Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

19.02.2019 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання в кімнаті № [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] . В обґрунтування своєї заяви заявниця вказувала, що вона проживає у кімнаті № [NUMBER] на підставі ордеру ВАТ «Електромотор», яка їй була виділена в користування як працівнику підприємства. Заявниця зареєструвала своє місце проживання у встановленому законом порядку, однак, відмітка про реєстрацію в паспорті заявниці не містить номеру кімнати в якій вона проживає. Ця обставина перешкоджає заявниці реалізувати своє право на приватизацію займаної кімнати. Оскільки, на даний час документи, які стали підставою для вселення заявниці відсутні, заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання в кімнаті № [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] . Ухвалою від 25.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 11.04.2019 року. У судове засідання учасники, які беруть участь у справі не з`явилися, заявник надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Зацікавлена особа Управління майном комунальної власності міста подали відзив на заяву, де вказали, що при вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду. Інші представники зацікавлених осіб у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює правовідносини між сторонами, суддя дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Суддею встановлено, що на підставі ордеру та розпорядження № 12 від 05.12.1990 гр. [PERSON] зареєстрована в гуртожитку в кімнаті № [NUMBER] по вул. Київське [ADDRESS] . Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» «Про виділення житла в гуртожитку» № 6 від 19.02.2014 року було здійснено доповнення до житлової площі та виділено [PERSON] (склад сім`ї 1 чол.) окрему секцію з 2-х кімнат № 313-314 з правом відокремленого користування. Із довідки ДП «Електромотор-побут» від 11.02.2019 року № 32 слідує, що згідно рішення Полтавської міської ради виконавчого комітету № 154 від 03.11.2014 року був наданий дозвіл про зміну статусу гуртожитка по [ADDRESS] 58, на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). В зв`язку з цим, була проведена повна технічна інвентаризація будинку та виготовленого новий технічний паспорт гуртожитка (25.07.2016 [INFO] ), де була змінена нумерація кімнат та житлових секцій згідно наказу № 62 від 07.07.2015 року. Згідно вказаного технічного паспорту, у зв`язку з перереєстрацією кімнат у гуртожитку, кімнати за № 313 не існує, а є кімната, у якій я проживаю за [ADDRESS] . Згідно довідки ДП «Електромотор-побут» ПрАТ «Електромотор» № 31 від 15 січня 2019 року, яка видана уповноваженому наймачу житлового приміщення гуртожитка за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , яка дійсно зареєстрована та проживає в гуртожитку по сьогоднішній день, підставою для поселення є розпорядження № 12 від 05.12.1990 року, до складу сім`ї входять: уповноважений наймач Носенко [PERSON] (дата прописки в гуртожитку 05.12.1990 року). 01 листопада 1998 року ВАТ «Електромотор», як засновник, передало на баланс Дочірнього підприємства «Електромотор-побут» гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] (копія акту від 01.11.1998 року додається). Таким чином, на даний час Дочірнє підприємство «Електромотор-побут» ПрАТ «Електромотор» є балансоутримувачем гуртожитку в м. Полтаві, по вул. Київське Шосе 58. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. З вище наведених правових норм слідує, що реєстрація постійного місця проживання повинна проводитись із зазначенням конкретної адреси, в тому числі і кімнати. Згідно паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Оскільки у паспорті заявниці відсутні відомості про номер кімнати, яку вона займає у гуртожитку, вона не має можливості реалізувати своє право на приватизацію. Згідно з роз"ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Ураховуючи те, що факт проживання заявниці у кімнаті № [NUMBER] підтверджується належними і допустимими доказами, а також те, що його встановлення безпосередньо впливає на можливість реалізувати право заявників на приватизацію жилого приміщення, заява підлягає задоволенню. Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved