Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

20.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в м. Балаклія Харківської області вул. Новоселівка, б.22. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Харківська область м. Балаклія вул. Новоселівка б.22 на підставі договору купівлі-продажу серії АЕВ № 564084 від 08.10.2001р. За вказаною адресою зареєстрована донька колишньої дружини позивача [PERSON] У 2012 році [PERSON] без відома позивача і його згоди зареєструвала за вказаною адресою свою доньку [PERSON] [INFO] З червня 2015 року [PERSON] разом з неповнолітньою донькою не проживає за місцем реєстрації. Відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, цей факт підтверджується актом обстеження житла від 28.11.2016 р., актом обстеження житлового будинку від 07.02.2017 р., з яких вбачається, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації з червня 2015 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації, але відповідач ігнорує його звернення, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідач перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю, оскільки не має можливості продати будинок. В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Їх виклик проводився у відповідності із ст.74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки відповідачі суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2001 р. належить житловий будинок №22 в м. Балаклія Харківської області по вул. Новоселівка. Як вбачається із копії домової книги у житловому будинку за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON] відповідачі по справі. Як вбачається із акту обстеження від 28.11.2016 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради Харківської області [PERSON], під час перевірки за фактом реєстрації мешканців в житловому будинку №22 по вул. Новоселівка в м. Балаклія Харківської області встановлено, що на вищезазначеній житловій площі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які у вказаному домоволодіння не проживають. Як вбачається із акту обстеження від 07.02.2017 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради Харківської області [PERSON], під час перевірки за фактом реєстрації мешканців в житловому будинку №22 по вул. Новоселівка в м. Балаклія Харківської області встановлено, що на вищезазначеній житловій площі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які у вказаному домоволодіння не проживають з червня 2015 року. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі рішенням суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності члена сім»ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі без поважних причин не проживають у зазначеному будинку більш ніж рік, втратили зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачають право на користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved