Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

23 жовтня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно та стягнення компенсації за період з 1 квітня 2013 р. в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що після розірвання в 2011 р. шлюбу дочка проживає з нею, а батько матеріальної допомоги на її утримання не надає і про добровільну сплату ним аліментів домовитися не вдалося. Окрім одягу та харчування вона щомісяця оплачує заняття дитини на курсах англійської мови в розмірі 300 грн., 100 грн. витрачає на канцтовари, 250 грн. сплачує в фонд класу і таку ж суму витрачає на оплату харчування у групі продовженого дня. В разі присудження аліментів у визначеному нею розмірі вона має намір 500 грн. відкладати на рахунок дитини для оплати майбутнього навчання в університеті та 100 грн. на відпочинок дитини влітку. Позивач посилається на те, що відповідач займається установкою камінів та димарів, має автомобіль і за її даними його щомісячний дохід становить не менше 6000 грн. на місяць, а отже він у змозі сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог до 1000 грн. Пояснила, що відповідач щомісяця сплачує лише 100 грн. в фонд класу і більше жодних коштів на утримання дитини не надає. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково пояснивши, що відповідач здатен сплачувати аліменти в розмірі від 550 до 750 грн. в місяць. В обґрунтування заперечень послалася на те, що відповідач не працює і не займається підприємницькою діяльністю, а тому не може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Заперечила доводи позивача про те, що відповідач не надає допомоги на дитину вказавши, що він сплачує всі платежі у школі і купує дитини потрібні речі. Також на відповідачу лежить тягар утримання сім"ї, у якій виховується малолітній син, а дружина вагітна і на даний час перебуває в лікарні. Окрім того на утриманні відповідача знаходиться мати пенсійного віку, Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від якого мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Рішенням суду від 20 травня 2011 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖБК «Промбудівельник-8» (а.с. 13) і не заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, після розірвання шлюбу батько надає певну матеріальну допомогу на дочку, проте вказана допомога не є регулярною і достатньою для утримання дитини. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. З наданих представником відповідача доказів вбачається, що [PERSON] ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається і офіційно підтверджених доходів не має. Надані позивачем роздруківка з сайту, на якому розміщене оголошення про надання послуг по установці камінів та димарів, фото автомобіля з розмішеним на ньому номером телефону відповідача, а також запис розмови замовника та відповідача суд відкидає, оскільки вони не відповідають вимогам допустимості доказів. Відсутність офіційної роботи і стабільного доходу, які свідчать про нерегулярний і мінливий дохід відповідача, згідно з приписом ст. 184 Сімейного кодексу України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи конкретну суму, яка підлягає стягненню з [PERSON] в якості аліментів, суд враховує, що у нього є інша малолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 38), а його дружина [PERSON] вагітна другою дитиною (а.с. 39, 41, 42), а отже вона потребує матеріальної допомоги, яку їй зобов'язаний надавати батько дитини. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів в сумі 900 грн., який наближений до встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Підстав для стягнення аліментів за минулий час суд не вбачає, оскільки доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача і ухилення останнього від їх сплати, як це передбачено ч. 2 вищевказаної статті, позивач не надала. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач за законом звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial