Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Верхньоворітської сільської ради, треті особи: Воловецького районного управління юстиції, Воловецька державна нотаріальна контора, Воловецьке ДВПТІ, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування Свою заяву мотивував тим, що його мати [PERSON] у 1988 році побудувала житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Згідно заповіту складеного 28.01.2013 року та посвідченого секретарем Верхньоворітської сільської ради за №8, [PERSON] все своє майно, в тому числі і житловий будинок [ADDRESS] заповіла своєму синові позивачу [PERSON] За життя [PERSON] належним чином не оформила право власності на житловий будинок та не отримала свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Через цю обставину позивач не може оформити спадщину, тому просить суд в порядку спадкування визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представники третьої особи - Воловецького районного управління юстиції в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Воловецького РУЮ в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі. Представник третьої особи - начальник ДВПТІ по Воловецькому району Мельник М.І. в суді щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи - державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] побудований [PERSON], підтвердженям чого є рішення виконкому Верхньоворітської сільської ради №38 від 27.07.1982 року "Про будівництво господарських побутових будівель на власних присадибних ділянках, паспорт на забудову земельної ділянки виданий 1984 року, однак зареєстрований належним чином не був. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2014 року [PERSON] померла, залишивши по собі письмове розпорядження на випадок своєї смерті - заповіт посвідчений 28.01.2013 року секретарем Верхньоворітської сільської ради за №8, яким заповіла своєму синові та позивачу по справі [PERSON] належний їй житловий будинок. Позивач оформити спадщину на себе не має можливості, так як спадковий будинок не був зареєстрований у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів. Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем у спадковому будинку вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини. Позивач наміру відмовлятися від спадщини немає. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проживав час смерті з спадкодвцем [PERSON] і проживає на даний час у спадковому житловому будинку. Згідно ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved