Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась у Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської РДА в місті Києві про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька до набуття дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 01.09.2007 року перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що 18.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано, відповідач проживає окремо, з донькою не спілкується, не надає допомоги на її утримання. Позивач вказує, що з серпня 2012 року постійно перебуває разом з донькою у Республіці Замбія. У позивача виникає необхідність приїжджати разом з донькою до України і повертатись до Замбії, де дитина відвідує навчальний заклад. Позивач зазначає, що відповідач уникає спілкування з дитиною, категорично не погоджується надавати дозвіл на виїзд дитини, у зв'язку із зазначеним, просила суд, надати дозвіл неповнолітній [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за кордон без згоди і супроводу батька - [PERSON] (ІПН [NUMBER]), до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, уточнивши позовні вимоги в частині надання дозволу на виїзд тільки до Республіки Замбія, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, явку свого представника не забезпечив, належним чином повідомлявся судом в порядку ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18.05.2012 року (а. с. 5) Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] (а. с. 6). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року , встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини. У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд враховує пояснення представників позивача у справі, окрім того, ту обставину, що дитина є учнем (на постійній основі) Італійської школи Лусаки Італійсько-замбійского культурного центру, що підтверджується відповідною довідкою від 04.03.2015 року(а. с. 35). Разом з тим, судом також враховується наявна в матеріалах справи копія нотаріально завіреної заяви відповідача, в якій останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] Відповідно до вищезазначеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд дійшов до висновків про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Судові витрати між сторонами розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved