Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

22 грудня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В своїй позовній заяві позивач вказував, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.12.2016 року по справі №537/5578/16-ц стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Шлюб між ним та відповідачем розірвано рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.10.2016 року. Від часу винесення рішення суду про стягнення аліментів змінились обставини та його сімейний стан. Так, зокрема, згідно свідоцтва про шлюб від 08.09.2017 року він одружився на Майоренко (нині-Шпехт) [PERSON], а 13.12.2017 року в нього народилося два сини [PERSON] та [PERSON]. Відтак, він повинен утримувати не тільки одну доньку, а ще й дружину, яка не працює та двох малолітніх синів. Відтепер, враховуючи граничний розмір, аліментів в сумі не більше 50 відсотків на трьох і більше дітей - його новонароджені діти знаходяться в нерівному становищі по відношенню до дитини на яку вже сплачуються аліменти, а тому є підстави для їх зменшення. На підставі викладеного просив суд ухвалити рішення, яким зменшити з дати звернення з даним позовом розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO], що стягуються на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.12.2016 року по справі №537/5578/16-ц з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/10 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача понесені витрати. 30 січня 2018 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 08.09.2017 року позивач одружився на Майоренко (нині-Шпехт) [PERSON], а 13.12.2017 року в нього народилося два сини [PERSON] та [PERSON]. Відтак, він повинен утримувати не тільки одну доньку, а ще й дружину, яка не працює та двох малолітніх синів. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/10, що фактично в 2,5 рази менше ніж на даний час. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року складає 1860 гривень на місяць. Їхня спільна донька, [INFO], тобто на даний час їй 13 років, та мінімальний розмір аліментів складає 930 гривень. Враховуючи, що у позивача народились ще двоє дітей, однак ця обставини не є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, виходячи з того, що його матеріальне становище суттєво не змінилося, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним та таким, що негативно впливають на нього та синів, і які позивач не в змозі сплачувати, враховуючи свій обов'язок утримувати й неповнолітню доньку також, відповідач вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів немає. 05 лютого 2018 року, [PERSON] надав суду відповідь на відзив, який обґрунтував тим, що відповідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Такої ж позиції притримується і Верховний Суд у п.23 своєї Постанови 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Тобто, для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з обставин, визначених у ст. 182 СК України, у даній же справі після винесення рішення суду про стягнення аліментів змінились обставини та його сімейний стан, оскільки, він одружився на Майоренко (нині-Шпехт) [PERSON], а 13.12.2017 року в нього народилося два сини [PERSON] та [PERSON]. Відтак, я повинен утримувати не тільки одну доньку, а ще й дружину, яка не працює та двох малолітніх синів. Доводи Відповідача щодо того, що вказані обставини не впливають на його спроможність сплачувати аліменти хоча б у мінімальному розмірі 930 грн. позивач вважає неспроможними, оскільки, рішенням суду йому присуджено сплачувати їх не у фіксованому розмірі, а у частці від його заробітку, яка відповідно буде змінюватись разом із ним. Крім того, мінімальний розмір аліментів встановлений рішенням суду становить 30% прожиткового мінімуму, а не 50% як зазначає відповідач і рішення суду про зміну цього нормативу не має. Також позивач надав довідку про доходи за період з січня 2017 року до січня 2018 року включно. 16 лютого 2018 року [PERSON] надіслала на адресу суду заперечення на відповідь на відзив, яке обґрунтувала тим, що до пояснення на відзив позивач додає довідку про доходи з січня 2017 року по січень 2018 року включно. Відповідно до даної довідки матеріальне положення на даний час у позивача не погіршилось, загальна сума доходу за період з січня 2017 по січень 2018 року без урахування аліментів складає 77916 гривень 95 копійок. В своєму поясненні на відзив позивач вказує, що для зменшення розміру аліментів достатньо однієї підстави, визначеної в ст. 182 СК України. Відповідач з цим не погоджується, оскільки, враховуючи положення Сімейного кодексу України, Постанову Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вважає, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне положення, сімейний стан та стан здоров'я сторін, тобто досліджувати ці обставини в сукупності. Таким чином, вважає, що враховуючи те, що у позивача народились дві дитини, однак ця обставина не є беззаперечною підставою для зменшення аліментів, виходячи з того, що його матеріальне становище суттєво змінилося, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним і таким, що негативно впливає на нього та його малолітніх дітей, і які позивач не в змозі сплачувати, враховуючи свій обов'язок утримувати й неповнолітнього сина також, підстав для зменшення розміру аліментів, немає. На підставі викладеного, вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Представник позивача [PERSON] на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON]А у судове засідання не зявилася. Її представник [PERSON] на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без їх участі. Просив відмовити в позові в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне: Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.12.2016 року по справі №537/5578/16-ц стягнуто з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Шлюб між ними розірвано рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.10.2016 року. Від часу винесення рішення суду про стягнення аліментів змінились обставини та його сімейний стан. Так, зокрема, згідно свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 164929 від 08.09.2017 року, зареєстроване в Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 1172, позивач одружився на Майоренко (нині-Шпехт) [PERSON], а 13.12.2017 року в нього народилося два сини: - 13 грудня 2017 року - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 274567, зареєстроване в Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 2028; - 13 грудня 2017 року - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 274568, зареєстроване в Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 2029. Відтак, позивач повинен утримувати не тільки одну доньку, а ще й дружину, яка не працює та двох малолітніх синів, а тому є підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, які мають значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки після винесення рішення суду про стягнення аліментів з позивача, змінились обставини та його сімейний стан, оскільки, він одружився на Майоренко (нині-Шпехт) [PERSON], а 13.12.2017 року в нього народилося два сини [PERSON] та [PERSON], відтак він повинен утримувати не тільки одну доньку, а ще й дружину, яка не працює та двох малолітніх синів, тому для рівноцінного утримання дітей, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та аліменти стягувані рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.12.2016 року по справі №537/5578/16-ц, слід знизити до розміру 1\\8 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, з врахуванням 4-х утриманців. Пункт 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснює, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином не підлягає задоволенню вимога позивача про початок стягнення аліментів з відповідача з моменту звернення до суду із позовом. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача половину судових витрат, тобто 320 гривень.

Outcome: partial