Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є працездатним, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (а. с. 11,14). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що підтримані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом достовірно встановлено, що 08.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який рішенням суду від 29.04.2016 року припинений (а.с. 3). Від цього шлюбу [INFO] народилася дитина [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 2). Неповнолітній син проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні відповідно до довідки Виконавчого комітету Хомутецької сільської ради Миргородського району № 2108 від 01.08.2017 року (а.с. 4). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02 серпня 2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на утримання сина на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття відмовити, оскільки ст. 182 СК України визначений розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 640 гривень судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial