overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В грудні 2016 року Ізюмське комунальне виробниче водопровідно - каналізаційне підприємство (далі ІКВВКП) звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання. Посилаючись на те, що відповідачі користуються послугами з водопостачання та водовідведення однак їх не оплачують у них утворилась заборгованість, яка складає 1987,87 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів та судовий збір. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, хоча і були повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, заперечень проти позову не надіслали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є абонентами ІКВВКП (особистий рахунок 2805) і мають заборгованість по оплаті за водопостачання та водовідведення в сумі 1987,87 грн. 18 січня 2016 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір про реструктуризацію боргу ( а.с.7). Розмір заборгованості за водопостачання та водовідведення розрахований правильно згідно п.21 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року „ Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення „ та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", ст. ст. 31,32 Закону України „ Про житлово - комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV ( з наступними змінами та доповненнями).. Згідно ст. 67 ЖК України оплата за комунальні послуги ( водопостачання, газ) стягується по встановленому порядку тарифам. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачами прострочені терміни внесення платежів за користування водопостачанням та водовідведенням згідно п. 18 Постанови № 630 від 21 липня 2005 року Кабінету Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., до досягнення ним 23 річного віку, але не більше ніж на період навчання, посилаючись на те, що у зв'язку з продовженням навчання позивач потребує утримання, яке йому надає виключно мати - [PERSON] та її батьки, сплачуючи за його навчання, харчування, одяг та інші витрати, відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину, , в зв'язку з цим позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути аліменти. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання з`явилися, проти позову заперечували. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір"ю та, знаходиться на її утриманні, та продовжує навчатися. Відповідно ло ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи обставини справи, перебування Позивача на утриманні матері, та те що він продовжує навчатися, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі 842 грн., починаючи з часу пред'явлення позову до суду і до закінчення позивачем навчання. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

В грудні 2016 року позивач[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача[PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини -[PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на дитину, щомісячно до досягнення повноліття, посилаючись на те, що відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину, та не бере участі у її вихованні, в даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, в зв'язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути аліменти. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір"ю та, знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, перебування дітей на утриманні позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що 1 вересня 2010 року помер рідний брат позивача [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ позивач є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк [PERSON] не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, посилаючись на те, що він не знав про наявність заповіту на своє ім"я. У підготовче засідання учасники справи та їх представники не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю, а відповідач позов визнав. За змістом частини 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання позову ухвалення у підготовчому засідані судового рішення проводиться в порядку статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за \~наявності \~для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначив, що [INFO] року помер його батько, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,0138 гектарів, яка розташована на території Куньєвської сільської ради. Про факт смерті батька йому стало відомо в 2017 році. При зверненні до нотаріуса позивач отримав відмову, оскільки пропустив 6-місячний строк. З батьком він підтримував зв"язок, але тривалий час знаходився в зоні АТО добровольцем, родичі не повідомили його про смерть батька. Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову. [INFO] року помер його батько - [PERSON], що постійно мешкав в селі Куньє Ізюмського району Харківської області. (а.с.5). На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 6,0138 га, розташованої на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданого 31.12.2004 року Ізюмською райдержадміністрацією. ( а.с. 4). Те, що він рідний батько позивача, підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.6). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців не має. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та просив встановити, що [PERSON], яка померла 31 січня 2016 року була його матір»ю. В обґрунтування позову посилавсь на те, що 31 січня 2016 року померла його мати [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району. Він не може оформити свої спадкові права через відсутність належного підтвердження родинних відносин між ним та матір"ю, так як у свідоцтві про його народження серія ІІ-АВ № 668920 відомості про матір записано [PERSON], а у свідоцтві про її смерть серія І-БВ № 274564 зазначена, як [PERSON]. Представник заявника звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, та просила заяву задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що що [PERSON], яка померла 31 січня 2016 року була матір»ю [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються: відповіддю держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №2373/02-14 від 10.08.2017р.; даними виписки з погосподарської книги №989 від 15.12.2017р. Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району; даними довідки виконкому Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району №988 від 15.12.2017р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія 1-БВ №274564; даними свідоцтва про народження заявника ІІ-АВ №668920; даними держакту на право приватної власності на землю ІІ-ХМ №033988. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 1 листопада 2017 року помер її батько\~ - [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~вона є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на пільгових умовах немає можливості у зв"язку із тим, що у свідоцтві про її народження прізвище батька зазначено - Ожаревський замість [PERSON]. З огляду на вищевикладене, заявник\~просить суд\~ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] являється його батьком. В судове засідання заявник та заінтересована особа,\~ які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не зявилися. При цьому заявник, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, подану нею заяву підтримала. Суд,\~\~дослідивши матеріали справи\~ вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд\~ вправі встановити факт\~ родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що 1 листопада 2017 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. 25 квітня 2015 року нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], згідно якого все своє майно останній заповів своїй дочці - [PERSON] Окрім цього, слід зазначити, що дані про зареєстроване місце проживання [PERSON] у вищезазначеному заповіті співпадають із інформацією довідки Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області №3345 від 4 грудня 2017 року, в якій, серед іншого, зазначено, що [PERSON] являється дочкою [PERSON] Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів заявника, щодо наявності родинних відносин між нею та [PERSON] Факт, про встановлення якого просить [PERSON], має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт повязаний з реалізацією її спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

В грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що діти проживають разом з нею, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, якою свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

В грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.01.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 145. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки відповідач не піклується щодо створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, внаслідок чого сторони перестали розуміти та любити один одного. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, шлюб розірвати, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.01.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 145 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). З пояснень сторін суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки відповідач не піклується щодо створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення сім"ї, сторони перестали розуміти та любити один одного. З серпня 2017 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, сторони примиритися не погодилися, тому шлюб необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

В грудні 2020 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0803 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221055300:02:022:0054 по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1444 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221055300:02:022:0033 в сел. Бабинці Бучанського району Київської області та домоволодіння [ADDRESS] . Оформити свої спадкові права вони не можуть, оскільки у них відсутні оригінали документів на спадкове майно. Тому просили визнати за ними, як спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] право власності, по Ѕ частині за кожним на: земельну ділянку площею 0,0803 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221055300:02:022:0054 по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1444 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221055300:02:022:0033 в [ADDRESS] та домоволодіння [ADDRESS] . В судове засідання представник позивачів [PERSON] не з`явилась, відповідно до заяви, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач - Бабинецький старостинський округ Бучанської міської ради в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0803 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221055300:02:022:0054 по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1444 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221055300:02:022:0033 в сел. Бабинці Бучанського району Київської області та домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується копіями: державного акту на право приватної власності на землю, заяви [PERSON] , інформаційної довідки з державного земельного кадастру, технічного паспорта, архівної довідки № Б-85 КП КОР "Київське обласне бюро технічної інвентаризації ( а.с.24-35). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, рішення Святошинського районного суду м Києва від 30 травня 2018 року, свідоцтва про шлюб, спадкової справи після померлої [PERSON] (а.с.12-14, 15, 62-77). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved