Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 23 грудня 2016 року звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом посилаючись, що їх матері [PERSON], яка померла 01 квітня 2013 року, належать 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями в с. Миловидівка пров. Жадова, 12 Кременчуцького району Полтавської області та 1/2 ч. двох земельних ділянок за зазначеною адресою, кадастрові номера 5322480806:06:002:0010 та 5322480806:06:002:0011, земельна ділянка площею 3,90 га розташована на території [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:03:000:0004, трактор «МТЗ-80» 2002 року випуску, реєстраційний номер 142-15НО, 1/2 ч. причіпа «ПМЗ-8131" 1993 року, реєстраційний номер ХТ6644. Вони являються спадкоємцями її майна за законом, але 15 жовтня 2015 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просили визнати за ними право власності на спадкове майно після померлої [PERSON]. Позивач [PERSON], вона ж представник позивача [PERSON], надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада, правонаступником якої є Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засіданні свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Третя особа Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 01 квітня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 236454 виданим 01 квітня 2013 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 05. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулися [PERSON] та [PERSON]. 15 жовтня 2016 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, порушивши їх законні права і інтереси, які необхідно поновити. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] належали 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 ч. земельних ділянок площею 0,43 га та 0,20 га за адресою с. Миловидівка пров. Жадова, буд. 12 Кременчуцького району Полтавської області, земельна ділянка площею 3,90 га на території [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, трактор моделі «МТЗ-80» 2002 року випуску, машина № 299831, двигун 009536, шасі № 450788, державний номерний знак [NUMBER] та 1/2 ч. причіпа моделі «ПМЗ-8131», 1993 року випуску, рама № 3110, державний номерний знак ХТ 6644 відповідно до свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 31 серпня 2007 року Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованих в реєстрі за № 1-6807, № 1-6809, № 1-6813, № 1-6808 та Договору про поділ спадкового майна виданого 31 серпня 2007 року Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1-6828. Державна реєстрація зазначеного майна не була проведена. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 ч. земельних ділянок площею 0,43 га та 0,20 га в с. Миловидівка пров. Жадова, 12 Кременчуцького району Полтавської області, земельна ділянка площею 3,90 га на території [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, трактор моделі «МТЗ-80» 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та 1/2 ч. причіпа моделі «ПМЗ-8131», 1993 року випуску, державний номерний знак ХТ 6644 належали померлій 01 квітня 2013 року [PERSON], тому [PERSON] та [PERSON] набувають на них право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved