Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сарненського районного суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом на умовах переходу права на прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], яка померла 15.07.2013 року та не встигла оформити спадщину на земельні ділянки своїх батьків за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та [PERSON] 08.05.1982 року було укладено шлюб, який був зареєстрований Ремчицькою сільською радою. Батьки дружини були членами КСП та набули право власності на землі бувшого КСП «Колос», що підтверджується державними актами на право приватної власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення селянського господарства. 13.08.2003 року померла мати дружини [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, в тому числі земельні ділянки, які вона прийняла в порядку спадкування після свого чоловіка [PERSON], який помер 19.10.2000 року, загальною площею 1,81 га згідно державного акту серії ЯА №050228, однак не оформила її. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, оскільки вступила в оперативне управління спадковим майном, на своє імя оформити спадщину після смерті матері не встигла, оскільки, 15.07.2013 року померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яку позивач, як спадкоємець першої черги прийняв. Позивач з метою оформлення права власності на спадкове майно звернувся до державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено в звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. В позасудовому порядку позивач не має змоги оформити право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, письмовою заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, письмовими заявами позовні вимоги визнали, не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-УР №783461 виданого 09.05.1960 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №149589, виданого 19.03.2004 року встановлено, що [PERSON] помер 19.10.2000 року, про що був зроблений актовий запис №25. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №050228 [PERSON] на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №28 від 25.01.2005 року передана у власність земельна ділянка площею 1,81га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки виданої Ремчицькою сільською радою №756 [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 19.10.2000 року, так як розпоряджалася спадковим майном. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], так як фактично вступила в оперативне володіння, користування та розпорядження майном, спадкодавець фактично мав у власності спірний житловий будинок, що підтверджується наведеними вище та дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №136316, виданого 14.08.2003 року встановлено, що [PERSON] померла 13.08.2003 року, про що був зроблений актовий запис №37. Відповідно до заповіту посвідченого Ремчицькою сільською радою 05 червня 2001 року встановлено, що [PERSON] заповіла [PERSON] все майно. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-РВ №035796 [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 19.02.2003 року №69 передано у власність земельну ділянку площею 2,06 на території Ремчицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №372167 виданого 08.05.1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.04.1960 року, після чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №143428 виданого 16.07.2013 року [PERSON] померла 15.07.2013 року. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Ремчицької сільської ради №3033 від 04.06.2017 року [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 12 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області загальною площею 1,81 га згідно Державного акту серії ЯА №050228 та земельні ділянки загальною площею 2,06га згідно Державного акту серії ІV-РВ №035796 в звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Сарненському районі Рівненської області при паюванні земель нормативна грошова оцінка визначалась як складова проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у межах сільської ради і не є окремою технічною документацією з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок. З оглянутої судом спадкової справи № 561/2013 до майна померлої 15 липня 2013 року [PERSON] встановлено, що заяву про прийняття спадщини після її смерті подав її чоловік [PERSON]. Син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті матері. Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом достовірно встановлено, що позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], так як подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки, які успадкувала після смерті матері [PERSON], однак не встиг оформити та які входить до складу спадщини, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved