Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.07.1983 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Підставою розірвання шлюбу позивач вважає те, що відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних відносин, була байдужа до сімейних проблем, зловживала спиртними напоями, зраджувала йому у подружній вірності, часто залишала його. З вказаних причин між ними протягом сімейного життя постійно виникали сварки, конфлікти. Вказує, що з 1997 року по 2000 рік відповідачка проживала із ним в с.Яблуниця , однак у 2000 році залишила місце їх спільного проживання. На даний час місце її проживання ( перебування) йому невідоме. Неповнолітня дочка [PERSON] перебуває на його утриманні та вихованні. Оскільки щлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав з підстав , вказаних в позові, та просив шлюб розірвати, а неповнолітню дитину залишити проживати із ним. Відповідачка [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якої невідоме, про час і місце розгляду справи повідомлялася через оголошення у пресі, тому згідно ч. 9 ст.74 ЦПК України вважається належно повідомленою про час і місце розгляду справи. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з»явилася, причину неприбуття суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 05.07.1983 року, шлюб зареєстровано територіальним відділом запису актів цивільного стану Княжпогостського району Управління запису актів цивільного стану Республіки Комі, актовий запис № 94. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Матеріалами справи та поясненнями позивача судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які зумовили припинення сімейних відносин. Як вбачається з змісту позову та пояснень позивача, сторони проживають окремо з 2000 року, не підтримують подружніх стосунків, шлюб носить формальний характер і на його розірванні позивач наполягає. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні місця проживання неповнолітньої дитини суд враховує, що дочка сторін [PERSON] проживає з батьком і після розірвання шлюбу її слід і надалі залишати проживати з батьком . В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від відповідачки не поступало до суду клопотань щодо того, яке прізвище вона бажає обрати в разі розірвання шлюбу. Тому після розірвання шлюбу сторонам слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved