Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки, серії [NUMBER] , посилаючись на наступне. Вона народилась [INFO] в м.Саки Крим. В грудні 2020 року вона звернулася у відділ призначення пенсії управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства. Однак, листом відділу з питань призначення пенсій їй було відмовлено та повідомено, що в поданих нею документах наявні розбіжності, а саме: в трудовій книжці вона зазначена як « [PERSON] », що не відповідає даним паспорту « [PERSON] ». Таким чином, вона змушена звернутися до суду для встановлення даного факту, який має юридичне значення для неї, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку, призначення пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.21). Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, при розгляді справи поклався на розсуд суду (а.с.19-20). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м.Саки Крим, про що свідчить паспорт серії [NUMBER] , виданий 09 лютого 1999 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.13-14). В грудні 2020 року [PERSON] звернулася у відділ призначення пенсії управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком як мати особи з інвалідністю з дитинства. Однак, листом відділу з питань призначення пенсій їй було відмовлено з причини, що подані документи до відділу мають розбіжності, а саме: в трудовій книжці заявниця зазначена як « [PERSON] », хоча, відповідно до даних паспорту, вона вказана як « [PERSON] » (а.с.4-14). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані по батькові заявниці в трудовій книжці є наявними, суд вважає, що вони є суттєвими, допущені описки є очевидними і перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами. За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved