overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] в грудні 2015 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них [INFO] року народився син [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду 20 жовтня 2015 року. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в сумі 800 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, а відповідач визнав частково, в сумі 500 грн. (а.с. 13,14). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3), а оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання сина, інших утриманців не має та не надав докази про неможливість сплати аліментів, при цьому визнав позов частково, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково, в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] в грудні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони із [PERSON], відповідачем по справі, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2013 року та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, відсутністю взаємоповаги та довіри, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає збереження сім»ї неможливим, просить шлюб розірвати, а малолітню доньку залишити на проживання та виховання з нею. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому позивач позов підтримала, а відповідач визнав (а.с. 13, 14). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 01 серпня 2013 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1186 (а.с. 4), та мають від нього малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейне життя не склалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків та спонукало позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, а тому суд вважає позов обгрунтованим та задовольняє його. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд залишає [PERSON] на проживання та виховання при матері. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду із позовом про визнання права на спадщину, посилаючись на те, що 03.08.1995 р. померла [PERSON], яка мав право на земельну ділянку (пай) розміром 2,38 га. на території Черняхівської сільської ради. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] та фактично прийняла спадщину, але оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно спадкодавця. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право на спадщину на дану земельну ділянку. Представники: відповідача Чутівської районної державної адміністрації та третьої особи Черняківської сільської ради надали до суду заяви, в яких позов визнали повністю та справу просив слухати у їх відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що державний нотаріус Чутівської державної нотаріальної контори [PERSON] в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 16.06.2016 р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,38 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черняківської сільської ради через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.9). Судом встановлено, що [PERSON] мала земельну частку пай № 380 площею 2,38 га на території Черняківської сільської ради, згідно сертифікату серії ПЛ. № 0235746, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в КСП «Авангард» за № 745, що підтверджується довідкою сільської ради № 144 від 09.11.2016 р. (а.с.30), схемою розташування земельних ділянок та витягом з рішення Черняхівської сільської ради від 14.08.2002 р. (а.с.12-13). Позивач [PERSON] донька померлої [PERSON] є спадкоємцем за законом після її смерті та фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідками Черняківської сільської ради від 07.11.2016 р. № 209 та № 210(а.с.10,11). [PERSON] оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно спадкодавця. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини за умовою чи з застереженням. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за фактично прийняла спадщину, але у зв"язку з відсутністю оригіналу документу про право власності на ім'я спадкодавця, не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право на спадкування на земельну ділянку, розміром 2,38 га. на території Черняківської сільської ради, яка належала [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2017 року звернулась до суду із заявою, за якою просила встановити, що її дочка [PERSON], померла [INFO] в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті дочки, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. [PERSON] подала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, на вимогах заяви наполягала, послалась на доводи та підстави викладені в заяві. Представник зацікавлених осіб в суд не з'явилися. Заперечень на заяву не надходило. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. Так, згідно з матеріалами справи [PERSON] є матір"ю [PERSON]. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником подано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 03.10.2017 року, що видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністероства юстиції Республіки Крим, згідно з яким [PERSON] померла [INFO] року у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим. Тому, дані зазначені в свідоцтві про смерть судом визнаються такими, що відповідають дійсності. Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до однозначного висновку, що [PERSON] дійсно померла [INFO] р. року в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим у віці 46 років. Тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та можливість задоволення її вимог відповідно і на підставі ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2017 року звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила (а.с. 24) та в обґрунтування якого зазначила, що відповідач є її батьком. В даний час позивач є повнолітньою та навчається на 2-му курсі денного відділення Житомирського державного технологічного університету, строк навчання до 30.06.2020, що позбавляє її можливості заробляти кошти. Вказує, що батько спроможний надавати фінансову допомогу, офіційно працює водієм-міжнародником ПП Баляр [PERSON], однак, добровільно таку допомогу не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання заяви до суду і до закінчення нею навчання до 30.06.2020. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та просила позовні вимоги задовольнити (а.с. 32). Відповідач в судове засідання також не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 23). Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Шлюб між батьками позивачки розірвано за рішенням суду (а.с. 10). На даний час донька є повнолітньою та навчається на 2-му курсі денного відділення Житомирського державного технологічного університету, група МЕ-2, строк навчання до 30.06.2020; навчається на договірній основі і не отримує стипендію (а.с. 4-7, 8). Позивач [PERSON] проживає разом із матірю, [PERSON], та неповнолітнім братом Богданом, [INFO], який є інвалідом дитинства. Мати не може надавати допомогу позивачці, вона не працює, оскільки здійснює догляд за хворим сином (а.с. 3, 9). Відповідно до ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 вказаної статті, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, доказів про неможливість сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки не надав, а оскільки [PERSON] навчається на денній формі, що позбавляє її можливості заробляти на своє утримання, не отримує стипендію, а також те, що її мати не має змоги надавати їй допомогу, оскільки не працює та на її утриманні також перебуває неповнолітній син інвалід, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON]В . звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану в якому просить виключити його з актового запису № 7 від 24.10.2013 року, зробленого Солгутівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, про батьківство щодо [PERSON], [INFO]. Позов мотивовано тим, що 01.06.2013 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в них народилась дитина-донька [PERSON], [INFO]. 06.06.2018 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано. Позивач вважає, що хоча [PERSON] народилась в шлюбі та позивач записаний, як батько дитини, але він неявляється біологічним батьком, а тому змушений звертатись з даною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений надав суду заяву в якій позов підтримав просить його задовольнити та слухати справу в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась про час та місце слухання справи повідомлена надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу слухати в її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений в установленому порядку, надав суду заяву в якій вирішення справи залишає на розсуд суду та просить справу розглянути в його відсутності. В зв"язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Крім того , згідно ч. ч. 4, 5 ст 268 ЦПК України рішення не проголошується , а датою її прийняття є дата складання повного тексту судового рішення. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не являється батьком дитини [PERSON], [INFO]. Відповідачка визнала позов та вказала, що позивач не являється батьком дитини, [PERSON], [INFO], та не заперечує проти виключення з актового запису відомостей про батьківство позивача. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову,яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON]ВІ. звернулась до суду із заявою, в якій вказувала, що вона з 2004 року по 10.07.2016 року співмешкала з [PERSON]. 10.07.2016 року її співмешканець [PERSON] помер. Від спільного проживання 17 листопада 2006 року у неї народилася дитина син [PERSON] Запис про батька дитини був проведений за її прізвищем «Фатеєва», а ім"я та по батькові дитини за її вказівкою. В звязку із смертю співмешканця позивачки виникла необхідність у встановленні факту батьківства для призначення пенсії по втраті годувальника. За вказаної обставини, позивачка просила встановити факт батьківства для призначення дитині пенсії. В судове засідання заявниця направила заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала з підстав, викладених у ній (а.с.23). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, направив до суду із заявою про слухання справи у його відсутності (19). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.11.2006 року народився [PERSON], що підтверджується змістом свідоцтва про народження ( а.с.4). 10.07.2016 року помер [PERSON], що підтверджується змістом свідоцтва про смерть (а.с.5). Зі змісту довідки №1589 від 20.06.2017 року Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» Житомирської міської ради вбачається, що [PERSON] з 2004 року до 10.07.2016 року проживав без реєстрації шлюбу з дружиною [PERSON]. Н.В. та сином [PERSON] (а.с.8). Згідно\~ст.256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявниці для оформлення права на пенсію по втраті годувальника. Без цього таке оформлення неможливе тому, що в свідоцтві про народження дитини батько записаний із слів матері. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст.128 СК\~істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Відповідно до ч.1\~ст.130 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Берегівського районного суду від 18.04.2008 року. Вимоги мотивовані тим, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 200 гривень щомісячно. Цих коштів недостатньо для матеріального утримання дитини, відповідач офіційно працевлаштований, у зв'язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з»явилась, від представника подана заява про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач також в судове засідання не з"явився, згідно заяви просить справу розглянути у його відстуності, позовні вимоги просить задовольнити частково, стягувати з нього аліменти у розмірі 1/5 частини від всіх видів його заробітку. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Берегівського районного суду від 18.04.2008 року вирішено стягувати з відповідача в примусовому порядку аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 200 гривень (а.с.6,7). Розмір аліментів, визначений рішенням суду на переконання суду на даний час є недостатнім для належного утримання дитини, її розвитку, навчання та виховання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є офіційно працевлаштований (військовослужбовець Мукачівського прикордонного загону) (а.с.10). За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Твердження відповідача про перебування на його утриманні матері, яка є пенсіонером по віку, в судовому засіданні підтвердження не знайшло, як і інші обставини на які відповідач посилається у запереченні.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.01.2014 сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача понесенні нею судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сім"я існує формально, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.01.2014 у Виконавчому комітеті Степанецької сільської ради Канівського району Черкаській області, актовий запис № 1. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею документально підтвердженні судові витрати ( а.с. 1, 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є дочкою [PERSON], який помер [INFO]. Встановлення вказаного юридичного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявник заявні вимоги підтримує із мотивів, викладених у ній, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що її батьком є [PERSON], а матір"ю є [PERSON]. Після одруження 08 березня 1975 року із [PERSON] прізвище заявника змінено на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть батька [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. Згідно з довідкою Різдв»янівської сільської ради від 04 липня 2016 року [PERSON], [INFO] на день смерті проживав разом із дочкою [PERSON], 1956 року народження. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право для звернення у відповідні установи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], є дійсно дочкою [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved