Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON] договору б/н від 09.07.2007 року, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.08.2015 року відповідачка має заборгованість у розмірі 11127,43 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Заочним рішенням Волноваського районного суду від 27.10.2015 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 11127,43 грн. основного боргу, 1218,00 грн. судового збору. За письмовою заявою відповідача рішення переглянуто, ухвалою від 27.11.2017 року заочне рішення скасовано, справу розглянуто в порядку позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилась, своєю письмовою заявою просила розглянути справу за її відсутності, за участі її представника адвоката [PERSON], у задоволенні позову відмовити із спливом позовної давності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, своєю письмовою заявою просив розглянути справу за його відсутность, у задоволенні позову відмовити із спливом позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної у справі копії заяви [PERSON] від 09.07.2007 року, ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») надав у кредит грошові кошти у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією заяви, що є у справі (а.с.11). Умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 31.08.2015 року становить 39852,17 грн. та складається з наступного: за кредитом 9282,36 грн.; за відсотками 23145,25 грн.; пеня та комісія 7424,56 грн. Рішенням Волноваського районного суду з відповідача була стягнута заборгованість у розмірі 29492,71 грн. Різниця складає 10359,46 грн., яка разом із штрафами відповідно до умов договору у сумі 250,00 грн. (фіксована частина) та 517,97 грн. (процентна складова), усього 11127,43 грн. підлягає стягненню з відповідача. Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги, додається до позову (а.с.12-17). До позовної заяви долучено також рішення Волноваського районного суду від 26.02.2013 року по цивільній справі № 221/182/13ц, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 29492,71 грн. заборгованість за кредитним договором, 294,93 грн. судового збору (а.с.6). Перевіряючи доводи сторін, у судовому засіданні оглянуто матеріали цивільної справи №221/182/13ц, відповідно до якої суд встановив наступне. 17.01.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 09.07.2007 року, посилаючись на те, що 09.07.2007 року відповідач отримала кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну катку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови договору, у звязку з чим станом на 31.12.2012 року виникла заборгованість за кредитом 9282,36 грн., відсотки за користування кредитом 14113,52 грн., комісія 4454,32 грн., штраф 250,00 грн. (фіксована часина), штраф 1392,51 грн. (процентна складова), а всього 29492,71 грн. Заочним рішенням Волноваського районного суду від 26.02.2013 року позов задоволено, стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 29492,71 грн. заборгованості за кредитним договором, 294,93 грн. судового збору (а.с.6). Ухвалою від 11.09.2015 року заочне рішення скасовано, справу розглянуто в порядку позовного провадження. Рішенням Волноваського районного суду від 29.09.2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності. Судом встановлено, що строк позовної давності сплив у грудні 2011 року, тоді як банк звернувся до суду у січні 2013 року. Рішення суду не оскаржено, набуло законної сили 09.10.2015 року (а.с. 52-53). Суд враховує обставини щодо спливу строку позовної давності, зазначені у рішенні Волноваського районного суду від 29.09.2015 року та встановлені по цивільній справі № 221/182/13ц, як преюдиційні факти згідно зі ст.82 ЦПК України, для даного спору, оскільки позивач звернувся до суду із позовом з аналогічних у даній справі підстав невиконання відповідачем зобовязань за тим самим кредитним договором та порушення його умов, внаслідок чого утворилась заборгованість. У справі № 221/182/13ц позивачем була заявлена вимога про стягнення заборгованості станом на 31.12.2012 року, у даній справі заявлена вимога про стягнення заборгованості станом на 31.08.2015 року, оскільки зобовязання не виконано. Посилання позивача на рішення Волноваського районного суду від 26.02.2013 року є безпідставним, оскільки зазначене рішення було скасовано ухвалою Волноваського районного суду від 11 вересня 2015 року. Відповідач та його представник заявили про застосування позовної давності, у звязку із спливом строку позовної давності просять відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.ч.1 та 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Приписами ч.4 ст.267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду даної справи позивач не надав суду відомості про поважність причин пропуску строку позовної давності, про зупинення, збільшення чи переривання цього строку, і судом їх не встановлено. За встановлених обставин та наявних доказів, суд приходить до висновку, що позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності, який закінчився у грудні 2011 року, а тому в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити через сплив строку позовної давності. На підставі ст.ст. 256, 257, 266, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed