overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру №14, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Народицька, буд. 21, з одночасним визнанням права власності на ? ідеальну частину спірного майна за позивачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 27.01.1982 року між сторонами було зареєстровано шлюб. З метою придбання житла для проживання сімї, 01.07.1997 року між її чоловіком [PERSON] та Акціонерним товариством Холдінгова компанія «Київміськбуд» було укладено фючерсний контракт, згідно умов якого відповідач зобовязувався проінвестувати, а компанія побудувати проінвестоване житло. Вказала, що 01.07.1997 року [PERSON] здійснив інвестування коштів у будівництво житла у сумі 19786,50 грн., 21.07.1997 року у сумі 3704,74 грн. та 04.08.1997 року у сумі 623,00 грн. 20.11.1997 року відповідачу було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Окрім того, зазначила, що [PERSON] не визнає факту спільної сумісної власності на квартиру та вважає її своєю приватною власністю, оскільки свідоцтво про право власності видано лише на його імя, хоча житло купувалось в період перебування у шлюбі за спільні кошти, у зв'язку із чим змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у ній, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував, щодо визнання за позивачем права власності на 15/1000 ід. ч. квартири [ADDRESS]. Пояснив, що з Чорнобильського фонду, йому особисто, виділено 19786,50 грн., як компенсацію за втрату здоров"я, саме за рахунок даних коштів ним було проведено інвестування будівництва житла. Зазначив, що відповідно до ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, мав право на поліпшення житлових умов, на що йому були виділені відповідні кошти. Не заперечував, що 625,20 грн. він сплатив спільними коштами подружжя. У відповідності ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 27.01.1982 року, який зареєстрований міським відділом запису актів громадянського стану м. Житомир, актовий запис № 132. /а.с. 7/ Зі змісту фючерсного контракту № 107 про інвестування коштів у житлове будівництво від 01.07.1997 року вбачається, що між Акціонерним Товариством Холдінгова Компанія «Київміськбуд» ( Компанія) та [PERSON] ( Довіритель) було укладено контракт, відповідно до умов якого довіритель інвестує, а Компанія,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 01.11.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, проте спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з"явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.11.1997 року (а.с.4). Від шлюбу мають дітей; сина [PERSON] [INFO](а.с.5) та доньку [PERSON] [INFO](а.с.6) Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з 2015 року, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 2006 по 2011 рік. У заяві [PERSON] вказує, що з 2006 до 2011 року перебувала фактично у шлюбних стосунках з [PERSON] однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство , проживали спільно в [ADDRESS]. У них народилося двоє спільних дітей - доньки [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO]. З 2012 року між ними було припинено фактичні шлюбні стосунки, спільного господарства не ведеться, проживають окремо в різних місцях. Встановлення факту проживання однією сім»єю без шлюбу з 2006р. по 2011 рік їй необхідно для визначення їхнього майна спільною - сумісною власністю та його поділ у зв»язку із фактичним припиненням шлюбу. В судовому засіданні заявника підтримала заяву, просила її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] для розгляду справи до суду не з»явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча належним чином повідомлявся, що стверджується повідомленням «Укркур»єр». Заслухавши заявника в судовому засіданні, свідка, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 2006 до 2011 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], з яким проживали разом однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу . У вказаний період фактичних шлюбних стосунків, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька - [PERSON] та [INFO] донька [PERSON], що стверджується свідоцтвами про шлюб Серія [NUMBER], Серія [NUMBER] (а.с.4,5) В судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила суду, що заявник проживала із [PERSON] без шлюбу з 2006 по 2011 рік. Крім того, суду пояснила, що [PERSON] є її сином. В даний час їй не відомо де проживає її син. Від стосунків її сина із [PERSON] народилось двоє доньок, яких на даний час вона допомагає [PERSON] виховувати та утримувати. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення даного факту що має юридичне значення необхідно заявнику для визнання майна спільною - сумісною власністю та його поділу у зв»язку із фактичним припиненням шлюбу . Таким чином, в судовому засіданні з"ясована мета встановлення факту що має юридичне значення та встановлений сам факт, який повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами . Сплачений [PERSON] судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. суд відносить за її рахунок. На пiдставi викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину, яка проживає разом із нею. Вихованням та утриманням доньки займається позивач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились. Позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач [PERSON] будь-яких заперечень проти позову не надав, клопотань про відкладення справи розглядом від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши представлені письмові докази, судом встановлено, що починаючи з 23 вересня 2008 р. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис про одруження № 4 від 23.09.2008 р. зроблений виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради П"ятихатського району Дніпропетровської області). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За нормами ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. на місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстрації. Вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON], [INFO] Остання, згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №629 від 02.12.2008 р. влаштована на виховання до її сім"ї. До 2007 р. дівчинка проживала разом з відповідачкою в [ADDRESS] та зареєстровані у цьому житлі, але не проживають. [PERSON] не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, не приймає участь у спільному побуті, а отже вважається такою, що втратила право користування квартирою, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник третьої особи служба у справах дітей Конотопської міської ради Левченко І.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є прийомною матір»ю неповнолітньої [PERSON], яка влаштована на виховання і проживання до її сім»ї (а.с.5). Згідно рішення Конотопської міської ради від 05.06.1996 р. №177 про обмін житловими приміщеннями, [PERSON] є наймачем [ADDRESS], де зареєстрована з [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідачка з 2007 р. в даній квартирі не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири (а.с.8,12-14, 18), тому, на підставі ст. 71,72 ЖК, [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 29.04.2013 р. н., на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до його повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що 28.09.2013 р. з відповідачем зареєстровала шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 29.04.2013 р. н., який проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на його утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] задоволенню позовних вимог не заперечує та пояснив, що у зв"язку з скрутним матеріальним становищем не взмозі сплачувати аліменти. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.09.2013 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с.3), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 2), що мешкає разом з матірю і знаходяться на її утриманні (а.с. 4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитини віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу сину, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до його повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та проситься стягнути з Народицької центральної районної лікарні 12648 грн. 50 коп. недосплаченого підвищення до посадового окладу за період з 01.10.2005 року по 31.12.2012 року, мотивуючи тим, що працювала у відповідача на посаді головної медичної сестри й за час роботи їй в порушення вимог спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я від 05.10.2005 року №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» не проводилось підвищення посадового окладу на 15%, що призвело до порушення її прав. В судовому засіданні позив та представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, визнання представником позовних вимог прийнято судом. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] з 04.09.2000 року по 11.09.2013 року працювала в Народицької центральної районної лікарні на посаді головної медичної сестри, що підтверджується довідкою відповідача №961 від 23.12.2013 року та копією трудової книжки позивача. Підпунктом 4 п.2.4.6. Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я №308/519 від 05.10.2005 року визначено, що керівним працівникам (керівнику закладу, його заступникам, крім заступника з поліклінічної роботи, головному бухгалтеру та його заступникам, начальнику планово-економічного відділу,головним фахівцям) лікарень (у т.ч. спеціалізованих), диспансерів, пологових будинків, клінік при НДІ, центрів зі стаціонарами за наявності поліклінік (поліклінічних відділень) посадові оклади підвищуються на 15 відсотків, натомість, посадовий оклад позивачу не підвищувався. У відповідності до листа Народицької центральної районної лікарні №П-13 від 28.11.2013 року за заявою [PERSON] їй було зроблено перерахунок заробітної плати з урахуванням 15 відсоткового підвищення до посадового окладу за період з 01.01.2013 року по 11.09.2013 року, перерахунок за період з 05.10.2005 року по 31.12.2012 року не проводився. Розмір заборгованості відповідача перед [PERSON] згідно розрахунку становить 12648 грн. 50 коп. Враховуючи те, що визнання відповідачем прийнято судом, оскільки не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дішов до переконання, що позов слід задовольнити. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", тому в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку ст.234 ЦПК України, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [PERSON] є її сином. Разом із сином заявник проживає однією сімєю. Син заявника є інвалідом 2 групи з дитинства безстроково, останнього часу його стан здоров"я значно погіршився. Він не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, потребує постійного догляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 23 лютого 2017 року заявником було отримано подання органу опіку та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради за № 531/0/2/3-17 про встановлення опіки над психічно хворим, інвалідом ІІ групи [PERSON] Заявник в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У матеріалах справи наявна виписка з акту освідчування МСЕК [PERSON], відповідно до якого останній є інвалідом з дитинства (а.с.7). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 101 від 04.07.2017 року, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості внаслідок хвороби Дауна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Як передбачено ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Заявник є матірю [PERSON] [INFO], проживає з ним за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, Сташкова[ADDRESS] (а.с.6, 12). Органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Павлоградської міської ради надано подання про встановлення опіки над психічно хворим [PERSON], [INFO], з боку матері [PERSON] (а.с.8). Суд вважає доцільним призначити заявника опікуном над її сином [PERSON], оскільки вона постійно доглядає і утримує сина, який проживає з сином. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що 10.01.2007 року помер її батько [PERSON]. За життя, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй доньці - [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадкове майно за заповітом заявниця не має можливості, оскільки її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в не зареєстрованому шлюбі, а тому вона не може підтвердити свої родинні відносини із батьком . В звязку з цим, просила суд встановити факт, що вона є рідною донькою [PERSON], який помер 10.01.2007року в с.Клітище, Черняхівського району Житомирської області. Даний факт слід встановити для оформлення спадщини. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. З рішенням суду погоджуються. Згідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявниці для оформлення спадщини. Без встановлення факту родинних відносин таке оформлення неможливе тому, що в свідоцтві про народження заявниці у графі батько вказано лише імя батька «Леонтій » (а.с.8). Дослідивши подані до суду письмові докази: свідоцтво про народження заявниці (а.с.8) , свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.10), довідку виконкому Клітищенської сільської ради Черняхівського району №39 від 22.01.2018 року про те, що до дня смерті [PERSON], який помер 10.01.2007 року проживали та були зареєстровані за адресою: [INFO] - [PERSON] та [PERSON] - донька померлого (а.с.12); копією заповіту складеного [PERSON] на ім"я [PERSON] (а.с.15), суд приходить до висновку про те що факт, який просить встановити заявниця знайшов своє підствердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що [INFO] року в с.Стирти Черняхівського району померла її рідна тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємців першої черги спадкування за законом [PERSON] не мала. Позивачка прийняла спадщину після смерті тітки шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Однак, позивачка не має можливості оформити спадщину після смерті тітки, оскільки не може підтвердити свої родинні зв"язки із тіткою, а саме в неї відсутнє свідоцтво про народження померлої [PERSON] На її звернення Черняхівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану громадян відмовив у видачі актового запису про народження [PERSON] за його відсутності. В зв'язку з цим, просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року є її рідною тіткою. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримала та просила винести рішення з попереднього розгляду справи. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Факти викладені в заяві визнає, не заперечує проти задоволення заяви. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявниці для підтвердження отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Без встановлення факту родинних відносин таке оформлення неможливе тому, що у заявниці відсутнє свідоцтво про народження спадкодавця, Черняхівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану громадян не має можливості надати актовий запис про народження [PERSON] за його відсутності (а.с.3,4,5,6,7,8,9,10,11). На підставі викладеного,

Outcome: approved