Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 27 жовтня 1984 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька проживає разом із нею. Відповідач про матеріальний стан дитини не дбає, часто зловживає спиртним та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини, в той час як позивачу важко одній нести усі витрати по утриманню п`ятнадцятирічної доньки. Зважаючи на те, що відповідач є здоровим, не має інших непрацездатних утриманців, систематично працює на будовах регіону у приватних підприємців, а також неофіційно працює у Татарівському лісництві та має нерегулярний дохід, який становить близько 10000 грн. в місяць та відповідно до чинного законодавства зобов`язати утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, позивач просить її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено у ній підготовче судове засідання. 25 лютого 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому останній зазначив, що заявлені позовні вимоги вважає необгрунованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. Вказав, що наведені у позові обставини не відповідають дійсності, оскільки стан його здоров`я є незадовільним, він страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, проходить систематичне лікування, що підтверджується наданими ним виписками з медичних карток, а тому за станом здоров`я не може працювати на будівництві та виконувати важку фізичну роботу, а також взагалі не вживає алкоголь. Зазначив, що дійсно з 18.06.2019 року по 29.112019 року працював у Татарівському ПОНДВ, де позитивно характеризувався, однак був звільнений з роботи за закінченням строку трудового договору, оскільки після перенесеного ним гіпертонічного кризу роботодавець відмовився продовжувати із ним строковий трудовий договір зважаючи на його незадовільний стан здоров`я. Вказав, що він зареєстрований у Яремчанській міській філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості як безробітній та єдиним його доходом є допомога по безробіттю у розмірі 3766,50 грн., що підтверджується долученими до відзиву довідками. Відтак, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у вказаному позивачем розмірі у сумі 3000 грн. щомісячно. Також зазначив, що позивачем не подано будь-яких доказів які б підтверджували факт отримання ним доходів у розмірі, вищому аніж розмір призначеної йому допомоги по безробіттю, чи доказів здійснення ним витрат на придбання нерухомого/рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такі витрати ним не здійснювались. Також просить врахувати, що позивач приховала інформацію про свій матеріальний стан, зокрема не вказала про те, що вона працює у магазині «Копієчка» та отримує заробітну плату у розмірі 9000 грн., а тому є забезпеченою та має можливість утримувати доньку. Окрім цього, відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу позивач переїхала проживати в смт. Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та не зверталась до нього із вимогами щодо сплати аліментів на утримання доньки, а він сам їздив до неї та добровільно передавав кошти на утримання дитини. Зважаючи на те, що він має єдиний регулярний дохід -допомогу по безробіттю, сплачує кредит у АТ КБ «ПриватБанк», вважає, що підстав для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі позивачем не наведено, а тому погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини усіх видій його доходів(заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду. Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №215 від 03.08.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2020 року у зв`язку зі закінченням повноважень попереднього складу суду вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л . Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено у ній підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні представникпозивача [PERSON] - адвокат Лейбюк В.П. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просить їх задовольнити в повному обсязі. Вказав, що незважаючи на свій стан здоров`я та фінансовий стан відповідач зобов`язаний надавати кошти на утримання своєї неповнолітньої доньки, а розмір аліментів, які позивач просить стягнути на її користь є мінімально необхідним із врахуванням віку дитини та ї потреб. Відповідач та його представник у судовому засіданні відносно позову заперечили, та просять суд стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач на даний час ніде не працює, єдиним його доходом є допомога по безробіттю, а також він страждає на гіпертонічну хворобу, а тому несе додаткові витрати на придбання медикаментів та проходження курсів лікування. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі з 27 жовтня 1984 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина-донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 червня 2005 року Татарівською сільською радою Яремчанським РАЦС. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька сторін у справі проживає разом з матір`ю [PERSON] , що сторонами не заперечується. У відповідності до довідки Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №782 від 29 жовтня 2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії трудової книжки серії [NUMBER] відповідач [PERSON] з 18.06.2019 року працював лісорубом у Татарівському природоохоронному науково-дослідному відділенні Карпатського НПП та 29.11.2019 року звільнений з роботи на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. З характеристики, виданої Татарівським природоохоронним науково-дослідним відділенням Карпатського НПП вбачається, що за перод роботи [PERSON] зарекомендував себе дисциплінованим, відповідальним висококваліфікованим працівником, який дотримувався внутрішнього трудового розпорядку. Із долучених відповідачем довідок № 30-36.1/16-290 від 24.02.2020 року та № 111-36.1/16-20 від 22.06.2020 року, виданих Яремчанською міською філією Івано-Франківського ОЦЗ, слідує, що [PERSON] з 02 грудня 2019 року зареєстрований як безробітний і нарахований йому дохід становить: грудень 2019 року-2794,50 грн., січень 2020 року-3766,50 грн., лютий 2020 року-3523,50 грн., березень 2020 року-3183,30 грн., квітень 2020 року-2916,00 грн., травень 2020 року-3013,20 грн., а всього на загальну суму 19197,00 грн. Долученими виписками з медичної карти стаціонарного хворого №442512 Івано-Франківського обласного клінічного кардіологічного диспансеру, №3348 Яремчанської ЦМЛ, випискою з амбулаторної карти, виданою Татарівською сільською лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини 07 серпня 2020 року підтверджується, що [PERSON] на протязі восьми років знаходиться на «Д» спостереженні з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, гіпертензивне серце та періодично проходить курси лікування стаціонарно та амбулаторно. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою сатті 157 цього Кодексу. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, викладених п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частинами першою, третьою ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2218 гривень. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач з грудня 2019 року ніде не працює та зареєстрований у Яремчанській міській філії Івано-Франківського ОЦЗ як безробітній, єдиним видом його доходу є допомога по безробіттю розмір якої, виплачений за період з грудня 2019 року по травень 2020 року становить 19197,00 грн. Також [PERSON] періодично проходить стаціонарне та амбулаторне лікування з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеня. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. Позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог не надано суду належних та достатніх доказів, що підтверджують факт отримання відповідачем доходів у більшому розмірі, аніж встановлено в ході судового розгляду, а також щодо наявності у нього витрат, які перевищують його заробіток (дохід) та свідчать про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у вказаному позивачем розмірі. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, суд приймає до уваги розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач є працездатним та не має інших непрацездатних утриманців, його матеріальний стан та стан здоров`я, який є задовільним та виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини-доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 30 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Із врахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума відповідає можливості платника аліментів сплачувати їх. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У заяві від 26 серпня 2020 року про призначення справи до судового розгляду представник позивача адвокат Лейбюк В.П. вказав, що орієнтовний розмір витрат позивача на правничу допомогу складає: за консультації, підготовку, написання позову-1000 грн., поштові витрати по відправленню позову до суду- 21,50 грн. У відповідності до частин першої - другої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У ході розгляду справи представником позивача не надано суду будь-яких доказів на підтвердження розміру та обґрунтованості понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також до закінчення судових дебатів у справі не зроблено відповідну заяву про те, що вказані докази будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Із врахуванням наведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу до задоволення не підлягають у зв`язку із недоведеністю. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Враховуючи те, що позивач на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial