Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

03 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] за якою просить суд: стягнути із останнього на її користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 58 486,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. 20 грудня 2019 року о 8 год. 50 хв. на площі Енді Воргола в с. Минай. Ужгородського району, відповідач - [PERSON] керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI Pajero з н.з. [NUMBER] , в порушення правил дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом, марки «SEAT IBIZA» н.з. [NUMBER] , під її - [PERSON] керуванням. При зіткненні її автомобіль отримав значні технічні ушкодження. На місці даного ДТП [PERSON] свою вину визнав повністю та наполягав на складанні Повідомлення про ДТП (далі Європротоколу), мовляв це спрощена процедура, а якщо страхової виплати для відновлювального ремонту її автомобіля буде недостатньо, то він відшкодує всі понесені нею збитки та запропонував відремонтувати її автомобіль на СТО, у його знайомого майстра, якого він визвав на місце ДТП і той сказав що замовить запчастини та відремонтує автомобіль до трьох тижнів, проте не виконав свої зобов`язання. Про настання страхового випадку було повідомлено СК «Еталон». Протоколом технічного огляду транспортного засобу від 24.12.2019 р. було встановлено перелік пошкоджень отриманих автомобілем «SEAT IBIZA», н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП. На підставі даного протоколу СК «Еталон» було складено ремонтну калькуляцію № 16878 та встановлено загальну вартість ремонту на суму 122 267,17 грн., однак після вирахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, загальна вартість страхової виплати склала 56 015,24 грн. Відшкодування за Європротоколом становить 50 000 грн. СК «Еталон», на рахунок [PERSON] 17.02.2020 року, було перераховано суму страхового відшкодування, в розмірі 48 000 грн., за мінусом 2 000,00 грн. франшизи, що підтверджується банківською випискою. Однак, як вбачається з акту виконаних робіт № 1 від 20 лютого 2020 р. вартість ремонту пошкодженого автомобіля «SEAT IBIZA», н.з. [NUMBER] склала 101 986 грн., з яких 73 886 грн. сума за запчастини та 28 100 грн. сума ремонтних послуг автомобіля. Згідно квитанції № 15 від 25.02.2020 року виданої ПП [PERSON] заміна ремнів безпеки та ремонт системи SRS автомобіля «SEAT IBIZA», н.з. [NUMBER] склала 2 500 грн. А також, залишається невідшкодованою сума франшизи в розмірі 2 000 грн. Отже, позиавчем понесені значно більші витрати на ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 58 486 грн. завданих їй збитків. Крім того, позивач зазнала моральної шкоди, яку оцінює у 10 000 грн. Моральна шкода для неї полягає у психічних та душевних переживаннях, які вона отримала під час ДТП, тоді із нею в автомобілі була 5-річна донька, яка сильно злякалася і дуже плакала. За консультаційним висновком спеціаліста від 03.03.2020 року, у доньки стан тривоги після даного ДТП та ситуаційний страх, вона боїться їздити в машині та їхати тією дорогою. А також, порушився її звичний стан життя, оскільки позвач залишилася без транспортного засобу, не мала змоги їздити на роботу та незручності, які вона переносить у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку. За ухвалою від 01.06.2020 року судом було відкрите провадження у цій справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 11.12.2020 року до суду представником відповідача [PERSON] були подані клопотання про витребування доказів, а саме: - витребування у ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" (код 20080515, вул. Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під`їзд, місто Київ, 03057, Телефон 1: [NUMBER] , Факс: [NUMBER] , Веб сторінка: www.etalon.ua) засвідчених належним чином копій матеріалів страхової справи, документів щодо визначення розміру матеріальних збитків (48000 грн.) для здійснення страхового відшкодування за пошкодження отримані транспортним засобом SEAT IBIZA, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 20.12.2019 р., за участі [PERSON] та страхувальника [PERSON] , цивільно-правову відповідальність якого застраховано за полісом обов`язкової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1563174 від 10.07.2019 року, згідно Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; - витребування у Фізичної особи-підприємця [PERSON] (РКОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] , телефон 1: [NUMBER] ) інформації та документів, що були підставою для складання акту прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2020 р. № 1 ФОП [PERSON] в якому зазначено перелік запчастин на суму 73886 грн. та послуг на суму 28100 грн., разом на суму 101 986 грн., видачі ФОП [PERSON] розрахункової квитанції від (дата нерозбірлива)2020 р. серії SAAA № 137201 про ремонт автомобіля від на суму 48 000 грн. та написання розписки [PERSON] від 20.02.2020 року та для огляду в судовому засіданні Книгу обліку доходів і витрат ФОП [PERSON] в якій відображено операції з придбання матеріальних цінностей і їх наступного продажу [PERSON] та отримання і оприбуткування грошових коштів отриманих від [PERSON] - витребування у Фізичної особи-підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , телефон 1: [NUMBER] , телефон 2: [NUMBER] ) для огляду в судовому засіданні книгу обліку доходів і витрат ФОП [PERSON] в якій відображено операції з придбання матеріальних цінностей і їх наступного продажу [PERSON] та отримання і оприбуткування грошових коштів отриманих від [PERSON] . За ухвалою від 08.02.2021 року судом було відмовлено повністю у задоволенні клопотань від 11.12.2020 року представника відповідача [PERSON] про витребування доказів, оскільки представником відповідача у своїх клопотаннях не обґрунтовано підстави для сумніву у достовірності наданих позивачем доказів із конкретним посиланням на ознаки їх підробки, клопотання в цій частині ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим. Представником відповідача також не обґрунтовано які саме факти та обставини можуть довести або спростувати зазначені докази. Відтак суд не вбачвє обґрунтованих підстав для задоволення вищезазначених клопотань представника відповідача про витребування доказів. В судове засідання 08.02.2021 року відповідач та його представник не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом належним чином повідомлені під розписку. Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи від 08.02.2021 року судом було відхилене після з`ясування думки позивача та його представника, оскільки це не перша неявка відповідача та його представника, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи. Крім того, представник відповідача 11.12.2020 року подав до суду письмовий відзив на позов та клопотання про витребування доказів, тобто на цей час відсутні перешкоди для розгляду цієї справи по суті. Позивач та її представ повідомили суд про відсутність у них будь - яких письмових заяв та наполягали на розгляді справи за відсутності відповідача та його представника за наявними у справі доказами. Згідно відзиву на позов від 10.12.2020 року представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову повністю з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» відповідно до полісу обов`язкової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1563174 від 10.07.2019 року в межах 100000,00 грн. за шкоду заподіяну майну потерпілого. Таким чином, цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду заподіяну майну потерпілого була забезпечена у межах ліміту 100000,00 грн. Як слідує з наданих позивачем матеріалів, за погодженням позивача з ПрАТ «СК «Еталон» першим отримано 48 000 грн. страхового відшкодування, в відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі полісу обов`язкової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1563174 від 10.07.2019 року. Позивачем подано копію акту прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2020 р. № 1 ФОП [PERSON] в якому зазначено перелік запчастин на суму 73886 грн. та послуг на суму 28100 грн., разом на суму 101986 грн. Позивачем надано копію розрахункової квитанції від (дата нерозбілива)2020 р. серії ЗААА № 137201 про ремонт автомобіля від ФОП [PERSON] на суму 48000 грн. Що в повній мірі охоплюється отриманою сумою страхового відшкодування в розмірі 48000 грн. При цьому вказана оплата не містить позначок, що це квитанція про прийняття платежу за частково проведений ремонт чи посилань на акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2020 р. № 1. Позивачем надано копію розрахункової квитанції від 25.02.2020 р. № 15 про заміну ременів безпеки та ремонт системи SRS від ФОП [PERSON] на суму 2500 грн. При цьому, в квитанції не зазначено про заміну вказаних запчастин саме на автомобілі чи про ремонт систем автомобіля, що перебував у розпорядженні позивача. Позивачем надано копію розписки від 20.02.2020 р. з якої слідує, що позивачем написано про те, що вона заборгувала [PERSON] суму 101 986 грн. за замовлені запчастини та ремонт автомобіля і зобов`язується сплатити зазначену суму боргу до кінця грудня 2020 р. З вказаного випливає, що позивач на даний момент не понесла жодних витрат, окрім суми отриманого нею від страхової компанії відшкодування у розмірі 48 000 грн. Позивачем не доведено необхідність і доцільність проведення ремонтних робіт на суму 101 986 грн. та їх пов`язаність з завданою шкодою і збитками внаслідок ДТП. Посилаючись на те, що вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля становить 101 986 грн., позивач просить стягнути з відповідача 58 486 грн., тобто різницю між витратами понесеними ним за ремонт автомобіля та розміром отриманого нею страхового відшкодування (48 000 грн.), з вирахуванням франшизи та врахуванням оплати 2500 грн. за проведені роботи та додатково за завдану позивачу моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих відповідність ремонтних робіт автомобіля, зазначених у акті ФОП [PERSON] , пошкодженням, які утворилися унаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача та які визначено в протоколі технічного огляду транспортного засобу, належного позивачу, складеного 24.12.2019 року ПАТ «СК «Еталон». При цьому, в протоколі технічного огляду транспортного засобу, належного позивачу, складеного 24.12.2019 року ПАТ «СК «Еталон» визначено, що, якщо під час ремонту КТЗ будуть виявлені приховані дефекти, про це необхідно повідомити страхову компанію протягом трьох днів. Будь-яких належних доказів того, що під час ремонту були виявлені приховані дефекти, які виникли унаслідок ДТП, яке відбулось 20.12.2019 року та з цього питання позивач звертався до ПАТ «СК «Еталон», матеріали справи не містять. Акт ФОП [PERSON] від 20.02.2020 року лише свідчить про перелік робіт для ремонту автомобіля позивача, але не вказує на те, що ремонтні роботи проведені чи проводились для відновлення автомобіля, пошкодження якого отримані під час ДТП, яке відбулось 20.12.2019 року. Позивач, можливо відремонтувавши автомобіль указаним способом, діяв на свій розсуд, що не породжує ні для відповідача, ні для страхових компаній, зобов`язань щодо відшкодування різниці між розміром витрат позивача на ремонт автомобіля та отриманого страхового відшкодування, з розміром якого позивач погодилася. Експертиза чи оцінка завданої позивачу шкоди автомобілю (збитків) внаслідок ДТП в установленому законом порядку не проводилась, в справі відсутні такі докази, відповідач чи страхова компанія для проведення огляду автомобіля при встановленні збитків чи завданої шкоди запрошений не був, з ним не було погоджено цих питань, натомість, позивачем було погоджено отримання 48000 грн. завданої шкоди розмір якої встановлено страховою компанією і з якою позивач погодилася. За таких обставин, вимоги позивача є неприпустимим і такі не визнаються відповідачем. Щодо вимог позивача стосовно завданої моральної шкоди то, вважаємо, що такі не доведено позивачем, зокрема й через те, що як стверджує позивач, прикладаючи до справи консультаційний висновок лікаря, - такі симптоми тривоги завдані, буцім то, доньці позивача. В іншій частині, зазначено, що порушено звичайний стан життя позивача, оскільки вона не мала змоги їздити на роботу. При цьому, позивачем не виступає донька, не надано доказів ії перебування в автомобілі під час ДТП, не надано доказів про те, що позивач десь працює і доказів значної відстані від місця проживання до місця роботи, не надано доказів, що позивач зазвичай їздила на роботу чи з роботи в цей час, чи взагалі в будь-який час. В позові не конкретизовано про які незручності завдані позивачу йдеться, що пов`язані з поданням зазначеного позову (станом на момент складання позову) і яким чином це призвело до моральних страждань позивача та в якому саме розмірі. Разом з тим, позивачу, слід було клопотати про призначення автотоварознавчої експертизи, чого зроблено не було. Заслухавши позивача та її представника, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі [NUMBER] , автомобіль SEAT IBIZA, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на прав власності [PERSON] . За нотаріально посвідченою довіреністю від 29.05.2018 року [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] бути її представниками з усіх питань, що пов`язані із транспортним засобом SEAT IBIZA, реєстраційний номер [NUMBER] , серед яких є: у випадку спричинення вищевказаному транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо - транспортної пригоди чи заподіяння шкоди довіреною особою іншим транспортним засобам під час управління автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, укладати,Ю якщо в тому буде необхідність, договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати належні їй за результатами згаданих правочинів грошові суми і розмірах згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками, тощо; страхові відшкодування, страхові платежі; вести її справи в суді з усіх питань, що можуть виникнути при виконанні цієї довіреності. Згідно повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду: 20.12.2019 року о 8 год. 50 хв. на площі Енді Воргола, 5/5, в с. Минай. Ужгородського району, відповідач - [PERSON] керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI Pajero з н.з. [NUMBER] , в порушення правил дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом, марки SEAT IBIZA н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача - [PERSON] . Позивач - [PERSON] отримала поліс АМ/6252835 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у СК Глобус, із страховою сумою (лімітом відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн., із розміром франшизи 2 000,00 грн., строком дії із 29.04.2019 року до 28.04.2020 року. Відповідальність відповідача - [PERSON] також була застрахована, що підтверджується полісом АО /1563174 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у СК «Еталон», який діяв із 10.07.2019 року до 09.07.2020 року, із страховою сумою (лімітом відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн., із розміром франшизи 2 000,00 грн. Про настання страхового випадку було повідомлено СК «Еталон». Аварійний комісар [PERSON] 24.12.2019 року склав протокол технічного огляду КТЗ - SEAT IBIZA, н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП 20.12.2019 року, у якому зазначив про наявність наступних пошкоджень: подушка безпеки водія фронтальна - спрацювала; подушка безпеки ПП пасажира та фронтальна - спрацювала; ремінь безпеки водія - спрацював; ремінь безпеки ПП пасажира - спрацював; панель приладів (торпеда) розрив; передній бампер - розлом, ПЛФП, деформація; рейка переднього д.н.з. - зламано; передній д.н.з. - деформовано; ПП блок - фара в зборі - розбита; ПП крило - деформація, розрив, ПЛФП; капот - деформація, розрив, ПЛФП; решітка радіатора в зборі - зламано; ПЛ блок - фара - зламано кріплення; бризговик ПП крила - розрив, деформація, ПЛФП; підсилювач ПП крила - деформація, розрив, ПЛФП; передня панель - розлом; підсилювач переднього бамперу - деформація з правого боку; електропроводка ПП фари - розрив; радіатор кондиціонера - деформація; ПП підкрилок - розрив; вхідний патрубок повітряного фільпеда - зламано; дефлектори радіаторів (лівий, правий, нижній центральний) - зламано; права направляюча переднього бамперу - зламано; каркас переднього бамперу пластмасовий - зламано; кронштейн ПП крила передній верхній - деформовано. У протоколі також зазначено про наявність прихованих дефектів. На підставі даного протоколу СК «Еталон» було складено ремонтну калькуляцію № 16878 від 20.12.2019 року та встановлено загальну вартість ремонту на суму 122 267,17 грн., однак після вирахування коефіцієнту фізичного зносу запчастин у розмірі 65%, загальна вартість страхової виплати склала 56 015,24 грн. Відповідно до абз. 3 п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 року № 698, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.12.2011 року за № 1412/20150 (Із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3471 від 29.12.2015) було затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому. З урахуванням вищезазначених обмежень та за мінусом франшизи у розмірі 2 000,00 грн., позивач [PERSON] отримала від СК «Еталон» страхове відшкодування у розмірі 48 000 грн., що підтверджується банківською випискою від 01.04.2020 року та копією платіжного доручення від 17.02.2020 року № 458. Позивач провела ремонт автомобіля «SEAT IBIZA», н.з. [NUMBER] у Приватного підприємця [PERSON] , що підтверджується актом № 1 від 20.02.2020 року на загальну суму 101 986,00 грн., з яких 73 886 грн. сума за запчастини та 28 100 грн. сума ремонтних послуг автомобіля. Згідно квитанції № 15 від 25.02.2020 року, виданої ПП [PERSON] , було проведено також заміну ременів безпеки та ремонт системи SRS, вартість якого склала 2 500 грн. Проте, як вірно зазначив представник відповідача зазначена квитанція не містить жодних вказівок якій саме особі вона була видана, або у якому автомобілі було проведено відповідний ремонт, тому цей доказ не може бути прийнятий судом як належний і допустимий. Як зазначено у ст. 77 ЦПКУ країни належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Позивач на підтвердження проведених нею витрат надала суду розписку від 20.02.2020 року, за якою вона зобов`язалася до кінця грудня 2020 року сплатити [PERSON] 101 986,00 грн. за замовлення запчастин та ремонт її автомобіля SEAT IBIZA н.з. [NUMBER] . За розрахунковою квитанцією ЗААА № 137201 позивачем було сплачено ПП [PERSON] у 2020 року 48 000,00 грн., більш точну дату встановити не надалося можливим, оскільки у наданому позивачем суду оригіналі квитанції дата також є нечитабельною, тому що перекрита печаткою. З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача 58 486 грн. завданої їй матеріальної шкоди, яка складається з різниці між розрахунковою величиною вартості ремонту та розміром страхового відшкодування 101 986,00 грн. - 48 000,00 грн. = 53 986,00 грн., 2 500,00 грн. заміни ременів безпеки та ремонту системи SRS, а також 2 000,00 грн. франшизи (53 986,00 грн. + 2 500,00 грн. + 2 000,00 грн. = 58 486,00 грн.). Представник відповідача повністю заперечує проти позову, оскільки вважає, що позивач на цей час не понесла жодних витрат на ремонт автомобіля, крім страхового відшкодування, що виключає стягнення на її користь саме збитків. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Слід також зазначити, що суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо необхідності проведення експертизи у цій справі, оскільки розмір шкоди був безпосередньо визначений страховою компанією відповідача - СК «Еталон» на виконання та у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів розмір визначеної шкоди. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки вартість майнової шкоди, завданої позивачу - [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує стягнутий на користь позивача розмір страхового відшкодування, з відповідача - [PERSON] як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та стягнутим страховим відшкодуванням у загальному розмірі 55 986,00 грн. Відповідно до змісту статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В обґрунтування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. позивач зазначила, що моральна шкода для неї полягає у психічних та душевних переживаннях, які вона отримала під час ДТП, тоді із нею в автомобілі була 5-річна донька, яка сильно злякалася і дуже плакала. За консультаційним висновком спеціаліста від 03.03.2020 року, у доньки стан тривоги після даного ДТП та ситуаційний страх, вона боїться їздити в машині та їхати тією дорогою. А також, порушився її звичний стан життя, оскільки вона залишилася без транспортного засобу, не мала змоги їздити на роботу та незручності, які вона переносить у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку. Представник відповідача заперечив проти позову в цій частині, оскільки вважає, що позивачем не доведено факт знаходження дитини у автомобілі під час ДТП, та факт наявності у неї роботи, тобто що відсутність автомобіля порушували її звичний режим життя. Дійсно, як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста від 03.03.2020 року [PERSON] , [INFO] , 20.12.2020 була в ДТП, після чого стала погано спати, боїться їздити тою дорогою, де була аварія. Проте суд оцінює критично зазначений висновок, оскільки станом на дату його складання 20.12.2020 року ще не настало, а подія мала місце 20.12.2019 року о 8 год. 50 хв. (згідно євро протоколу). Згідно ст. 46, 47 ЦПК України цивільна процесуальна правоздатність - це здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Цивільна процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Як зазначено у ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У даному випадку позов до суду в інтересах малолітньої особи - [PERSON] , [INFO] , не подавався, відтак з урахуванням принципу диспозитивності, суд не вбачає правових підстав для розгляду позовної вимоги про стягнення моральної шкоди завданої саме цій особі. Що ж стосується позивача, то суд погоджується з її доводами, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна та у зв`язку із зміною звичного графіку життя, тому суд вважає обґрунтованими вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 4 000,00 грн. Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов у постановах: від 22.01.2019 року у справі № 676/518/17 (провадження № 61-8307св18), від 23.01.2019 року у справі № 750/6218/16-ц (провадження № 61-22284св18), від 25.07.2019 року у справі № 221/6180/16-ц (провадження № 61-32283св18) та інших. На підставі викладеного,

Outcome: partial