Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] 03.03.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 07.08.2014 року у виконкомі Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем та змінила своє дівоче прізвище Пехунь на [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Дитина фізично здорова і потребує витрат на її утримання. На даний час вона не працює, живе з власного господарства і грошей, які їй дають батьки. Відповідач на даний час не працює, але їздить на роботу за кордон. Відповідач добровільно не надає жодних коштів на утримання дитини, їй самій приходиться утримувати та виховувати сина. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судове засідання не з»явилися, однак в канцелярію суду була подана заява представником позивачки про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують про постановлення по даній справі заочного рішення, просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди \~позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 07.08.2014 року по даний час перебувають у шлюбі (а.с.3), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4); сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.5-7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує і утримує сина, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання дитини добровільно не допомагає матеріально, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані), інших осіб на утриманні немає, стягнень по виконавчих листах з нього не проводиться. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 03.03.2016 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551.20 гривень. А тому,

Outcome: approved