Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним та його дружиною та дітьми, право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зобов'язати Карлівську міську раду Полтавської області видати йому ордер на це житлове приміщення . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 січня 2010 року адміністрацією Карлівської партії глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" позивача з родиною, а саме: дружиною [PERSON], 1982 року народження, сином - [PERSON], [INFO] та донькою - [PERSON], [INFO] поселено до кімнати [ADDRESS] та видано ордера на житлову площу в гуртожитку з зазначенням площі 64,1 кв. м. З цього часу він та його родина стали проживати у вищевказаній кімнаті гуртожитку, нести всі витрати по утриманню даного приміщення. За адресою: [ADDRESS] зареєстровано і місце постійного приживання позивача та вказана кімната/квартира є єдиним і постійним місцем їхнього проживання. На даний час Карлівська партія глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" господарської діяльності не здійснює, а вказаний гуртожиток згідно рішення 40 сесії 6 скликання Карлівської міської ради від 03.12.2013 року прийнято в комунальну власність територіальної громади м. Карлівка, змінено його статус на житловий будинок та передано на баланс Карлівського ВУЖКГ. Згідно довідки виданої Карлівським ВУЖКГ, загальна площа квартири [ADDRESS] складає 69, 8 м. кв., а тому враховуючи, що в ордері виданому Карлівською партією глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" маються розбіжності в частині невірного зазначення загальної площі, а саме: "64,1 м. кв." замість вірної "69,8 м. кв.", позивачем направлено звернення до Карлівської міської ради з проханням видати новий ордер з зазначенням вірної площі квартири. Листом Карлівської міської ради в задоволенні вищевказаного прохання відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивач не з*явився, але від нього надійшла заява, відповідно до якої просить задовольнити позов та справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, але суду було надано заяву, згідно який визнають позовні вимоги, справу просять розглядати без їхньої участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. У паспорті позивача мається відмітка про його реєстрацію [ADDRESS] ( а.с.6). На ім*я [PERSON] начальником Карлівської ПГБ було видано ордер на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] ( а.с.9). У позивача з позивача народилося двоє дітей , свідоцтва про народження додано до матеріалів справи ( а.с.7,8). 13.02.2015 р. депутатом Карлівської міськради було складено обстеження житлово-побутових умов ( а.с.14). Листом Карлівської міської ради № 02-21/218 від 11.02.2015 р. [PERSON] рекомендовано для вирішення поставлених питань звернути до суду ( а.с.16). Позивачем до матеріалів справи додано копії розрахункових книжок та квитанції, які підтверджуються сплату ним комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] ( а.с.19-20). У ст. 64 ЖК України йдеться про те, що члени сім'ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором найму". Особи, які вселились до наймача житлового приміщення у встановленому ст. 65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.103 Житлового кодексу УРСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Згідно положень ч. 1 та ч. 4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 106 Житлового кодексу України повнолітній члені сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Стаття 47 Конституції України закріплює, що "Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду". Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Однією з підстав виникнення суб'єктивного права на житло, тобто набуття права користування конкретним жилим приміщенням, є вселення у нього в установленому порядку в якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або власника квартири чи будинку (статті 64,65, 145, 156 Житлового кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає що є достатньо підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved