Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

14 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з 18 червня 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З 2014 року подружжя припинило сімейні стосунки на ґрунті відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини, негативної поведінки з боку відповідача, який принижував її та сина, внаслідок чого виникали часті сварки та конфлікти у сім"ї. Відповідач ухиляється від матеріального утримання та виховання сина, він знаходиться на її утриманні. З вказаних підстав позивачка просила суд про задоволення позову. У судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що сімейні стосунки з відповідачем припинила 01 вересня 2014 року. На теперішній час вони проживають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому вважає, що їх сім"я розпалася остаточно. Син проживає разом з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Спору про місце проживання сина та поділ майна між ними не має. Просила суд заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, але у своїй заяві від 13 квітня 2016 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги позивачки визнав повністю. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідача. Заслухавши позивачку, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 червня 2005 року у Міському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №460, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого повторно 14 жовтня 2008 року ВРАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.8). Сім"я мешкала у с.Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, про що свідчить довідка Новопетрівської сільської ради від 25 березня 2016 року №354. 01 вересня 2014 року подружжя припинило сімейні стосунки на ґрунті частих сімейних сварок та конфліктів у сім'ї через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та виховання сина, негативної поведінки з боку відповідача, який ображав позивачку та сина, принижуючи їх честь і гідність. На теперішній час сторони проживають окремо, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між ними неможливе, у зв'язку з тим, що між ними склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Спору про місце проживання та поділ майна не мають. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім"ї і не надає допомоги на утримання сина, але згодний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позовної заяви про розлучення судовий збір у розмірі 551грн.20коп. та по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 551 грн.20 коп. за вимоги щодо стягнення аліментів.

Outcome: approved