overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина за законом, що складається з автомобіля марки «ДЕУ СЕНС». Позивачка зазначила, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, так як не знала про наявність спадкового майна та про необхідність звернення до нотаріальної контори в шестимісячний термін. Крім того, в цей період часу вона перебувала на заробітках за межами області. Через це просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. (а.с. 18). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, вказавши, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.14). Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Коростені Житомирської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] а.с. 4). Позивачка по справі є донькою померлого (копія свідоцтва про народження а.с. 5), а отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем 1 черги за законом після смерті батька. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З копії паспорту позивачки ( а.с. 7) слідує, що позивачка на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживала, а була зареєстрована та проживала в зв"язку із навчанням в м. Києві, вул. Борщагівська, 193. Отже, вона для прийняття спадщини мала подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулася ( довідка нотаріальної контори а.с. 16). Судом встановлено, що позивачка в період з 19.03.2014 року по 30.06 2014 року закінчувала навчання, отримала диплом 30.06.2014 року, а з липня місяця 2014 року працювала за межами області ( копія диплому а.с. 19). Через це суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України, з поважної причини, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 12.02.2004 року в с. Будова Деражнянського району Хмельницької області помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Позивач зазначила, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, так як хворіла, всі кошти витрачала на придбання ліків, через що була в скрутному матеріальному становищі. А тому позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] просила задоволити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності від 04.08.2015 року, підтримав позовні вимоги, які просив задоволити, з-підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача поклався на розсуд суду при прийнятті судом рішення . Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.02.2004 року в с. Будова Деражнянського району Хмельницької області помер її чоловік [PERSON]А.(а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] ( а.с. 4-5). Позивач [PERSON] по справі є дружиною померлого (копія свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.7 ). Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті чоловіка. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (психоневрологічний інтернат). Спадкоємець [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.9), проживає та зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулася ( а.с. 11, 12 ). Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України, з поважної причини - за станом здоров"я, а тому вимогу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2016 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені. Основна причина розпаду сім"ї це різниця характерів, відсутності довіри та взаєморозуміння. Позивачка зазначає, що Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мініму на дитину відповідного віку щомісячно. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище " [PERSON] ". Також просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.10.2016 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві актовий запис № 2278, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо, дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явились, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову, клопотань та інших заяв до суду не подавав. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], та на 1/2 частину автомобіля CHERY AMULET, шасі [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року виготовлення. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 26 грудня 1995 року вона перебувала з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO]. 30.08.2012 року за рішенням Ульяновського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, було придбано майно, що підлягає розподілу, а саме: 22.09.2004 року було придбано будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] вартістю станом на 22.02.2017 року 42630 грн., та автомобіль CHERY AMULET, шасі [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року виготовлення вартістю станом на 24.02.2017 рік 61605 грн. Даний житловий будинок та автомобіль, являються об'єктом права спільної сумісної власності подружжя На день подання позову сторони не домовились про порядок поділу майна, а тому Позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. До судового засідання Позивачка надала заяву про підтримання позову, та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань та заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, посилаючись на те що 25.12.2015р. позивачка звільнилась з посади начальника Відділу з діловодства Управління правового забезпечення ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» за власним бажанням, причиною звільнення була тривала невиплата відповідачем заробітної плати, тому просить стягнути середній заробіток за затримку виплати заробітної плати в розмірі 23 609,41 та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Встановлено, що позивачка 25.12.2015р. звільнилась з посади начальника Відділу з діловодства Управління правового забезпечення ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» за власним бажанням. При звільненні позивачеві була видана трудова книжка, а виплати всіх сум не були проведені, що передбачено ст.116 КЗпП України, про що не заперечує відповідач. Відповідно до ст. 117 КЗпП України - за невиплату з вини відповідача належних позивачу сум при звільненні підлягає стягненню середній заробіток за період з 1.10.2015р. по 30.11.2015р. в розмірі 23 609,76грн. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача 23 609,76грн. Судом встановлено , що порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя , тому відповідно до ст.237-1 КЗпП України з відповідача підлягає стягненню моральна шкода на користь позивача в розмірі 1000 грн. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення нею навчання. Зазначені вимоги позивач обґрунтовує посиланням на те, що вона в період з 18.07.1992 року по 06.12.2006 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але життя не склалось і вони змушені були розлучитись. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], яка навчається на 3 курсі економічного факультету Національного університету біоресурсів та природокористування України на денному відділенні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, коштів на утримання та навчання доньки їй не вистачає, тому вона і звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що їй важко самій утримувати доньку, оскільки дитині необхідні кошти на харчування, проїзд, проживання, одяг, підручники тощо. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісячно. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.2005р. стверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою № 3229 від 05.12.2013 року стверджується, що [PERSON] навчається на 3 курсі економічного факультету Національного університету біоресурсів та природокористування України на денному відділенні. Термін навчання: з 01.09.2013 року по 26.06.2015 року. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що донька сторін по справі продовжує навчання, не має самостійного заробітку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, з врахуванням того, що відповідач працює і може надавати таку допомогу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], посилаючись на те, що її син являється інвалідом першої групи з дитинства в зв'язку із психічним захворюванням. Через хворобу він не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними. Згідно вимог заяви [PERSON] просила визнати недієздатним її сина [PERSON], встановивши над ним опіку, призначивши її його опікуном. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву та просить винести рішення про задоволення її заяви. Представник органу опіки і піклування Биківської селищної ради Романівського району в судове засідання не з"явився, згідно заяви просять слухати справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню - відповідно до положень ст.39 Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 39 ч.1 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно довідки Житомирської спец. психіатричної МСЕК від 28.05.1990 року (а.с.5) [PERSON] встановлена перша група інвалідності безстроково. Згідно акту судово-психіатричної експертизи №522-2014 від 16.12.2014 року [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на розумову відсталість (різко виражену імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю, судомними нападами. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Через дане захворювання [PERSON] на МСЕК визнаний інвалідом 1 групи дитинства довічно, так як потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки та піклування Биківської селищної ради просять призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] Відповідно до положень ст. 241 ч.1 ЦПК України, за поданням органу опіки та піклування Биківської селищної ради суд вважає за необхідне встановити над недієздатним [PERSON] опікуном його матір [PERSON] На підставі ст. 39 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту її проживання однією сім"єю не менше п"яти років до часу відкриття спадщини без укладання шлюбу із [PERSON], який помер [INFO] року, в період з 1986 року до дня смерті останнього, так як встановлення даного факту дасть їй можливість оформити спадщину після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. У судове засідання учасники не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно наявного у матеріалах справи Свідоцтва про смерть, виданого Бейзимівською сільською радою 04.10.2007 року, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну останньому земельну ділянку площею 2,6826 га, власність якого підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.03.2004 року, на яку претендує заявниця в порядку ст.ст. 1225, 1264 ЦК України. Згідно довідки Бейзимівської сільської ради від 09.07.2014 року № 195 випливає, що заявниця та [PERSON] в період з 1986 року до дня смерті останнього [INFO] року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу, ведучи спільне господарство та підтримуючи шлюбні стосунки, маючи троє спільних дітей. Відповідно до ч.2,4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом та таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 256 ч. ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшов свого підтвердження той факт, що заявниця проживала з 1986 року з померлим однією сім`єю до часу відкриття спадщини, тобто понад п`ять років, а відтак, враховуючи наведене, зважаючи на те, що даний факт не порушує прав будь-яких третіх осіб (інші особи не подавали заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, що випливає із довідки державного нотаріуса чуднівської ДНК від 28.05.2014 року № 336/01-16) та не суперечить закону, заяву слід задовольнити. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки - можливість отримання свідоцтва про спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1264, 1268 ч. 3, 1296 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, який має намір укласти з [PERSON], мотивуючи тим, що вона з 2017 року зустрічається з ним, а з серпня 2017 разом проживають у її батьків. На даний час вона вагітна, чекає народження дитини від [PERSON], у них є спільне бажання укласти шлюб, проте, вона не досягла шлюбного віку. [PERSON] в суді заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, пояснила, що чекає дитину від [PERSON], термін вагітності 35-36 тижнів. Просить надати їй право на шлюб. [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що є батьком дитини, яку чекає [PERSON], він теж бажає зареєструвати з останньою шлюб. Заінтересована особа [PERSON] (мати заявниці) висловилась на підтримку заяви [PERSON], пояснила, що її дочка та [PERSON] тривало підтримують близькі стосунки і мають намір одружитися та створити сім'ю. Укладення шлюбу між її дочкою та [PERSON] буде відповідати її інтересам. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. Представник Золочівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви не заперечив. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити. За положеннями ч.1 ст. 22, ч.2 ст.23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як убачається із копії паспорта громадянина України № 001277940, [PERSON] народилася 20.10.2001 року, отже шлюбного віку не досягла, зараз має 16 років. Із пояснень заявниці, заінтересованих осіб в суді, із довідки Золочівської центральної районної лікарні №270 від 26.03.2018р. вбачається, що [PERSON] перебуває на 35-36 тижні вагітності. Отже, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] вирішили створити сім'ю, заявниця досягла 16 річного віку, надання права на шлюб відповідатиме її інтересам, а отже суд вважає, що заяву слід задовольнити та надати право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, який має намір укласти з [PERSON], мотивуючи тим, що, вона з 2018 року зустрічається з ним. На даний час вона вагітна, чекає народження дитини від [PERSON], у них є спільне бажання укласти шлюб, проте, вона не досягла шлюбного віку. [PERSON] в судове засідання не з"явилася, вимоги заяви підтримала, просить надати їй право на шлюб. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд заяви проводити у його відсутності, вимоги заяви просив задоволити. Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, заяву просили задовільнити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити. За положеннями ч.1 ст. 22, ч.2 ст.23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається із копії паспорта громадянина України № [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року, отже шлюбного віку не досягла, зараз має 17 років. Із пояснень заявниці, заінтересованих осіб в суді, із довідки Золочівської центральної районної лікарні №354 від 19.04.2019 р. вбачається, що [PERSON] перебуває на 10 тижні вагітності. Отже, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] вирішили створити сім'ю, заявниця досягла 16 річного віку, надання права на шлюб відповідатиме її інтересам, а отже суд вважає, що заяву слід задовольнити та надати право на шлюб.

Outcome: approved