Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру під номером [ADDRESS] накладеного ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2003 року по справі № 2-557/03, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єтів нерухомого майна Державним нотаріальним архівом 16.10.2008 року за № 8076782 . На обґрунтування позову зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1999 року було приватизовано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру було зареєстроване на [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно договору дарування частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 23.05.2003 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] належні їм частки, а саме: ? частини квартири. 27.06.2003 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області було накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 12.05.2014 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області було відмовлено у заяві позивача щодо зняття арешту з майна. Таким чином квартира позивача перебуває під арештом, чим порушено майнові права позивача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Співвідповідач [PERSON], який ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.06.2014 року, залучений до участі в справі, до суду не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Треті особи, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, їх представники в судове засіданні не з»явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом з"ясовано, що свідоцтвом про власності на житло від 04.11.1999 року, на квартиру [ADDRESS], дійсно належало [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в зв»язку з приватизацією. Свідоцтво видане згідно розпорядження від 04.11.1999 року за № 28829 (а.с.13). Згідно договору дарування частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 23.05.2003 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] належні їм частки, а саме: ? частини квартири та реєстраційного напису № 2 (а.с. 14-16). Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2003 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 13861 грн. 90 коп., а також 138 грн. судових витрат (а.с. 12). 27.06.2003 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області було накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідним витягом із єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с.7-10). 09.04.2014 року позивач звертався до Кіровоградського районного суду м. Кіровограда з заявою про зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). 12.05.2014 року ухвалою Кіровоградського районного суду м. Кіровограда заяву позивача залишено без задоволення в зв»язку з тим, що позивач не є стороною по цивільній справі № 2-557/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, а тому не може звертатись із заявою про скасування забезпечення позову, зокрема зняття арешту (а.с. 5). Згідно ст. 60 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 року, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Крім того, у відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про виключення майна з опису від 27 серпня 1976 року N 6, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст. 409 КПК України, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК України, якщо опис проводився судовим виконавцем. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають до задоволення. Представник позивача просив не розподіляти судові витрати по справі, відтак вважати їх по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved