Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 22.07.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу у загальному розмірі 89202,54 грн. Позивач зазначав, що 18.05.2012 року між сторонами був укладений договір оренди легкового автомобіля, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв автомобіль Деу Ланос, 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER], шасі № [NUMBER] - для перевезення пасажирів та вантажного перевезення дрібних речей; позивач є власником автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18.06.2005 року; згідно Договору вартість автомобіля складає 40000,00 грн. 18.06.2012 року через недбалість відповідача зазначений автомобіль разом з ключами та реєстраційними документами було викрадено; розуміючи свою провину, відповідач надав Позивачу розписку від 21.06.2012 року - про зобов»язання повернути вартість втраченого транспортного засобу, обладнання та вартість відновлення документів - у загальному розмірі 45000,00 грн. Після цього, між сторонами був укладений другий договір оренди від 03.07.2012 року, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в користування автомобіль Деу Ланос, номерний знак [NUMBER], при цьому відповідач зобов»язався сплачувати Позивачу щоденно протягом шести днів на тиждень орендну плату у розмірі 315,00 грн. за добу (6 днів на тиждень), у тому числі сума 145,00 грн. призначалась як повернення вартості за втрачений автомобіль у розмірі 45000,00 грн. - до повного повернення коштів за втрачений перший автомобіль; приблизно через три тижні відповідач розбив другий автомобіль, потрапивши в ДТП, внаслідок чого пошкоджений другий автомобіль було повернуто Позивачу, гроші за зниклий автомобіль Відповідач не повернув у повному обсязі. Оскільки умовами Договору від 03.07.2012 року було встановлено зобов»язання (грошове) відповідача щодо сплати на користь позивача суми боргу у розмірі 45000,00 грн. - до 17.05.2013 року, дане зобов»язання відповідачем не виконане у повному обсязі, чим відповідач порушив умови цього договору; з того часу уникає будь-яких контактів з позивачем, тому Позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача: 45000,00 грн. боргу за втрачений транспортний засіб; 39934,32 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за прострочення строків повернення грошових коштів за втрачений транспортний засіб; 4268,22 грн. - процентів за користування грошовими коштами у розмірі суми боргу, судові витрати та витрати на правову допомогу тощо. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв-клопотань від нього не надходило. Судом відповідно до положень ст.224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: як стверджує позивач [PERSON], 18.05.2012 року між сторонами був укладений договір оренди легкового автомобіля, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в оплатне користування автомобіль Деу Ланос, 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER], шасі № [NUMBER] - для перевезення пасажирів та вантажного перевезення дрібних речей (а.с.10-11 копії договору оренди та акту приймання-передачі автомобіля); позивач є власником автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18.06.2005 року (а.с.12 - копія); згідно Договору вартість автомобіля складає 40000,00 грн. (а.с.11). Ствердження позивача про те, що «18.06.2012 року через недбалість відповідача зазначений автомобіль разом з ключами та реєстраційними документами було викрадено, а відповідач, розуміючи свою провину, надав Позивачу розписку від 21.06.2012 року - про зобов»язання повернути вартість втраченого транспортного засобу, обладнання та вартість відновлення документів - у загальному розмірі 45000,00 грн.», підтверджуються копією «заяви про злочин» [PERSON] від 26.06.2012 року (а.с.13), копією довідки о/у ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві Зборовського В.Г. від 03.07.2012 року - щодо реєстрації заяви [PERSON] по факту виявлення відсутності орендного автомобіля [NUMBER] (ЖРЗПЗ - №13615 від 18.06.2012 року) - а.с.15; копією розписки [PERSON] від 21.06.2012 року (а.с.14), оригінал якої зберігається у позивача та наданий в судовому засіданні для огляду суду, згідно якої [PERSON] зобов»язувався повернути вартість втраченого автомобіля - у загальному розмірі 45000,00 грн. Також, між сторонами був укладений другий Договір від 03.07.2012 року, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в користування автомобіль Деу Ланос, номерний знак [NUMBER], згідно якого відповідач зобов»язався сплачувати Позивачу щоденно, протягом шести днів на тиждень, орендну плату у розмірі 315,00 грн. за добу (6 днів на тиждень), у тому числі сума 145,00 грн. призначалась як повернення вартості за втрачений автомобіль у розмірі 45000,00 грн. - до повного повернення коштів за втрачений перший автомобіль; тобто, за розрахунками позивача - до 17.05.2013 року (а.с.16-18). Як стверджує Позивач, приблизно через три тижні відповідач пошкодив автомобіль Деу Ланос, номерний знак [NUMBER] (другий автомобіль), потрапивши в ДТП, внаслідок чого пошкоджений другий автомобіль було повернуто Позивачу, при цьому - гроші за втрачений автомобіль Відповідач не повернув у повному обсязі. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Будь-яких заперечень по суті заявлених позивачем вимог відповідачем судові не надано. Отже, як стверджує позивач [PERSON], відповідачем по теперішній час сума боргу у розмірі 45000,00 грн. (боргове зобов»язання), яку відповідач відповідно до умов договору від 03.07.2012 року був зобов»язаний сплатити на користь позивача до 17.05.2013 року, йому не повернута. Згідно ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов»язанням. Заміна боргу позиковим зобов»язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] Р.В. має грошове зобов»язання перед позивачем щодо сплати суми грошових коштів у розмірі 45000,00 грн., строк виконання якого закінчився 17.05.2013 року, тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сума боргу у розмірі 45000,00 грн. Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] також підлягає стягненню: 3% річних від суми боргу за період прострочення виконання зобов»язання (з 18.05.2013 року по 14.07.2016 року - за 1154 дні), що становить (45000,00 х 0,03 х 1154 дн.) : 365 = 4268,21 грн.; а також інфляційні втрати за період з 18.05.2013 року по 14.07.2016 року, що з урахуванням офіційних статистичних даних (за 10.2013 р. - 100,4%; 11.2013 - 100,2%, 12.2013 - 100,5%; за 2014 р. - 124,9; за 2015 рік - 143,3%; за 01.2016 - 100,9%, 03.2016 - 101,0%, 04.2016 - 103,5%, 05.2016 - 100,1%), становить (45000,00 х 0,9092) = 40914,00 грн. Отже, суд вважає, що підлягають до задоволення позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення на його користь з відповідача [PERSON] (45000,00 + 4268,21 + 40914,00) = 90182,21 грн. Ствердження позивача щодо розміру понесених ним витрат на правову допомогу згідно Договору про правову допомогу від 16.06.2016 року на суму 3000,00 грн. - підтверджуються квитанцією № 0.0.575857063.1 від 30.06.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на вказану суму (а.с.21-24). Відповідно до ст.84, 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір у розмірі 901,82 грн. та витрати на правову допомогу - у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved