Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

02.10.2018 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім'єю та ведення спільного домашнього господарства [PERSON], [INFO], разом із [PERSON], яка померла [INFO] року, протягом п'яти років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] року померла її тітка, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. У зв'язку з похилим віком та станом здоров'я [PERSON] потребувала стороннього догляду та допомоги у веденні господарства, тому з 1995 року тітка стала постійно проживати та вести спільне господарство в її будинку по [ADDRESS] без реєстрації, аж до своєї смерті. Нотаріусом заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній факт родинних відносин між нею та померлою. Зазначає, що вона є спадкоємцем [PERSON], оскільки проживала з нею однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Отже, у зв'язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена була звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного факту. Заявниця та її представник в судове засідання не прибули. Від представника заявниці надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, вказав, що вимоги заяви підтримує, які просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] /а.с.6/, яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] /а.с.7,8/, після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно. Приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю у [PERSON] документів, які б підтверджували її родинні відносини з померлою, необхідність яких передбачена ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Крім цього нотаріусом перевірено, що заявниця у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.10/. Однак, як встановлено судом, відповідно до акту обстеження місця проживання від 28.08.2018 року за №3, складеного виконкомом Киянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована в [ADDRESS], але дійсно постійно з 1995 року проживала без реєстрації по [ADDRESS] у своєї племінниці [PERSON], [INFO], та вели спільне господарство, про що свідчать свідки: [PERSON], [PERSON] /а.с.7/. Ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Зв ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно встановлено, що заявниця та померла [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім'єю та вели спільне господарство останні п"ять років до відкриття спадщини після померлої. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкаємця четвертої черги спадкування, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в суді, а також, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved