Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] 17.06.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача грошових коштів за договором від 12.05.2011 року - у загальному розмірі 160 002,00 грн., посилаючись на те, що за усним договором від 12.05.2011 року відповідач отримав від нього (позивача) грошові кошти у сумі 6 560,00 дол. США на встановлення металопластикових вікон, як 100% передоплату, про що відповідачем було власноручно складено розписку від 12.05.2011 року, яка діяла як договір до укладання сторонами договору в письмовій формі 14.05.2011 року, але в подальшому відповідач не погодився укладати Договір у письмовій формі та відмовився виконувати взяті на себе зобов»язання по установці металопластикових вікон; згідно тексту розписки - відповідач зобов»язався, що в разі не підписання договору він повертає грошові кошти отримані від позивача на протязі одного місяця; оскільки відповідачем зазначені зобов»язання не виконані по теперішній час, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його (позивача) користь основну суму боргу в гривневому еквіваленті 142 746,00 грн. (по курсу НБУ станом на 23.06.2015 року - 21,46 грн. за 1 долар США) та 3% річних за період з 15.06.2011 року по 23.06.2015 року - 17 256,00 грн., а всього - 160 002,00 грн. (за розрахунками позивача). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] (довіреність від 23.06.2015 року - а.с.84) збільшені позовні вимоги в редакції від 23.06.2015 підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: як стверджує позивач [PERSON], згідно розписки від 12.05.2011 року відповідач [PERSON] отримав від нього (позивача) грошові кошти в сумі 6560,00 доларів США - на виготовлення та встановлення металопластикових вікон, як 100% передоплату, про що відповідачем було власноручно складено зазначену розписку 12.05.2011 року, яка діяла як договір до укладання сторонами договору в письмовій формі 14.05.2011 року; в подальшому відповідач не погодився укладати Договір у письмовій формі та відмовився виконувати взяті на себе зобов»язання по виготовленню та установці металопластикових вікон; згідно тексту розписки - відповідач зобов»язався, що в разі не підписання договору він повертає грошові кошти отримані від позивача на протязі одного місяця. При цьому, як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивачем (фізичною особою) договір укладався з відповідачем - також як фізичною особою, оскільки даних про відповідача як суб»єкта господарської діяльності (ФОП) не має. Зазначені обставини підтверджуються наданою позивачем копією розписки від 12.05.2011 року (а.с.6), оригінал якої за твердженнями представника позивача [PERSON] зберігається у Позивача. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що між сторонами було укладено договір доручення, від виконання умов якого відповідач в подальшому відмовився. Факт передачі позивачем коштів в сумі 6560,00 доларів США відповідачу [PERSON] підтверджується саме розпискою від 12.05.2011 року (а.с.6 - копія) Ствердження позивача про те, що відповідачем не виконане взяте ним на себе зобов»язання у повному обсязі, відповідач не повернув позивачеві отриману суму коштів в розмірі 6560,00 доларів США по теперішній час - без достатніх підстав, відповідачем у даній справі не спростовані. Згідно ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов»язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов»язки довірителя. Згідно ст.1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі відмови довірителя або повіреного від договору. Згідно ст.1006 ЦК України повірений зобов»язаний в разі припинення договору доручення до його виконання негайно передати довірителеві все одержане у зв»язку з виконанням (невиконанням) доручення. Будь-яких заперечень по суті заявлених позивачем вимог відповідачем судові не надано. Згідно ст.ст.526, 623 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його (позивача) користь грошових коштів у розмірі 6560,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.06.2015 року 21,46 грн. за 1 долар США (в об»ємі заявлених позивачем вимог) становить 140777,60 грн. підлягають задоволенню. Оскільки відповідно до умов розписки від 12.05.2011 року - відповідач не виконує грошове зобов»язання щодо повернення суми коштів, починаючи з 15.06.2011 року, тому відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3% річних від суми 6560,00 доларів США, за період з 15.06.2011 року по 23.06.2015 року (в об»ємі заявлених позивачем вимог, за 1470 днів), що становить (6560,00 х 0,03 х 1470) : 365 = 792,59 $ х 21,46 = 17 008,98 грн. Отже, з [PERSON] (відповідача) підлягає стягненню на користь [PERSON] (позивача) загальна сума боргу у розмірі (140777,60 + 17008,98) = 157786,58 грн.; в решті позову - згідно розрахунків позивача має бути відмовлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати - у розмірі 1577 грн. 87 коп. (а.с. 1, 88).

Outcome: partial