Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

14.12.2016 року [PERSON] звернулвсь в суд з позовом до Лозуватської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивувала тим, що 17.05.2016 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно якого заповіла позивачці усе своє майно. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку(пай) № 526 площею 3,2141 га, що розташована на території Лозуватської сільської ради, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р-1 №315391. При зверненні до нотаріуса для оформлення зазначеної спадщини, Позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність зазначеної спадщини спадкодавцеві. Тому [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Позивачка в судове засідання не зявилась, подавши до суду заяву, у якій підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила суд слухати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. 17.05.2016 року померла [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). За життя вона склала заповіт (а.с.12), згідно якого заповіла [PERSON] житловий будинок в с.Лозувата, земельну ділянку (пай) № 526 площею 3,2141 га, що розташована на території Лозуватської сільської ради, яка належала їй згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р-1 №315391, та право власності на майновий пай у розмірі 2643,69 грн. Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку (пай), але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа про належність земельної ділянки спадкодавцеві, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2014 р. (а.с.6). Дослідивши надану копію державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №315391 (а.с.13), судом встановлено, що [PERSON] розпорядженням голови Ульяновської РДА від 29.03.2002 р. №175-р передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,21 га №526 яка розташована на території Лозуватської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але при видачі державного акту було допущено помилку при написанні побатькові [PERSON], а саме невірно зазначено "Авсентівна" замість вірного "Аксентіївна". Факт допущення описки в написанні побатькові [PERSON] підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.7-10). Таким чином, померла [PERSON] мала всі права та обов'язки на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3,21 га №526 яка розташована на території Лозуватської сільської ради згідно державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №315391, тому ці права та обов'язки не припинились після її смерті та входять до спадкової маси. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивачка може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved