Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

19.09.2014 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку в службі у справах дітей. З червня 2012 року малолітня [PERSON] та її старша сестра [PERSON], [INFO], перебувають на утриманні тітки [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2014 року матір дітей [PERSON] позбавлено батьківських прав. Малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, над нею було встановлено опіку та призначено опікуном тітку [PERSON]. Що стосується [PERSON], то її батькові відомо місце проживання доньки, про те, він не бере участі в її вихованні та утриманні, ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, в зв»язку із чим позивач вимушений звертатись до суду з даною позовною заявою В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Хмільницької райдержадміністрації Вінницької області вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Крім того зазначила, що розпорядження про позбавлення відповідача батьківських прав було прийнято ще 19.05.2014 року, однак за проханням третьої особи на утриманні якої перебуває дитина, питання в судовому порядку відразу не піднімалось тому що вважали за необхідне надати батькові час для того щоб він змінив своє ставлення до дитини. Однак, оскільки на протязі чотирьох місяців в поведінці батька змін не було, тому було прийнято рішення про необхідність позбавлення його батьківських прав., а також стягнення з нього аліментів на користь майбутнього опікуна. Третя особа позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Крім того зазначила, що дитина в неї перебуває з червня 2012 року. Відповідач знав про місце знаходження дитини, оскільки вона з ним на протязі літа 2012 року два рази спілкувалась в телефонному режимі. З того часу, батько будь-яких спроб для спілкування не вчиняв, дитиною не цікавиться, допомоги не надає. Також вона в листопаді цього року їздила до м. Одеси для того щоб поспілкуватись з відповідачем з приводу тинини, однак останній не проявив жодного інтересу до дитини та надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у його відсутність, відносно позовних вимог заперечень не має. Прокурор Черниш Г.М. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4,5-6). З червня 2012 року [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] (а.с.11). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2014 р. матір дітей позбавлено батьківських прав (а.с.7). Батько [PERSON] - [PERSON], не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з нею (а.с.12). Натомість [PERSON] матеріально забезпечена, має повноцінну сім»ю (а.с.10). Висновком органу опіки і піклування Хмільницької районної державної адміністрації визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] ( а. с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки відповідач по справі не займається вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки, не спілкується із нею та ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав. Суд, позбавлений можливості вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на користь опікуна на утримання [PERSON], оскільки опікунство над дитиною не на даний час встановлено. На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 3,5,6,10,11, 60, 174, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial