Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON], який діє, як представник за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що після смерті 04 грудня 1993 року батька заявника, [PERSON] та 01 лютого 2010 року матері заявника [PERSON], залишилося спадкове майно, яким, в тому числі, являється житловий будинок №11, що розташований по вул. Дружби Народів у с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Після смерті батька заявника, [PERSON] спадщину в цілій частині, шляхом вступу в оперативне управління та володіння майном, прийняла його дружина - [PERSON]. За свого життя остання заповітних розпоряджень не складала. Так, як мати заявника [PERSON], залишилася проживати сама, являючись особою перестарілого віку, попросила свого сина [PERSON] проживати в будинку №11, що належав [PERSON] на праві власності, разом з ним, допомагати їй в веденні домашнього господарства, утримання житлового будинку, з надвірними спорудами, присадибної земельної ділянки. Такі обставини мали місце, як на час смерті [PERSON], так і на час подачі цієї заяви до суду. У зв"язку з наведеним вважається, що [PERSON], як спадкоємець за законом, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини набув правового статусу особи, яка прийняла спадщину в порядку положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Для оформлення своїх спадкових прав [PERSON], як спадкоємець за законом, в порядку отримання правової консультації звернувся до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна - Рахівської державної нотаріальної контори із проханням відкриття спадкової справи та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом було запропоновано йому звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту - постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки у житловому будинку він не зареєстрований, тому прямих доказів цього надати нотаріусу він не зміг. У зв'язку із наведеним мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку, шляхом прийняття відповідного судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту постійно проживання спадкоємця за законом [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - 01 лютого 2010 року. В судове засіданні заявник [PERSON] не з"явився, однак його представник, [PERSON] подав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. Просить заяву про встановлення юридичного факту задовольнити. Представник заінтересованої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області в судове засідання не з"явилася, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON] надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Громадянка, [PERSON] померла 01 лютого 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №098105 від 02 лютого 2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З довідки № 327 виданої 03.06.2015 року виконкомом Верхньоводянської сільської ради слідує, що [PERSON], з 1993 року і до дня смерті матері, проживав разом з своєю матір"ю [PERSON], яка померла 01.02.2010 року і вели спільне господарство. Звернення заявника до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази на які, не приймаються нотаріальною конторою. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved