Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

12.03.2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до [PERSON] , уточнивши яку просила: 1. Визначити розмір ідеальних часток між [PERSON] , померлою [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, що розташоване у [ADDRESS] господарськими будівлями по 1/2 частки за кожним. 2. Визнати за нею - [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування на 1/2 частки спадкового майна, що розташоване у [ADDRESS] - 2-а кімната ( в техпаспорті позначена № 2) - 13,6м2, - 4-а кімната (в техпаспорті позначена № 6) - 10,4м2, - кухня (в техпаспорті позначена № 5) - 12,4м2, - коридор (в техпаспорті позначена № 7) - 7,9м2,-санвузол (в техпаспорті позначена № 12) - 3,0м2; господарські будівлі - сарай літ. «Р» - розміром 2,87 на 1,60кв.м.; - сарай літ. «Т» - розміром 18,3кв.м.,- літня кухня літ. «Ф» - розміром 9,60кв.м.,- баня літ. «Ф1» - розміром 5,9кв.м.,- вбиральня літ. «Ц» - розміром 1,20 на 1,20 кв.м.,- душ літ. «Ш» - розміром 1,20 на 1,20кв.м. 3. Все інше майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зокрема: 1-а кімната - 9,3м2, 3-я кімната (в техпаспорті позначена № 4) - 13,6м2, гардеробна - 7,8м2, коридор - 1,8м2, коридор - 5,8м2, кухня - 10,4м2, санвузол - 8,7 м2, та господарські будівлі: гараж літ. «П» розміром 6,05 на 3,70кв.м.; сарай літ. «С» розміром 3,70 на 2,23кв.м., сарай лат. «У» розміром 2,75 на 2,17кв.м., визнати власністю [PERSON] , [INFO] . На підставі того, що зазначенні питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернулася до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. На підставі ч.ч. 1 та 4 ст. 206 України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається те, що позивач [PERSON] , є онукою [PERSON] [INFO] , про що свідчать наступні документи: свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Корабельним районним відділом РАЦС м. Миколаєва 16.07.1985 року, в якому вказані батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтво про народження батька позивача - [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] видане Прибугською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 06.02.1964 року, в якому вказані його батьки (бабця та дід позивача) [PERSON] та [PERSON] . 24.04.2009 року позивач та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб, в результаті якого позивач оформила прізвище " [PERSON] ". [INFO] року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (дядько позивача) службою приватизації управління каналів Інгулецької зрошувальної системи міста Снігурівка Миколаївської області за № 15, було видано свідоцтво про право власності на житло, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказане свідоцтво про право власності зареєстроване в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 23.11.1993 року за №5605. Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності від 01.10.1993 року, житлова будівля по [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] (дід), [PERSON] (баба) та [PERSON] (дядько). [INFO] помер дід позивача [PERSON] , його дружина - [PERSON] отримала у спадок 1/2 частину від 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності № 15 від 01.10.1993р., про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Іваненко С.В. 21.11.2005року, що зареєстровано в реєстрі за № 3-809. 25.11.2005 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстроване право власності (приватна спільна часткова) за [PERSON] - 1/6 частки квартири [ADDRESS] , про що зроблено реєстровий запис № 4729 в книзі № 30. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9068054 від 25.11.2005року, серія СВХ № 55881. 24.11.2005 року [PERSON] , також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину від 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , про що державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори в реєстрі зроблено запис №3- 839. Відповідні записи проставлені державним нотаріусом і на свідоцтві про право власності № 15 від 01.10.1993 року. За результатами інвентаризаційно-оцінювальної роботи, оформленої довідкою КП Миколаївське МЕТІ № 2-52 від 26.01.2018 року, встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] , є: [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи міста Снігурівка Миколаївської області 01.10.1993р. та 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 21.11.2005р. реєстровий № 3-809, та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи міста Снігурівка Миколаївської області 01.10.1993р. та 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 21.11.2005р. Реєстровий № 3-839. 12.05.2006 року за результатами розгляду позовної заяви [PERSON] та [PERSON] . Корабельним районним судом м. Миколаєва (суддя Давченко Т.М.) було винесено рішення по праві № 2-943 2006р., відповідно до якого визнано за [PERSON] , 1937 року народження та [PERSON] , 1958 року народження право власності в рівних частках по 1/2 частині за кожним на самочинно побудоване нерухоме чайно вартістю 13154 гривень, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме: житлова побудова літ. «А» розміром 7,24 на 4,06кв.м. загальною площею 21,2кв.м., житловою площею 9,5кв.м.; сіни літ «а» розміром 1,34 на 2,88 плюс 1,92 на 1,27кв.м., гараж літ. «П» розміром 6,05 на 3,70кв.м., сарай літ. «Р» розміром 2.87 на 1,60кв.м.; сарай літ. «С» розміром 3,70 на 2,23кв.м., сарай літ. «X» розміром 2,85 на 2.53кв.м., вбиральня літ. «Ц» розміром 1,20 на 1,20 кв.м., душ літ. «Ш» розміром 1,20 на 1Л0кв.м. Цим же рішенням зобов`язано ММБТІ внести до Єдиного реєстру державної реєстрації право власності на вищевказане нерухоме майно. [INFO] померла [PERSON] , про що 20.06.2017 року складено відповідний актовий запис № 499, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 20.06.2017 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Після її смерті відкрилась спадщина, позивач, як єдина спадкоємиця, в порядку встановленому чинним законодавством України, звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48275214 від 04.07.2017 року. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка обґрунтовувалась тим, що у праві на спільну сумісну власність на квартиру не визначені частки співвласників, в зв`язку з чим нотаріус не може визначити склад спадкового майна, та рекомендовано звернутись до суду із відповідним позовом. В силу ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток южного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що залежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі в:го порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам інзільного законодавства. Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, тагема, одним із них є визнання права власності. За змістом ст. 13 Конвенції яро захист прав і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна особа жж траво на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, упереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 372 ЦК України, частка в нерухомому майні, яке знаходиться у спільній сумісній власності та яка має належати [PERSON] (бабі) та відповідачу - [PERSON] , фактично становить по 1/2 від загальної. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду іивільних справ про спадкування» (п.3.4.) відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності ме право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в итурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника -г;льної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, залежної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи факт визнання відповідачем зазначеного позову, що як з"ясувалося в ході розгляду справи не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved