Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

1. Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила змінити спосіб стягуваних аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2015 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму, до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. Враховуючи, що на даний час відповідач сплачує визначену рішенням суду суму в розмірі 400 грн., на кожну дитину позивач вважає, що зазначена сума є незначною по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років та є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей та забезпечення їх належного матеріального утримання, тому просить стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. 2.Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 17.03.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 13.04.2020 року (а.с.21-22). Вказана справа не відноситься до категорії справ зазначених у ч.4 ст.274 ЦПК України (редакція до змін внесених згідно із Законом № 460-IX від 15.01.2020 р.), тому, враховуючи ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, вважаю за можливе розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, згідно з інформацією Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Станом на 13.04.2020 року до суду не повернулось поштове повідомлення з підтвердженням отримання відповідачем вказаних документів, тому розгляд справи було відкладено на 13.05.2020 року, яке також було відкладено на 05.06.2020 року, та сторгни у справі було повідомлено про дату розгляду шляхом направлення СМС-повідомлення. Станом на 05.06.2020 року відповідач відзив до суду не подав. В призначений день розгляду справи з`явився до приміщення суду та повідомив, що проти позовних вимог не заперечує. \~Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 3. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та подані докази, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані\~ і підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2015 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішення було видано виконавчий лист №396/968/15 (а.с.15). Згідно довідки Глодоської сільської ради про склад сім`ї від 07.02.2020 року до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають по [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.12), дані обставини також підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов свм`ї (а.с. 13). 4. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на двох дітей не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Вирішуючи питання про аліменти відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. П.5 статті передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143- цс 13. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Також суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - становить - 2218 гривень, отже аліменти, які отримує позивач на утримання дітей, є значно меншими ніж того передбачає закон. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей,\~\~попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому аліменти слід визначити у частці визначеній позивачем. Суд вважає, що оскільки відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року\~\~№ 2402-III\~предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей, то такий розмір аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня утримання. Відтак, суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, отримав статус учасника бойових дій та отримує пенсію, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання малолітніх дітей у збільшеному розмірі суду не подав, за таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім. Таким чином з урахуванням положень ст.182 СК України суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на двох дітей має становити визначену судом частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку 1109 грн., що є більшим ніж встановлена тверда грошова суму за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2015 року. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, що незначно, однак перевищує розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача за рішенням Новоукраїнського районного суду від 08.05.2015 року. Тому такі вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми 400 грн. на кожну дитину на частку від заробітку в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. Відповідно до\~\~п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3\~про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2015 року (справа №396/968/15-ц). У відповідності до п.п. 3, 13 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів та учасники бойових дій - у справах, пов`язаних зпорушенням їхніх прав, отже згідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. Відповідно до копії посвідчення, серії [NUMBER] виданого 29 червня 2016 року, відповідач [PERSON] являється ветераном війни - учасником бойових дій, а тому звільняється від сплати судового збору, а тому оскільки і позивачка і відповідач звільнені від сплати судовго збору, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved