Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права, в тому числі і на квартиру [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Д.В., на підставі заяви позивача про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу на майно померлого [INFO] року, [PERSON], за № 99/2017. За життя [PERSON] написав заповіт, відповідно до якого все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що належатиме йому на день смерті, він заповідає [PERSON], тобто позивачу. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність. В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, зазначивши, що міська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Після звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], яка за життя належала [PERSON], позивачу листом за вих.№ 3431/02-14 від 27.12.2017 року повідомлено, що відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. На підставі Договору купівлі-продажу посвідченого нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Безкоровайною К.О. 10.06.1976 року за реєстровим № 915 померлому належало 3/25 (три двадцять п'ятих) частини в праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Після чого Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.12.2015 року справа № 548/2160/15-ц, провадження № 2/548/929/15 було припинено право спільної часткової власності на вищевказаний будинок та виділено у власність померлому квартиру [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що право власності на вищевказану квартиру не було зареєстровано померлим за життя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та відсутності у нотаріуса як у державного реєстратора можливості зареєструвати права власності [PERSON] на вказану квартиру,

Outcome: approved