overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

25.02.2016 р. позивачка звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON], просить розірвати шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції 06.03.2014 р., актовий запис № 19, вимоги мотивує тим, що подружнє життя не склалося, оскільки відповідач став зловживати алкогольними напоями, вчиняє скандали, перестав піклуватися про сім'ю, самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки. Просить задоволити позов. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, крім того пояснила, що примирення є неможливим, погоджується на заочний розгляд справи. Додала, що відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально не допомагає, всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та місце розгляду справи повідомлений (а.с.22), причини неявки суду не повідомив, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечила позивачка. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З пояснень позивачки, долученого до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) видно, що сторони з 06.03.2014 р. перебувають в шлюбі, від спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с.6). Ухвалою від 25.03.2016 року (а.с.17) сторонам надавався строк на примирення, проте таке не відбулося. Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам дітей, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у позивача будувати у подальшому сімейні відносини, небажання проживати разом. Дитина залишається проживати з матір'ю. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищезазначеного, суд приходить переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачкою судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

25.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі(а.с.6). Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, однак в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив і судом було прийняте рішення справу розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами 03 листопада 2018 року Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області по актовому запису №239 було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони припинили шлюбні відносини у 2019 році з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв"язку з чим між сторонами почали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст. 24, 56,104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

25.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований у Березівській сільській раді Маловисківського району, Кіровоградської області 24.12.2005 року. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим. Сімейні стосунки припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вважає неможливим на примирення не згодна. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення та просила розглядати справу за її відсутність. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову [PERSON] судом приймається. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Березівській сільській раді Маловисківського району, Кіровоградської області 24.12.2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] Однак, шлюб фактично розпався через непорозуміння між сторонами, різними поглядами на сімейне життя. Внаслідок цього сторони припинили шлюбні стосунки, вважають подальше сумісне проживання неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім"ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Тому, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

25.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, часті сварки, відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2004 року. На протязі десяти років позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити іншу сім»ю. Шлюб носить формальний характер. Від даного шлюбу дітей немає. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, через що вона змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Терміну на примирення не потребує. У судове засідання позивач не з"явивилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Крім цього просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач до суду не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить суд ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Крім цього зазначив, що на даний час проживає з іншою жінкою, з якою має неповнолітню доньку. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 03.08.1996 року, який зареєстрований виконкомом Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 3 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 31.03.1998 року відділом запиту актів громадянського стану Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області. З обставин, вказаних у позовній заяві, яку відповідач визнав, вбачається, що фактично шлюб подружжя [PERSON] перестав існувати з 2004 року, з цього часу сторони проживають окремо. Як позивач, так і відповідач проживають з іншими особами, з якими мають намір створити нові сім»ї. Шлюб носить формальний характер. Від даного шлюбу дітей не має. Встановивши вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

25.03.2015 року [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON] звернулись до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю , свої позовні вимоги обґрунтовали тим, що їм на праві власності належить квартира, яка розташовано за адресою: вул. П.Комуни 73/18 у м. Дружківка Донецької області. В даної квартирі крім них також зареєстровано [PERSON] . З березня 2013 року він у квартирі не мешкає, господарством не займається . В квартирі не має його речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просять захистити їх право на власність та зняти з реєстрації відповідача . В судове засіданні позивач [PERSON] з"явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив відповідача визнати таким, що втратив право на користування житлом в їх квартирі. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає , місце проживання його невідомо. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: вул. П.Комуни 73/18 у м. Дружківка Донецької області належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12 січня 2007 року (а.с.3) . З матеріалів справи встановлено, що відповідача [PERSON] зареєстровано у спірній квартирі за адресою: вул.П.Комуни 73/18 у м. Дружківка Донецької області, що підтверджується домової книгою (а.с.6) Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS] шість місяців, не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаної квартири та не є членом сімї позивача тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи порушення відповідачами прав власності позивача, суд вважає, що слід зобов'язати Дружківський відділ цивільної імміграції фізичних осіб УМВС України в м. Дружківка виписати відповідача [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

25.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 04.03.1997 р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні життєві погляди, що викликало конфліктні ситуації, які суперечать інтересам подружжя. Подальше спільне життя як подружжя неможливе. На даний час сторони як подружжя не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв"язку з цим позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд справу розглянути в її відсутність, прізвище залишити теперішнє «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04.03.1997 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 04.03.1997 р. серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2005 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

25.03.2021\~року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.07.2011 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, на даний час позивач зрозумів, що збереження сімейних відносин не можливе, він втратив почуття любові та пошани до відповідача, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] . За заявами сторін справу розглянуто без їх участі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22.07.2011 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, від шлюбу у подружжя є неповнолітній син: [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.\~141 ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, який було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

25.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]., вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 08.11.2007 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 40. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявилися різними людьми та не змогли дійти спільної думки з приводу подальшого сумісного життя, в результаті чого стали чужими людьми один для одного. Шлюбні відносини припинено в 2010 році. Враховуючи вищевикладене, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав , вказав, що примирення між ними неможливе. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 40 ( а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

25.04.2016 позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], 2010 року народження. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню сина. Позивач просила розглянути справу в режимі відеоконференції посилаючись на значну відстань місця її проживання від Деснянського районного суду м. Чернігова. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Вона пояснила, що ніколи не проживала з відповідачем однією сім'єю. Коли народила сина, відповідач не навідував її в пологовому будинку, не надавав дитячі речі та харчування, не забрав із пологового будинку разом із дитиною та не з'явився до органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації народження сина. Відповідач весь час проживав окремо; він ніколи не займався вихованням дитини, не спілкується з нею навіть по телефону, а тому дитина не вважає відповідача своїм батьком. Відповідач позов визнав. Він підтвердив ту обставину, що не спілкується із сином та не займається його вихованням, проте пояснив це тим, що не хоче створювати позивачу в такій спосіб перешкоди в створенні нової сім'ї. Представник виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області, що бере участь у справі в якості органу опіки та піклування, висловила позицію про доцільність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON]. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.03.2012, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 8, 9). По справі достовірно встановлено, що з моменту народження сина сторони проживають окремо. Відповідач не бере участі у вихованні сина, не забезпечує його матеріальне утримання, не піклується про духовний розвиток, не цікавиться успіхами у навчанні. Фактично вихованням і утриманням сина займається позивач. Орган опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню малолітнього сина [PERSON] є повністю доведеним, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved