Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

04.10.2018 року представник позивача - [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман, в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку та земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Лиман, Донецької області. Просить визнати за [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER], право власності на: -ј частину житлового будинку А-1 загальною площею 58,6 кв. метрів, у тому числі житловою площею 33,9 кв. метрів з відповідною часткою господарських будівель та споруд - літня кухня «Б», гараж «В», сарай «Г», вбиральня «Д», сарай «Е», колонка «К», паркан № 1, розташованих за адресою: [ADDRESS]; -земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] розташовану по [ADDRESS] та призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; -земельну ділянку площею 0,1137 га, кадастровий номер [NUMBER] розташовану по [ADDRESS] та призначену для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили обставини викладені в позовній заяві, наполягали на позовних вимогах, просили їх задовольнити. Відповідача - Лиманську міську раду Донецької області, яка представляє інтереси об'єднаної територіальної громади м. Лиман, було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, однак відповідачем не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, не висунуто заперечень проти позову; представником відповідача надана до суду заява про здійснення судового розгляду без участі такого представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та не заперечував проти його задоволення, підтвердив, що відмовився від спадщини після смерті [PERSON] Судом внаслідок дослідження письмових матеріалів справи встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 17.10.2005 року помер [PERSON] (чоловік бабусі позивача) (а.с. 36) Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: 1/2 частиу житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS]: земельної ділянки площею 0,1000 га. кадастровий номер [NUMBER]. розташованої по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд: земельної ділянки площею 0.1137 га. кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованої по [ADDRESS]. Вказане манно належало померлому на підставі: договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 21.02.1978 року по реєстру за № 341; державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 09.08.1999 року і зареєстрованого у Книзі записів реєстрації держактів за №7227 (а.с. 32-33). Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишалися його дружина - [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до діючою законодавства спадкоємці прийняли спадщину в рівних частках: [PERSON] 1/4 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки; [PERSON] 1/4 частку житлового будинку та Ѕ частку земельної ділянки. Даний факт підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.24-25,28,30) Однак прийняв спадщину на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] за життя не зареєстрували право в установленому на той час порядку, тобто не отримали державні акти на земельні ділянки. [INFO] [PERSON] (а.с. 34). Після його смерті відкрилася спадщина на таке майно: 1/4 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS]: 1/2 частини земельної ділянки площею 0.1000 га. кадастровий номер [NUMBER]. розташованої по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею 0.1137 га. кадастровий номер [NUMBER]. призначеної для ведення особистого підсобного господарства. розташованої по [ADDRESS]. Вказане майно належало померлому на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 21.10.2009 року за реєстровими №3562, 3564 (а.с. 28, 30). Так спадкоємцем після смерті [PERSON] залишалася його мати. [PERSON]. Даний факт підтверджується копією довідки відділу надання адміністративним послуг виконавчою комітету Лиманської міської ради від 02.10.2017 року №7534/13-13 (а.с. 38). Однак прийнявши спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] за життя її не оформила. За життя [PERSON] (бабуся позивача) склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. 27.11.2009 року за реєстровим № 4100, яким заповідала все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). [INFO] [PERSON] померла (а.с.35). Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є: позивач - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку та строки спадщину, а [PERSON] відмовився від її прийняття (а.с. 85). Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку загальною площею 0.2137 га по [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого підсобного господарства (1/2 частина [PERSON]; 1/2 частина, яку [PERSON] прийняла після смерті [PERSON], але за життя не оформила своє спадкове право); 1/4 частину житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . 29.08.2018 року за реєстром № 2619 позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки вищезазначеного житлового будинку після смерті [PERSON] (а.с. 20) Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак постановою від 29.08.2018 року державний нотаріус Лиманської державної нотаріальної контори Семенова І.М. мені у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно відмовила з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки на ім'я померлих [PERSON] і [PERSON], та на ім'я [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд. [PERSON] та [PERSON] не отримали державні акти па право власності на земельні ділянки. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності позивачем на майно яке є предметом спору не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці,що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи неналежно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1258 ЦК України-спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйнятття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спадкове майно правомірно належало [PERSON] Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved