Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6450, 47 гривень та моральної л шкоди в сумі 10000,00 гривень, пов*язаної з ушкодженням здоров*я в результаті нападу на неї корови відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали. Позивач суду пояснила, що вона проживає в [ADDRESS]. 23.06.2014 року вранці вона вигнала корову в череду, яку здала найнятому пастуху, у череді 21 корова, а увечері корови повертаються о 20-30 год. Вона чекає свою корову коло двору, а коли корова вчасно не повертається, то вона її розшукує. На налигачі корів ніхто не водить у череду. Відповідач теж живе по [ADDRESS], і її корова ходить у череду мимо її двору і вона теж зустрічає свою корову біля свого двору. Корова відповідача шкодлива, ходить під самою огорожею, кинулася на неї була один раз, очевидцем чого був син відповідача. 23.06.2014 року увечері вона була вдома, ворота були відкриті, бо привезли сіно і у її двір зайшла корова [PERSON] на кличку «Квітка», яку вона добре знає і упізнала за мастю. Лозиною вона вигнала корову з двору до дороги ( за 10 м. від воріт), і там корова різко розвернулася і рогом вдарила її у живіт. Від удару вона впала на землю та вдарилася головою (потилицею), скоріш за все об каміння, після чого корова наступила їй на ногу. З отриманими тілесними ушкодженнями знаходилася на стаціонарному лікуванні в Цюрупинській ЦРЛ та ХОКЛ. Відповідно до висновку експерта в результаті нападу корови їй спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток склепіння черепу у потиличній області , в результаті чого вона понесла витрати на лікування з метою відновлення стану здоров*я, продовжує лікування амбулаторно, у неї погіршився та погіршується стан здоров*я, зокрема вона втрачає зір та слух, тому їй спричинено матеріальну шкоду. Також їй спричинено моральну шкоду у вигляді погіршення стану здоров*я, яке повністю не відновлено і можлива в майбутньому інвалідність. Також пояснила, що череду в селі випасав пастух [PERSON], який помер. За звичаєм, який склався в селі, вранці пастух збирав череду по дорозі на пасовище, власники виганяли корів з двору, дехто сам відганяв корову до кінця села, а більшість довіряли це пастуху, а ввечері пастух повертався із пасовища , йшов услід за коровами, і у селі вони розходилися по дворах, а власники корів зустрічали їх в основному кожен біля свого двору. Корова відповідача була агресивною, оскільки після цих подій та не відпускала корову до череди і прив*язувала її у себе в городі, а потім до осені продала і вона бачила, як корова кидалася на онука відповідача. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову, просили у його задоволенні відмовити. Відповідач виказала свої сумніви стосовно того, що позивача могла вдарити її корова, оскільки її корова є смирною і ніхто на неї на жалівся, її корова завжди бувала на пасовищі у череді з іншими коровами, ніхто, в тому числі і пастух, не виказували їй претензій з приводу агресивності корови. Корову оглядала ветлікар, корова вела себе смирно. На пасовище та з пасовища додому корова завжди йшла самостійно, не на налигачі, і вона довіряла відганяти корову на пасовище сусідам та пастуху, всі домовленості були усними. Обставин події вона не бачила, була удома. Їй розповіли, що увечері пастух гнав корів по вулиці і сусідки забирали корів по домах, а вона свою корову не зустрічала, та сама прийшла додому. Про те, що її корова вдарила позивача, стало відомо від сусідів. Вона ходила додому до [PERSON] намагалася вирішити питання добровільно, пропонувала гроші на лікування, але сума не влаштувала позивача і та відмовилася. Свою корову у 2014 році після цих подій вона продала. Вона не вважає себе винуватою в отримані позивачем травми, допускає, що та побила її корову і сумнівається, що саме її корова вдарила позивача. Свідок [PERSON] суду показав, що в день, коли була травмована позивач, він разом з іншим чоловіком по імені [PERSON] складали у її дворі сіно, дядя [PERSON] стояв на скирті і сказав йому піти глянути до воріт, бо корова біля двору вдарила жінку і та упала. Він побіг до воріт, де побачив, що це [PERSON] Н.Д. , яка вже підвелася і почувала себе погано, не могла йти самостійно, при цьому сказала, що її вдарила корова. Він удвох з підбігшим пастухом, який відігнав корову, одвели жінку до будинку. На місці падіння він бачив пісок увесь затоптаний коров*ячими слідами. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач її мати, на крик якої вона підбігла, але мати була у тяжкому стані, не могла нічого пояснити, тільки жалілася на головний біль, була в шоковому стані, не могла нічого пояснити. [PERSON] [PERSON] та Василь, які у них складали сіно, пояснили їй, що її матір вдарила корова. Вона вибігла на вулицю, де у них пісок під двором і побачила коров*ячі сліди та сліди від рогів на вологому піску. Мати втрачала свідомість і близько 30-40 хв. була непритомна. Зі слів пастуха [PERSON], який помер, їй відомо, що матір в живіт вдарила рогами корова сусідки [PERSON]. В череді 20 корів. Корова проявляла ознаки агресії до її матері, що їй було відомо зі слів матері. Вона була очевидцем того , як корова відповідача проявляла агресію до онука [PERSON], очевидцем чого вона була, хоча про це [PERSON] не розповідала. Стан здоров*я її матері після отриманої травми погіршився, травма вплинула на зір, слух та на рухливість, а також постійно турбує тиск, мати продовжує амбулаторно лікуватися, перебуває на обліку у лікаря невропатолога. Свідок [PERSON] суду показав, що 23.06.2014 року він стояв біля воріт, зустрічав череду, корови пройшли мимо нього, а пастух [PERSON], якого немає в живих, привітався і зупинився біля нього, коли почули крик сусідки [PERSON] До неї побіг пастух і іще один чоловік. Він не підходив. Корову, яка вдарила жінку, бачив на відстані 8-10 м., а потерпілу - на відстані 25 м. Оскільки не бачив морду корови, то не може вказати чи це була корова його матері [PERSON] Він виясняв у пастуха чия це корова, але не пам*ятає, чи той відповідав йому на запитання. Корова матері не була агресивною, але мати її здала, бо [PERSON] стала пред*являти до неї претензії з приводу того, що корова б*ється. Пастух [PERSON] з приводу агресивності корови не пред*являв претензій. Він з ним спілкувався після цих подій і пастух йому підтвердив, що корова не проявляла агресії. Коли корови увечері не поверталися додому з пасовища, тоді йшли їх розшукувати. Свідок [PERSON] суду показала, що вона постійно на прохання [PERSON] вранці виганяла її корову на пасовище і корова ніколи не виказувала ознак агресії і заяв, що корова відповідача б*ється, ніколи не чула.. Надвечір, коли постраждала [PERSON], вона із сусідками на лавці біля двору чекали череду , пастух гнав череду по селу. Вони із сусідами знаходилися приблизно за 60 метрів від двору [PERSON] і повинні були бачити ці події , але вона особисто бачила, як [PERSON] вже піднімалася з землі, і корови поблизу неї вже не було Вона знає сусідських корів, корова у [PERSON] була червоної масті з білими плямами, роги звичайні і не спиляні. Хазяйка потім прив*язала корову вдома і в череду її не пустила, бо пішли розмови, що корова б*ється, а потім здала її заготівельникам. Їй відомо, що [PERSON] хотіла владнати конфлікт добровільно. Від пастуха ніколи не чула, що корова відповідача агресивно себе веде. Пам*ятає, що після цих подій до неї підбіг пастух [PERSON] і сказав, що корова баби [PERSON] чи вдарила чи штовхнула [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що не була особисто очевидцем події, але зі слів пастуха [PERSON] чула, що корова [PERSON] забігла у двір [PERSON] , а та її лозиною вигнала на вулицю, і корова повернулася і напала на неї, а він побачив, як жінка впала і підбіг та відігнав корову. Корови у них в череду виганяють самі власники або сусіди, але на пасовище ніхто корів не водить, а назад вони повертаються самостійно чи їх приганяє пастух. [PERSON] сказала їй, що від [PERSON] надійшла скарга на корову. Вона особисто не чула, щоби хто-небудь до цих подій жалівся на агресивну поведінку корови відповідача. Свідок [PERSON] суду показав, що скирдував із знайомим сіно у дворі [PERSON] Зі скирти побачив, як корова вдарила в груди жінку і та жінка упала, а біля неї стояла корова червоної масті. Жінка падала задом і трохи боком поряд з квітником біля воріт. Перед цим він бачив, як корова йшла мимо жінки і повертала до неї у двір. Він сказав своєму напарнику піти глянути, що там сталося. Той побіг і крикнув, що то хазяйка. Ці події він бачив на відстані 35-40 метрів зверху зі скирти. Свідок [PERSON] суду показала, що очевидцем подій вона не була, але в день , коли були ці події о 23-ій годині їй подзвонив чоловік позивача і просив подоїти корову, оскільки дружину травмувала корова, і вона знаходиться в лікарні. Дочка [PERSON] - [PERSON] підтвердила їй, що матір вдарила корова. А наступного дня вранці їй про це розповів пастух [PERSON] на прізвисько «[PERSON]», який вже помер. Цього пастуха вона знала добре ,бо теж наймала його для випасу корів. Він сказав, що коли гнав корів , зустрів сина [PERSON] біля двору, з яким зупинився розмовляти, а потім побачив, що корова вдарила [PERSON] і стояла над нею. Від відігнав корову і покликав хлопців, що у дворі сіно складали, з якими завели її у двір. Про це пастух розповідав у присутності інших сусідок. Про агресивність корови відповідача не чула, корова у неї була спокійна, навпаки чула про те, що агресивною була корова у сина відповідача [PERSON]. Свідок [PERSON] дала суду показання, що влітку 2014 року у [PERSON] була корова ряба на кличку «Квітка», не агресивна. Вона проживає навпроти відповідача і часто вранці виганяла її корову у череду. На корову ніхто ніколи не скаржився. Через тиждень вона дізналася про ці події, на другий день після яких [PERSON] забрала корову з череди, а потім через цей інцидент здала її заготівельникам. У них в селі корову на пасовище виганяв пастух, ніхто ніколи корів на налигачі не відводив у череду, а увечері з пасовища пастух приганяв корів і йшов за ними по вулиці. Корови при цьому заходили у свої двори, ніяких правил про порядок утримання корів вона не знає. Відповідно до думки спеціаліста №961 від 01.08.2014 року «у [PERSON] на підставі освідування та її медичних документів виявлено закритий перелом кісток зводу черепа - потиличної кістки зліва, забої головного мозку середнього ступеня , крововиливи у м*які тканини у потиличній області , крововилив першого пальця лівої стопи , утворилися від дії тупих предметів , не виключено 23.06.2014 року з яких закритий перелом кісток зводу черепа - потиличної кістки зліва, забої головного мозку середнього ступеня , крововиливи у м*які тканини у потиличній області відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, крововилив першого пальця лівої стопи - відноситься до легких тілесних ушкоджень. (а.с.12). Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №21 за матеріалами справи від 18.05.2015 року [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які об*єднано в дві групи, до першої групи віднесено черепно-мозкову травму - переломи кісток склепіння і основи черепу, забої головного мозку середнього ступеня, крововиливи у м*які тканини у потиличній області зліва, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя, та до другої групи віднесено крововилив першого пальця лівої стопи , які є легкими тілесними ушкодженнями. Обидві групи тілесних ушкоджень виникли унаслідок травматичної дії тупими предметами, не виключено 23.06.2015 року. За характером і локалізацією виявлених тілесних ушкоджень їх утворення як унаслідок удару або поштову у будь-яку анатомічну область з наступним падінням освідуваної і співударянням потиличною частиною голову з тупим предметом ( предметами ) не виключається. Лікування у невропатолога як амбулаторно, так і стаціонарно з 17.07.2014 року з приводу наслідків ЧМТ перебуває у прямому причинному зв*язку з перенесеною тяжкою черепно-мозковою травмою 23.06.2014 року (а.с.81-92). Відповідно до листа Цюрупинської міської ради від 30.07.2015 року встановлено, що виконавчим комітетом Цюрупинської міської ради ніяких рішень щодо правил вигону та випасу худоби в селі Саги (праві і ліві) міста Цюрупинська не приймалися(а.с.104). Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що [PERSON] є її пацієнтом, перебуває на обліку в Цюрупинській ЦРЛ у лікаря невропатолога у зв*язку з отриманою ЧМТ у 2014 році і всі ліки, які зазначені в епікрізах та в амбулаторній картці хворої пов*язані саме з отриманою травмою, остання потребує періодичного амбулаторного лікування, оскільки стан її здоров*я не відновився. Заслухавши сторони, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 12014230240001602 за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], та оцінивши отримані докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року близько 20-30 год. у селі Праві Саги міста Цюрупинська біля двору будинку [ADDRESS] [PERSON] отримала травму в результаті нападу на неї корови на кличку «Квітка», яка належала [PERSON]. Відповідно до висновку експерта позивачу спричинено тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого остання лікувалася стаціонарно та амбулаторно. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частиною першою ст. 1167 ЦК України закріплено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діям чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини… Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року зі змінами і доповненнями розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тому при вирішенні вказаного спору про відшкодування матеріальної шкоди суд в першу чергу має виходити з того, що матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи . Разом з тим, судом не встановлено неправомірності у діях власника сільськогосподарської тварини, до якої віднесено велику рогату худобу, унаслідок яких позивачу спричинено тілесні ушкодження. Як вбачається із пояснень відповідача, показань допитаних свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вони не помічали агресивної поведінки корови відповідача до випадку з нападом на позивача. Крім того, відповідно до довідки Зав. ЦДЛВМ за результатами клінічного обстеження за викликом [PERSON] 02.07.2014 року, проведеного ветлікарем [PERSON] корови по кличці «Квітка» за №6500351144 в [ADDRESS], в амбулаторному журналі за порядковим №104 зроблено запис, що корова клінічно здорова, вела себе спокійно при обстеженні, рекомендовано протримати корову 10 днів під наглядом, що було виконано (а.