Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

22.05.2020 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, і свої доводи мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] батько [PERSON] . . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 59,1 кв.м., житловою 29,3 кв.м., який належав батьку на підставі договіру дарування від 01.12.1976 року. Позивач є спадкоємцем першої черги, відповідач по справі- брат позивача, відмовився від спадщини на її користь.Через нотаріальну контору оформити право власності не має можливості у зв"язку з відсутністю правовостановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлвся відповідно до вимог чинного законолдавтсва, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дслідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договіру дарування від 01.12.1976 року будинок [ADDRESS] зареєстрований 25.02.1977 року в бюро технічної інвентарізації м. Волноваха належав [PERSON] . Про те, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON] є " [PERSON] " вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу . (а.с. 8). Із наявного у матеріалах справи свідоцтва про народження позивача серя [NUMBER] її батьком є [PERSON] . (а.с. 8). З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Волноваха, Волноваського району, Донецької області (а.с. 9). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п`яту чергу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У позивача виникло право на спадкування, як доньки померлого. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № ХХХ/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач цілком визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 59,1 кв.м., житловою 29,3 кв.м. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 12, 13, 19, 48, 76 - 81, 89, 252, 253, 263, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

Outcome: approved