overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяви про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, якій розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Згідно довідки Шибиринівської сільської ради Чернігівського району (а.с.6), дитина [PERSON], 2009 року народження проживає разом з матір»ю [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

23 жовтня 2021 року Кузнецовським міським судом ухвалене рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 28 жовтня 2021 року, від адвоката Дяденчука А.І., який діє в інтересах [PERSON] , надійшла заява про відшкодування судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу з розгляду зазначеної справи. Згідно поданої заяви адвокат Дяденчук А.І. просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 20000 гривень понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги. Копії вказаної заяви представник позивача направив відповідачам 27.10.2021р. Відповідно до ч.ч.2-3 ст.246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ознайомившись із змістом поданої заяви та враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку про вирішення питання про судові витрати без виклику учасників справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК. Дослідивши подану представником позивача заяву та додані до заяви документи, рішення суду, матеріали справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 17 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лівобережного районного управління юстиції у м. Києві між нею та відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 1677. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через різні погляди на життя та сімейні відносини, непорозуміння, втрату поваги один до одного, постійні сварки в сім"ї. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якою позовні вимоги підтримали та визнали, просили задовольнити, а розгляд справи здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, судом встановлено, що дійсно 17 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лівобережного районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб сторонами, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 1677, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2008 року (а.с.5). У сторін це перший шлюб, від якого народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2009 року (а.с.6). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Спір щодо утримання та місця проживання дитини відсутній. З урахуванням зазначеного суд вважає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернулась з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. При ухваленні рішення судом враховано той факт, що сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та малолітньої дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 11.04.2010 року виконкомом Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області. Від шлюбу мають спільну дитину – [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, вони виявилися різними людьми по характеру, по поведінці в сім’ї та поглядам на життя, на даний час фактичні шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач прийшов до висновку, що сім’я розпалася, шлюб існує лише формально, тому його збереження неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, а дитину поросить залишити на вихованні матері. В судове засідання позивач не з’явився; подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з’явилася, також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.04.2010 року, від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір"ю. Відповідачка не заявляла про намір змінити прізвище, тому після розлучення в неї залишиться прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

23 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 31.05.1997 року з відповідачем [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить справу слухати за його відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 31.05.1997 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Новобузьким відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис № 42, від якого народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2013 року та проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дівоче прізвище ,,[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

23 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засіданні позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.09.2013 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

23 лютого 2016 року заявники звернулись до Дарницького районного суду м. Києва із спільною заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 12 липня 1998 року у ГІрки с/рада Любешівського району, Волинської області, актовий запис за № 4. Від шлюбу народилися двоє дітей , а саме: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися. З лютого 2015 року припинені шлюбні відносини, і з цього часу проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Заявники з посиланням на ч. 3 ст. 234 ЦПК України та ст. 109, 157, 160 СК України, просять суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив розірвати шлюб, пояснивши, що у кожного із них існує своє особисте життя, крім того досягли з заявником [PERSON] письмової угоди щодо проживання та утримання неповнолітніх дітей, відповідно до якої неповнолітній син буде проживати з ними, а старша донька буде проживати з матір"ю. Заявник [PERSON] підтримала вимоги не заперечувала проти задоволення вимог викладених у заяві. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядається справа за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до вимог ст. 109 ч.1 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як вбачається з договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 19.02. 2016 року ( а.с. 10-11) визначення умов проживання та участь у вихованні дітей відповідає вимогам ч.2 ст. 109 СК України. Суд вважає, що задовольняючи вимоги заяви, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей у відповідності до вимог ч.3 ст. 109 СК України. Вимоги заяви про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, заявники підтримали в судовому засіданні, що свідчить про відповідність дійсній волі дружини і чоловіка. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

\~ 23 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. \~ В судове засідання позивач не з"явилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила, що 11 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~\~\~\~\~ \~ Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. \~ Відповідач\~ в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. \~ Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ \~ Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 11 квітня 2009 року\~\~ перебувають у шлюбі ( а.с.5). \~ У сторін є діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с. 8,9). \~\~ Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ \~\~ З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640\~ грн.\~\~ \~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

23 лютого 2021 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1009, мотивуючи позов тим, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилась, в поданій заяві просила розгляд здійснювати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, за яким відсутній та іншої адреси суду не повідомлено. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи наведене суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 18 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1009. (а.с.3) Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

23 січня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Джулинській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 1. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на його утриманні і з якою він буде проживати й після розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім"ї. На даний час спір про майно у сторін відсутній. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved