Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

27.04.2020 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.08.2008 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 1400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». 18.08.2008 року відповідачем [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000,00 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору та станом на 24.03.2020 року в нього виникла заборгованість в розмірі 32553,66 гривень, яка складається з наступного: 18457,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 18457,91 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 7466,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625ЦК України; 4841,08 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил банківських послуг: 250,00 гривень - штраф (фіксована частина); 1538,27 грн. - штраф (процентна складова). Підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві наявне клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, посилаючись в заяві на те, що він із заявою до банку про зміну кредитного ліміту не звертався і згоди на таку зміну не надавав. Також просив відмовити в стягненні з нього суми штрафу та пені, оскільки це є одним видом стягнення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.08.2008 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 1400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Згідно матеріалів справи судом встановлено, що у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено позивачем до 14000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, відповідно до яких вказав, що відповідач [PERSON] при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Як встановлено судом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору та станом на 24.03.2020 року в нього виникла прострочена заборгованість в розмірі 32553,66 гривень, яка складається з наступного: 18457,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 18457,91 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 7466,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625ЦК України; 4841,08 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил банківських послуг: 250,00 гривень - штраф (фіксована частина); 1538,27 грн. - штраф (процентна складова). Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту зі сплатою пені та штрафу. Як встановлено судом, у зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі. Однак, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18457,91 гривень, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1400, 00 гривень, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було надано згоду на збільшення кредитного ліміту, та такі в матеріалах справи відсутні. Також, що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] : 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1538,27 грн. - штраф (процентна складова), суд вважає, що в цій частині задоволення позовних вимог позивачу також слід відмовити. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Проте, як встановлено судом, умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача [PERSON] , а в заяві позичальника взагалі відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору. При цьому, судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи 18.08.2008 року заяву позичальника, та відповідно, чи брав останній на себе зобов`язання зі сплати пені, штрафів в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16, правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц), та правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019 року. За таких обставин, судом не встановлено, чи брав на себе зобов`язання відповідач по сплаті пені та штрафу з повернення кредиту, отриманого ним саме на підставі анкети заяви від 18.08.2008 року. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості зі штрафу задоволенню не підлягають. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] становить в загальному: 13707 (тринадцять тисяч сімсот сім) гривень 48 копійок, яка складається з: 1400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7466,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4841,08 гривень - нарахована пеня - підлягає задоволенню. В решті частини позову відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 885,09 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial