overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

25.12.2013р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на сертифікат серії [NUMBER] від 16.01.1997 року, виданий Волноваською районною державною адміністрацією, про право на земельний пай, загальною площею 8,06 га, розташований на території Новотроїцької селищної ради. Спадкоємцями першої черги після смерті бабусі є її дві доньки: це її мати [PERSON] і тітка [PERSON], яка [INFO] померла. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла. Її мати [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] спадщину також не прийняла. Коли вона захотіла оформити земельний пай на себе, то мати [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] стала заперечувати. Тому просила суд визнати право власності на сертифікат на право на земельний пай, загальною площею 8,06га. Позивачка у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає. Представник відповідач [PERSON] селищна рада у судове засідання не з"явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на сертифікат серії [NUMBER] від 16.01.1997 року, виданий Волноваською районною державною адміністрацією, про право на земельний пай, загальною площею 8,06 га, розташований на території Новотроїцької селищної ради. Спадкоємцями першої черги після смерті бабусі є її дві доньки: це її мати [PERSON] і тітка [PERSON], яка [INFO] померла. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла. Її мати [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] спадщину також не прийняла. Коли вона захотіла оформити земельний пай на себе, то мати [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] стала заперечувати. Тому суд, вважає Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]./а.с.4/ Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. /а.с.5/. Сертифікат на право на земельну частку серія [NUMBER] належить померлій [PERSON] /а.с.7/. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.ст.1261, 1266,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

25.12.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO] , з тих підстав, що відповідач, який працює на шахті та має приблизно 4000грн. заробітної плати , не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 30 червня 2007року. Позивач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення СМС-повідомлення та шляхом розміщення інформації на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. У судове засідання позивач не з»явилася, СМС-повідомлення їй були доставлені, ніяких заяв до суду позивач не надала, проте враховуючи відсутність поштового зв»язку з м. Шахтарськ, суд вважає можливим розглянути справу по суті без заяви позивача про це. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення СМС-повідомлення та шляхом розміщення інформації на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, СМС-повідомлення йому були доставлені. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: Сторони проживають в м. Шахтарську Донецькій області. Розгляд справи Бердянським міськрайонним судом Запорізької області відбувається згідно Розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України № 22710/38-14 від 02.09.2014р. « Про визначення територіальної підсудності справ». Шлюб між сторонами укладений 30 липня 2007року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем згідно позовної заяви. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні довідки про матеріальний стан сторін, а також враховуючи, що позивач не надала розрахунків витрат на утримання дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів доходу на утримання дитини, а в решті часті позову відмовити Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 25.12.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 25.12.2014р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

25.12.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила 27.03.2015р. , до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], 12.01.2005року народження, дочки [PERSON]»ї Вячеславівни, 08.11.2006року народження, та сина [PERSON], 15.03.2011року народження, в розмірі по 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, на тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 24 липня 2004року, розірваний 05 липня 2013року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просить стягнути аліменти на утримання дітей, оскільки після розлучення відповідач не допомагає їй матеріально. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів (заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 24 липня 2004року, розірваний 05.07.2013року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією рішення Бердянського міськрайсуду від 05.07.2013р.. У шлюбі сторони мають дочку [PERSON], 12.01.2005року народження, дочку [PERSON]»ю Вячеславівну, 08.11.2006року народження, та сина [PERSON], 15.03.2011року народження, що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Діти мешкають з позивачем, що підтверджується довідкою Осипенківської сільської ради Бердянського району № 2308 від 04.12.2014р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, ненадання відповідачем заперечень проти позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 25.12.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 25.12.2014р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до Центрального ВДВС ММУЮ, ПАТ «Миколаївобленерго» про звільнення майна з-під арешту . Вказавши, що в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Центральним райсудом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Миколаївобленерго» боргу в розмірі 208 грн.17 коп. та судових витрат, Постановою державного виконавця було накладено арешт на усе майно позивача, в тому числі квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], РНОКПП [NUMBER]. Враховуючи те, що позивач не є особою - боржником за зазначеним виконавчим листом, що підтверджується ідентифікаційним номером платника податків, а лише її ім'я, прізвище та по-батькові збігається із даними боржника, просить суд звільнити її майно з-під арешту, накладеного неправомірно. Відповідно до заяви, позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримавши заявлені вимоги. Інші учасники процесу не з'явились у судове засідання, повідомлені про час розгляду справи належним чином. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Центральним райсудом м. Миколаєва 11.10.2012 року було видано виконавчий лист № 2-935/11 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Миколаївобленерго» боргу в загальному розмірі 379 грн.17 коп. При цьому у виконавчому листі, який було направлено на примусове виконання було зазначено адресу реєстрації боржника - [ADDRESS]. Позивач по справі - [PERSON], з 1999 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS], а з 04.09.2015 року за адресою - [ADDRESS]. При цьому вищезгадана квартира належить позивачу на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 15.05.2015 року. Між тим, не ідентифікувавши особу-боржника ( відповідно до місця народження, ідентифікаційного номеру платника податків….), державний виконавець, зазначивши і.н.[NUMBER], який належить позивачу у справі, Постановою Центрального ВДВС ММУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.04.2013 року за ВП № 35313570, наклав арешт на усе майно, яке належить позивачу. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 59 Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХIV„Про виконавче провадження " Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Таким чином, оскільки позивач не є боржником у виконавчому провадженні, майно належить позивачу на праві власності, суд вважає, що накладення арешту на вказане майно порушує права позивача передбачені законом, а тому необхідно звільнити вказане майно з-під арешту, який було накладено згідно постанови. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

25.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення права користування житловим будинком з господарськими будівлями, який розташований у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю і пояснила, що проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON], який [INFO] року помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: вищевказаний житловий будинок, який він заповів мені та своєму синові [PERSON] в рівних долях. Також у вказаному будинку зареєстровані та проживали син позивачки [PERSON] з невісткою [PERSON], але з листопада 2014 року відповідач за місцем реєстрації не проживає. Її реєстрація у будинку позивачки заважає належним чином позивачці розпорядитись своєю власністю.Відповідачка неодноразово обіцяла знятись з реєстрації у будинку позивачки,але цього не зробила до цього часу, а тому позивачка просить задовольнити позов.Просить суд винести рішення про позбавлення відповідачки права користуватись її будинком та зобов'язати Чечельницький районний сектор управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти відповідачку з реєстрації у вказаному будинку. Належно повідомлена відповідачка у судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Чечельницький РС УДМС України у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, її завідувач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов повністю підлягає до задоволення по слідуючим підставам. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.9) [PERSON] помер [INFO] року. Як вбачається з показів позивачки та із заповіту (а.с.5) [PERSON] заповів житловий будинок в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Як вбачається з довідки Ольгопільської сільської ради (а.с.11) відповідачка зареєстрована в [ADDRESS], а проживає фактично з листопада 2014 року в [ADDRESS], тобто [PERSON] не проживає і не користується будинком позивача, а тому відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користуватися житловим будинком позивача і відповідно до ст.7 Закону " Про свободу пересуванняв та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідачку необхідно зняти з реєстрації у будинку позивача на підставі судового рішення. Відповідно до вимог ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов"язана була зареєструвати своє місце проживання за вказаною адресою. Суд вважає, що позивачка підставно відповідно до вимог ст.391 ЦК України вимагає від відповідачки усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

25.12.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 16 серпня 1997 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану в м. Маріуполя Донецької області, про що був здійснений актовий запис №517. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. З квітня 2015 року вони з відповідачем однією сімю не проживають. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій справу просив розглянути за його відсутності, позов про стягнення з нього аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 серпня 1997 року подружжя перебували у шлюбі. В 2015 році їх шлюб було розірвано. Від шлюбних відносин народився син - [PERSON], [INFO], батьками якого згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). 05.08.2015 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки про склад см`ї, син мешкає з позивачкою.(а.с.7) Згідно довідки № 2/88324 позивачка працює у ПАТ «ММК ім.. Ілліча» та її заробіток з жовтня 2015 року по листопад 2015 року складає 6815 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з матеріального положення дитини, платника аліменти, визнання позову відповідачем, вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 части зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збір, він , у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

25 березня 2014 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 10 червня 1995 року виконкомом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області , актовий запис № 6. Позивач [PERSON] вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів. Від шлюбу з відповідачкою мають повнолітньго сина [PERSON] За таких обставин [PERSON], вимушений звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою буде суперечити його інтересам. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяв, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином,про що свідчить поштове повідомлення , в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Виходячи з наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд , вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачка до часу звернення позивача із позовом до суду в добровільному порядку не надала доказів, які б заперечували обставини, викладені у позові. Під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду, а також безпосередньо під час її судового розгляду відповідачка зазначених обставин не оспорювала. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 10 червня 1995 року виконкомом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області , актовий запис № 6. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося , в сім"ї постійно виникають сварки, між подружжям втрачено почуття поваги один до одного, і, як наслідок, намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели. З жовтня 2013 року сторони разом не проживають, перестали вести спільне господарство. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька досягнула повноліття, однак продовжує навчатися на другому курсі історичного факультету Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання до 30 вересня 2017 року. Відповідач на утримання доньки допомоги не надає, хоча повинен це робити. Оскільки на даний час донька продовжує навчання, а тому потребує додаткових витрат на оплату найму житла, що становить 700 грн на місяць, придбання літератури, одягу, харчування, доїзду до місця навчання. Відповідач офіційно не працює, тому його дохід має нерегулярний мінливий характер. В зв"язку із цим просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 гривень щомісячно, оскільки сама вона не може забезпечити дитині належний рівень проживання, а відповідач повинен і може надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він ніде не працює, його доходи є нестабільними, а тому, враховуючи дані обставини, він може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі по 400 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дана обставина стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є студенткою 2-го курсу історичного факультету Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання до 30 вересня 2017 року. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід є мінливим та нерегулярним, то то розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини відповідно до ст. 200 СК України, визначає у твердій грошовій сумі. Враховуючи відповідно до ст. 182 СК України всі істотні обставини, встановлені судом по даній справі, суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, яку визнав відповідач, у розмірі по 400 гривень щомісячно. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовільнити повністю. На підставі ст. ст.181-184,199 СК України,

Outcome: approved