Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів суму заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 9737,51 грн. за період з 01.10.2001 року по 30.09.2009 року, а також стягнути судовий збір у сумі 1378,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], являються користувачами послуг з теплопостачання, що постійно надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі" . Особовий рахунок № 5669 відкрито на імя відповідача [PERSON] За період з 01.10.2001 року по 30.09.2009 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість за надані послуги, в результаті чого виникла вказана вище сума заборгованості. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заперечення проти позову, в яких просили застосувати строк позовної давності у межах трьох років з дати звернення позивача до суду з позовом. А також зазначили, що позивачем не представлено доказів належного оформлення договірних відносин і надання послуг в їх кількості та в їх якості, тому вважають позовні вимоги необґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідачі зареєстровані в [INFO], що підтверджено довідкою АДБ підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області. Згідно даних відомості нарахування та оплат за теплову енергію відповідачі являються користувачами послуг, що постійно надаються постачальником. Особовий рахунок № 5669 відкрито на імя відповідача [PERSON] Тривалий період відповідачі не в повному обсязі вносять оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.10.2001 року по 30.09.2009 року в розмірі 9737,51 грн., що підтверджено даними розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку. Позовну заяву про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якій позивач просить стягнути заборгованість, подано 04.08.2016 року. Позивач КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.2004 року, «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497\~та «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим.\~\~\~Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідачами було зроблено заяву про застосування судом строку позовної давності. 31.07.2015 року КП «Харківські теплові мережі» зверталося з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 9737,51 грн. Однак, хвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2015 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів зазначеної суми заборгованості за період з 01.10.2001 року по 30.09.2009 року. Частиною 2. ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. \~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що навіть з урахуванням факту звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу, вимоги позивача перебувають поза межами трирічного строку позовної давності, а тому суд відмовляє у задоволенні вимог КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01.10.2001 року по 30.09.2009 року у розмірі 9737,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed