Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Автотранссервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання представник відповідача не з'явився, був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток які були отримані посадовими особами КП «Автотранссервіс», що підтверджується розписками про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв на адресу суду не надавали. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не надавав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Позивачка [PERSON] являється власником автобуса пасажирського марки ХАЗ 3250,02, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 4 при ДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.04.2008 року. Даний пасажирський автобус належить позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого РЕВ № 4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.04.2008 року. 23 грудня 2013 року між позивачкою [PERSON] та КП «АВТОТРАНССЕРВІС» в особі начальника [PERSON] було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу, відповідно якого належний позивачці на праві приватної власності автобус пасажирський марки ХАЗ 3250,02, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 4 при ДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.04.2008 року позивачка передала, а відповідач КП «АВТОТРАНССЕРВІС» прийняло за плату в користування автобус пасажирський марки ХАЗ 3250,02, випуску 2006 року, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 4 при ДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.04.2008 року з правом використання його як в межах України так з правом виїзду за кордон. При підписанні вказаного договору позивачка передала відповідачу свідоцтво на транспортних засіб та всі комплекти ключів. Відповідно до п. 4.1. Договору, термін оренди складає 3 (три) роки, тобто до 23 грудня 2016 року. Позивачка відповідно до Договору від 23.12.2013 року отримала орендну плату в повному обсязі, тобто належним чином виконала всі умови передбачені Договором. Відповідно до п. 8.4. Договору у разі припинення або розірвання договору оренди орендодар зобов'язанний негайно повернути орендодавця транспортний засіб у стані в якому було обумовлено в Договорі. Строк дії договору оренди закінчився 23 грудня 2016 року, однак посадові особи КП «АВТОТРАНССЕРВІС» автобус, який належить позивачці не повернули, чим порушуються її Конституційні та законні права - незаконне заволодівши транспортним засобом. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням повернути автобус, але проханням відповідачем були проігноровані. Згідно п.6 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря усунення погіршення автобусу, які сталися з його вини, а у разі неможливості відновлення предмета цього договору вимагати відшкодування завданих йому збитків; вимагати відшкодування завданих йому з вини Орендаря збитків у випадку повернення йому автомобіля в стані гіршому, ніж він повинен знаходитися з урахуванням нормального зносу. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.386 ЦК України - держава забезпечую рівний захист прав усіх ї - ". з права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення г.ггва власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних : :ілобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на Е- л : _ зання завданої йому майнової та моральної шкоди. Застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має власник цього майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 321, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved