Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2007 року. Від даного шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. За час подружнього життя сімейні стосунки у них не склалися, часто виникали сварки, непорозуміння, що й призвело до розпаду сім"ї. Протягом останнього року вони разом не проживають і не підтримують подружніх стосунків, їхня сім'я існує формально. А тому вона прийшла до переконання, що сім'я їх розпалася остаточно і не може бути збережена . Просить розірвати шлюб, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, прізвище міняти на дошлюбне не бажає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, настоює на розірванні шлюбу так як переконана що в їх сім'ї відсутні будь- які шанси для існування. При цьому доповнила, що подружнє життя в них не складалося з самого початку, оскільки батьки чоловіка її не хотіли, постійно ображали, принижували, а чоловік їм потурав, ніколи не підтримав її, не заступився за неї. Через деякий час на очах малолітньої дитини почав наносити їй побої. А тому в кінці серпня - на початку вересня минулого - 2013 року, вона з дитиною переїхала проживати до своїх батьків в с. Зарубинці Підволочиського району Тернопільської області, де й проживає по даний час. За час наданий їм для примирення, не тільки не відбулося примирення, а чоловік почав себе поводити ще гірше, неодноразово приїжджав до неї додому, обзивав і погрожував їй та її батькам. Останній раз це відбувалося вчора, а тому в категоричній формі заявила, що жити з відповідачем не бажає, настоює на розірванні шлюбу Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день і час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис в розписці від 04.07.2014 року, в судове засіданні не з'явився, причини неявки не повідомив, а тому, вислухавши думку позивачки, яка настоює на вирішенні справи, суд приходить до висновку що справу можна вирішити в даному судовому засіданні, потановивши зачне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області 16 вересня 2007 року, вбачається, що цього числа зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06.05.2009 року Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сімейні відносини між ними відсутні, майже рік вони проживають окремо, в різних населених пунктах, примирення не відбулося, позивачка настоює на розірванні шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved