Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

25.04.2018 року до суду звернулася [PERSON] з вищевказаним позовом, яким просить визнати її матір'ю [PERSON], [INFO], та зобов'язати Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона народилася в м.Москва Російської Федерації. В 2006 році переїхала на постійне місце проживання до України - у с.Кубей Болградського району Одеської області з синами [PERSON], [INFO], [PERSON] та дочкою [PERSON], [INFO], яка не була зареєстрована в органах реєстрації актів цивільного стану через відсутність в матері паспорту, що був втрачений, для відновлення якого вона не мала змоги виїхати до уповноважених органів РФ через скрутне матеріальне становище. Отже, її, позивача, дочка пішла до школи без свідоцтва про народження та по теперішній час відвідує Кубейську загальноосвітню школу під прізвищем «[PERSON]». На обліку у Кубейській амбулаторії загальної практики сімейної медицини її дочка [PERSON] також перебуває під цим прізвищем. У зв'язку з відсутністю в неї, позивачки, документів, які посвідчують її особу, в липні 2015 року вона звернулася до Болградського органу опіки та піклування з заявою про надання їй допомоги щодо реєстрації народження її дочки та отримання свідоцтва про її народження. На підставі рішень органу опіки та піклування, відділом РАЦС Болградського РУЮ було зареєстровано народження дочки та видано свідоцтво про її народження, проте відомості про дитину та батьків дитини внесено відповідно до рішення органу опіки і піклування Болградської райдержадміністрації Одеської області, де були вказані мати - позивач - [PERSON] та батько - [PERSON] Таким чином. реєстрація народження її, позивача, дочки проведена відповідно до ч.2 ст.135 СК України, як такої, що батьки невідомі, та на підставі рішення органу опіки і піклування, згідно якого було визначено прізвище, власне ім'я, по- батькові дитини та внесені відомості про батьків. Означені обставини перешкоджають, а інколи і унеможливлюють здійснення нею, позивачем, своїх батьківських обов'язків, що порушує не тільки її права, й права її дочки. Враховуючи те, що вона - позивач, дійсно є матір'ю [PERSON], та вже має необхідний паспортний документ про реєстрацію на території Болградського району, вона має намір визнати своє материнство щодо своєї дочки. Позивач у судове засідання не з'явилася, у своїй заяві просила задовольнити її позовні вимоги та розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - органу опіки та піклування в особі Службі у справах дітей Болградської районної державної адміністрації, - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, і, визнавши вимоги позову, проти їх задоволення не заперечував. Представник зацікавленої особи - Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - до суду не з'явився, надав суду заяви про розгляд справи за його відсутністю, не надавши суду заперечень щодо вимог заяви, предмету та підстав позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, документи та матеріали, звіривши копії документів з оригіналами в ході судового засідання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - згідно посвідки на постійне проживання, позивач [PERSON], [INFO], має право на постійне проживання на території України ( а.с.5); - [INFO] в позивача народилася дочка [PERSON], батьками якої, на твердження позивача, є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 10.12.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №5 ( а.с.6); - згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00017645481 від 09.02.2017року, народження [PERSON] зареєстровано представником органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області, відомості про дату народження, громадянство та місце проживання батьків дитини документами не підтверджено, відомості про дитину та батьків дитини внесені відповідно до рішення органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області за №01/01-26/1681 від 24.07.2015 року (а.с. 7-8); - згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 26.02.2018 року за №595, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має дочку - [PERSON], 03.09.2003р. народження, сина - [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO]; - згідно довідки Кубейської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім.Академіка Олександра Теодорова-[PERSON], [INFO], дійсно навчається у Кубейській загальноосвітній школі Болградського району - у 9 класі ( а.с.10); - згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 30.05.2018року, позивач - [PERSON] визнана матір'ю іншої її дочки [PERSON], [INFO] ( а.с 15-17). Як встановлено судовим розглядом, реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.2 ст.135 СК України, як дитини, батьки якої невідомі, державна реєстрація її народження проводилася за рішенням органу опіки та піклування, яким визначено прізвище, власне ім'я, по-батькові дитини і відомості про батьків. Положеннями ст.131 СК України визначено, що особа, яка вважає себе матір'ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Дана стаття регулює суспільні відносини щодо визнання материнства за рішенням суду. Правом на визнання материнства у судовому порядку наділяється жінка, яка вважає себе матір'ю дитини, за умови, якщо запис про материнство здійснено за рішенням органу опіки та піклування у випадку коли батьки дитини невідомі. Пленумом Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК. Згідно п.2 цієї постанови, при розгляді справ названих категорій суди мають враховувати, що, відповідно до п.2 розділу VII «Прикінцеві положення» СК норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність з 1 січня 2004 року, за винятком норм розд. V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС), які зберігають чинність в частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, мають виходити з дати народження дитини (п.3 Постанови). Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства/материнства щодо дитини, яка народилася після 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 7 названої постанови роз'яснено, що за умов, зазначених у п. 4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст.131 СК може подати особа, яка вважає себе матір'ю дитини. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Умови та порядок визнання батьківства визначені законом, тому в справах названої категорії суд не може визнавати мирові угоди (п.8). Пунктом 9 вказаної постанови зазначено, що, відповідно до статей 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається відсутність підстав для призначення судово-генетичної експертизи, оскільки медичним свідоцтвом про народження [NUMBER] від [INFO], виданим пологовим будинком м.Москва, РФ, підтверджений факт народження [INFO] дитини - дівчинки позивачем [PERSON] (а.с.36), а також довідками з місця проживання, зі школи та з амбулаторії села Кубей (раніше Червоноармійське) те, що дівчинка від народження та по теперішній час проживає з матір'ю (а.с.9-14). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Ст.22ч.ч.1,2 Закону регламентовано, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. В разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження у судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Зазначені норми Закону повністю кореспондуються з підпунктами 1.1, 1.2 розділу I та 2.5 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 96/5 від 12.01.2011 р. (далі - Правила). Підпунктом 1.5 розділу I Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Відповідно до пп.2.6 розділу II Правил встановлено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Пп.2.21 розділу II Правил передбачено, що, в разі внесення змін на підставі рішення суду, постанови адміністративного суду, органу опіки та піклування, оформленого розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету відповідних рад, за потреби, до них додаються відповідні заява про внесення змін та інші необхідні для виконання документи, які надсилаються до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни. Згідно п.п.2.13 розділу ІІ Правил, однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є, за вимогою п.п.2.13.1, - рішення суду про визнання батьківства (материнства) … Таким чином, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заявниці, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і розгляду заяви по суті за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені права, свободи та інтереси фізичної особи, згідно ст.1 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову [PERSON] та наявність підстав для їх задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved