Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

16 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначає, що 23 липня 2005 року, уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 61. Від цього шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршились. Намагання позивача зберегти сім»ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, та інтересам дітей. У зв»язку з цим, позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестали вести спільне господарство, зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажаю. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 23 липня 2005 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено, актовий запис за № 61. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання між ними шлюбу не заперечив. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити із наступних міркувань. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст.10,11,60 ЦПК України). Відповідно до положень статей 3,4,11,27,31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 61 серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.06.2009 року та серії [NUMBER] від 20.04.2006 року (а.с.7,8.). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 гривню 20 копійок.

Outcome: approved