Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. В позовній заяві зазначив, що ним 11.02.2014 року був укладений договір позики у формі розписки з [PERSON], згідно якого він передав їй грошові кошти в сумі 10000 гривень строком на два місяці до 11 квітня 2014 року з виплатою йому 5% річних. 5 березня 2014 року відповідачка [PERSON] знову позичила у нього грошові кошти в сумі 10000 гривень строком на один місяць до 5 квітня 2014 року з виплатою йому 5% річних від суми, про що свідчить розписка написана відповідачкою власноручно. 14 квітня 2014 року він по договору позики, згідно розписки, знову позичив [PERSON] 10000 гривень строком на два місяці до 14 червня 2014 року без виплати процентів. Таким чином, по трьох власноручно написаних розписках він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 гривень, які відповідачка на протязі двох років йому не повертає і повертати не бажає. Таким чином, відповідачка [PERSON] по розписці від 14.02.2014 року повинна йому повернути: 21198,87 гривень, з яких тіло кредиту 10000 гривень, 5% річних за користування коштами - 1371.23 гривень, 3% річних за несвоєчасне повернення коштів 823 гривні, інфляційні збитки 9004,64 гривень. По розписці від 05.03.2014 року: відповідачка повинна повернути йому 21037,40 гривень, з яких тіло кредиту 10000 гривень, 5% річних за користування коштами - 1341,10 копійок, 3% річних за несвоєчасне повернення коштів 805 гривень, інфляційні збитки 8891,30 гривень. По розписці від 14.04.2014 року відповідачка зобовязана повернути йому 19246,63 гривень, з яких тіло кредиту 10000 гривень, 3% річних за несвоєчасне повернення коштів - 772 гривні, інфляційні збитки - 8484,63 гривні. Таким чином, загальна сума боргу, яку зобовязана повернути йому відповідачка [PERSON] складає 61493 гривні. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договорами позики в сумі 61493 гривні. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно письмової розписки від 11.02.2014 року відповідачка [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 10000 гривень строком на два місяці зі сплатою 5% річних за користування коштами. Згідно письмової розписки від 05.03.2014 року відповідачка [PERSON] знову отримала від [PERSON] в борг 10000 гривень строком на один місяць зі сплатою 5% річних за користування коштами. Відповідно до письмової розписки від 14.04.2014 року відповідачка [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 10000 гривень строком на два місяці Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~ незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення суми позики є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми позики та сплати процентів. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов договору позики від 11.02.2014 року відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобовязання по договору позики і її заборгованість перед [PERSON] за вказаним договором станом на 15 листопада 2016 року складає 22775,25 гривень, з яких 10000 гривень сума заборгованості за договором позики, 1382,19 гривень - 5% річних за користування коштами (1009 днів * 10000 гривень *5% : 365 днів), 780 гривень - 3% річних за прострочення виконання зобовязання за період з 12.04.2014 року по 15.11.2016 року (949 прострочених днів * 10000 гривень *3% : 365 днів), 10613,06 гривень інфляційні збитки (за період з 12.04.2014 року по 15.11.2016 року, виходячи з суми заборгованості 12162,19 гривень, з врахуванням індексу інфляції за кожний місяць). Також, в судовому засіданні встановлено, що в порушення умов договору позики від 05.03.2014 року відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобовязання по договору позики і її заборгованість перед [PERSON] за вказаним договором станом на 15 листопада 2016 року складає 22728,89 гривень, з яких 10000 гривень сума заборгованості за договором позики, 1352,5 гривень - 5% річних за користування коштами (987 днів * 10000 гривень *5% : 365 днів), 784,93 гривень - 3% річних за прострочення виконання зобовязання за період з 06.04.2014 року по 15.11.2016 року (955 прострочених днів * 10000 гривень *3% : 365 днів), 10591,46 гривень інфляційні збитки (за період з 06.04.2014 року по 15.11.2016 року, виходячи з суми заборгованості 12137,43 гривень, з врахуванням індексу інфляції за кожний місяць). Також, в судовому засіданні встановлено, що в порушення умов договору позики від 14.04.2014 року відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобовязання по договору позики і її заборгованість перед [PERSON] за вказаним договором станом на 15 листопада 2016 року складає 19161,4 гривень, з яких 10000 гривень сума заборгованості за договором позики, 727,4 гривень - 3% річних за прострочення виконання зобовязання за період з 15.06.2014 року по 15.11.2016 року (885 прострочених днів * 10000 гривень *3% : 365 днів), 8434 гривні інфляційні збитки (за період з 15.06.2014 року по 15.11.2016 року, виходячи з суми заборгованості 10727,4 гривень, з врахуванням індексу інфляції за кожний місяць). А тому загальна заборгованість [PERSON] перед [PERSON] за вказаними договорами позики становить 64665,54 гривень (22775,25 +22728,89+19161,4) Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в межах заявлених позовних вимог слід задовольнити повністю і стягнути з відповідачки[PERSON] на користь [PERSON] 61493 гривні заборгованості за договорами позики Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду від 14 грудня 2016 року, щодо накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачці [PERSON], в межах суми позову 61493 гривні, слід скасувати. Судові витрати в частині сплаченого судового збору покласти на відповідачку.

Outcome: approved