Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в якому просить визнати за ним право власності господарські будівлі літній душ літ.Б, сараї літ. Ж,К,Л,М; навіс літ.Н по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що 29.08.2017 року ним було придбано житловий будинок з надвірними будівлями що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Після придбання майна, ним було збудовано ряд господарських будівель і споруд. Будівельні роботи з будівництва господарських будівель було виконано без повідомлення про початок виконання будівельних робот щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.03.01.2020 ним було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та подано заву про прийняття в експлуатацію об`єкта. 20.01.2020 року з листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області позивачу стало відомо, що його заяву залишено без розгляду, підставою повернення заяви без розгляду є неподання повідомлення про початок будівельних робіт. Отже, позивач зазначає, що оскільки він не мав будівельного паспорту на будівництво господарських будівель, тому здійснив самочинне будівництво, але будівництво господарських будівель, на думку позивача, не порушує прав інших осіб, відповідає будівельним нормам та правилам та може безпечно експлуатуватися. 17 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального провадження. 25 травня 2020 року замінено первісного відповідача. 28 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 22 квітня 2021року замінено відповідача на його правонаступника. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав відзив на позов, в якому вказав, що позивач звертався до Департаменту із заявою від 03.01.2020 про прийняття до експлуатації об`єкта «Будівництво лятнього душу літ.Б, сараї літ.Ж,К,Л,М, навіс літ.Н за адресою [ADDRESS] . У відповідь на таку заяву Департамент листом повідомив позивача, про те, що збудовані останнім об`єкти не відповідають вимогам Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Оскільки як вимагає такий Порядок будівлі та споруди сільськогосподарського призначення повинні бути збудовані до 12.03.2011 року. В той же час, в матеріалах справи знаходиться технічний паспорт на будинок садибного типу від 03.01.2020, відповідно до якого рік побудови літнього душу літ Б, сараї літ. Ж,К,Л,М, навіс літ.Н - 2017 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 29 серпня 2017 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу серії НМІ 331645. З договору купівлі-продажу вбачається, що на земельній ділянці площею 0.1450 га, кадастровий номер 6321780501:01:002:0023 розташований шлакоблочний обкладений цеглою житловий будинок літ А-1, загальною площею 55,80 кв.м. житловою площею 18,20 кв. м. та надвірні будівлі: погріб літ. В, вбиральня літ. Г, сарай під літ. Д, гараж під літ. Е, огорожа №1,2. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95697494 від 29.08.2017 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №22065873 про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 29 серпня 2017 року [PERSON] придбав земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Про, що свідчить договір купівлі-продажу серії НМІ 331646, який посвідчено приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Кожушною Л.М. та зареєстровано в реєстрі № 1853 . Як вбачається з договору купівлі-продажу земельна ділянка має площу 0,1450 га, з яких капітальна: 0,0020 га, 0,0014 га та 0,0065 га 0,0622 га; прибудинкова територія: 0,0730 га. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Державна реєстрація земельної ділянки проведена 05.04.2005 року Відділом Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6321780501:01:002:0023. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95698150 від 29.08.2017 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 22066086 про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1450 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 03.01.2020, рік побудови літнього душу літ. Б., сараї літ. Ж,К,Л,М, навіс літ. Н - 2017 рік. 09 січня 2020 року складено Звіт про проведення технічного обстеження об`єктів: літній душ літ. Б, сараї літ. Ж, К, Л, М; навіс літ. Н. Звіт складено ТОВ «Всеукраїнське підприємство БТІ, архітектури та землевпорядкування» на підставі Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками(ССІ), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (пункт 4 розділ 1 1 Порядку). Як вбачається із зазначеного звіту, роботи з технічного обстеження літнього душу літ. Б, сараїв літ. Ж, К, Л, М; навісу літ. Н по [ADDRESS] проведено з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації." За результатами технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації об`єкта були оглянуті його основні несучі та огороджувальні конструкції вказаних господарських приміщень було встановлено їх готовність до експлуатації та встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації об`єктів: літній душ літ. Б, сараї літ. Ж, К, Л, М; навіс літ. Н по [ADDRESS] . З листа від 20.01.2020 року Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області № 1020-408 вбачається, що відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, і господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року № 158, до експлуатації приймаються об`єкти збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робі, а саме: - індивідуальних (садибних), житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року; - будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року. В матеріалах справи знаходиться звернення жителів с. Бірки, Зміївського району, Харківської області, відповідно яких зазначено, що [PERSON] порушує санітарні та екологічні норми у зв`язку з самочинно збудованими господарськими будівлями та спорудами, в яких утримуються птахи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] свої вимоги обґрунтовував тим, що ним було проведено будівельні роботи з будівництва господарських споруд а саме, літній душ літ. Б., сараї літ. Ж,К,Л,М, навіс літ. Н. Оскільки будівництво даного об`єкту нерухомості проведено ним з одержанням будівельних норм та правил, тому у відповідності до ст. 376 ЦК країни за ним слід визнати право власності на нього як на самочинне будівництво. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно з ч. ч.1,2,3, 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил. Державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами. Виконання будівельних робіт дозволяється після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У відповідності до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Під належним дозволом слід розуміти, передбачене ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Частиною 8 ст. 39 цього Закону визначено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та прийняття в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти є Державна архітектурно-будівельна інспекція України, в особі Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Харківській області. Отже, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні дозвільні документи на самочинне будівництво, споруда в експлуатацію не введена, а тому з огляду на ці обставини, визнання права власності на такий об`єкт нерухомого майна за позивачем буде суперечити вимогам чинного законодавства. Крім того, відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних ( садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначенняя без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом від 03.07.2018 № 158, будівлі та споруди сільськогосподарського призначення повинні бути збудовані до 12.03.2011 року. В той же час, в матеріалах справи знаходиться технічний паспорт на будинок садибного типу від 03.01.2020, відповідно до якого рік побудови літнього душу літ. Б., сараї літ. Ж,К,Л,М, навіс літ. Н- 2017 рік. Проведення на замовлення позивача технічної інвентаризації та обстеження, на що вказував позивач, не є підставою для визнання за ним права власності на самочинне збудоване нерухоме майно. Також суд зазначає, що право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути визнано судом у разі, якщо це не порушує права інших осіб. Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме: рішення Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 24.12.2019 № 1223-VII «Про роботу тимчасової комісії створеної розпорядженням Бірківського сільського голови № 76/од від 03.12.2019», рішення Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 27.02.2020 № 1259-VII «Про розгляд довідки від 13.02.2020 складеної тимчасовою комісією створеною розпорядженням Бірківського сільського голови № 14/од від 06.02.2020», колективного звернення мешканців [ADDRESS] від 04.11.2019, двох довідок тимчасової комісії Бірківської сільської ради від 16.12.2019, від 13.02.2020, вбачається порушення прав мешканців наведених вулиць, у зв`язку з будівництвом [PERSON] пташників, розведенням в них птиці, і, як насідок, погіршенням санітарних умов, забруднення навколишнього середовища, тощо. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що під час збудови спірних об`єктів позивачем були додержані архітектурні, санітарні, екологічні норми і правила, як це передбачено ст. 375 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з його необґрунтованістю. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed