Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] 30.11.2012 року звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що 19 листопада 1995 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції. Рішенням Тиврівського районного суду від 17 серпня 2011 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу \~з нею залишились проживати \~їхні діти. Під час перебування у шлюбі ними було розпочато будівництво житлового будинку по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврів, яке проводилось на підставі дозволу №21 від 21.06.1999 року та \~у відповідності з будівельним паспортом. Будівництво вищезазначеного будинку було повністю завершено у 2000 році, з готовністю на сто відсотків. Починаючи з 2000 року, будинок експлуатується і до розірвання шлюбу \~їх сімя у ньому проживала. Після розірвання шлюбу, \~вона з дітьми вимушена проживати за іншою адресою. У 2011 році за заявою [PERSON] на вищезазначений будинок було виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого загальна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд складає 409326 грн. Відповідач відмовляється звернутись до Тиврівської селищної ради для отримання свідоцтва на право власності на належний їм будинок по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврів. Відповідач не дозволяє їй проживати в спільному будинку і позбавляє \~її права користуватись ним та господарськими будівлями. Добровільно поділити або виплатити їй половину вартості житлового будинку та господарських будівель відповідач не погоджується, а тому вона вимушена звернутись для вирішення цього питання до суду. Просить поділити спільне \~її та відповідача майно - житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані по вул. Чернишевського 5, смт Тиврів, Тиврівського району, виділивши кожному по \~? житлового будинку та господарських будівель. Для здійснення державної реєстрації права власності на частки в житловому будинку та господарських будівлях, визнати за \~нею - [PERSON] право власності на виділену \~\~1/2 житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по вул. Чернишевського 5, смт. Тиврів , Тиврівського району. 07.03.2014 року [PERSON] подала заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що відповідно до висновку експерта будівельно-технічної експертизи №731/732/733/734/13-21 від 19.12.2013 року, ступінь готовності спірного житлового будинку та всіх господарських будівель та споруд становить 100%. Дана ступінь готовності передбачає можливість його введення в експлуатацію. Як зазначено, в цьому ж висновку експерта, житловий будинок та всі господарські споруди, що розташовані по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврів, Тиврівського району, Вінницької області відповідають будівельним нормам та правилам, діючим в галузі будівництва України станом на час проведення експертизи. Крім того, експерт у своєму висновку визнав можливість поділу даного будинку в натурі та надав можливі варіанти його розподілу. Вважає, що найбільш сприятливим варіантом поділу, із запропонованих експертом, є варіант №3, оскільки він найбільш точно відповідає ідеальним часткам поділу в натурі та передбачає найменший відступ від ідеальних часток поділу. При вирішенні питання поділу також просить врахувати факт проживання з нею неповнолітніх дітей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Спірний будинок та господарські будівлі розташовані на приватизованій земельній ділянці. Як зазначено в державному акті на право власності на землю серії ЯК №783904, виданого Тиврівською селищною радою 08.02.2009 року, власником земельної ділянки, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку по вул.Чернишевського,5, що в смт Тиврів, Тиврівського району, Вінницької області площею 0,1055, кадастровий номер 0524555100:01:008:0077 є [PERSON] Просить поділити спільне з відповідачем майно - житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані по вул. Чернишевського 5, смт Тиврів, Тиврівського району, виділивши кожному по ? житлового будинку та господарських будівель, наступним чином. \~Виділити їй майно загальною вартістю 163 280,0 грн., а саме: а) в приміщенні житлового будинку літ.«А» : 1-1, тамбур, площею 2,5 м2 , вартістю 5901, 00 грн.; 1-2, коридор (частина), площею 3,9 м2 , вартістю 9 206,00 грн.; 1-3, кухня, площею 13,3 м2 , вартістю 31 396, 00 грн.; Всього площею 19,7 м2 , вартістю 46 503 грн. б)\~\~\~\~приміщення мансарди літ. «М/А» : 1-8, коридор, площею 6,5 м2 , вартістю \~8 454, 00 грн.; 1-9, житлова кімната, площею 13,1 м2 , вартістю 17 037, грн..; 1-10, житлова кімната, площею 6,7 м2 , вартістю 8 714, 00 грн.; 1-11, житлова кімната, площею 13,0 м2 , вартістю 16 907 грн.; Всього площею 39,3 м2 , вартістю 51 112, 00 грн., в)\~\~\~І, веранда літ. «а», вартістю 9 228, 00 грн. та ґанок, вартістю 710,00 грн., загальною площею 59,0 м. г)\~\~\~\~Господарські будівлі : гараж літ. «В», вартістю 40 464,00 грн. та погріб з шиєю літ. «П/В», вартістю 15 263 грн. Виділити [PERSON] майно, загальною вартістю 166 465,00 грн. : а) в приміщенні житлового будинку літ.«А» : 1-2, коридор (частина), площею 7,3 м2 , вартістю 17 233,00 грн.; 1-4, житлова кімната, площею 18,3 м2 , вартістю 43 199,00 грн.; 1-5, житлова кімната, площею 9,8 м2 , вартістю 23 134,00 грн.; 1-6, кладова, площею 1,2 м2 , вартістю 2 833,00 грн.; 1-7, санвузол, площею, 5,8 м2 , вартістю 13 691 грн. Всього площею 42,4 м2 та вартістю 100 090,00 грн. б) Господарські будівлі : \~\~\~\~\~сарай літ. «а1»,вартістю 63 890,00 грн., убиральня літ. «Б», вартістю 2 485,00 грн. Залишити за нею та [PERSON] у спільному користуванні: хвіртку №1, ворота №2, огорожу № 3, вигрібну яму № 4, огорожу № 5. У зв'язку з тим, що вартість майна виділеного відповідачу є більшою, стягнути з [PERSON] на її ([PERSON]І.) користь компенсацію у сумі 1592,5 грн. Зобовязати [PERSON] улаштувати дверний проріз для входу у приміщення житлової кімнати 1-5, улаштувати перегородку у приміщенні коридору 1-2, улаштувати дверний проріз між приміщенням коридору 1-2 та приміщенням кухні 1-3, закласти дверний проріз між приміщенням коридору 1-2 та приміщенням кухні 1-3. Поділити між нею та відповідачем земельну ділянку (кадастровий номер 0524555100:01:008-.0077, державний акт серії ЯК №783904 від 08.02.2009 року, виданий на імя [PERSON]М.), на якій знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані по вул.Чернишевського,5, смт Тиврів, Тиврівського району за варіантом №3 висновку експерта будівельно-технічної експертизи №731/732/733/734/13-21 від 19.12.2013 року наступним чином. Виділити їй земельну ділянку, площею 0,03450 га, позначену цифрою 3 ; Виділити [PERSON] земельну ділянку, площею 0,03450 га, позначену цифрою-2; Залишити у спільному з відповідачем користуванні земельну ділянку, площею 00365 га, позначену цифрою 1. Вирішити питання стягнення з [PERSON] судових витрат. В ході судового розгляду 09.07.2015 року [PERSON] уточнила та збільшила свої позовні вимоги, подавши заяву, в якій вказує, що в матеріалах справи є технічний паспорт на спірне домоволодіння, виготовлений КП «ВООБТІ», відповідно до якого житловий будинок, позначений у ньому літерою «А» в експлуатацію не прийнятий та правовстановлюючі документи на нього відсутні. Відповідно до вказаного технічного паспорта житловий будинок «а» з мансардним поверхом «М/А», площею 50,5 м2 та веранда «а», розмірами 1,66X3,59 складає цілий об'єкт, загальною площею 101,4 м2, а мансардне приміщення та веранда є самочинно збудованими об'єктами. Самочинно збудованими об'єктами є також сарай «а1», площею 67,3 м2, вбиральня «Б», розмірами 1,01х1,65, гараж «Б», розмірами 4,09х10,37 та погріб з шиєю «П/В», площею 22,5 м2. Відповідно до ч.2 ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. За ч.3 цієї статті, право власника на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. За приписами ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена особою), набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Однак, під час розгляду справи по суті було встановлено, що [PERSON], на якого оформлені дозвільні документи, які посвідчують право на будівництво, і земельна ділянка та який має право на реєстрацію вказаних об'єктів, безпідставно ухиляється від реєстрації права власності на нерухоме спірне майно. Враховуючи вищевикладене способами захисту її прав були поділ матеріалів, що були використані в процесі будівництва, відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України та поділ майна в натурі. Свої уточнені позовні вимоги від 07.03 .2014 року про поділ спільного із [PERSON] майна - житлового будинку та господарських будівель що розташовані по вул. Чернишевського 5, смт Тиврів, Тиврівського р-ну по 1/2 житлового будинку та господарських будівель по варіанту №3, запропонованому експертом доповнила вимогою про надання права кожному із них окремо введення виділених частин в експлуатацію на підставі оформлених на [PERSON] дозвільних документів на будівництво і оформлення права власності на виділені частки. В ході судового розгляду позивачка та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з наведених підстав. Позивачка [PERSON] пояснила, що, перебуваючи ва шлюбі, збудували будинок і проживали в ньому із 2000 року. Отримали домову книжку і зареєструвалися в січні 2002 року. В даний час вона з їх двома дітьми проживає в іншому місці, а будинок займає відповідач. На жоден із запропонованих варіантів поділу, отримання від неї вартості половини будинку чи сплати їй вартості 1/2 будинку відповідач не погоджується, і їй не дає можливості там проживати. Просить поділити будинок по 3 варіанту, запропонованому експертом, присудивши їй 1/2 згідно позовної заяви. Представник позивачки [PERSON] пояснив, що під час шлюбу сторони у справі збудували спірний будинок. Дозвільні документи видані на відповідача [PERSON] В 2000 році будинок вже був зведений і сім'я [PERSON] стали проживати в даному будинку. В січні 2002 року вони були зареєстровані в будинку по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврові. На даний час будинок в експлуатацію не прийнятий, так як відповідач відмовляється звернутись у відповідні служби із заявою про це, а позивачка не в може цього зробити, так як будівельний паспорт і державний акт на право власності на земельну ділянку по Чернишевського,5 видані на ім'я відповідача. Даний будинок не є самочинною забудовою, оскільки на його зведення отримані дозвільні документи, однак в ньому є елементи зведені з відхиленням від проекту. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи від 19.12.2013 року, всі конструкції житлового будинку та господарських споруд відповідають вимогам Державних будівельних норм, ступінь готовності спірного житлового будинку та всіх господарських будівель та споруд становить 100 %. Даний ступінь готовності передбачає можливість його введення в експлуатацію. Просить поділити житловий будинок та господарські будівлі між сторонами відповідно до варіанту № 3 запропонованих експертом, оскільки він є найбільш прийнятним, та надати право кожному із сторін введення виділених йому частин в експлуатацію на підставі оформлених на [PERSON] дозвільних документів на будівництво і оформлення права власності на виділені частки.Також підтримує позов в частині поділу земельної ділянки по вул.Чернишевського,5 відповідно до варіанту №3 . Просить зобовязати [PERSON] улаштувати та закласти дверні прорізи та улаштувати перегородку в коридорі згідно висновку експерта, а також вирішити питання про стягнення з відповідача компенсації та судових витрат на користь позивача. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що будинок збудований в період шлюбу, проживають в ньому із 2000 року. Не згоден на жоден із запропонованих варіантів поділу, а також не бажає ні отримати від позивачки вартості 1/2 будинку, так як не має іншого житла, а позивачка має, ні їй виплатити вартість 1/2 будинку, так як не має грошей. Із заявою про прийняття будинку в експлуатацію не звертався, тому що не має грошей. Будинок поділу не підлягає. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що оскільки сарай, \~гараж та мансарда над будинком, веранда, погріб із шиєю є самочинними, тому вони не є обєктами права спільної сумісної власності і не підлягають поділу. Звертатись із заявою про прийняття будинку в експлуатацію - це право відповідача, а не його обовязок. Право власності підлягає реєстрації відповідно до закону, такого права не зареєстровано, а відтак вони можуть розділитись лише матеріалами. Просить в позові відмовити. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що особисто проводив огляд будинку сторін. Будівництво є завершеним, ступінь готовності будинку, господарських будівель та споруд становить 100%, будівництво відповідає будівельним нормам та правилам. Можливий поділ будинку в натурі, що передбачає можливість введення в експлуатацію кожною із сторін своєї частки. Так як експерту не були надані підтверджуючі документи, а будівництво вже завершено, визначити кількість і вартість будівельних матеріалів витрачених на нього в результаті візуального обстеженняне є можливим. Суд, вислухавши сторони, їх представників, експерта, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 19.11.1995 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Тиврівського районного суду від 17 серпня 2011 року розірвано (а.с.6). Під час перебування у шлюбі ними збудовано житловий будинок та господарські споруди по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврів Тиврівського р-ну Вінницької області. Будівництво проводилось на підставі дозволу № 21 від 21.06.1999 року /т.1 а.с.12/ та \~у відповідності з будівельним паспортом / т.1 а.с. 11-14/. Спорудження будинку було завершено у 2000 році і з того часу він експлуатується. Крім того було здійснено будівництво господарських споруд, що не заперечується сторонами та стверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок № 5 по вул. Чернишевського, в смт Тиврів, виготовленим у 2011 році за заявою [PERSON], ксерокопія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.15-19). Сторони у справі [PERSON] / [PERSON] / Ю.І., [PERSON] та їх діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], із 21.01.2002 року зареєстровані у вказаному будинку, що стверджується домовою книжкою на спірний будинок (т.1 а.с125-127), та їхніми паспортами (т.1 а.с.5, 103, 123, 124). Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] залишився проживати у вказаному будинку, а позивачка з дітьми \~залишила будинок. Відповідно до ст.60 СК України , п. „а" ч. 2 ст. 89 ЗК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК та ч. 5 ст. 89 ЗК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними. За ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Тобто кожний із сторін має право на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 731/732/733/734/13-21 від 19.12.2013 року (т. 1 а.с.54-73), ринкова вартість спірного житлового будинку та господарських споруд, станом на час проведення дослідження становить 354947,00 грн., ступінь готовності спірного житлового будинку та всіх господарських будівель та споруд становить 100%, що передбачає можливість його введення в експлуатацію. Згідно вказаного висновку, житловий будинок з мансардою та верандою, а також всі інші господарські споруди, за технічним станом конструктивних елементів та архітектурно планувальним рішеннями, відповідають Державним будівельним нормам України. Даний будинок може бути поділений між сторонами на відокремлені, ізольовані частини (квартири) із самостійними виходами, відповідно до встановлених державних будівельних норм, згідно до запропонованих експертом \~трьох варіантів. Тиврівська селищна рада згідно ст.152 ЖК України, не заперечує проти переобладнання житлового будинку по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврів, відповідно до висновку експерта ( а.с 122 ). В силу статті 16 Закону України «Про власність» та частини першої статті 22 КпШС, які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном Відповідно ППВС № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» п.8 Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. п. 9. Суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Пропозиція позивача [PERSON] про добровільний поділ спільного сумісного майна, шляхом сплати одним другому з подружжя грошової компенсації вартості 1/2 майна, відповідачем відхилена. Відповідач, не заперечуючи права позивачки на частину житлового будинку із господарськими спорудами, відмовляється звертатись до компетентних органів із заявою про прийняття його в експлуатацію та реєстрацію відповідно до чинного законодавства, мотивуючи відсутністю коштів. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] запропонувала понести всі витрати повязані з прийняттям в експлуатацію та реєстрацією відповідно до чинного законодавства житлового будинку із господарськими спорудами, на що відповідач [PERSON] погодився та за його клопотанням була оголошена перерва в розгляді справи для вчинення цих дій. Однак відповідач [PERSON] відмовився від свого наміру, без пояснення причини. Така поведінка відповідача завдає істотної шкоди інтересам позивача [PERSON] та інтересам їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Будівельний паспорт та інші дозвільні документи на забудову видані на ім»я відповідача. В 2009 році на земельну ділянку розміром 01055 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул.Чернишевського,5 в смт Тиврів, в порядку безкоштовної приватизації на імя відповідача виготовлено державний акт на право власності (т.1 а.с. 28), тому позивачка не в змозі самостійно звернутись із заявою про прийняття спірного будинку в експлуатацію. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 5 по вул. Чернишевського в смт Тиврів 1 а.с.15-19), мансардний поверх «м/а», веранда «а», сарай «а1», вбиральня \~«Б», гараж «В» та погріб з шиєю «П/В», збудовано самочинно, так як вони не були включені до проекту. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України\~ житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №731/732/733/734/13-21 від 19.12.2013 року (а.с.54-73) житловий будинок з мансардою та верандою, а також всі інші господарські споруди по вул. Чернишевського,5 в смт Тиврів, за технічним станом конструктивних елементів та архітектурно планувальним рішеннями відповідає державним будівельним нормам України. Дозвіл на виконання будівельних робіт видано [PERSON] 21.06.1999 р. за № 21 / т.1 а.с.12/. Будинок побудований та експлуатується на земельній ділянці, відведеній під будівництво (а.с.28), ніяким чином не порушує права та інтереси інших осіб. Рішення спеціально уповноважених органів про усунення порушень відсутні. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого судуУкраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами: - про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі ( ганок, веранда, мансарда тощо). Відповідно до змісту п.27 зазначеної Постанови сараї, гаражі, літні кухні, тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). Враховуючи небажання відповідача вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію \~\~спірного майна та здійснення його реєстрації відповідно до чинного законодавства, відмову на отримання від позивачки чи виплату їй вартості 1/2 частини житлового будинку та всіх господарських споруд, неможливіть визначення кількості та вартості матеріалів, витрачених на будівництво та можливість поділу будинку з улаштуванням окремих виходів, \~єдиним можливим способом захисту законних прав та інтересів позивачки та її дітей суд вважає поділ спірного домоволодіння, в тому числі, і самочинно збудованих будівель та споруд. Суд вважає за доцільне поділити будинок та господарські будівлі між сторонами відповідно до варіанту № 3 запропонованого експертом, оскільки він передбачає найменший відступ від ідеальних часток поділу. Так як вартість 1/2 частки домоволодіння, на яку претендує позивач, на 1592,50 грн. менша від ідеальної частки в одиницях ринкової вартості домоволодіння, зазначена сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами необхідно провести ремонтно будівельні роботи. Суд вважає, що їх проведення необхідно покласти на обидві сторони. За змістом частини першої статті 81 ЗК України громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України. Земельна ділянка площею 0,1055 га в смт Тиврів по вул. Чернишевського ,5, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд належить [PERSON] на підставі рішення Тиврівської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 18.12.2009 року / державний акт серія ЯК № 783904 т.1 а.с.28./ Частина 5 ст. 61 Сімейного кодексу, що введена в дію Законом України (2947-14) від 11.01.2011 р., та відповідно до змісту, якої земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному із подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі, приватизації була віднесена \~до обєктів права спільної сумісної власності. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок \~(крім багатоквартирного), будівлі або споруди, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Суд вважає вимоги позивача в частині виділення їй земельної ділянки, площею 0,03450 га, позначеної цифрою « 3» та залишення в спільному з відповідачем користуванні земельної ділянки, площею 0,01825 га, позначеної цифрою «1» у додатку до варіанту № 3згідно висновку будівельно-технічної експертизи №731/732/733/734/13-21 від 19.12.2013 року (т.1 а.с.80) \~такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: partial