Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

22.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на час його навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач є його батьком. Він є студентом другого курсу денного відділення факультету компютерної інженерії та управління Харківського національного університету радіоелектроніки. У звязку з цим потребує допомоги від батьків. Відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач просив\~справу розглянути за його відсутності, надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов визнає частково та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частки від його доходу. У поясненнях зазначив, що на даний час він є безробітнім, перебуває на обліку в Балаклійській районній філії Харківського обласного центру зайнятості, його дохід за останні два місяці складає 1160,96 грн.. Також зазначив, що здійснює догляд за своєю матір"ю [PERSON], яка є пенсіонеркою та в силу свого похилого віку часто хворіє. Просив врахувати, що його син навчається на бюджетній основі і отримує стипендію. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ВЛ № 122037, виданого 18.01.2000 року Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 12.07.2013 року шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано. Мати позивача [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Серії ААЇ № 565645. Як убачається з довідки № 1781 від 28.03.2019 року, [PERSON] є студентом 2 курсу денного відділення факультету компютерної інженерії та управління Харківського національного університету радіоелектроніки. У зв'язку з навчанням на денній формі позивач не має можливості працевлаштуватися, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч. 3ст.199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, яким вони проживають. Згідно ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. Відповідно до\~ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач надав до суду довідку з Балаклійської районної філії ХОЦЗ № 431 від 11.04.2019 року з якої вбачається, що його дохід за січень-лютий 2019 року склав 1160,96 грн. \~ \~ \~ \~Наявність у [PERSON] хоч і невеликого доходу вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу, а тому зобов'язаний утримувати повнолітнього сина до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років. Факт перебування на утриманні у відповідача матері [PERSON] є недоведеним. Враховуючи викладене,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~ аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 22.03.2019 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст.141ЦПК України\~суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial