Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів. Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Малинського районного суду від 20 листопада 2012 року відповідач повинен сплачувати їй аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно. Згідно з рішенням суду, аліменти повинні були стягуватись з 27 липня 2012 року. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Богородчанському районному відділі державної виконавчої служби. Оскільки платежі по аліментах не були регулярними, то у відповідача виникла заборгованість. За період з липня 2012 року по 01 серпня 2016 року сума заборгованості складає 14500 гривень. Тому вважає, що [PERSON] повинен сплатити їй неустойку в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судове засідання позивач не зявилася, у поданій позовній заяві клопотала про здійснення розгляду справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В зв"язку зчи ухвалено проводити розглдя справи в порядку заочного судочинства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Встановлено, що рішенням Малинського районного суду від 20 листопада 2012 року з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання дочки [PERSON] [INFO]. Згідно з рішенням суду, стягнення аліментів слід розпочати з 27 липня 2012 року. Згідно з довідкою Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби, заборгованість за аліментами у [PERSON] з липня 2012 року по 01 серпня 2016 року становить 14500 грн. За даними, наведеними у довідці, в цей період [PERSON] аліменти не сплачував. У відповідності з ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивачки, розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів за липень, серпень, жовтень 2012 року 465, 00 грн., за лютий, червень, вересень, листопад 590, 00 грн., за лютий, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року 1365,00 грн., за січень - грудень 2015 року - 1825, 00 грн., за січень липень 2016 року 1065, 00 грн. Таким чином загальна сума неустойки (пені) з липня 2012 року по липень 2016 року складає 5310, 00 грн. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї\~Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] Однак регулярно відповідач аліменти не сплачував, що і призвело до виникнення заборгованості За таких обставин суд вважає, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з вини відповідача, тому з нього в користь позивачки слід стягнути неустойку (пеню). Судові витрати, відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України, слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 196; 197 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved