Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись з позовною заявою до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за кожним з них права спільної часткової власності по 1/5 частині житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] , як частку в майні «колгоспного двору», покликаючись на те, що після смерті батька, чоловіка та діда позивачів [PERSON] , його дочка - [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», інші члени якого є живими, тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Оскільки позивачі є членами колгоспного двору, не втратили частки у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об"єктом спадкових прав, виникла потреба у виділенні часток в майні колгоспного двору і зокрема, визнання права власності за кожним із позивачів. В судове засідання позивачі не з`явились, подали письмові заяви, у яких позов підтримали, просили про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 56-60). Представник відповідача - Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду заяву, у якій позов визнав та про розгляд справи у його відсутності (а.с. 61). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заяви позивачів та представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови ПленумуВСУ від22.12.1995р.№20«Просудову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із оглянутого в суді оригіналу інвентаризаційної справи № 192, копій Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 25.09.1989 року, витягу із рішення Городоцької районної ради № 102 від 16.03.1989 р.н., будинкової книги, довідки, виданої виконавчим комітетом Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області № 879 від 07.09.2020 р., довідки, виданої Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації № 269 від 05.02.2020 р., витягу з погосподарських книг за 1983-1985, 1991-1995 р.р., технічного паспорту, копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1970 році, відноситься до суспільної групи - «колгоспний двір», головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] , останніми членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 16, 17-19, 21, 23, 24-31, 32-35). Відповідно до ч. 1ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст.120,123,563ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦКУкраїни в редакції 1963року. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Після смерті батька позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на спірний житловий будинок, однак отримала відмову вих. № 770/01-16 від 29.09.2020 р., у зв`язку із тим, що такий належить до суспільної групи «колгоспний двір», з огляду на що спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по по [ADDRESS] належав колгоспному двору, голова якого помер, позивачі є членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачами право спільної часткової власності на 1/5 частину вищезазначеного житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, за кожним, як частку в майні «колгоспного двору». Згідност. 141 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved