Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Протягом останніх шести років сумісного проживання з відповідачем постійно виникають сварки, не знаходять спільної мови, мають різні погляди на життя, сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства. В сім'ї відсутнє взаєморозуміння і, як наслідок, між сторонами склалися неприязні відносини. На даний час між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сім'ї не приймають. Позивач надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] до [PERSON]перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20жовтня 2001року Добровільською сільською радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруженнявід 20 жовтня 2001 року [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався і зберегти його неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові між подружжям, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу, згідно її заяви, слід залишити прізвище - [PERSON]". Виходячи зі змісту ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved