Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

08.10.2014 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебував у шлюбі, який розірваний в судовому порядку. За час шлюбу у сторін народилися доньки - [PERSON], 2005 року народження, та [PERSON], 2008 року народження. З червня 2014 року відповідачка покинула позивача та спільних дітей, припинила піклування за дітей та цікавитися їх життям, розвитком та матеріальним забезпеченням, ухиляється від повідомлення про свої місце поживання, роботи чи заняття, помічена у алкогольній залежності. Діти сторін від народження проживають за місцем проживання позивача, який здійснює піклування про них, має постійний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, тощо. Посилаючись на наведене, позивач просив в інтересах своїх малолітніх дітей визначити місце їх проживання разом з ним та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 400.00 грн. щомісяця на утримання кожної дитини, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з чим погодився прокурор. Відповідачка, будучи належним чином сповіщеною про час та місце розгляду справи, до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, а тому, зважаючи на клопотання сторони позивача, яке задоволено, суд ухвалив розглянути справу у її відсутність в порядку глави 8 ЦПК України. Представник виконавчого комітету Охтирської міської ради підтримав позицію позивача, подав висновок, в якому зазначено про відповідність позовних вимог інтересам дітей позивача. Суд, вивчивши зібрані по справі докази, вислухавши пояснення сторін та інших учасників судового розгляду, дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з обумовленого ст.ст. 150, 155 СК України обов'язку батьків щодо виховання та розвитку дитини, передбаченої ст. 161 СК України відповідальності за невиконання покладеного законом батьківського обов'язку та обов»язку батьків утримувати дитину до її повноліття. Судом встановлено, що позивач і відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2005 року, який розірваний рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.09.2014 року а.с. 8, 11, записані батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] а.с. 9, 10. З довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради від 29.09.2014 року вбачається, що позивач зареєстрований та проживає разом зі своїми неповнолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS], виховує дітей та займається їх матеріальним утриманням, дружина [PERSON] з червня 2014 року за вищевказаною адресою не проживає і не з»являється а.с. 13. Позивач має вищу освіту, працює помічником бурильником в НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з 16.08.2010 року, де позитивно характеризується за останні півроку отримував щомісячно в середньому заробітну плату в розмірі близько 7600.00 грн. а.с. 16, 17. З повідомлень Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 а.с. 14, 15 вбачається, що [PERSON] навчається в цій школі з 01.09.2014 року в 1 класі, [PERSON] - в 4 класі. Мати дітей не підтримує зв»язків зі школою та їх класними керівниками, навчанням не цікавиться. Вихованням дітей та участю у їх розвитку і навчанні займається батько та бабуся [PERSON] З висновку органу опіки і піклування Охтирської міської ради Сумської області суд встановив, що будинок за адресою [ADDRESS], належить матері позивача [PERSON], яка бере активну участь у вихованні та утриманні дітей позивача, під час зайнятості батька на виробництві здійснює догляд за дітьми. У будинку зроблений сучасний ремонт, має електро-, газо-, водопостачання та водовідведення. Будинок обладнаний необхідними електропобутовими приладами. Для дітей виділена окрема кімната, в якій встановлене двохярусне ліжко, відведене місце для навчання та розвитку дітей. Діти забезпечені необхідними канцелярськими приладами, навчальними підручниками, іграшками, мають одяг та взуття відповідно до сезону та віку. Діти позитивно характеризуються за місцем навчання, між ними, позивачем та бабусею склалися теплі дружні родинні стосунки та особлива прихильність до батька. Діти висловили бажання проживати разом із батьком за місцем його проживання та реєстрації. Виходячи з вищезазначеного, на підставі поданих документів, акта обстеження житлово-побутових умов, копія якого долучена до матеріалів справи, виходячи з інтересів малолітніх дітей, орган опіки і піклування Охтирської міської ради вважав доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд визнав за необхідне зазначити, що визначення місця проживання дитини не припиняє обов'язків будь-кого з батьків щодо виховання та утримання дитини, а також не позбавляє права на особисте спілкування. Суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами в судовому засіданні знайшли підтвердження наявність законних підстав для визначення місця проживання дітей з позивачем, оскільки відповідачка не надала заперечень на позовні вимоги, при цьому суд керується пріоритетом інтересів дітей, які підлягають захисту. Стаття 180 СК України передбачає що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 1 статті 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд приймає за основу доводи позивача про те, що відповідачка є молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, але не працює без будь-яких поважних причин та не здійснює матеріального забезпечення своїх малолітніх дітей, а тому маються визначені ст. 184 ч. 1 СК України підстави для стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі. Доводів та доказів, що спростовували б чи ставили б під сумнів висновки суду, матеріали справи не містять. Згідно ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за вимоги немайнового характеру в сумі 243.60 грн., та на користь держави судовий збір за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів в сумі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved