Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] біосферний заповідник звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Рахівська міська рада про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 23 січня 2016 року о 19:00 год. громадянином [PERSON], [INFO], мешканцем м. Рахів, вул. Довженка, №183, вчинено адміністративне правопорушення, а саме порушення правил охорони та використання території та об"єктів природно-заповідного фонду, зокрема скоєно незаконну рубку деревини породи Ялина "сухостійна" в кількості 5 дерев. Дане правопорушення стверджено протоколом №1 від 25.01.2016 року, складеним інспектором з охорони ПЗФ [PERSON] біосферного заповідника. Постановою Рахівського районного суду від 11.02.2016 року по справі №305/207/16-п провадження №3/305/51/16 громадянина [PERSON] визнано винним за ст. 91 КУпАП. В результаті зазначеного правопорушення природно-заповідному фонду завдано шкоди в розмірі 6936 грн. 17 коп. В добровільному порядку сума заподіяної шкоди [PERSON] не сплачена. Претензія №1 від 16.08.2016 року вих. № 615 залишена ним поза увагою. На підставі наведеного просять стягнути з [PERSON] на рахунок Рахівської міської ради суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі - 6936,17 гривень та на користь [PERSON] біосферного заповідника 1378 гривень судового збору. Представник позивача [PERSON] біосферного заповідника, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У своїх показах зазначив, що 23 січня 2016 року, дійсно прогулювався територією КБЗ, однак ніякої вирубки сухостійних дерев на території КБЗ він не здійснював і не міг здійснювати через свій стан здоров"я. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Рахівської міської ради\~\~\~в судове засідання, повторно, не з`явився. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухваши сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному правопорушенні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань \~чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 \~грудня 2009 року № 14, відповідно до \~частини четвертої статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, \~або постанову суду \~у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обовязкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який \~випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача,\~а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Так, постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.02.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні \~адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі \~153 (сто пятдесят три) гривні. Таким чином суд вважає, що \~вина [PERSON] в обставинах, викладених в позовній заяві, є доведеною і не підлягає розгляду в даному судовому процесі. Крім того, відповідач [PERSON], згідно постанови Рахівського районного суду по справі №305/207/16-п від 11.02.2016 року, оплатив у повному обсязі штраф у сумі 153 гривні та судовий збір у сумі 275,60 гривень, що стверджується копіями квитанцій №45 від 05.09.2016 року та №24 від 07.09.2016 року. Сам факт оплати відповідачем штрафу та судового збору, суд вважає визнання останнім своєї вини за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП Відповідно до ст. \~1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, \~діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної \~чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі досліджуваних\~у судовому засіданні документів, зокрема розрахунку шкоди, проведеному [PERSON] біосферним заповідником, \~на підставі \~Постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2012 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», додаток № 1, судом встановлено та підтверджено, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду України становить 6936,17 гривень. 16.08.2016 року за №615 \~[PERSON] \~було відправлено претензію про добровільне \~відшкодування заподіяної шкоди,в сумі 6936,17 гривень. \~ Станом на день винесення судом рішення, вище вказані збитки відповідачем не відшкодовані. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачем надано обґрунтовані правові докази вини відповідача, а останнім не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити. Крім того, з відповідача на користь [PERSON] біосферного заповідника", у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судові витрати - 1378 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved