Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON], заінтересовані особи - Ужгородський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ в Закарпатській області, [PERSON], [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про зниження шлюбного віку та надання права на шлюб неповнолітній особі. Заява мотивована тим, що вона на даний час є ще неповнолітньою , у 2017 році познайомилася із [PERSON], між ними склалися теплі та щирі стосунки,вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного та мають намір зареєструвати шлюб. Заявниця [PERSON] звернулась до Ужгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для подачі заяви про реєстрацію шлюбу. Однак у реєстрації шлюбу було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку. Визнання права на укладання шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вагітна, що підтверджується довідкою КЗ ЧМР "Чопська міська лікарня" . Її батьки -[PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу між нею та [PERSON] З посиланням на викладене заявник просить суд надати їй - [PERSON], [INFO] право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO] В судовому засіданні [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Заінтеросована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю заявниці, заяву доньки [PERSON] про надання права на шлюб вона підтримує повністю просить її задовольнити. Заінтеросована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON] про надання права на укладення шлюбу з ним підтримав . Представник Ужгородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, натомість на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Заслухавши доводи сторін по справі, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках,встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження видане Виконкомом Чопської міської ради Ужгородського району серії [NUMBER] від 07.05.2002 р., копія якого долучена до матеріалів справи, а отже [PERSON] на день звернення до суду із заявою про надання права на шлюб, є неповнолітньою. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують стосунки та останні мають серйозний намір створити сім'ю та укласти шлюб. Єдиною перешкодою для реєстрації шлюбу, є вік [PERSON] Відповідно до довідки №62 від 22.08.2018 року, яка видана головним лікарем Чопської міської лікарні, [PERSON] [INFO] знаходиться на обліку у лікаря акушер - гінеколога КЗ ЧМР " Чопська місьа лікарня" . Діагноз: вагітність 7 тижнів. Як встановлено судом, мати [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Сімейний кодекс України встановлює, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який становить для жінок та для чоловіків - 18 років. Право на шлюб особи тісно пов'язане з правом особи на створення сім'ї, адже сім'я створюється на підставі шлюбу. При встановленні шлюбного віку, передбачає можливість зниження шлюбного віку особи,але лише за умови, що це не суперечить її інтересам. Зниження шлюбного віку особи передбачає ч. 2 даної статті, якою встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Водночас, коментована норма не зазначає переліку підстав зниження шлюбного віку. Такими підставами можуть бути виключні випадки та причини, які суд може вважати поважними. До їх числа повинні бути віднесені у першу чергу ті, що і раніше трактувались на практиці як виключні випадки, наприклад, вагітність нареченої, народження нею дитини, фактичнішлюбні відносини, що склалися між особами. Разом з тим, дане перерахування переліку виключних випадків та поважних причин не є вичерпним. Судом такими можуть бути визнані будь-які ситуації, що виправдовують прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Безумовним критерієм у таких випадках повинно бути дотримання інтересів неповнолітньої особи Питання про зниження шлюбного віку відповідно до коментованої норми може ставитися лише щодо неповнолітньої особи, яка досягла 16 років. Сімейний кодекс України не передбачає, хто конкретно може звернутися із заявою до суду про зниження шлюбного віку. Таким правом, безумовно, наділені самі неповнолітні, що бажають зареєструвати шлюб. Крім того, таким правом володіють законні представники неповнолітньої особи - батьки, усиновлювачі, піклувальники. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їх згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи -повинна бути, з'ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Але сама по собі їх згода або заперечення юридичної сили не має. Як встановлено судом, мати [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Окрім того, право на шлюб закріпила Декларація прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р. У ст. 16 Декларації зазначено, що жінки і чоловіки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати родину. При цьому вони мають однакові права на шлюб. Згідно ст. 23 Міжнародного пакту про громадянську та політичні права, «за чоловіками та жінками, які досягли шлюбного віку, визнається право на одруження і право засновувати сімю». Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено в ст. 12 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, - це особисте немайнове право фізичної особи, яке реалізуються після настання певного юридичного факту. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 2), до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Навпаки, заявник переконана, що шлюб відповідає її інтересам. Крім того, зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявницею та створити сім"ю. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того, що укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає їх законним інтересам та інтересам їхньої майбутньої дитини, оскільки вони бажають створити сім'ю та зареєструвати шлюб, тому суд вважає заяву [PERSON] про надання права на шлюб обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки заявник довела ті обставини на які посилалася як на підставу своїх вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved