Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що\~ 04.08.2007 між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого 20.08.2008 року народився син [PERSON] та 21.08.2015 року народилась донька \~ [PERSON].\~\~\~\~ Станом на теперішній час сторони шлюбно сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв"язку з чим прийняли обопільне рішення про розірвання шлюбу. Однак, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку , який позивачка самостійно не зможе забезпечити двом неповнолітнім дітям. Відповідач на даний час є працездатним, на його утриманні інші особи не знаходяться, інших дітей він також не має, тому, на думку позивача, відповідач має змогу утримувати їх спільних дітей. У звязку з тим, що відповідач отримує мінливий щомісячний дохід, позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі до їх повноліття у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. \~ Відповідач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що також зазначив у поданій до суду 16.09.2016 року заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до\~ висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають сина [PERSON], [INFO],\~ \~та\~ доньку \~ [PERSON], [INFO],\~\~\~\~ що підтверджується копіями\~ свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6).\~\~ Станом на теперішній час сторони шлюбно сімейних відносин не підтримують,спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,\~стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу \~України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, що підтверджується його заявою, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що він є здоровою, працездатною особою, який має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, оскільки визнав позовні вимоги, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO],\~ \~та\~ на утримання \~ [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі\~по\~ 4000\~ гривень на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з \~ 02.09.2016 року, \~\~до досягнення\~ дитиною\~ повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved