Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

23 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з липня 2006 року по 23 серпня 2013 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач систематично та в належному обсязі не допомагає їй в матеріальному утриманні доньки, не зважаючи на те, що він працездатний та має реальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в сумі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення, аналогічно викладеному у позовній заяві, а також зазначила, що окрім офіційного працевлаштування відповідач отримує інші доходи, оскільки працює ріелтором у агентстві нерухомості та влітку займається розселенням відпочиваючих, за що отримує немалі гроші. Просила суд її позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти саме у визначеному нею розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на цей час він офіційно працевлаштований, має регулярний дохід. Ніяких інших доходів він не має, як фізична особа - підприємець він не зареєстрований. А тому просив суд визначити аліменти на утримання доньки у частці від отримуваного ним доходу, а саме в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, в якому сторони зазначені батьками. Згідно ст. 51 Конституції України і ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Проте, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач регулярно та у належному обсязі не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Доказів, спростовуючих зазначений висновок, суду не представлено В силу ст. 181 СК України у разі невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, беручи до уваги матеріальний стан дитини і відповідача, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, про що відповідачем було зазначено у судовому засіданні та представлено суду укладений Трудовий договір від 15 січня 2014 року та зареєстрований у Євпаторійському міському центрі зайнятості, до плати аліментів на утримання інших осіб не зобов'язаний, вивчивши матеріальний стан кожного із сторін, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, та згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів необхідно встановити в частці від доходу відповідача. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів," вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи стан здоров'я, матеріальне положення дитини, позивача і відповідача, те, що відповідач має постійне місце роботи та постійний дохід, а також те, що до виплати аліментів на утримання інших осіб не зобов'язаний, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] має інші доходи окрім отримуваної ним заробітної плати за офіційний місцем його працевлаштування, суд вважає необґрунтованими та недоведеними. Жодного належного та допустимого у розумінні ст. ст. 57 - 59 ЦПК України доказу позивачем суду не представлено, а зазначені нею обставини не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи. Підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі у 750 грн. судом не встановлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial