Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із даною позовною заявою, в якій просить визнати дійсним укладений договір купівлі-продажу квартири № 34 на проспекті Незалежності в смт.Гусятин Гусятинського району Тернопільської області між ним та [PERSON] дійсним та визнати за ним, [PERSON] власності на зазначене майно. В обґрунтування позову посилається на те, що трьохкімнатна квартира № 34, яка є предметом позову належить відповідачу [PERSON] [PERSON] домовився з ним про продаж зазначеного нерухомого майна ще в вересні 2014 року. Він проплатив йому всі кошти за квартиру і відповідач обіцяв підготувати необхідний пакет документів, щоб піти оформити договір купівлі-продажу в нотаріуса . Ця умова повинна була бути виконана до 10 березня 2015 року. Відповідач обіцяв, що за цей період буде готувати відповідні документи для складання даного договору в нотаріуса, однак посвідчити його в нотаріальному порядку не представилось можливим, оскільки він до цього часу всіх документів не виготовив. Також, при його зверненні до нотаріуса та в Гусятинське РК БТІ виявилось, що при оформленні правовстановлюючих документів на дану квартиру були допущені суттєві помилки і при тих документах, які в сторін неможливо оформити договір на відчуження квартири відповідача. А саме, на нього зареєстровано 24.07.2002 року свідоцтво на право власності на житло в цілій частці на вказану квартиру, хоча насправді позивач користувався і приватизував 71/100, площею 35,4 кв.м. На сьогоднішній день по замірах БТІ згідно їхньої довідки від 15.07.2015 р. ця площа становить 35,9 кв.м. Загальна ж площа вказаної квартири становить 50,3 кв.м. На відповідача [PERSON] є зареєстрована теж вказана квартира в цілому згідно витяту про реєстрацію від 22.06.2004 року, хоча фактично йому мала б належати 29/100 частки вказаної квартири і при оформленні його свідоцтва на право власності на житло теж зроблено помилку і не вказано, що це частка квартири, хоча площа вказана 14,8 кв.м.,а загальна площа цієї квартири становить 50,3 кв.м. Отже, для нотаріального оформлення між ними угоди купівлі-продажу частки квартири відповідача вказані документи неможливо використати, реєстраційна служба відмовляється вносити зміни в реєстрацію цієї квартири .Крім того, на сьогоднішній день її реєстрацію по-новому утруднить оформлення угоди купівлі-продажу в нотаріуса . Хоча, договір купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами відбувся фактично і сам відповідач це не заперечує, але оформити його належним чином в нотаріуса сторони не можуть. Позивач сплатив кошти за квартиру і не може надалі повноцінно володіти даним майном, оскільки воно не оформлено належним чином та не зареєстроване.. Від позивача [PERSON] надійшла заява, позовні вимоги підтримав повністю, просив розгляд справи провести у відсутності позивача. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] є власником квартири №34 за адресою: смт. Гусятин, проспект Незалежності, 3, Гусятинського району.(а.с.7). Позивач [PERSON] в вересні 2014 року купив у відповідача [PERSON] квартиру №34 за адресою: смт. Гусятин, проспект Незалежності, 3, Гусятинського району. Про отримання грошей відповідач [PERSON] написав власноручно розписку. (а.с.21). Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджується матеріалами справи. Після купівлі нерухомо майна позивач отримав правовстановлюючі документи, почав користуватися зазначеним нерухомим майном. Згідно довідки Гусятинського районного комунального бюро технічної інвентаризації від 15.07.2015 року № 226, при оформленні свідоцтва про право власності на житло від 24.07.2002 року, допущено помилку, вказано цілу частку, а необхідно 71/100, загальною площею 35,4 кв.м. Станом на 15.07.2015 р. житлова площа квартири становить 35,9 кв.м., загальна 50,3 кв.м. (а.с11). Сторонами у справі вказані обставини не заперечуються і вони підтверджуються належними та допустимими доказами, що є у матеріалах справи. Крім того, стороною відповідача визнано позов і таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про визнання угод недійсними," та на підставі ст. 220 ЦК України, відповідно до якої, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтований та підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved