Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

26.02.2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 липня 1999 року її мати - [PERSON] з однієї сторони та відповідачка - [PERSON] зі своєю бабусею [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Купівля-продаж зазначеного будинку здійснювалась та зареєстрована на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна». Вказаний договір 26.07.1999 року був зареєстрований у Балаклійському міжміському БТІ та записаний у реєстрову книгу №12 за реєстровим №1115. [INFO] [PERSON] померла. На випадок своєї смерті вона 06.10.2005 року склала заповіт на користь позивачки - [PERSON] У передбачений законом термін позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але 21 листопада 2014 року Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області надала їй лист, щодо неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку з невідповідністю нормам діючого законодавства правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на зазначений житловий будинок. У зв"язку з вищевикладеним позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 74,1 кв.м. зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» №Н9-341 від 22.07.1999 року; визнати за нею право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, враховуючи думку відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що 22 липня 1999 року [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] зі своєю бабусею [PERSON] уклали договір купівлі-продажу №Н9-341 житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна».(а.с.13) Вказаний догові 26.07.1999 року був зареєстрований у Балаклійському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаний у реєстрову книгу №12 за реєстровим номером 1115 стр.201.(а.с. 13-зворот) Згідно п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області було складено відповідний актовий запис №400, тобто посвідчити зазначений договір нотаріально не було можливості. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається із договору купівлі-продажу рег.№Н9-341 від 22.07.1999 року, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов купівлі-продажу.(а.с.13) 06 жовтня 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS] заповіла своїй донці [PERSON], 1959 року народження.(а.с.12) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 липня 2013 року виданим Виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області.(а.с.11) Нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області 12.11.2014 року було видано [PERSON], [INFO], свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,1203 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS].(а.с.18) Також 21 листопада 2014 року Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області надала [PERSON] лист, щодо неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку з невідповідністю нормам діючого законодавства правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на зазначений житловий будинок.(а.с.19) Відповідно до статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved