Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

15.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 року в розмірі 22586 грн та 229 грн 40 коп. у відшкодування судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Раніше позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, через неможливість забезпечення його явки до суду (а.с. 27). Відповідач позов не визнала. Вона пояснила, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.03.2010 року з неї вже стягнуто заборгованість за вказаним вище кредитним договором на користь публічного акціонерного товариства «Сведбанк», яка утримується з її пенсії. В зв"язку з цим, вважає повторне стягнення заборгованості, проте вже на користь позивача - незаконним. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі кредитного договору від 26.07.2007 року № 2403/0707/50-12753 Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариства «Сведбанк», надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн, строком до 26.10.2009 року, із щомісячною сплатою 4 відсотків за користування кредитом (далі - Договір). У зв'язку з невиконанням умов Договору заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.03.2010 року, яке набрало законної сили, з відповідача стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Сведбанк» заборгованість, що виникла станом на 17.07.2009 року, в розмірі 13185 грн 15 коп. та 251 грн 85 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 13437 грн. На підставі заочного рішення 17.05.2010 року судом видано виконавчий лист, який пред'явлено публічним акціонерним товариством «Сведбанк» до примусового виконання. Як убачається з довідки Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові (а.с. 64), із стягнутої судом загальної суми боргу залишилося невідшкодованим стягувачеві 5671 грн. Решту суми боргу відраховано з пенсії відповідача. Свої вимоги про стягнення заборгованості за Договором позивач мотивує з посиланням на договір факторингу від 23.03.2011 року № 6, укладеним ним із публічним акціонерним товариством «Сведбанк», за яким останній передав позивачеві право вимоги стягнення з відповідача заборгованості за Договором в розмірі 25060 грн 92 коп., що виникла станом на 01.11.2013 року (а.с. 6 - 8). Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частини 3 статті 131 цього Кодексу сторони, до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору. Отже, звертаючись до суду з цим позовом, позивач зобов'язаний був довести наявність у нього права вимоги стягнення з відповідача заборгованості за Договором, а також наявність самої заборгованості та обґрунтувати її розмір. Позивач зазначені вимоги закону не виконав. Він не повідомив суд про існування заочного рішення суду від 16.03.2010 року, яким з відповідача вже стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Сведбанк» заборгованість за Договором, що виникла станом на 17.07.2009 року; не виконав вимогу суду про надання детального розрахунку заборгованості відповідача станом на 01.11.2013 року (а.с. 61), що унеможливлює перевірку судом правильності визначення позивачем заявленої до стягнення суми боргу, зокрема, врахування в розрахунку раніше стягнутої судом суми боргу та часткове виконання відповідачем заочного рішення суду. За таких обставин, даний позов є недоведеним, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed