Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] в с. Дібровка Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлого. До спадкового майна входить земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0916 га , в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON]; від Б до В землі [PERSON]; від В до Г землі [PERSON]; від Г до А землі Великочернятинської сільської ради) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 26 лютого 2007 року за № 78/2007-р. Однак вона у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, як була юридично необізнаною щодо порядку та строку офіційного звернення до нотаріуса, тривалий час хворіла (являється інвалідом ІІ групи - захворювання астма) та знаходилася у тяжкому психологічному стані, пов'язаному із втратою близької людини, крім того у неї не було достатніх коштів для оформлення відповідної заяви до нотаріуса. Позивачка та її представник - адвокат в судовому засіданні підтримали обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, та просили задовольнити позов. Представник відповідача Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Дібровка Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 243 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 04 липня 2008 року. Зі змісту довідки, виданої Старокостянтинівською житлово-експлуатаційною конторою від 03 грудня 2015 року за № 010587 [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований [ADDRESS] та був знятий з обліку 23 січня 2008 року. Позивачка являється матір'ю [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 12 червня 1978 року. Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. від 18 березня 2016 року за № 1001/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв'язку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформацією, наданою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 06 квітня 2016 року за № 1309/01-16 спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43510843 від 06 квітня 2016 року, наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0916 га , в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON]; від Б до В землі [PERSON]; від В до Г землі [PERSON]; від Г до А землі Великочернятинської сільської ради) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 26 лютого 2007 року за № 78/2007-р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010774700080. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У відповідності до довідки, виданої Старокостянтинівською житлово-експлуатаційною конторою від 02 грудня 2015 року за № 010581 [PERSON], 1947 року народження, проживала разом з сином [ADDRESS] та до дня його смерті спільно вели господарство. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, мали місце хвороба та матеріальні труднощі, позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved