Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його мати [PERSON], яка померла 25.02.2015р., мала у власності земельну частку(пай), розташовану на території Крилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, яку успадкувала після смерті свого брата [PERSON] Після смерті матері її майно успадкував він та його батько [PERSON], який помер 23.03.2015р. На даний час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазаначене спадкове майно, однак зробити цього не може оскільки у нього відсутній оригінал сертифікату, який посвідчував право [PERSON] на вказане майно. З врахуванням вказаного [PERSON] просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну частку (пай). В суд позивач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач - Крилівська сільська рада Ружинського району також направила до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає повністю. Представник відділу Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, заперечень відносно позову до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 21.03.1998 року в с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області , що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.59). 2 Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР , який діяв на час виникнення правовідносин, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої 19.12.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, спадкова справа відносно майна померлого 21.03.1998р. [PERSON] не заводилась, і,відповідно, із заявою про прийняття його спадщини до нотаріуса ніхто не звертався (а.с.37). Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України №18\\5 від 14.06.1994р. та зареєстрованої в Міністурстві юстиції України 07.07.1994р.( в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини [PERSON]П.), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 530 ЦК УРСР передбачено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйняття ними спадщини, а також у разі коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, , успадковують у рівних частках брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). На підставі довідки Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 15.12.2015р. №804, свідоцтв про народження та одруження позивачки та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину свого брата [PERSON], вступивши в фактичне володіння його спадковим майном (а.с.23, 47 ). Відомості про наявність заповіту [PERSON], а також про його спадкоємців першої черги, що прийняли спадщину, у суду відсутні, а тому на підставі вищевикладеного, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем по закону другої черги відносно майна померлого [PERSON] та у встановлений законом строк прийняла його спадщину. На підставі архівного примірнику сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ЖТ №0336474 виданого 17.03.2006р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 07.10. 2002р., довідки відділу Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області від 31.12.2015р. № 9-621-99.5-704/15-15, встановлено, що [PERSON] 3 включений до списку громадян-членів КСП "Радянська Україна", які мають право на земельну частку (пай), і йому належить право на земельну частку(пай), площею 4.37 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Радянська Україна" с.Крилівка Ружинського району Житомирської області (а.с.97, 98). З довідки відділу Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області від 31.12.2015р. № 9-621-99.5-705/15-15 вбачається, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Радянська Україна" с.Крилівка Ружинського району Житомирської області був виданий 04.01.1996р., тобто до часу смерті [PERSON] Таким чином, судом встановлено що до [PERSON] перейшло в порядку спадкування право на вищевказану належну спадкодавцю [PERSON] земельну частку(пай). [PERSON] померла 25.02.2015р., що вбачається з свідоцтва про її смерть (а.с.8). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі спадкової справи №141/2015р., заведеної 07.04.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою до майна померлої 25.02.2015р. [PERSON], вбачається, що остання заповіт не залишила, а її спадщину прийняли два спадкоємці за законом першої черги - син [PERSON]О.( відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України шляхом подачі заяви про прийняття спадщини) та чоловік [PERSON] (відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини) (а.с.40-67). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, судом встановлено, що до позивача та [PERSON] перейшло право власності спадкодавця [PERSON] на все спадкове майно в рівних частках, зокрема і на успадковану останньою після смерті свого брата земельну частку(пай). Проте 18.11.2015р. на ім'я позивача державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілі частки майна [PERSON] [PERSON] помер 23.03.2015р., що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.74). Зі спадкової справи №142/2015р., заведеної 07.04.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою до майна померлого 23.03.2015р. [PERSON], вбачається, що останній заповіт не залишив, а його спадщину прийняв єдиний спадкоємець за законом першої черги - син [PERSON] шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини своїх батьків реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документа, хоча право власності спадкодавця [PERSON] на зазначену у вказаному сертифікаті земельну частку(пай) в судовому порядку ніким не оспорюється. 4 А тому усунення порушень прав позивача можливо лише в судовому порядку шляхом визнання за ним в порядку спадкування права власності на успадковане майно.

Outcome: approved