overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

20.11.2013 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 01.09.2005 р. відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 р. має заборгованість - 22096,46 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22096,46 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 01.09.2005 р. та отримавши кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але зобов'язання згідно даного договору не виконує (а.с.17-25). Станом на 31.08.2013 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 22096,46 грн. (а.с.6-16), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 22096,46 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

20.11.2013 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 06.12.2005 р. відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 р. має заборгованість - 22006,14 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22006,14 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 06.12.2005 р. та отримавши кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але зобов'язання згідно даного договору не виконує (а.с.10-17). Станом на 31.08.2013 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 22006,14 грн. (а.с.6-9), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 22006,14 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

20.11.2013 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 12.04.2011 р. відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.07.2013 р. має заборгованість - 22265,48 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22265,48 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 12.04.2011 р. та отримавши кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але зобов'язання згідно даного договору не виконує. (а.с.10-13). Станом на 31.07.2013 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 22265,48 грн. (а.с.6-9), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 22265,48 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

20.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Відповідач неодноразово застосовував фізичне насильство. Спільне господарство не ведуть. Збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, прізвище після розірвання шлюбу залишити - «[PERSON]», проти постановлення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27 листопада 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 438. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

20.12. 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, мотивуючи тим, що на даний час син навчається на 1 курсі денного відділення Харківського Національного фармацевтичного університету. Сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Сторони є батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення Харківського Національного фармацевтичного університету спеціальність «фармація», а відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З довідки Національного фармацевтичного університету від 26 листопада 2013 року №871/24 видно, що [PERSON]. навчається на контрактній основі. Час закінчення університету 01.07.2018 року. Відповідно до копії договору про підготовку фахівця від 03.08.2013 року, загальна вартість послуги складає - 67000 грн., розмір плати за рік за рік становить - 13400 грн.. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 200 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

20.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 21.06.2014 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до 10.12.2016 р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинені з часу переїзду позивачки на інше місце мешкання 10.12.2016 р. Спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю між сторонами не має. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачкою, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити теперішнє прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути в його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.06.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.06.2014 р. серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.2014 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

20.12.2016 року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього вони мають борг, який виник за період з 01.07.2013року по 31.10.2016року і складає суму у розмірі 5092,00грн. Позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1378 грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Крім того, просила суд вказану заборгованість стягнути тільки з неї, оскільки вона отримує пенсію та має можливість сплати борг. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживає в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконує своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.07.2013року по 31.10.2016року і складає суму у розмірі 5092,00грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 7428 відкритого на ім'я відповідача. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн.00коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

20.12.2017 р. заявник звернулась до суду з вказаною заявою , зазначивши , що 04.01.2009 р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,78 га , розташованої на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Нотаріус відмовив їй у оформленні права на спадщину через розбіжність у написанні її прізвища у паспорті та у свідоцтві про одруження. Посилаючись на те , що встановлення факту реєстрації шлюбу необхідно їй для реалізації права на прийняття спадщини , що залишилась після смерті її чоловіка . просила суд встановити факт реєстрації шлюбу між нею та [PERSON] . [INFO] , померлим 04.01.2009 р. Заявник в судове засідання не з»явилась , надіславши до суду лист про розгляд справи у її відсутність та вказавши , що заяву підтримує Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився , надіславши до суду лист про те , що заперечень по справі не має і просить розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Як видно з копії паспорту заявника , її прізвище , ім.»я , по батькові - [PERSON] ( а.с. 5 ) У свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 157468 зазначено , що [PERSON] помер 04.01.2009 р. ( а.с.- 6 ) Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 04.10.1960 р. уклали шлюб , який був зареєстрований в Осинівській сільській раді Ширяївського району Одеської області ( а.с. 8) У свідоцтві про народження сина заявниці [PERSON],[INFO], йото батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 9) З довідки Ширяївської селищної ради № 246 від 05.07.17 вбачається , що померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 04.01.2009 р. за адресою : с. Осинівка , вул.. Південна, 60 ,Ширяївського району Одеської області. Разом з ним проживала та була зареєстрована до дня його смерті дружина [PERSON] , 20.09.1940 р.н.( а.с.- 11) Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву , що заявник знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Розбіжність у написанні прізвища заявника у паспорті та у свідоцтві про одруження сталась через помилкове написання прізвища заявника у свідоцтві про одруження після реєстрації шлюбу [PERSON] замість [PERSON]. В судовому засіданні знайшло підтвердження те , що встановлення зазначеного факту тягне для заявника юридичний наслідок прийняття спадщини , що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

20 березня 2014 року [PERSON] \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 4159,06 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] \~ з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі 12191,41 грн., судові витрати в сумі 1600 грн. В позові вказано, що [PERSON] \~зобов»язання по договору не виконала . В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомленний у встановленому законом порядку. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] \~ \~укладений договір та надано кредит у розмірі 4159,06 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку \~борг складає 12191,41 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 12191,41 грн. та судові витрати в сумі 1600 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернувся з даним позовом, де зазначає, що 14 квітня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, [PERSON], у відділі РАЦС м. Албуфейра, Португальської Республіки, про що зроблено реєстраційний запис за № 61/2011. Від спільного шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім»ю. Фактично сім»я розпалася і поновити її немає можливості. Примирення не можливе, а тому просить розірвати між ними шлюб, оскільки подальше його збереження суперечить його інтересам. У судове засідання позивач не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка у судове засідання не з»явилася- подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що позивач, [PERSON], 14 квітня 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, [PERSON], у відділі РАЦС м..Албуфейра, Португальської Республіки, про що зроблено реєстраційний запис за № 61/2011. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя немає. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved