overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

В заяві [PERSON] зазначає, що 13 грудня 2017 року померла її невістка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки площами 1,25 га, які розташовані на території Чаплянської сільської ради і призначені для ведення товарного сільскогосподарського виробницва. [PERSON] є єдиними спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 13.12.017 року, оскільки власних дітей у неї не було, її чоловік і син заявниці - [PERSON] помер 07.04.2013 року. Оскільки заявниця до дня смерті [PERSON], яка померла 13.12.2017 року, проживала з нею як одна сім"я в с. Юрченки вул. Івана Дубаса, 13, де остання і була зареєстрована, тому [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса для оформлення спадщини. Однак, листом від 19.02.2018 року № 56/01-16 приватним нотаріусом [PERSON] було повідомлено, що для оформлення спадщини [PERSON] необхідно встановити факт проживання із померлою 13.12.2017 року [PERSON] однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини. Тому, [PERSON] просить встановити даний факт. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник Летичівської селищної ради Хмельницької областів судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповдно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, вимоги заявника підтверджуються: паспортом серії НА № 968185 де [PERSON], [INFO]; свідоцтва про смерть серії І-БВ № 318063 [PERSON] померла 13 грудня 2017 року; свідоцтва про смерть серії І-БВ № 207235 [PERSON] помер 07.04.2013 року; довідками Летичівської селищної ради № 22 від 26 січня 2018 року та № 42 від 15.02.2018 року, відповідно до яких [PERSON], яка померла 13.12.2017 року на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], і з нею разом проживала [PERSON], яка доглядала її до дня смерті; свідоцтвом про народження серії І-УР № 489196 де [PERSON] [INFO] і в мати - [PERSON]; свідоцтва про шлюб серії І-ИР № 485305 [PERSON] та [PERSON] дружина і чоловік; випискою з погосподарських книг з 2006 року по 2017 роки, відповідно до яких [PERSON] - голова двору, [PERSON] - невістка; повідомленням приватного нотаріуса № 56/01-16 від 19.0.2018 року в якому [PERSON] для прийняття спадщини після смерті 13.12.2017 року [PERSON] було рекомендовано встановити факт прожиання однією сім"єю, отже, суд приходить до висновку, що є всі підстави встановлення факту проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON], яка померла 13.12.2017 року, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

В заяві до суду заявник зазначив, що 08.10.2004 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділу РАЦС Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області. Після реєстрації шлюбу вони проживали за адресою: [ADDRESS]. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з ним. Не маючи бажання спільно проживати та виховувати сина його дружина з квітня 2013 року припинила з ними спільно проживати.Тому він звернувся до Ніжинського міськрайонного суду із заявою про розірвання шлюбу.По даній справі на судове засідання його дружина не з"явилася.На підставі рішення Ніжинського міськрайсуду №740/1716/13-ц від 30.04.2013 року шлюб між ними був розірваний. У травні 2014 року він звернувся до Ніжинського міського відділу УМВС із заявою про її розшук.Однак це не дало позитивного результату і встановити її місце перебування не вдалося. Більше року у місці постійного проживання за вищевказаною адресою немає відомостей про місце її перебування.Довідка КП "СЄЗ" від 07.05.2014 року свідчить, що [PERSON] не проживає за даною адресою. В заяві до суду просив визнати [PERSON], [INFO], уродженку м.Лисичанськ, Луганської області безвісно відсутньою. До суду заявник надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи з органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міськради Єрофєєва Л.Г. просила розглянути справу у її відсутність і проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2004 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований у відділу РАЦС Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №371.Після одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується заочним рішенням Ніжинського міськрайсуду від 30.04.2013 року. Довідка КП "СЄЗ" від 07.05.2014 року підтверджує, що [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS] і у нього на утриманні знаходиться син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним. Довідка Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області за №13102 від 22.05.2014 року підтверджує, що колишня дружина [PERSON] - [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS] за місцем реєстрації не проживає близько одного року і місцезнаходження її не відоме. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи вищенаведене, вимоги заяви обгрунтовані і підлягають задоволенню, проти чого не заперечувала і представник заінтересованої особи в заяві до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки Ялтушківської сільської ради № 1153 неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов виконавчого комітету Барської міської ради Вінницької області від 21.10.2015 року неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області № 2413 від 20.10.2015 року неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів «вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В заяві ставиться питання про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], призначення над ним опіки та призначення його опікуном [PERSON], з посиланням на те, що [PERSON] має психічне захворювання і з цього приводу перебуває на обліку в Ніжинському диспансерному психоневрологічному відділенні з 2006 року, останній не розуміє значення своїх дій, призначення опіки необхідне для представництва [PERSON] та його соціального захисту. В судовому засіданні представник заявника-Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області,-[PERSON] підтримала заяву за вищевикладених обставин. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви від 23 листопада 2016 року не заперечує проти призначення його опікуном свого брата [PERSON], просить провести судовий розгляд за відсутності. Заява підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Положеннями ч.1 ст.39 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], з 2006 року перебуває на обліку в Ніжинському диспансерному психоневрологічному відділенні з приводу психічного захворювання, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №696 від 04 листопада 2016 року Комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня у [PERSON] має важкий психічний розлад, у звязку з чим останній позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатним відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України. Положеннями ст.ст.55, 60, 63 ЦК України визначено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки; суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Висновком Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 11 серпня 2016 року підтверджується доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON]. Обставини, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном згідно ст.64 ЦК України в судовому засіданні не встановлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В заяві ставиться питання про визнання обмежено дієздатним [PERSON], [INFO], встановлення над ним піклування, та призначення його піклувальником директора Ніжинського дитячого будинку-інтернату [PERSON], з посиланням на те, [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, має психічне захворювання, з 02 червня 2015 року є підопічним вищезазначеного закладу, призначення піклувальника необхідне для представлення інтересів [PERSON] та захисту його прав. В судовому засіданні представник заявника-органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ніжинської міської ради,- [PERSON] підтримала заяву за вищевикладених обставин. Представник заінтересованої особи-Ніжинського дитячого будинку-інтернату-Дегтарьова В.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви від 27 квітня 2016 року не заперечує проти задоволення заяви, просить розглянути справу за відсутності. Заява підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.1 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи з дитинства безстроково, з 02 червня 2015 року є підопічним Ніжинського дитячого будинку-інтернату із зарахуванням на всі види державного забезпечення, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №331 від 24 травня 2016 року Комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня у [PERSON], [INFO], має місце стійка помірна розумова відсталість, у звязку з чим останній позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто наявні підстави для його визнання обмежено дієздатним відповідно до ч.1 ст.36 ЦК України та встановлення піклування згідно положень ст.37 ЦК України. Висновком Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, від 17 грудня 2015 року підтверджується доцільність призначення директора Ніжинського дитячого будинку-інтернату [PERSON] піклувальником [PERSON], відповідно до письмової заяви від 27 квітня 2016 року [PERSON] проти цього не заперечує, обставини відповідно до ст.64 ЦК України, які унеможливлюють призначення останньої піклувальником, в судовому засіданні не встановлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

В заяві ставиться питання про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO], з посиланням на те, що останню рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 12 квітня 2006 року визнано недієздатною, її опікуном призначена [PERSON], яка є її матір"ю. [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON], виявила бажання стати її опікуном, що не заборонено чинним законодавством. Згідно заяви від 14 вересня 2018 року представник заявника [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить заяву розглянути за її відсутності. Відповідно до заяви від 13 вересня 2018 року заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви та призначення її опікуном [PERSON] не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням поданих доказів суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.ст.55, 60, 63 ЦК України визначено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки; суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування; фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2006 року, яке набрало законної сили, визнана недієздатною. Згідно копії витягу з рішення виконкому Ніжинської міської ради №297 від 25 травня 2006 року [PERSON] призначена опікуном над недієздатною [PERSON]. Висновком Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №221 від 12 липня 2018 року підтверджується доцільність призначення [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON], бути опікуном останньої. Обставини, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном згідно ст.64 ЦК України в судовому засіданні не встановлені. Із врахуванням викладеного в судовому засіданні встановлені підстави відповідно до ст.ст.55, 60, 63 ЦК України для призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON]. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved