Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі із відповідачем з 17.09.2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1421. Від спільного проживання та подружнього життя з відповідачем в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, подружніх стосунків між ними на даний час немає, шлюб фактично розпався, і відновлення подружніх стосунків між ними та подальше життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечило їхнім інтересам, інтересам дитини. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 вересня 2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1421 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя в сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved