Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , як між донькою та матір`ю, та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті матері вона не може оформити спадщину через державну нотаріальну контору оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а також у зв`язку з розбіжністю в написанні їх прізвищ, в свідоцтві про смерть прізвище матері записано як - « [PERSON] », а її прізвище при видачі паспорту громадянина України у 2001 році записано як - « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 4). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його присутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 20). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , свідоцтво про смерть [NUMBER] видане повторно 12.05.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав їй на праві власності на підставі договору дарування від 31.08.1977 року, що підтверджується довідкою КП «Чугуївське МБТІ» № 845 від 12.05.2020 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] ніхто спадщину не оформляв, однак прийняли її фактично діти померлої: позивач, так як фактично мешкала разом із матір`ю, та її брат [PERSON] , який був зареєстрований за однією адресою з матір`ю, що підтверджується довідкою Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 328 від 21.05.2020 року, та актом від 15.05.2020 року складеним депутатом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області та сусідами (а.с. 10, 15). Інших спадкоємців не було, батько позивача (російською мовою) - [PERSON] , та чоловік [PERSON] , помер раніше - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 12). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично проживала разом із [PERSON] , доглядала її до часу смерті та здійснила її поховання. Після смерті матері [PERSON] прийняла майно, що їй належало, доглядала за будинком, оплачувала комунальні послуги, отже вступила в управління спадщиною та не заявляла відмови від спадкування. Оформити спадщину відповідно до порядку встановленого законом позивач не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, та розбіжності в написанні прізвищ - свого та матері. Відповідно до статей 4 та 19 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин. Відповідно до положень ст. 293 ЦК України суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.005.1998 року) «відповідно по п. 1 ст. 273 ЦПК України (в минулій редакції) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану .» Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] ніким не оспорюються та підтверджуються наступними документами: свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] , виданим 10.02.1967 року Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області; довідкою Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 328 від 21.05.2020 року, актом від 15.05.2020 року складеним депутатом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області та сусідами [PERSON] щодо фактичного проживання [PERSON] з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Брат позивача - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 13), до часу смерті спадщину після смерті матері відповідно до діючого законодавства не оформив, однак можуть бути спадкоємці. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved