Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

06.12.2017 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином [PERSON], [INFO] та встановити порядок участі у вихованні малолітнім сином [PERSON], [INFO], наступним чином: - щотижня з 16.00 середи до 08.30 четверга; - першого та третього тижня місяця з 16.00 п'ятниці до 08.30 понеділка; - два тижні влітку для сумісного відпочинку з сином за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Свої вимоги мотивують тим, що з 12.08.2006 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було розірвано рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2016. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON]. Зазначає, що після розірваня шлюбу відповідач перешкоджає спілкуванню з дитиною, яка бажає також бачитись з батьком. Оскільки згоди між батьками щодо участі у спілкування з дитиною не досягнуто, позивач був змушений звернутися до суду та просить задовольнити позовні вимоги. 06.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано головуючому судді Кізюн Л.І. Ухвалою суду від 13.12.2017 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 10.01.2018 позивачем усунуто недоліки. 058.03.2018 судом направлено запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 23.03.2018 та 28.03.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 29.03.2018 в справі відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 05.05.2018 та 10.05.2018 до суду подано відзив на позовну заяву. 18.06.2018, не виходячи до нарадчої кімнати, судом було замінено відділ з питань захисту дітей органу опіки та піклування на орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 11.09.2018, вищезазначену справу було передано головуючому судді Букіній О.М. у зв'язку з тимчасовим відстороненням судді Кізюн Л.І. від здійснення правосуддя. Ухвалою суду від 03.12.2018 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву до суду про розгляд справи без його участі, Уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. В судове засіданні відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву до суду про розгляд справи без її участі. Уточнені вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. В судове засідання представник третьої особи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте як вбачається з матеріалів справи просить розгляд справи проводити у її відсутність. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2016 (а.с.9-10). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.11). Як встановлено в суді та підтверджується матеріалами справи, між сторонами склалися спірні правовідношення щодо порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Суд вважає, що відповідачем не надано допустимих та беззаперечних доказів того, що позивач, який є батьком дитини, несе загрозу та його подальше спілкування з дитиною суперечило б її інтересам. В суді встановлено, що між сторонами по справі склалися конфліктні стосунки щодо порядку зустрічі та вихованню дитини, які самі по собі не можуть впливати, та як наслідок, усунути позивача від спілкування з сином. Згідно ч.2 ст.1 СК України метою регулювання сімейних відносин є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-10994 від 16.07.2018, останній вважає за доцільне змінити порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], 2008 р.н., а саме щотижня з 16.00 середи до 08.30 четверга; першого та третього тижня місяця з 16.00 п'ятниці до 08.30 понеділка; два тижні влітку для сумісного відпочинку з сином за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що доводи та регламент зустрічі позивача з сином, який останній просить встановити з урахуванням уточнених позовних вимог, не суперечить інтересам дитини виходячи з його віку, психічного та фізичного розвитку, ступеню прихильності дитини до позивача. Таким чином, вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні та встановлення регламенту зустрічі з сином, приймаючи до уваги вік дитини, особливості її розвитку, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, час необхідний для повернення дитини додому, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині встановлення регламенту побачень [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], 2008 р.н., наступним чином: -щотижня з 16.00 середи до 08.30 четверга; -першого та третього тижня місяця з 16.00 п'ятниці до 08.30 понеділка; -два тижні влітку для сумісного відпочинку з сином за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Враховуючи законодавчі рекомендації при вирішенні питань, пов»язаних з розглядом спорів щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд вважає, що розлучення малолітнього з матір"ю на вказаний вище час не буде суперечити його інтересам та способу життя, до якого він звик і який склався. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд звертає увагу, що відповідач не позбавлена права контролювати регламент побачень батька з сином та у передбаченому законом порядку звернутися до компетентних органів щодо усунення порушень прав дитини. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved