Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] 11.02.2013 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Гринвич-Юг» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та повернення трудової книжки. Позивач [PERSON] зазначав, що він працював у ТОВ «Гринвич-Юг» на посаді менеджера з продажу за трудовою угодою №11/12 від 19.03.2012 року; згідно наказу №45к від 31.08.2012 року він був звільнений з роботи з ініціативи роботодавця (відповідача); на день звільнення підприємством відповідача не було виплачено належну йому заробітну плату за липень та серпень 2012 року у розмірі мінімальної заробітної плати - по 1102,00 грн. за кожен місяць, а всього 2204,00 грн.; також відповідачем не було видано йому трудову книжку у зв»язку із звільненням в установленому порядку; тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з ТОВ «Гринвич-Юг» на користь [PERSON] 2204,00 грн. - заборгованість по заробітній платі; зобов»язати відповідача повернути йому трудову книжку, днем звільнення вважати дату видачі трудової книжки; зобов»язати відповідача видати наказ про зміну дати звільнення та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 44015,42 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача - ТОВ «Гринвич-Юг» Ортіков А.М. позовні вимоги [PERSON] не визнав; стверджуючи, що позивач працював на посаді менеджера із повною матеріальною відповідальністю; у зв»язку із виявленням в нього недостачі у розмірі 12070,99 грн. в серпні 2012 року, [PERSON] фактично не виходив на роботу, тому наказом №45К від 31.08.2012 року він був звільнений з роботи з 03.09.2012 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули); з позивачем дійсно не проводився розрахунок на день звільнення, при цьому, позивач [PERSON] не звертався до відповідача з приводу отримання розрахунку та належної йому трудової книжки, тому просив в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: позивач [PERSON] згідно трудового договору №11/12 від 19.03.2012 року наказом №14К від 19.03.2012 року був прийнятий на роботу на посаду менеджера з продажу ТОВ «Гринвич-Юг» - з 19.03.2012 року (а.с.4-6, 10), з ним також було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 19.03.2012 року (а.с.7-8). Наказом №45К від 31.08.2012 року [PERSON] (позивач) був звільнений з роботи з посади менеджера з продажу відділу продажу ТОВ «Гринвич-Юг» з 03.09.2012 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогул без поважних причин) - а.с.11. Згідно ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць. Згідно ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу; згідно ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Ствердження позивача [PERSON] про те, що він не отримував заробітну плату за липень 2012 року, представником відповідача фактично не заперечуються; при цьому, представником відповідача не надано суду належного розрахунку суми до виплати звільненому працівникові (позивачу); в судовому засіданні 27.09.2013 року представник відповідача Ортіков А.М. пояснив, що «належна до виплати позивачеві сума - невідома», в подальшому представник відповідача в судове засідання не з»явився. Разом з тим, як вбачається з актів від 02.08.2012 року та 31.08.2012 року (а.с.12-13), позивач [PERSON] був відсутній на роботі без поважних причин з 01.08.2012 року по день його звільнення; звільнення позивача згідно наказу №45К від 31.08.2012 року було проведено на підставі зазначених актів (а.с.11); позивач не звертався до суду з позовом про поновлення на роботі (зміну формулювання причин звільнення тощо). З пояснень позивача [PERSON] вбачається, що з серпня 2012 року він особисто не звертався до відповідача з вимогою про розрахунок, він не подавав заяву про звільнення; позивач [PERSON] звертався до відповідача (шляхом направлення поштою на адресу відповідача) - із заявою від 27.03.2013 року «про повернення трудової книжки та отримання розрахункового листа, довідки про заборгованість по заробітній платі» (а.с.50) та з заявою від 21.09.2013 року «про повернення трудової книжки поштою» (а.с.91-92), тобто вже під час розгляду судом даної справи. Таким чином, ствердження представника відповідача про те, що затримка розрахунку з позивачем по заробітній платі за липень 2012 року та на день звільнення мала місце не з вини ТОВ «Гринвич-Юг»; що до відкриття провадження у даній справі ТОВ «Гринвич-Юг» не мало достатніх підстав для повернення трудової книжки позивачу поштовим відправленням - знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому в задоволенні позову [PERSON] в частині вимог про зміну дати звільнення та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу (затримки видачі трудової книжки) у сумі 44015,42 грн. та станом на день постановлення рішення суду - має бути відмовлено. За встановлених обставин, суд вважає, що вимога позивача [PERSON] в частині стягнення з ТОВ «Гринвич-Юг» на його користь заборгованості по заробітній платі за липень 2012 року - у загальному розмірі 1102,00 грн., а також вимога щодо повернення позивачу трудової книжки, яка фактично знаходиться у відповідача по теперішній час, що не заперечується представником відповідача, підлягають задоволенню, оскільки підставність цих вимог не спростована відповідачем; підстави для задоволення вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за серпень 2012 року у розмірі 1102,00 грн. та інших вимог - відсутні, тому в задоволенні решти позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено. Згідно ст.88 ЦПК України з ТОВ «Гринвич-Юг» на користь держави підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial