overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

11.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 23 травня 2012 року відповідач [PERSON] взяв у нього по розписці в борг 3830 гривень та витрати на автомобіль у сумі 260 гривень і зобов»язався повернути йому гроші до листопада 2012 року. У вказаний строк відповідач борг не повернув. На його прохання про добровільну сплату боргу відмовився, на телефонні дзвінки не відповідає. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 3830 гривень, витрати на автомобіль у сумі 260 гривень та витрати по справі. За заявою позивача справа розглянута без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позивальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.ст. 1047, 1048 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно розписки від 23.05.2012 року відповідач [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 3830 гривень та витрати на автомобіль у сумі 260 гривень та зобов"язався повернути борг до листопада 2012 року. (а.с.3) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 23.05.2012 року взяв у позивача [PERSON] в борг 3830 гривень, витрати на автомобіль 260 гривень при цьому договором було передбачено, що відповідач поверне борг до листопада 2012 року. До теперішнього часу відповідач не виконав умови договору, в зв»язку з чим з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 4090 гривень. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 229,40 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

11.10.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу(а.с. 3). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, суду надала заяву, в якій просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 142 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони припинили шлюбні відносини у лютому 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем [PERSON] , її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

11.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник Деснянської районної у місті Чернігові ради, що діє в якості органу опіки та піклування, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Про причини своєї неявки не повідомила, у зв'язку з цим суд, за згодою позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини здійснено на підставі заяви матері, яка не перебуває в шлюбі, відповідно до статті 58 Кодексу про шлюб та сім'ю Республіки Білорусь, у зв'язку з чим правових відносин між батьком і дитиною не виникає. Позивач є бабусею малолітнього [PERSON] по лінії матері. Сторони і малолітня дитина зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини - відповідач по справі, веде аморальний спосіб життя. Вона ніде не працює, систематично вживає наркотичні засоби, бродяжить. Відповідач неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, в тому числі й за не законне зберігання наркотичних засобів. Вона не здійснює матеріальне утримання своєї дитини, не бере участі в її вихованні, не піклується про духовний розвиток, не цікавиться успіхами у навчанні. Фактичне утримання та виховання дитини з дня її народження здійснює позивач. Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема: довідкою ЗОШ № 28 м. Чернігова про те, що відповідач не цікавиться навчанням сина (а.с. 16); довідкою Дитячої поліклініки № 2 Чернігівської міської ради про те, що відповідач не піклується про здоров'я дитини (а.с 15); показаннями допитаного судом свідка [PERSON], які в сукупності узгоджуються між собою. 22.10.2009 року відповідач склала нотаріальну посвідчену заяву про надання згоди на позбавлення її батьківських прав у відношенні до сина [PERSON]. Орган опіки та піклування надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню малолітнього сина [PERSON] є повністю доведеним, та враховуючи при цьому позицію органу опіки та піклування, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до ТОВ «Приладобудівний завод» про стягнення заробітної плати в сумі 6035.59 грн В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді слюсаря механо-складальних робіт в складально-гальванічній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод», звідки звільнилася за угодою сторін. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 6035.59 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом,оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ «Приладобудівний завод». Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 44-к від 02.01.2007 року була прийнята по переводу на посаду слюсаря механо-складальних робіт в складально-гальванічній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод». На підставі наказу № 38-к від 11.04.2012 року звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, що стверджується записами в трудовій книжці позивача БТ-ІІ № 3672342, копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 6035.59 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2001 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2014 року, та від якого мають сина [PERSON], [INFO].. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільних дітей не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи в свою відсутність. Відповідач до суду не з явився, також надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2001 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2014 року, та від якого мають сина [PERSON], [INFO].. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільної матеріальної допомоги їй не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, батьки, він працює. Дитина сторін є інвалідом з дитинства, в зв язку з чим отримує державну допомогу. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі ? частки на утримання дитини, так як відповідач має можливість та зобов язаний їх сплачувати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

11.11.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 17 лютого 2001 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з 2006 року фактично шлюбні відносини припинені та подружжя спільно не проживає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

11.11.2015 року [PERSON] звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №286/3201/15-ц про стягнення з Черевківської сільської ради Овруцького району Житомирської області на її користь 877 грн. 14 коп. сплаченого судового збору, так як судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони не з"явились. [PERSON] надала клопотання, в якому просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує. Їх присутність не є обов'язковою, що відповідає вимогам ст. 220 ЦПК України. Заочним рішенням Овруцького районного суду від 22.10.2015 року позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] який належав [PERSON]. Однак, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, про що [PERSON] просила в позовній заяві. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] при подачі позову до суду було сплачено 877,14 грн. судового збору, про що свідчать квитанції №55 від 28.08.2015 року та №58 від 29.09.2015 року. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити вимогу [PERSON] щодо стягнення на її користь з Черевківської сільської ради Овруцького району Житомирської області 877,14 грн. судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

11.11. 2015 року позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Чечельницького району про визначення судом додаткового строку три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 24.08.2009 року мами [PERSON], мотивуючи позов тим, що вона невірно розуміла вимоги законодавства стосовно прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і пояснила, що 24.08.2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно , на яке вона до цього часу не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки протягом шести місяців після смерті матері не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що вона з поважної причини пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки вважала, що якщо вона єдиний спадкоємець, то спадщина переходить до неї без будь-яких оформлень. Позивачка стверджує, що вона єдиний спадкоємець за законом і спору за спадкове майно немає. Просить позов задовольнити. Відповідач - представник [PERSON] сільської ради - у судове засідання не з"явився, від сільського голови села Бритавка надійшла до суду заява, в якій він визнав позов повністю, просить слухати справу без його участі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.5) вбачається, що [PERSON]померла 24.08.2009 року.Строк для прийняття спадщини закінчився 24.02.2009 року. З копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про шлюб ( а.с.8) вбачається, що позивачка являється дочкою [PERSON] З листа нотаріуса (а.с.9) вбачається, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] З пояснення позивача у суді вбачається , що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Із заяви відповідача вбачається , що відповідач не заперечує проти задоволення позову, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

11.11.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. В 1997 році сторони уклали шлюб, а 07.03.2007 розлучилися. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з [PERSON]. В даний час [PERSON] навчається в інституті філології Київського університету ім. Б. Грінченка на першому курсі денного відділення, і в зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з моменту повноліття дитини - з 25.11.2016 і до закінчення нею навчання до 30.06.2020. Всі судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій вказав, що позов визнає, справу просить розглядати без його участі. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа (а.с. 9-10) з відповідача стягувались аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 12) [PERSON] народилася 25.11.1998 року, тобто 25.11.2016 року вона досягла повноліття. Відповідно до даного свідоцтва відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою №1142 від 09.09.2016 року, виданою Київським університетом ім. Б. Грінченка [PERSON], навчається в даному навчальному закладі на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Філологія», термін навчання передбачено до 30.06.2020 року (а.с. 13). Донька проживає з позивачем в одній сімї і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з Тульчинської міської ради №2246 від 01.11.2016 (а.с. 14). Відповідно до ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач позов визнав і згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Таким чином, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, то суд приходить до висновку, що в такому випадку з нього слід стягувати аліменти. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає також стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

11.12.2013 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що із відповідачем вони спільно проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в орагнах РАЦСу, та під час спільного проживання у них, [INFO] народився син - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про його народження записаний відповідач. Однак, останній матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. Відповідач має нерегулярний дохід, тому що працює на тимчасових будівельних роботах, працездатного віку, а тому в змозі виплачувати їй аліменти в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду повідомлявся, причини неявки невідомі. За згодою позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON] (а.с. 3); згідно довідки виданої Великомитницькою сільською радою №1298 від 29.12.2013 року дитина перебуває на утриманні позивачки (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються вимоги ст. 182 СК України. У зв'язку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітнього [PERSON], однак ухиляється від виконання обов'язків щодо його утримання, хоча працює на тимчасових будівельних роботах в м. Києві, його доходи мають нерегулярний. мінливий характер, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.12.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved