overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

18 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачем має дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У 2004 році шлюб між нею та відповідачем розірваний. З моменту розлучення відповідач жодного разу не відвідав доньку, участі у її вихованні не приймає. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв?язку з чим вона звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона, посилаючись на трудову зайнятість, просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на задоволенні позову наполягає. У телефонному режимі повідомила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судова повістка про виклик до суду була направлена рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачкою у позові, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 74 ЦПК України, однак конверт був повернутий поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 04 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції міста Маріуполя Донецької області, сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 466; в графі „Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Як вбачається з довідки комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Східна» від 17 листопада 2014 року, [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього аліментів у відшукуваному позивачкою розмірі. З урахуванням наведеного, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

18 листопада 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 002-13961-290711 від 14 березня 2012 року відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт кредитної лінії на суму 8000.00 грн.. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 16 вересня 2014 року становила 10701,72 грн. ( 10701,72 грн. - тіло кредиту; прострочене тіло кредиту 0,00 грн. - заборгованість за комісіями 0,00 грн.) Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про слухання справи у його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 16 вересня 2014 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 10701,72 грн. ( 10701,72 грн. - тіло кредиту; прострочене тіло кредиту 0,00 грн. - заборгованість за комісіями 0,00грн.), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

18 листопада 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 013-13507-210311 від 21 березня 2011 року відповідачці було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію, встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 30 000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 7731,50 грн. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 16 вересня 2014 року становить 9123,00 грн.(9123,26 грн. - тіло кредиту; 0,00 грн. - просрочене тіло кредиту, 00,00 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями- 0,00грн.) Оскільки, відповідачка добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, хоч про день та час слухання справи була належно повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про слухання справи у її відсутності не заявила, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 16 вересня 2014 р. відповідачка має прострочену заборгованість на суму 9123,26 грн. (9123,26 грн. - тіло кредиту; 0,00 грн.-просрочене тіло кредиту, 00,00 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями- 0,00грн.), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

18 лютого 2001 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою та перебувають на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як вони різні за звичками та характером люди, що призвело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Спір по майні у сторін відсутній. Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява, в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.02.2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконкомі Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 3), що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим 18.02.2001 року . Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка бажання змінити своє прізвище після розлучення не виявила. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

18 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 31 липня 2004 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 190. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки кожен має різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння при вирішенні питань сім"ї та побуту, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені декілька років тому. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій позов підтримала, прохала розглянути справу без її участі. /а.с.20/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. /а.с.17/ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4), вбачається, що 31 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 190, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і, визначеному ч. 3 ст. 56 СК України, праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

18 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 26 березня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В Новосвітлівській сільській раді Веселинівського району Миколаїської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 02. Від спільного життя народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить справу слухати в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 26 березня 2005 року, але шлюбні відносини припинили з жовтня 2011 року у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що 23 січня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 19. Від спільного життя народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву якою просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 23 січня 2009 року, але шлюбні відносини припинили у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

18 лютого 2016 року по вказаній справі було винесено рішення, в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з [PERSON] судових витрат на користь держави в розмірі 1 929 грн. 20 коп., а саме 551 грн. 20 коп. за подачу позовної вимоги майнового характеру ( 1 відсоток ціни позову, але не менше 551 грн. 20 коп.) , та 1378 грн. за подачу позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди ( 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1378 грн.) Сторони, повідомлені про розгляд питання про винесення додаткового рішення, в судове засідання не з"явилися, що не перешкоджає вирішенню питання. Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що постановив рішення, може за заявою особи чи з власної ініціативи постановити додаткове рішення, якщо не вирішене питання стосовно стягнення судових витрат. Враховуючи вищевикладене, суд стягує з [PERSON] судові витрати на користь держави в розмірі 1 929 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач [PERSON] Олена Борисівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 25 серпня 2006 року в Ленінському відділі реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 131. Від зазначеного шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2010 року народження та [PERSON], 2013 року народження, які після розірвання будуть проживати зі своєю матір'ю [PERSON]. Позивач посилається на те, що з листопада 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити його позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в Ленінському відділі реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 131, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

18 серпня 2020 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 01 лютого 2014 року виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 01, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 01 лютого 2014 року виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 01 (а.с.3). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved