Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], який був зареєстрований у Чернятинській сільській Раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 від 02.09.1984 року. В процесі розгляду справи подав суду уточнюючі анкетні дані позивача у позовній заяві. Зокрема, вказує, що ним помилково у позовній заяві вказано його по-батькові Михайлович, проте правильні анкетні дані позивача: [PERSON], [INFO], проживає в [INFO] Городенківського районі Івано-Франківської області. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою по справі вони одружилися 02.09.1984 року. Шлюб зареєстровано у Чернятинській сільській Раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №20. За час шлюбу у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми, кожен із них має свою сім'ю та проживають окремо. Протягом останніх 7-ми років сторони проживають окремо, в кожного з них є своє коло спілкування та різні інтереси. Однією сім'єю на протязі тривалого часу вони не проживають, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям, шлюб існує формально лише згідно свідоцтва про одруження, а тому подальше збереження сімї з відповідачкою неможливе, суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просить строк для примирення не давати, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився. В поданій позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна, строку на примирення просить не надавати. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 02.09.1984 року у Чернятинській сільській Раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20, що стверджено свідоцтвом про одруження серії І-НМ № 444374, виданим 02.09.1984 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СКУ шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України). Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved