Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

07 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 29 153 грн 88 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач, у порушення вимог трудового законодавства України, в день звільнення не провів повний розрахунок і не сплатив усі належні до виплати суми. Ухвалою судді від 12 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 22.10.2020. 22.10.2020 розгляд справи відкладено на 12.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. У судове засідання, призначене на 12.11.2020, позивач не з`явився, у поданій через канцелярію суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача, який повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та жодних заяв чи клопотань до суду не подав, у зв`язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та обіймав посаду заступника начальника відділу з ремонтів та експлуатаційного утримання та кошторисно договірної роботи, що підтверджується записами у трудовій книжці. На підставі наказу №07/-ОС від 29 травня 2020 року, позивач звільнений з роботи за угодою сторін, відповідно до пункту першого статті 36 КЗпП України. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. В порушення вказаних вимог закону, в день звільнення відповідач не провів повний розрахунок з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 56 842 грн 47 коп. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.08.2020 (справа № 750/6648/20, провадження № 2/750/1543/20), яке набрало законної сили 26.09.2020, стягнуто з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 40 000 грн 00 коп. (сорок тисяч гривень 00 копійок). Як вбачається з матеріалів справи, сума середньоденної заробітної плати позивача становить 462 грн 76 коп. З 30.05.2020 по 31.08.2020 пройшло 63 робочих дні, а відтак, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 63 дні х 462,76 = 29 153 грн 88 коп. (з даної суми не утримані податки і обов`язкові платежі), яка має бути виплачена позивачеві після відрахування податків і обов`язкових платежів. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Сікач О.І. на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.06.2020. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 48, [PERSON] сплатив адвокату 2 500,00 грн за правничу допомогу. Суд вважає зазначений розмір витрат на правничу допомогу таким, що відповідає критеріям розумності та співмірності зі складністю справи. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved