Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем є батьками дитини [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. За рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 р. (справа №127/12055/17) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Матеріальний стан позивача погіршився, вона не працює. На теперішній час розмір аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатнім для харчування, навчання та розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину зріс, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 31.10.2018 р. у відповідача [PERSON] є заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 2552,50 грн. Крім цього, відповідач добровільно не бажає брати участь у додаткових витратах на дитину. За власні кошти вона оплачує репетиторів дитині, купує необхідний одяг, взуття, канцтовари для потреб дитини, а також нею було витрачено 806,63 грн на лікування дитини. Просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/4 частки доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/3 частку доходу, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути на її користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 14011,00 грн, з яких 432,32 грн - витрати на канцелярські товари та шкільну сумку, 528,31 грн - витрати на лікування та обстеження дитини, 12841,00 грн - витрати на одяг та взуття, 209,39 грн - витрати на оформлення паспорта сину. В судовому засіданні представники позивача [PERSON]: [PERSON], [PERSON] позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Пояснили, що відповідач змінив місце роботи, де зараз виконавчий лист про стягнення аліментів їм не відомо. Про розмір зарплати відповідача і розмір аліментів, які мають стягатись з зарплати відповідача, їм стало відомо лише при розгляді цієї справи. Подали відповідь на відзив. (а.с. 91-92) Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, вважає, що визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 р. розмір аліментів забезпечить гармонійний розвиток дитини [PERSON], оскільки на теперішній час він становить близько 2500,00 грн. Витрати на канцтовари, одяг та взуття для дитини не відносяться до додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами. Ці витрати мають покриватися аліментними платежами. По аліментних платежах утворилась заборгованість, оскільки відповідач змінив місце роботи, написав про це заяву держвиконавцю, що підтверджується копією цієї заяви, але виконавчий лист своєчасно держвиконавець не направив за місцем нової роботи відповідача на виконання. Витрати на лікування вважає не обгрунтованими, оскільки відсутнє підтвердження призначення ліків дитині. Просить відмовити в задоволенні позову. Подав відзив на позов. (а.с. 69-70) Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Уманського міського суду від 22.11.2005 р. (справа №22-2931/20005) розірваний. (а.с. 97) Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю-позивачем. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою ОСББ «Подолянка-6» №907 від 22.10.2018 р. (а.с. 8, 13) За рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 р. (справа №127/12055/17) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 6) Копія виконавчого листа, виданого у виконання зазначеного рішення - на а.с. 7. Виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] передано на примусове виконання в Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, що підтверджується копією постанови держвиконавця від 18.12.2018 р. (а.с. 106) Згідно довідки №482 від 26.09.2018 р. [PERSON] навчається в 9-Г класі КЗ Гуманітарна гімназія №1 ім. М.І. Пирогова Вінницької міської ради. (а.с. 18) З довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів №86562 від 13.11.2018 р. вбачається, що станом на 31.10.2018 р. заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 2552,50 грн. (а.с. 19) На а.с. 20-26 - копії фіскальних, товарних чеків та рахунків позивача [PERSON], згідно яких на придбання сумки було витрачено 625,00 грн, на канцтовари - 239,65 грн, на лікарські засоби - 806,63 грн, на одяг та взуття - 25682,00 грн, на продукти харчування- 327,96 грн, на оформлення паспорта [PERSON]- 418,78 грн. На а.с. 27-32 - копії медичних документів [PERSON] (довідки, висновок спеціаліста, акти обстеження стану здоров'я). З довідки про доходи Уманського державного педагогічного університету №71 від 07.02.2019 р. вбачається, що [PERSON] працює на посаді доцента в Уманському державному педагогічному університеті ім. П. Тичини, з 01.01.2018 р. по 31.01.2019 р. нараховано 50943,53 грн заробітної плати. (а.с. 105) \~ \~ \~ \~Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 14.11.2018 р. [PERSON] є власником 1/2 частки квартири №178 , що по бульвару Свободи/вул. Зодчих, 6/4, м. Вінниці, та 81/100 частки будинку №10 по вул. Лісна ІІ,10 м. Умань Черкаської області. (а.с. 35, 35 зворот) На а.с. 75-88 - копії рахунків та квитанції [PERSON] на оплату комунальних послуг по вул. Лісна, 10 м. Умань: за електроенергію (червень-листопад 2018 р.), водовідведення (вересень 2018 р.), вивезення побутових відходів (квітень, листопад 2018 р.), газопостачання (червень-листопад 2018 р.), послуги зв'язку. 07.09.2018 р. [PERSON] на банківський рахунок [PERSON] перерахував 1200,00 грн, що підтверджується копією дубліката фіскального чеку від 07.09.2018 р. (а.с. 74) На а.с. 73 - копія заяви відповідача [PERSON] від 06.09.2018 р., подана Центральному відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, щодо передачі виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів за місцем його роботи - до м. Умань. Зазначені докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Інші докази судом не беруться до уваги, оскільки не стосуються предмету спору (збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В постанові Верховного Суду від 12.09.2018 р. справа № 459/2181/17 зазначено, що зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. \~ \~ \~ \~ Беручи до уваги те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 р. (справа №127/12055/17) (враховуючи дохід платника аліментів розмір аліментів становитиме біля 2500 грн) достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини [PERSON], тому потрібно відмовити в задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №127/16614/15-ц ). На підставі викладеного суд вважає, що витрати позивача [PERSON] на оформлення паспорта, придбання сумки, канцтоварів, одягу, взуття, продуктів харчування не відносяться до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. При цьому суд враховує, що витрати на лікарські засоби позивачем не обгрунтовані, оскільки не підтверджені лікарським призначенням їх дитині [PERSON] Враховуючи зазначене необхідно відмовити позивачу [PERSON] в стягненні додаткових витрат з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed