Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

04.12.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 07.04.2000 року вона придбала у свого батька [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] за 2500 грн. Вищезазначене домоволодіння належало її батьку на підставі свідоцтва про право власності на споруду, виданого 03.09.1987 року на підставі рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради народних депутатів від 02.09.1987 року. Угоду купівлі - продажу було оформлено 07.04.2000 року в Слов"янській філії Краматорської універсальної біржі «Примус», що підтверджується договором № 47. У виконання договору купівлі - продажу позивач передала грошові кошти своєму батьку, а він в свою черегу передав їй ключи та документи від будинку. Однак посвідчити даний договір в нотаріальній конторі [PERSON] відмовився, посилаючись на незадовільний стан здоров'я. Позивачка проживає у придбаному домоволодінні від моменту укладання договору купівлі - продажу і до теперішнього часу [INFO] [PERSON] помер і на теперішній час посвідчити договір є неможливим в зв"язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з дійсним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 07.04.2000 року позивачка придбала у свого батька [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] за 2500 грн. Вищезазначене домоволодіння належало її батьку на підставі свідоцтва про право власності на споруду, виданого 03.09.1987 року на підставі рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради народних депутатів від 02.09.1987 року. (а.с. 13) Угоду купівлі - продажу було оформлено 07.04.2000 року в Слов"янській філії Краматорської універсальної біржі «Примус», що підтверджується договором № 47. (а.с. 4) У виконання договору купівлі - продажу позивач передала грошові кошти своєму батьку, а він в свою черегу передав їй ключи та документи від будинку. Однак посвідчити даний договір в нотаріальній конторі [PERSON] відмовився, посилаючись на незадовільний стан здоров'я. Позивачка проживає у придбаному домоволодінні від моменту укладання договору купівлі - продажу і до теперішнього часу [INFO] [PERSON] помер і на теперішній час посвідчити договір є неможливим Відповідно до довідки КП БТІ м. Слов'янська № 2998 -7/045/01 від 22.11.2013 року (а.с.12), житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 47, зареєстрованого Товарною біржею «Примус» від 07.04.2000 року. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963р., який діяв на час виникнення спірних правовідносин 07 квітня 2000 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). З матеріалів справи встановлено, що договір купівлі-продажу спірного житлового будинку від 07 квітня 2000 року, укладений між Продавцем [PERSON] та Покупцем [PERSON] та зареєстрований в Слов"янській філії Краматорської універсальної біржі «Примус», нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР від 18 липня 1963р. нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 ст.47 ЦК УРСР від 18 липня 1963р., який діяв на час укладення угоди купівлі-продажу спірного житлового будинку, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 року № 15), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114 ЦК). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР від 18 липня 1963р. за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Суд встановив, що між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] було досягнуто згоди з усіх істотних умов, що підтверджується змістом біржового договору від 07.04.2000 року, в якому зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. Аналіз тексту договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 07 квітня 2000 року свідчить, що [PERSON] та [PERSON] при його укладені домовилися щодо усіх істотних умов: як по предмету, так і по його ціні. Волевиявлення продавця та покупця щодо зазначених умов зафіксовано у тексті письмового правочину та підтверджено власноручними підписами. Сторони виконали повністю умови договору: відповідач добровільно передав у користування позивачу, належний йому на праві власності житловий будинок та отримав від останньої у повному обсязі - у розмірі 2500 грн. обумовлену вартість майна, а [PERSON] прийняла вказаний житловий будинок й користується ним на теперішній час. Як вбачається з матеріалів справи сторони повністю виконали умови угоди. Після чого позивач [PERSON] зареєструвала своє право власності в КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янськ, що підтверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.12). Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 07 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. З матеріалів справи встановлено, що на теперішній час друга сторона угоди - продавець [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] в результаті чого посвідчити договір купівлі - продажу на теперішній час неможливо. Із змісту угоди купівлі-продажу від 07 квітня 2000 року встановлено, що будь-яких протизаконних умов він не містить. Таким чином, судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, що договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку із незадовільним станом здоров"я [PERSON] і його не можливістю стояти в чергах. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про порушення на момент виникнення правовідносин законних інтересів позивача як добросовісного учасника цивільних правовідносин, у зв'язку з чим є достатні підстави для задоволення позову в частині визнання зазначеного договору купівлі - продажу дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved