Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

21.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Донуглепоставка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що він перебував з відповідачем в трудових відносинах з 10 квітня 2008 року по 19 серпня 2015 року, був звільнений на підставі ст. 36 ч. 1 КЗпП України за згодою сторін. З лютого 2015 року по день звільнення відповідач заробітну плату не виплачував, в зв»язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 32553,65 грн. Тому він просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 32553,65 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Ухвалою суду від 07.09.2015 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі розмірі 32553,65 грн. були залишені без розгляду, оскільки позивач отримав зазначені виплати 31.08.2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоду в розмірі 20000 грн., просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини відповідача у несвоєчасній виплаті позивачу заробітної плати та відсутність доказів заподіяння позивачу моральної шкоди. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з"ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем ТОВ «Донуглепоставка» в трудових відносинах з 10 квітня 2008 року по 19 серпня 2015 року, був звільнений на підставі ст. 36 ч. 1 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 23-26). З лютого 2015 року по день звільнення відповідач заробітну плату позивачу не виплачував, в зв»язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі на день його звільнення в розмірі 32553,65 грн. (а.с. 7). Ухвалою суду від 07.09.2015 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі розмірі 32553,65 грн. були залишені без розгляду, оскільки позивач отримав зазначені виплати 31.08.2015 року (а.с. 27-32). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, оскільки внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача на своєчасне отримання заробітної плати, позивачу [PERSON] заподіяні моральні страждання, які полягають в тому, що внаслідок затримки виплати заробітної плати погіршився матеріальний стан позивача, був порушений звичайний образ його життя, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд, виходячи з характеру, глибини та тривалості заподіяних позивачеві моральних страждань, вимог розумності і справедливості, вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 60, 66, 143 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial