Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

06 вересня 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом у якому просила суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку на її утримання, як такої, що продовжує навчання в Інституті історії НАН України, починаючи з дати закінчення строку виплати аліментів, тобто з 31.12.2018 року та до виповнення 23-річного віку, тобто до [INFO] . Свій позов обґрунтовує тим, що її мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з її батьком [PERSON] з 03.02.1996 року по 28.01.2002 рік. Від даного шлюбу народилась позивач - [PERSON] . На даний час вона навчається в Інституті історії НАН України та не має змоги самостійно отримувати заробіток. Її батько [PERSON] працює військовослужбовцем в російських збройних силах та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати дочку. В грудні 2014 року її мати [PERSON] звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Даний позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на повнолітню дочку у розмірі 1/5 частки усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для особи відповідного віку, починаючи з 11.05.2015 року до 30.06.2017 року. Рішення по даній справі набрало законної сили. 30.06.2017 року вона закінчила навчання на історичному факультеті в Київському університеті імені Бориса Грінченка та завершила перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, тому рішення Броварського міськрайонного суду Київської області були стягнуті аліменти до 30.06.2017 року. У 2019 року [PERSON] звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просила продовжити стягнення аліментів на її користь на утримання позивачки, яка продовжує навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка з 15.09.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі ј частини доходів (заробітку). 19.04.2019 року було постановлено рішення, яким вимоги позивачки були задоволені та стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 1/5 частини доходів. 01.11.2018 року позивач продовжила навчання в Інституті історії НАН України на третьому (освітньо-науковому) рівні вищої освіти, навчання на якому закінчується 31.10.2022 року, тому й звернулась з даним позовом до суду. 17.09.2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. даний позов був залишений без руху, оскільки позивач не додала до свого позову копії рішень, на які вона посилається. У зв`язку з чим [PERSON] подала до суду клопотання про витребування доказів, а саме: витребування рішень №361/10395/14-ц від 24.11.2015 року та 361/5743/18 від 19.04.2019 року. 05.12.2019 ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. було доручено компетентному суд Російської Федерації, юрисдикція якого розповсюджується на територію місця проживання відповідача - [PERSON] вручити йому копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. З`ясувати у відповідача чи визнає він позов, пред`явлений до нього, чи згоден він або заперечую проти позову, а також повідомити про дату розгляду справи та резервну дату. У зв`язку з чим провадження у даній справі зупинити до надходження відповіді від компетентного суду Російської Федерації. Також 05.12.2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 09.06.2020 року від відповідача надійшли заперечення, в яких він проти позову заперечував з наступних підстав: згідно довідки наданої позивачем, вона навчається за кошти місцевого бюджету, значить вона не несе витрати на навчання. Послався на Сімейний кодекс України, згідно якого повнолітня особа може отримувати аліменти на період навчання, якщо отримує або середню спеціальну або першу вищу освіту, проте позивач навчається в аспірантурі, а вона не є обов`язковим рівнем освіти. Виплата аліментів закінчується після отримання освіти. Відповідно до довідки долученої до позовної заяви, позивач працює в Інституті історії України НАН та навчається в аспірантурі без відриву від підприємства, тому вважає, що вона отримує заробітну плату і їй не потрібні аліменти. Посилається на те, що в позові не обгрунтовано, як позивачці матеріально допомагає її мати. Також повідомляє, що судовою колегією по цивільним справам Орловського обласного суду 28.02.2017 року винесено ухвалу, якою відмовлено у примусовому виконанні рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2015 року на території Російської Федерації. Броварським міськрайонним судом Київської області винесено рішення від 19.04.2019 року про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/5 частки від всіх його доходів з 12.09.2018 року по 31.12.2018 року. Посилається на те, що на його утриманні знаходиться неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним. Позивач [PERSON] , не зважаючи на те, що в нього народився син, отримувала аліменти від нього у розмірі ј часини його доходів до 10 січня 2015 року. В своєму позові [PERSON] документально не підтверджує його працездатність, матеріальне положення. Згідно Сімейного кодексу РФ, утримання батьками повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виплата аліментів не передбачена. Крім того, йому як громадянину Російської Федерації, а згідно Закону України, громадянам Російської Федерації чоловічого роду віком від 16 до 60 років заборонено в`їзд на територію України, а з огляду на те, що він є військовослужбовцем та із санітарно-епідеміологічною ситуацією, він не може виїхати за межі РФ. У відзиві відповідач також просив направити для розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів до Совєтського районного суд м.Орла. Посилався на те, що на даний час державними органами введена заборона на в`їзд громадян РФ чоловічої статі у віці від 16 до 60 років, а вік відповідача складає 45 років. 27.08.2020 року з Совєтского районного суду м. Орла через Міністерство юстиції України надійшли документи, а саме: протокол судового засідання, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позову та підтвердження вручення документів. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій свій позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, відзив, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, та дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] (мама позивачки) перебувала у зареєстрованому шлюбі з її батьком [PERSON] з 03.02.1996 року по 28.01.2002 рік. Згідно свідоцтва про народження від даного шлюбу [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 7-8). В грудні 2014 року її мати [PERSON] звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Даний позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на повнолітню дочку у розмірі 1/5 частки усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для особи відповідного віку, починаючи з 11.05.2015 року до 30.06.2017 року. Рішення по даній справі набрало законної сили. 30.06.2017 року вона закінчила навчання на історичному факультеті в Київському університеті імені Бориса Грінченка та завершила перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, тому рішення Броварського міськрайонного суду Київської області були стягнуті аліменти до 30.06.2017 року. У 2019 року [PERSON] звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просила продовжити стягнення аліментів на її користь на утримання позивачки, яка продовжує навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка з 15.09.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі ј частини доходів (заробітку). 19.04.2019 року було винесено рішення, яким вимоги позивачки були задоволені та стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 1/5 частини доходів. Відповідно до довідки №58 від 28.08.2019 року, виданої відділом кадрів Інституту історії України, на даний час, а саме з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року, позивач навчається в Інституті історії НАН України (а.с. 11) та не має змоги самостійно отримувати заробіток. Її батько [PERSON] працює військовослужбовцем в російських збройних силах та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати дочку. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України) яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. З матеріалів справи встановлено, що повнолітня дочка відповідача дійсно навчається в Інституті історії НАН України, період навчання з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року, відповідно потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, отримує заробітну плату, будь яких обмежень по стану здоров`я не має, а тому має змогу надавати допомогу на утримання доньки. Суд також врахував, що у відповідача на утриманні є син [PERSON] [INFO] , але розмір стягуваних аліментів на доньку 1/5 частина не може обмежити права сина відповідача на його утримання батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, тобто з 06 вересня 2019 р. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів з вказаної позивачкою дати - 31 грудня 2018 року, оскільки така вимога не відповідає приписам закону, що регулює дані питання. Підстав для стягнення аліментів за минулий час (до подання позову) суд не вбачає. Таким чином, беручи до уваги зазначені обставини, матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я, а також потребу повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у матеріальній допомозі батька, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає достатніми аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду з 06.09.2019 року і до закінчення навчання у аспірантурі Національної академії наук України Інституту історії України, тобто до 31 жовтня 2022 року, але не більше як до досягнення 23 років, тобто до 10 січня 2020 року. Щодо клопотання відповідач про передачу справи для розгляду до Совєтского районного суду м. Орла слід зазначити наступне. Суд враховує, що дана справа є справою з іноземним елементом, і підсудність даної справи українському суду визначена за місцем проживання дитини, коли вона була неповнолітньою, і за особистим правом дитини. При цьому суд виходить з регулювання даних питань Законом України "Про приватне міжнародне право", а також, що особистим матеріальним правом у даному випадку є особисте право дитини, тобто українське сімейне право, яким регулюються дані правовідносини. Сам той факт, що дане рішення повинно буде виконуватись в іншій державі, не є підставою для застосування норм матеріального права цієї держави при розгляді справи. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved