Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення трирічного віку дитиною [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Спільно сторони не проживають з червня 2017 року, відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча вона потребує такої допомоги, оскільки не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, єдиним джерелом доходу є одноразова допомога при народженні дитини. Зазначає, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на її утримання, оскільки він працездатного віку, інших утриманців, окрім їх малолітнього сина, на утримання якого з нього стягнуті аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно не має, працює за кордоном. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між сторонами укладено шлюб 21 листопада 2015 року. (а.с. 9) Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2017 року [PERSON] , [INFO] його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22 червня 2018 року, що видана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Регіональним центром надання адміністративних послуг дитина [PERSON] зареєстрована за місцем проживання матері [PERSON] , в [ADDRESS] . Як встановлено із довідки № 20 від 01 березня 2019 року, що видана Управлінням праці та соціального захисту населення ВК РМР Рівненської міської ради [PERSON] . знаходиться на обліку у Мськсоцзахисті і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 гривень. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Згідност.75 СК Українидружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно ч.2,4,6 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів існування обставин, які б унеможливлювали стягнення з нього аліментів на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач проживає окремо, участі в утриманні дружини, з якою проживає дитина, що не досягла трирічного віку не бере, інших утриманців, як стверджує позивач, окрім малолітнього сина сторін не має, має можливість надавати допомогу, оскільки працює за кордоном. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 700 гривень щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved