Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування вимог зазначив, що 10 листопада 2007 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 05 серпня 2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У той час, коли шлюб було розірвано [PERSON] спочатку залишилась проживати з ними, а у квітні 2016 року виїхала з квартири, а донька залишилась проживати з ним, адже ближчі та кращі стосунки у неї з батьком. Позивач зазначає, що він повністю забезпечує умови виховання, навчання та лікування доньки. У звязку з тим, що дитина хворіє, а у м.Маріуполі немає необхідних закладів та умов для лікування, вони переїхали разом з його матірю [PERSON] до м.Києва та постійно мешкають за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира знаходиться у власності [PERSON] У позивача також є у власності квартира [ADDRESS]. З 01.03.2017 року він працює в ТОВ «КЕС-УА Холдінг» у місті Києві на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання та має нормований графік роботи та стабільний дохід, достатній для самостійного забезпечення дитини всім необхідним та її всестороннього розвитку. З того часу як вони переїхали донька знаходиться під спостереженням лікарів КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району міста Києва та ДУ «Інституту ПАГ НАМН України» Дитячій поліклініці. Зокрема, з вересня 2016 року по 18 червня 2017 року дитина відвідувала дитячий навчальний центр «Teremok-union», де навчалась на курсах підготовки до школи, вивчала англійську мову, займалась хореографію з елементами акробатики, відвідувала творчі курси та логопедичні заняття. З початку навчального року [PERSON] є ученицею 1-Г класу школи І ступеня № 333 міста Києва, і до школи доньку супроводжує батько або бабуся. Тобто, позивач максимально намагається забезпечити для [PERSON] усі умови для розвитку, а також, що найважливіше, для лікування та профілактики, тому вважає, що дитина має проживати з позивачем у Києві. Просить визначити місце проживання малолітньої доньки разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Представник Служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Представник Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від керівника Служби надійшов лист, в якому зазначено, що за даним позовом провести роботу в межах повноважень з батьками дитини працівники служби не мають можливості, оскільки [PERSON] та [PERSON] не прибувають до установи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 799 від 07 вересня 2010 року, [PERSON] народилася 25 серпня 2010 року, батьком якої зазначено [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу 28.07.2006\~року та\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 3156,\~вбачається що,\~ квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно із актом, складеним ОСББ «Гмирі 2» від 17.07.2017 року, позивач [PERSON] з квітня 2016 року фактично проживає за адресою: [INFO] разом з донькою [PERSON] та бабусею [PERSON]. Згідно довідки наданої ТОВ «КЕС-УА Холдинг» [PERSON] працює в ТОВ «КЕС-УА Холдинг» на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання з 01 березня 2017 року по теперішній час. Дохід за період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року склав 42033,65 грн. Згідно характеристики наданої ТОВ «КЕС-УА Холдинг» [PERSON] за час роботи на підприємстві показав себе кваліфікованим спеціалістом, який вміє грамотно і раціонально підійти до вирішення поставлених завдань. Всі доручені проекти реалізовує з максимальною ефективністю і повною самовіддачею. Добре працює не тільки в звичний, але й стресовій ситуаціях, завжди зберігає оптимізм, витримку і позитивне відношення до робити і колег. В порушенні трудової дисципліни заміченим не був. В колективі проявив себе надійним товаришем, готовим прийти на допомогу колегам. Має талант наставництва молодих спеціалісті. Є людиною з високими моральними якостями. Не палить та не вживає алкогольні напої, прихильник неконфліктних ситуацій. З довідки від 19 липня 2017 року виданої ДНЦ «TEREMOK-UNION» вбачається, що [PERSON], відвідувала дитячий навчальній центр та навчалась на наступних курсах: підготовка до школи; англійська мова; хореографія з елементами акробатики; творча студія; логопедичні заняття. Супроводжували дитину до школи батько [PERSON] та бабуся [PERSON] Оплату за навчання дитини здійснював батько [PERSON] Згідно довідки від 01 листопада 2017 року, вбачається, що [PERSON] навчається у 1-Г класі Школи І ступеня № 333 Дарницького району м.Києва. Супроводжують дитину батько [PERSON] та бабуся [PERSON]. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 6 - ч. 9\~ст. 7 СК України\~жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до положень\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. 1\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За правилами\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до\~ст. 157 СК України\~той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкування з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до\~ст. 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст. ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч.1 ст.161 СК України\~при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз'яснено у п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. У своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд визначити місце проживання доньки з ним, зважаючи на те, що він зможе надати їй все необхідне для належного виховання і розвитку, має всі можливості для створення належних умов для виховання дитини. Згідно зі ст. ст.\~76,\~89 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Враховуючи викладені вище обставини справи, вимоги\~Закону України «Про охорону дитинства», особисті якості батька, можливість створення батьком дитини належних умов для виховання дитини, його більшу турботу і увагу до дитини, а також те, що відповідачка визнала позовні вимоги, її визнання не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи із найвищих інтересів дитини, аналізуючи кожен аспект відносин до дитини, висвітлений під час розгляду справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити вимоги позову в частині визначення місця проживання дитини, оскільки залишення дитини проживати з батьком відповідає її інтересам та чинному законодавству, а також забезпечить розвиток дитини, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. При цьому суд вважає, що відсутність висновку органу опіки та піклування щодо ров"язання даного спору не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки враховуючи думку матері щодо місця проживання дитини разом з батьком та вищевикладені матеріали справи судом встановлено, що дитина забезпечена належними умовами проживання, навчання та виховання, що свідчить про те, що проживання дитини з батьком відповідає її інтересам .

Outcome: approved