с.30). Крім пояснень позивача та показань свідка [PERSON] доказів щодо агресивної поведінки корови відповідача до вказаних подій судом не встановлено. Більшість незаінтересованих свідків підтвердили пояснення відповідача, що корова була спокійна та смирна. Відповідно до показань свідків, зазначених вище , від пастуха [PERSON] також не було заявлено ніяких заперечень щодо випасання корови «Квітки» у череді. Тому в цій частині показання свідка [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовані показаннями інших свідків. Виходячи з цього, суд приймає до уваги встановлені обставини про те, що фактично до вказаних подій 23.06.2014 року ніяких доказів щодо прояву агресивності корови «Квітка» до оточуючих не встановлено і відповідач, передаючи свою смирну та спокійну корову в череду на випас ніяких неправомірних дій відносно позивача не вчиняла, а тому між нею та позивачем не виникло жодних правовідносин, які б покладали на [PERSON] зобов'язання по відшкодуванню шкоди. Суд не погоджується з посиланням у позовній заяві на положення ст. 1187 ЦК України стосовно того, що шкода, завдана позивачу, була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, а випасання великої рогатої худоби є діяльністю з підвищеною небезпекою, оскільки з аналізу змісту ч.1 ст. 1187 ЦК України під джерелом підвищеної небезпеки слід розуміти діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід, які в силу своїх природних чи створених людиною властивостей не піддаються в процесі їх експлуатації безперервному і всебічному контролю людини внаслідок чого створюють підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, чи інших осіб та обумовлюють високий ступінь вірогідності заподіяння шкоди цим особам чи майну. Виходячи із зазначеного розуміння поняття „джерело підвищеної небезпеки", до такого джерела не можна віднести сільськогосподарських тварин, які утримуються в домашніх умовах, зокрема корову. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» корова відноситься до сільськогосподарських, а не домашніх тварин. Делікатна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи( дія чи бездіяльність) та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Позивач пояснила, що отримала тілесні ушкодження від корови, яка поверталася з череди і вдарила її у живіт біля її двору. І хоча об*єктивно ніяких тілесних ушкоджень зовнішніх в області живота відповідно до думки спеціаліста за матеріалами амбулаторної та медичних карт не встановлено і не зафіксовано (а.с.12), свідки підтвердили пояснення позивача про те, що корова відповідача вдарила позивача, коли та вигнала її з свого двору. Судом не встановлено, чи була така поведінка корови як результат жорстокого поводження позивача з твариною, тому не приймається до уваги твердження відповідача про це. Крім того, згідно показань свідків, а також пояснень позивача пастух відповідав за череду до населеного пункту, при цьому ніхто не йшов зустрічати корів , кожен власник чекав коли корова повернеться додому, чи знаходився біля воріт свого двору і лише коли корова не поверталася, власник її розшукував. В деяких випадках, як пояснили сторони і свідки, пастух гнав череду по селу, а корови самостійно розходилися по дворах і власники знову ж таки зустрічали корів, знаходячись удома чи поблизу двору. Такий звичай встановився і діє у зазначеному населеному пункті не один рік. Будь-яких правил чи положення органом місцевого самоврядування стосовно порядку утримання сільськогосподарських тварин в домашніх умовах і зокрема їх випасу, не розроблено і не прийнято. Жителі наймають пастуха, домовляючись усно про умови найму і в кожному окремому випадку ці умови можуть відрізнятися. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, також необхідно встановити сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Таким чином , виходячи із встановлених обставин , суд вважає, що позивачем не доведено наявність вини відповідача [PERSON] у заподіянні тілесних ушкоджень [PERSON], оскільки в момент настання події з потерпілою [PERSON] пастух іще не передав корову під відповідальність власнику, і корова фактично перебувала у віддані пастуха, тобто, була передана під відповідальність щодо утримання, супроводження і догляд на час випасання пастуху [PERSON], що не заперечує позивач, оскільки так склалися звичаєві відносини та існувала домовленість жителів села. Наведене спростовує протиправність поведінки власника сільськогосподарської тварини в ухиленні від належного її утримання. Таким чином, судом досліджено всі докази щодо дії чи бездіяльності відповідача, яка була власником сільськогосподарської тварини і не встановлено причинного зв*язку між поведінкою відповідача та наслідками у вигляді отримання травми позивачем. Тому підстав для задоволення позову стосовно відшкодування матеріальної шкоди суд не вбачає, а оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від спричинення матеріальної шкоди і наявності вини особи відповідно до положень ч.1 ст. 1167 ЦК УКраїни, то і в цій частині позов задоволенню не підлягає. Витрати у справі віднести на позивача.

Outcome: dismissed