Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

22.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] . В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачк вказала, що у шлюбі з відповідачем [PERSON] перебуває з 11 .09.2002 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року відповідач залишив сім`ю, і на час звернення до суду вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що їх з відповідачем шлюб повністю розпався, відповідач, маючи реальну можливість, утримувати дітей самоусунувся від виконання цього обов`язку, не спілкується з дітьми, участі у житті дітей свідомо не приймає. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати, а також стягнути аліменти на утримання дітей, оскільки діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Розмір аліментів на дітей просила визначити: на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - 4 000 гривень щомісячно, на малолітнього [PERSON] 5 000 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Також просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на кожного сина по 10 000 гривень щорічно на покриття додаткових вимтрат. Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов. У судове засідання сторони не з`явились. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суд, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Просила позов задовольнити, розірвати їх з відповідачем шлюб, стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ј частки від доходу. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про його дату та місце повідомлявся за зереєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, однак судові виклики повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення відповідача. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, врахувавши думку представника позивача, а також правила ст. 280 ЦПК України, визнав за можливе розглянути справу без участі сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню в частині щодо розірвання щлюбу, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги на забезпечення дітей не надає, участі у вихованні синів не приймає. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам дітей та інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Судом також встановлено, що сторони у справі є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, [PERSON] вказала, що відповідач, маючи можливість не приймає участі у матеріальному забезпечення дітей, останні проживають з нею та перебувають на її ж утриманні. Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що діти сторін у справі проживають з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо їх виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення, а батько дітей є працездатним, однак участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. На утримання дітей позивачка просила стягнути аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] - 4 000 гривень щомісячно, на малолітнього [PERSON] 5 000 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Н Приймаючи до уваги вік дітей сторін у справі, що перебувають у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що позивачка потребує, а відповідач зможе сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - 3 000 гривень щомісячно, на малолітнього [PERSON] 4 000 гривень щомісячно до досягнення повноліття. в розмірі. Крім того, правилами ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає стягненню з відповідача на утримання синів, починаючи з 22.07.2020 року і до повноліття останніх, або ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Що ж стосується заявлених позивачкою вимог про стягнення з відповідача по 10 000 гривень щорічно на кожного сина для додаткових витрат, то такі вимоги у визначений позивачкою спосіб не підлягають задоволенню судом, оскільки правилами статті 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), однак доказів на підтвердження особливих обставин, які могли б стати підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей позивачкою суду не надано. Судові витрати щодо вирішення судом заявлених позовних вимог віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши з останнього на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору за вирішення позовних вимог у частині розірвання шлюбу, а у частині прозовних вимог про стягнення аліментів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial