Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся 17 червня 2014 року до Дворічанського районного суду Харківської області суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив і доповнив, просив поновити строк звернення до суду з поважних причин. В обґрунтуванні свого позову він вказав, що працював менеджером з якості ВАТ «Завод Укрелектроремонт» до 28 серпня 2008 року згідно запису в трудовій книжці. ВАТ «Завод Укрелектроремонт» припинило свою діяльність 24 вересня 2009 року в результаті перетворення, його правонаступником є ТОВ «Завод Укрелектроремонт». 28 серпня 2008 року його було звільнено з займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України, а саме за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором, згідно наказу №48к від 28 серпня 2008 року. Підставою винесення даного наказу став протокол засідання профспілкового комітету №49 від 28 серпня 2008 року. При цьому ні адміністрація заводу, ні профком, не роз'яснили йому про те, що він може оскаржити ці накази до суду, а тому він тільки в червні 2014 року, перебуваючи на консультації у юриста, дізнався про можливість оскарження зазначених наказів. Вказані накази він вважає безпідставними та незаконними, оскільки надав керівництву заводу вичерпні пояснення, щодо описаних в наказах подій і вважає, що не порушував дисципліни. Вважає, що адміністрація заводу та профком не перевірили належним чином викладені в його поясненнях факти, поводячись упереджено. Зазначені накази підлягають скасуванню як безпідставні та незаконні. Позивач також вважає, що строк оскарження наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності має обраховуватися з дати, коли йому було роз'яснено право на оскарження наказу про дисциплінарне стягнення в судовому порядку, а саме з 17.06.2014 року. Позивач та його представник, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити, надавши до суду копії звернень та листів до правоохоронних органів та інших державних установ.. Представник відповідача та третя особа проти позову заперечували, оскільки викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, є необґрунтованими та безпідставними. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до приписів статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Стаття 234 КЗпП України передбачає можливість поновлення судом строків, передбачених статтею 233 КЗпП України, у разі пропуску їх з поважних причин. Судом встановлено, що [PERSON] працював менеджером з якості ВАТ «Завод Укрелектроремонт», правонаступником якого є ТОВ «Завод Укрелектроремонт», до 28 серпня 2008 року згідно запису в трудовій книжці. 28 серпня 2008 року його було звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, а саме за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором, згідно наказу №48к від 28 серпня 2008 року, зі згодою профспілкового комітету В серпні 2008 року [PERSON] почав звертатися до органів прокуратури щодо вирішення трудового спору, в порушення кримінальної справи йому відмовлено, роз»"яснено порядок звернення до суду. При цьому, в ході звільнення [PERSON] відповідальними працівниками, допитаними в судовому засіданні, складено пояснювальну записку та відповідний акт про відмову останнього від ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з посади.. Відмова позивача від ознайомлення із наказами засвідчує про його незгоду з такими рішеннями керівництва заводу та про усвідомлення тих обставин, що вищезазначеними наказами його право могло бути порушеним. Доводи [PERSON] про те, що строк оскарження наказу про його притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен обраховуватись з дати, коли він дізнався про можливість його оскарження, а саме з 28.08.2008 року, коли йому було роз'яснено право на оскарження наказу про дисциплінарне стягнення в судовому порядку, суперечать ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Також [PERSON] протягом 2008-2012 років звертався до правоохоронних органів про поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що само по собі свідчить про те, що позивачу на той час було відомо про можливість в судовому порядку оскаржити трудові правовідносини шляхом розгляду трудових спорів у суді, однак він не скористався своїм правом звернення до суду та намагався врегулювати питання щодо поновлення його на роботі позасудовим шляхом, у зв»язку з чим суд не вбачає підстав для поновлення судом строків, передбачених статтею 233 КЗпП України.

Outcome: dismissed