Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

01 березня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18 липня 2012 року у розмірі 94719 грн. 14 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 18 липня 2012 року [PERSON] звернулася до банку із заявою про отримання кредиту у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. В анкеті-заяві про укладення кредитного договору від 18 липня 2012 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", складає між ними договір. У позовній заяві позивач вказує, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 31 січня 2019 року виникла заборгованість в сумі 94719 грн. 14 коп., яка складається з 3438 грн. 01 коп. заборгованість за кредитом, 84994 грн. 50 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1300 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 4486 грн. 63 коп. штраф (процентна складова). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участі сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Підставою відкриття провадження у справі Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області є інформаційна довідка Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області, згідно якої [PERSON] з 30 вересня 2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки виданої відділом ведення реєстру апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Коваленко Марина Вікторівна не значиться. (а.с.48, 54) Після відкриття провадження у справі, судом встановлено, що відповідно до ксерокопії паспорту відповідача, остання зареєстрована з 23 грудня 2015 року по [ADDRESS] . (а.с.36-37) Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Тому, розгляд справи проводився Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву, хоча про розгляд справи, у відповідності до ст.128 ЦПК України, повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 15 липня 2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 липня 2012 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на отримання кредитного ліміту, що підтверджується підписом в заяві разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку». У зв`язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, станом на 31 січня 2019 року виникла заборгованість в сумі 94719 грн. 14 коп., яка складається з 3438 грн. 01 коп. заборгованість за кредитом, 84994 грн. 50 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1300 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 4486 грн. 63 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості за кредитом, то з часу укладення кредитного договору до серпня 2015 року відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання періодично, в різному розмірі, а з вересня 2015 року взагалі відсутні будь-які платежі. На підставі підписано кредитного договору від 18 липня 2012 року, відповідач видано декілька кредитних карток, строк дії останньої закінчується у серпні 2022 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved