплату [PERSON] страхового відшкодування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05 липня 2021 року судом отримано витребуваний у третьої особи протокол огляду транспортного засобу. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Чіп Я.М. позов підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Гречана Є.Й. проти задоволення позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити. Представник третьої особи ПрАТ «УПСК» у судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2019 року близько 18 години 30 хвилин у місті Дніпро по вул.. Набережна Заводська, 19, сталася ДТП за участю автомобіля «DAF XF 105/460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.7). В результаті даної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 18 березня 2019 року водіями було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, вказане повідомлення підписано сторонами без зауважень, графа «Мої зауваження» не заповнена обома сторонами. На момент ДТП позивач мав дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM4999446 у ТДВ «СК "Ю.Ес.Ай.». Цивільно-правова відповідальність водія була застрахована діючим полісом № AM2749175 ПрАТ «УПСК». Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного. Так, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання. Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання. На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція). Відповідно до вказаної вище Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Як вбачається із повідомлення про ДТП від 18 березня 2019 року (а.с.6), воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у схемі ДТП. Обидва водія визнали, що зіткнення відбулось під час руху транспортних засобів в одному напрямку у різних смугах та при зміні смуги водієм автомобіля «DAF XF 105/460», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з тим, що учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18 березня 2019 року, яке складене учасниками ДТП, відповідно до норм чинного законодавства є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП. Так, суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, дії якої спричинили вищевказаних зіткнення транспортних засобів. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Розпорядженням Держкомфінпослуг № 698 від 17 листопада 2011 року «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» визначено, що максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року становить 50 000 гривень. Після отримання повідомлення про ДТП, ПрАТ «УПСК» проведено огляд транспортного засобу позивача (а.с.117-118). На підставі заяви [PERSON] та рахунку ФОП [PERSON] (а.с.8-9) страховиком виплачено відшкодування в розмірі 50 000 грн. на рахунок ФОП [PERSON] (а.с.10). Отже, в даному випадку страховик виконав свій обов`язок з відшкодування, сплативши максимальний розмір страхової виплати, яка передбачена законодавством у разі використанні учасниками ДТП спільного повідомлення про ДТП (Європротоколу). Відповідно до висновку експерта № 1505/19/19 автотоварознавчої експертизи з визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ від 11 травня 2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріального збитку складає 143 409,36 грн., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Ford Fiesta», державний реєстраційний [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 137 294,08 грн., а без урахування складової ПДВ 119 491,83 грн. Згідно з актом № 4 від 25 вересня 2019 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з ремонту автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний [NUMBER] , підписаного ФОП [PERSON] та представником власника автомобіля, загальна вартість ремонту склала 130 429,40 грн., що також підтверджується чеками про оплату ФОП [PERSON] представником [PERSON] вартості ремонтно-фарбувальних робіт та запчастин автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний [NUMBER] , на суму 31 429,40 грн. та 49 000 грн., що з урахуванням суми страхового відшкодування становить 130 429,40 грн.(а.с. 48-51). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України № 31/4-66оц від 17 травня 2019 року станом на 16 травня 2019 рок транспортний засіб «DAF XF 105/460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з 05 лютого 2014 року зареєстровано за ТОВ «Калугер і К» (а.с.11). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, оскільки відповідач є власником транспортного засобу «DAF XF 105/460», державний реєстраційний номер [NUMBER] , страхове відшкодування відповідно до Розпорядження Держкомфінпослуг № 698 від 17 листопада 2011 року становило 50 000 грн., що є меншим від фактичного розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, різниця між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача. Відтак, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку в розмірі 80 429,40 грн. (130 429,40 грн. фактичних витрат - 50 000 грн. страхового відшкодування). [PERSON] у позові просив суд стягнути на його користь з відповідача матеріальний збиток в розмірі 93 409,36 грн., що, як вбачається з матеріалів справи, є різницею суми матеріального збитку, розрахованого у висновку експерта № 1505/19/19 автотоварознавчої експертизи, 143 409,36 грн. та виплаченого страхового відшкодування 50 000 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст.ст. 79,80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Оскільки зазначена сума перевищує фактичний розмір збитків, встановлених судом, на 12 979,96 грн., вказана вимога не обґрунтована позивачем, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати: із сплати судового збору в розмірі 935 грн. (а.с.1) та витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 1 500 грн. (а.с.23). Також у позові [PERSON] просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу та інші судові витрати, що будуть підтверджені позивачем належними доказами. Враховуючи, що доказів на підтвердження таких витрат позивачем не надано, суд відмовляє у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial