Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Кам?янської сільської ради Сторожинецького району, [PERSON] про визнання протиправними і скасування рішень органу місцевого самоврядування та припинення права власності. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] , є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельних ділянок, які розташовані по [ADDRESS] . До складу нерухомого майна, яке розташоване за вказаною адресою, належать: житловий будинок літ. «А-І», прибудова літ. «а», ганок літ. «а1», ганок літ. «а2», балкон літ. «а3», прибудова літ. «а4», мансарда літ. «Мс», вхід в підвал літ. «Вх», підвал літ. «Пд», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», підвал літ. «Пд1», вбиральня літ. «Г», навіс літ. «Д», гараж літ. «Ж», капличка літ. «З», навіс літ. «К», ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4, огорожа №5, криниця №6, вигрібна яма №7, компостосховище №8. Вказує, що з урахуванням рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року по справі 723/2047/14-ц та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015року по справі №824/443/15-а право власності на нерухомий об`єкт «компостосховище» до даного часу належить позивачу. Відповідно до листа Чернівецької обласної державної СЕС №1138/02-02 від 21.04.2011року перенесення компостосховища, що належить [PERSON] , на інше місце є недоцільним, оскільки в такому випадку будуть порушені державні будівельні норми. Компостосховище розташоване на земельній ділянці площею 0,0492 га, яка в плані земельної ділянки інвентаризаційної справи (технічного паспорта) домоволодіння [PERSON] зазначена як город. Відповідно до листа відділу містобудування та архітектури Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області №17 від 13.04.2004 року, копія якого додається, земельна ділянка під будівництво житлового будинку у розмірі 0,08 га використовується [PERSON] не в повній мірі. Згідно з планом на забудову та топографічного плану виданного облуправлінням архітектури 17.06.1997 року [PERSON] не використовується 292 м2, тобто 0,0292 га. Крім того дану земельну ділянку збільшено на 0,02 га відповідно до рішення Михальчанської сільської ради №39 від 20.09.1991 року. З приводу даної земельної ділянки протягом тривалого часу між позивачем і відповідачами існує спір. Так, в 1998 році під час проведення позивачем приватизації його земельних ділянок він дізнався, що частина земельної ділянки площею 0,0492 га, де розташоване його компостосховище, вже приватизована тодішньою сусідкою [PERSON] . В 2006 році комісією Михальчанської сільської ради було складено відповідний акт, в якому сільська рада порекомендувала [PERSON] звернутися до суду з позовом про визнання державного акта [PERSON] недійсним. Рішення Михальчанської сільської ради від 25.03.1997 року і 08.05.1997 року по передачі [PERSON] земельних ділянок, до складу яких входила і спірна земельна ділянка, скасовані. В подальшому судом були також визнані недійсними державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] , договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між [PERSON] і [PERSON] , і державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] .. Позивач неодноразово звертався до Михальчанської сільської ради із заявами про передачу йому спірної земельної ділянки площею 0,0492 га, однак рішеннями Михальчанської сільської ради йому було відмовлено. Всі ці відмови відповідача скасовані в суді, що підтверджується копіями постанов Сторожинецького районного суду від 17.01.2012 року по справі №2а-4/12, Сторожинецького районного суду від 12.01.2016 року по справі №723/1847/15-а, Сторожинецького районного суду від 19.04.2016 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду і постанови Верховного Суду по справі №723/1964/14-а. Відповідно до останніх рішень судів по справі №723/1964/14-а позов [PERSON] до Михальчанської сільської ради та третьої особи [PERSON] задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення ХХVІІ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №21-27/2014р. від 13.02.2014 року, зобов`язано Михальчанську сільську раду Сторожинецького району Чернівецької області розглянути заяву [PERSON] від 19.05.2014 року про надання дозволу на розробку із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . На виконання цього рішення суду відповідачем розглянуто вказану заяву позивача і рішенням ХХХІІІ сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №72-33/2020 від 22.09.2020 року відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0492 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] у зв`язку із невідповідністю ч. 1 ст. 134 Земельного Кодексу України, а саме: земельні ділянки комунальної власності або права на них (оренда), підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним і таким, що підлягає скасуванню через наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; …передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Крім того згідно ч. 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. А відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Також, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Отже відмову відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в оренду позивач не може вважати мотивованою і такою, що відповідає нормам чинного законодавства. 04.11.2020р. позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду одночасно із заявою про забезпечення позову та з позовом про визнання протиправними і скасування зазначеного рішення ХХХІІІ сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №72-33/2020 від 22.09.2020 року, а також рішення ХХХІІІ сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №69-33/2020 від 22.09.2020 року про продовження дії окремого рішення Михальчанської сільської ради про надання відповідачці [PERSON] дозволу на розробку проекту із землеустрою. Вказує на те, що оскільки заходи забезпечення позову судом не були вжиті, Михальчанською сільською радою було прийняте рішення №82-34/2020 від 12.11.2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення відповідачці [PERSON] земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] , надано [PERSON] у власність земельну ділянку кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі цього рішення 30.11.2020 року було зареєстроване право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. Під час судового провадження [PERSON] надала в Чернівецький окружний адміністративний суд вказаний витяг про реєстрацію права її власності на земельну ділянку площею 0,2812 га, до якої входить спірна земельна ділянка площею 0,0492 га, на яку претендує [PERSON] , тому ухвалою цього суду по справі №600/2132/20-а від 15.12.2020 року провадження у справі закрито через зміну юрисдикції спірних правовідносин. Рішення ХХХІV сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №82-34/2020 від 12.11.2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення третій особі за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] та надання [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства, впливає на передбачене ст. 377 ЦК України, його технічним паспортом і рішенням Михальчанської сільської ради №39 від 20.09.1991 року право позивача отримати в оренду спірну земельну ділянку площею 0,0492 га, оскільки, як вбачається із публічної кадастрової карти України, земельна ділянка за кадастровим номером 7324586500:02:003:0018 з північно-західного боку, де розташоване компостосховище позивача, межує із його земельною ділянкою за кадастровим номером 7324586500:02:003:0735. Посилається на те, що як вбачається з інформації про земельну ділянку кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, яка розміщена на сайті публічної кадастрової карти України, відомості до Державного земельного кадастру про зазначену земельну ділянку внесено тільки 10 листопада 2020 року, отже проектна документація на цю земельну ділянку раніше вказаної дати не могла бути подана на розгляд сесії Михальчанської сільської ради (оскаржуване рішення прийняте 12 листопада 2020 року). А відповідно до ст.ст. 14, 15 «Регламенту Михальчанської сільської ради VІІ скликання» розпорядження про скликання сесії Ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за 10 днів до сесії… посадові особи виконавчого апарату сільської ради забезпечують отримання депутатами проектів рішень та інших матеріалів, необхідних для розгляду порядку денного сесії Ради, не пізніше як за 3 дні до її відкриття… Пропозиції до порядку денного сесії Ради, як правило, вносяться не пізніше як за 15 днів до відкриття сесії. Як вбачається з повного тексту даного Регламенту, скорочення цих строків допускається тільки у виняткових випадках. Позивач вважає, що рішення ХХХІV сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №82-34/2020 від 12.11.2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення третій особі за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] та надання [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства не тільки порушує його права, а ще й прийняте з порушенням ЗУ «Про місцеве самоврядування», вважає, що право власності відповідачки [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2240053773245) має бути припинено. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати протиправним і скасувати рішення ХХХІІІ сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №72-33/2020 від 22.09.2020 року «Про розгляд заяви громадянина [PERSON] вхідний від 19.05.2014 року №134». Визнати протиправним і скасувати рішення ХХХІV сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №82-34/2020 від 12.11.2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення [PERSON] за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] , та надання [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства та припинити право власності відповідачки [PERSON] на цей об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2240053773245. Стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача Кам?янської сільської ради у судовому засіданні позов не визнала, підтримала поданий відзив, з якого вбачається, що Кам?янська сільська рада заперечує проти заявлених позовних вимог з таких підстав. Щодо позовних вимог «визнати протиправним і скасувати рішення XXXIII сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №72-33/2020 від 22.09.2020 року «Про розгляд заяви громадянина [PERSON] вхідний від 19.05.2014 року №134», зазначає, що земельна ділянка площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Михальча Сторожинецького району Чернівецької області була власністю Михальчанської сільської ради, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015р. по справі 723/2047/14-ц. В 2013р. [PERSON] самовільно захопив вказану земельну ділянку площею 0,0492 га, огородив її металевою огорожею, встановив на ній самовільно компостосховище та бетонну доріжку до нього, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015р. по справі 723/2047/14-ц. 07.04.2014р. рішенням Михальчанської сільської ради №60-28/2014 [PERSON] зобов`язано звільнити самовільно зайняту дану земельну ділянку площею 0.0492 га. 19.05.2014р. [PERSON] подав до Михальчанської сільської ради заяву №134 про надання дозволу на розробку проекту відведення зазначеної земельної ділянки площею 0.0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства. 07.07.2014р. на 29 сесії Михальчанської сільської ради заяву №134 розглянули, але не було прийнято рішення по заяві №134 в силу відсутності необхідної кількості голосів депутатів. 28.01.2015р. рішенням Апеляційного суду Чернівецької області по справі №723/2047/14- ц зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для особистого селянською господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району. Чернівецької області шляхом демонтажу встановленої огорожі, компостосховища та бетонної доріжки до компостосховища . 25.03.2015р. відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Сторожинецького районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №46713500 встановлено, що [PERSON] демонтував огорожу, компостосховище та бетонну доріжку до компостосховища на земельній ділянці площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області. Тому посилання позивача в позовній заяві на наявність компостосховища на земельній ділянці площею 0,0492 га, посилаючись на технічний паспорт з реєстрацією поточних змін від 14.09.2012р. та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є безпідставним, оскільки в 2015 році позивач демонтував компостосховище на вказаній земельній ділянці площею 0,0492 га. на виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015р., крім того у витягу представленому позивачем не зазначено, що компостосховище є об`єктом на земельній ділянці площею 0,0492 га. Також вважає, що посилання позивача в позовній заяві на ч. 2 ст. 134 ЗК України є необгрунтованим, оскільки компостосховище демонтовано із земельної ділянки площею 0.0492га, яка за цільовим призначенням є для особистого селянського господарства, а не для городництва чи будівництва та обслуговування будівель та споруд. 22.09.2020р. на виконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2020р. по справі №723/1964/14-а, ними повторно розглянуто заяву №134 [PERSON] від 19.05.2014р. про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0492га в оренду для ведення особистого селянського господарства в порядку встановленому чинним законодавством. Зокрема, згідно сг.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дане питання розглядалося на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин і охорони здоров`я та надано рекомендацію відмовити у задоволенні заяви №134 позивача від 19.05.2014р. обгрунтувавши свою позицію у протоколі №48 від 03.09.2020р. Таким чином остаточне рішення з земельних питань приймає рада згідно п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постійна комісія лише рекомендує. 22.09.2020р. рішенням №72-33/2020 Михальчанська сільська рада відмовила [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту-землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Таке ж право закріплено в ч. 1 ст. 134 ЗК « Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою ст. 134 ЗК України». Ч. 3 ст. 124 ЗК України передбачено випадок, коли передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Тобто фізичні чи юридичні особи, які не підпадають під захист ч. 2 та ч.3 ст. 134 ЗК України, використовують порядок ст. 124 та ст. 134 ЗК України, тобто через земельні торги. Оскільки [PERSON] не підпадав під захист ч. 2 ст. 134 ЗК України, тому рада відмовила позивачу у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства. Щодо позовних вимог «визнати протиправним і скасувати рішення XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №85-34/2020 від 12.11.2020р. «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення [PERSON] за рахунок земель, сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] та надання [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства та припинити право власності відповідачки [PERSON] на цей об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2240053773245» зазначає, що громадянка [PERSON] у 2014р. звернулася до Михальчанської сільської ради для отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для отримання у власність земельних ділянок орієнтовною площею 0.28 га для особистого селянського господарства в с.Михальча Сторожинецького району. 07.07.2014р. рішенням XXIX сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №77-29/2014 громадянці [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, однак процес виготовлення проекту землеустрою було призупинено у зв`язку з оскарженням вище зазначеного рішення до суду громадянином [PERSON] 25.02.2020р. постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №723/1964/14-а, суд вказав, «...щодо відсутності підстав для скасування рішень Михальчанської сільської ради № 60-28/2014 від 07.04.2014 та №77-29/2014 від 07.07.2014. оскільки такі прийнято обгрунтовано та останні не порушують прав та законних інтересів позивача». Тоді гр.. [PERSON] звернулася до Михальчанської сільської ради із заявою про продовження терміну дії рішення XXIX сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №77-29/2014 від 07.07.2014 року і 22.09.2020 року рішенням XXXIII сесії скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №69-33/2020 від 22.09.2020 року заяву гр. [PERSON] було задоволено на сесії ради. Надалі, в порядку визначеному ч.9 ст. 118 ЗК України гр. [PERSON] подала на затвердження Михальчанській сільській раді проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 0,2812 га для ОСГ. 12.11.2020р. рішенням XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області №82-34/2020 рада затвердила проект землеустрою в порядку встановленому законом. Тому відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] відбулося без порушення норм чинною законодавства, а тому відсутні будь-які правові підстави для скасування рішення XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області №82-34/2020 та, в результаті, припинення права власності гр. [PERSON] на земельну ділянку 0,2812 га.. Також посилається на те, що ухвалою Сторожинецького районного суду від 06.06.2001р. у справі №2- 443/2001 встановлено, що «... згідно з довідкою /а.с./ Михальчанської сільської ради від жовтня 1998 р. №376 [PERSON] згідно з господарською книгою №1 рахунок №2 рішенням Михальчанської сільської ради від 10.02.1998р. залишено у користування 0,46 га і він приватизував дану ділянку, отримавши державний акт, а тому суд вважає, що в позивача немає підстав стверджувати, що у вказану кількість землі не ввійшло 0,02 га землі які виділені йому рішенням виконкому від 20.09.1991 р.».. Оскаржуване рішення XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожннецького району Чернівецької області №85-34/2020 від 12.11.2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» є актом одноразовою застосування та вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому не може бути скасоване чи змінене. Враховуючи вищевикладене, вважає, що немає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, тому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] , всі витрати залишити за [PERSON] .. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, підтримала поданий відзив у якому зазначила, що заперечує проти всіх заявлених позовних вимог. Щодо позовної вимоги «визнати протиправним і скасувати рішення XXXIII сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №72-33/2020 від 22.09.2020 року «Про розгляд заяви громадянина [PERSON] від 19.05.2014 року №134», зазначає, що у 2013р. [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку площею 0,0492 га, для особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Михальча Сторожинецького району, Чернівецької області, яка належала на праві власності Михальчанській сільській раді, огородив її металевою огорожею, встановив на ній самовільно компостосховище та бетонну доріжку до нього, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015р. по справі 723/2047/14-ц. 07.04.2014р. рішенням Михальчанської сільської ради №60-28/2014 [PERSON] зобов`язано звільнити самовільно зайняту дану земельну ділянку площею 0.0492 га, однак [PERSON] відмовився і Михальчанська сільська рада звернулась в суд. 28.01.2015р. рішенням Апеляційного суду Чернівецької області по справі №723/2047/14- ц зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для особистого селянською господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району. Чернівецької області шляхом демонтажу встановленої огорожі, компостосховища та бетонної доріжки до компостосховища . 25.03.2015р. відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Сторожинецького районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №46713500 встановлено, що [PERSON] демонтував огорожу, компостосховище та бетонну доріжку до компостосховища на земельній ділянці площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області. Тому посилання позивача в позовній заяві на наявність компостосховища на земельній ділянці площею 0,0492 га, посилаючись на технічний паспорт з реєстрацією поточних змін від 14.09.2012р. та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є безпідставним, оскільки в 2015 році позивач демонтував компостосховище на вказаній земельній ділянці площею 0,0492 га. на виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015р., крім того у витягу представленому позивачем не зазначено, що компостосховище є об`єктом на земельній ділянці площею 0,0492 га. Також вважає, що посилання позивача в позовній заяві на ч. 2 ст. 134 ЗК України є необгрунтованим, оскільки компосховище демонтовано із земельної ділянки площею 0.0492га, яка є для особистого селянського господарства, а не для городництва чи будівництва та обслуговування будівель та споруд. 22.09.2020р. рішенням №72-33/2020 Михальчанської сільської ради відмовила [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту-землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що такі дії ради були правомірними, відповідали ЗК України. Таким чином позивач не навів у позовній заяві доказів та аргументів, яким чином вона як відповідач по справі порушила його право оренди, оскільки вона не є органом місцевого самоврядування. Щодо позовної вимоги «визнати протиправним і скасувати рішення XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №82-34/2020 від 12.11.2020р. «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення [PERSON] за рахунок земель, сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] та надання [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства та припинити право власності відповідачки [PERSON] на цей об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2240053773245» зазначає, що дана вимога є безпідставною та необґрунтованою, оскільки у 2014році вона вчергове звернулася до Михальчанської сільської ради для отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для отримання у власність земельних ділянок орієнтовною площею 0.28га для особистого селянського господарства в с.Михальча Сторожинецького району, оскільки вона не мала у власності жодної земельної ділянки, тоді як [PERSON] мав аж три земельні ділянки загальною площею 0.46га.. 07.07.2014р. рішенням XXIX сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №77-29/2014 громадянці [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, однак процес виготовлення проекту землеустрою було призупинено у зв`язку з оскарженням вище зазначеного рішення до суду громадянином [PERSON] 25.02.2020р. постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №723/1964/14-а, суд вказав, «...щодо відсутності підстав для скасування рішень Михальчанської сільської ради № 60-28/2014 від 07.04.2014 та №77-29/2014 від 07.07.2014, оскільки такі прийнято обгрунтовано та останні не порушують прав та законних інтересів позивача». Тоді вона звернулася до Михальчанської сільської ради із заявою про продовження терміну дії рішення XXIX сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №77-29/2014 від 07.07.2014 року і 22.09.2020 року рішенням XXXIII сесії скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №69-33/2020 від 22.09.2020 року заяву гр. [PERSON] було задоволено на сесії ради. Після завершення виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 0.2812га для ОСГ вона в порядку визначеному ч.9 ст. 118 ЗК України подала його на затвердження Михальчанській сільській раді і 12.11.2020р. рішенням XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області №82-34/2020 рада затвердила проект землеустрою в порядку встановленому законом. Окрім того, позивач не обґрунтовує чому з яких підстав він вважає, що слід припинити право власності [PERSON] на всю площу земельної ділянки 0.2812га.. Посилається на те, що ухвалою Сторожинецького районного суду від 06.06.2001р. у справі №2- 443/2001 встановлено, що «... згідно з довідкою /а.с./ Михальчанської сільської ради від жовтня 1998 р. №376 [PERSON] згідно з господарською книгою №1 рахунок №2 рішенням Михальчанської сільської ради від 10.02.1998р. залишено у користування 0,46 га і він приватизував дану ділянку, отримавши державний акт, а тому суд вважає, що в позивача немає підстав стверджувати, що у вказану кількість землі не ввійшло 0,02 га землі які виділені йому рішенням виконкому від 20.09.1991 р.».. [PERSON] в позовній заяві не навів фактичних доказів того, що було порушення процедури прийняття рішення №82-34/2020. Враховуючи вищевикладене, вважає, що немає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , тому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] .. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Михальча Сторожинецького району Чернівецької області була власністю Михальчанської сільської ради. 19.05.2014р. [PERSON] подав до Михальчанської сільської ради заяву №134 про надання дозволу на розробку проекту відведення зазначеної земельної ділянки площею 0.0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства. 07.07.2014р. на 29 сесії Михальчанської сільської ради заяву №134 розглянули, але не було прийнято рішення по заяві №134 в силу відсутності необхідної кількості голосів депутатів. 22.09.2020р. на виконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2020р. по справі №723/1964/14-а, Михальчанською сільською радою повторно розглянуто заяву №134 [PERSON] від 19.05.2014р. про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0492га в оренду для ведення особистого селянського господарства в порядку встановленому чинним законодавством. Дане питання розглядалося на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин і охорони здоров`я та надано рекомендацію відмовити у задоволенні заяви №134 позивача від 19.05.2014р. обгрунтувавши свою позицію у протоколі №48 від 03.09.2020р.. 22.09.2020р. рішенням №72-33/2020 Михальчанської сільської ради відмовила [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту-землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства.. Оскільки [PERSON] не підпадав під захист ч. 2 ст. 134 ЗК України, тому рада відмовила позивачу у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] у 2014р. звернулася до Михальчанської сільської ради для отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для отримання у власність земельних ділянок орієнтовною площею 0.28 га для особистого селянського господарства в с.Михальча Сторожинецького району. 07.07.2014р. рішенням XXIX сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №77-29/2014 громадянці [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, однак процес виготовлення проекту землеустрою було призупинено у зв`язку з оскарженням вище зазначеного рішення до суду громадянином [PERSON] 25.02.2020р. постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №723/1964/14-а, суд вказав, «...щодо відсутності підстав для скасування рішень Михальчанської сільської ради № 60-28/2014 від 07.04.2014 та №77-29/2014 від 07.07.2014. оскільки такі прийнято обгрунтовано та останні не порушують прав та законних інтересів позивача». Тоді гр.. [PERSON] звернулася до Михальчанської сільської ради із заявою про продовження терміну дії рішення XXIX сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №77-29/2014 від 07.07.2014 року і 22.09.2020 року рішенням XXXIII сесії скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №69-33/2020 від 22.09.2020 року заяву гр. [PERSON] було задоволено на сесії ради. Надалі, в порядку визначеному ч.9 ст. 118 ЗК України гр. [PERSON] подала на затвердження Михальчанській сільській раді проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 0,2812 га для ОСГ. 12.11.2020р. рішенням XXXIV сесії VII скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області №82-34/2020 рада затвердила проект землеустрою в порядку встановленому законом. Із висновку експерта №221 складеного 01-19 жовтня 2021р. за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи вбачається, що розташування будівель, споруд та інших об`єктів, право власності на які зареєстровано за [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 18-20) не в повній мірі відповідає правовстановлюючим документам на земельні ділянки, на яких ці об`єкти розташовані, а саме споруда компостосховища (№ 8), яке знаходиться у власності [PERSON] , розташована за межами земельної ділянки з кадастровим номером 7324586500:02:003:0735 площею 0.1611 га що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЧВ № 008750 від 19.03.1998р. та за даними з реєстрів речових прав на нерухоме майно (про реєстрацію права власності) знаходиться у приватній власності [PERSON] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (02.01); в межах земельної ділянки з кадастровим номером 7324586500:02:003:0018 площею 0,2812га, що за даними з реєстрів речових прав на нерухоме майно (про реєстрацію права власності) знаходиться у приватній власності [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03). Наявне порушення меж та накладання земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, яка належить [PERSON] кадастровий номер 7324586500:02:003:0018 площею 0,2812га і земельної ділянки по [ADDRESS] яка фактично перебуває у користуванні [PERSON] (згідно з планом земельної ділянки технічного паспорта), площа накладання становить 0.0451га.. В матеріалах наданих експерту на дослідження відсутня чітка і однозначна інформація, щодо власника земельної ділянки, на якій було розміщено компостосховище, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] по [ADDRESS] , станом на момент внесення відомостей про нерухоме майно (тобто житлові та нежитлові будівлі) в державний реєстр нерухомого майна - 24.09.2014р., а питання щодо встановлення кому належала земельна ділянка на вказану дату, виходить за межі компетенції експерта, що має право проводити земельно-технічні експертизи за спеціальністю 10.7 - «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками». Компостосховище, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] по [ADDRESS] , не входить в територію земельної ділянки, яка була передана [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку в 1998 році, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЧВ №008750 від 19.03.1998р.. Окрім того 07.04.2014р. рішенням Михальчанської сільської ради №60-28/2014 [PERSON] зобов`язано звільнити самовільно зайняту дану земельну ділянку площею 0.0492 га, однак [PERSON] відмовився і Михальчанська сільська рада звернулась в суд. 28.01.2015р. рішенням Апеляційного суду Чернівецької області по справі №723/2047/14-ц зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для особистого селянською господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району. Чернівецької області шляхом демонтажу встановленої огорожі, компостосховища та бетонної доріжки до компостосховища . 25.03.2015р. відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Сторожинецького районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №46713500 встановлено, що [PERSON] демонтував огорожу, компостосховище та бетонну доріжку до компостосховища на земельній ділянці площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області. Тому посилання позивача в позовній заяві на наявність компостосховища на земельній ділянці площею 0,0492 га, посилаючись на технічний паспорт з реєстрацією поточних змін від 14.09.2012р. та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є безпідставним, оскільки в 2015 році позивач демонтував компостосховище на вказаній земельній ділянці площею 0,0492 га. на виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015р., крім того у витягу представленому позивачем не зазначено, що компостосховище є об`єктом на земельній ділянці площею 0,0492 га. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Нормами частини першої статті 81 ЗК України визначено способи набуття права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до положень ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою та інші. Згідно ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч. 7 ст. 121 Земельного кодексу України на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок провести розгляд клопотання у місячний строк і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж мотивовану відмову у його наданні. При цьому, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно ч.12 ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія ради є повноважною, якщо на її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» встановлено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад вирішувати питання у галузі земельних відносин, зокрема приймати рішення щодо безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. За змістом статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Відповідно до частин другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з правовою позицією Конституційного суду України викладеній у рішенні №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року потрібно розрізняти нормативні та ненормативні акти органу місцевого самоврядування. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (п.4 вказаного рішення). Оскаржуване рішення є ненормативним актом, звернене конкретно до [PERSON] , застосовано одноразово і після реалізації вичерпало свою дію. Відповідно до останнього абзацу п.5 цього рішення Конституційного суду, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Оскаржувані рішення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, а відтак його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки в нього виникло право володіння відповідними земельними ділянками, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі №916/876/13 та висновках Вищого господарського суду України, які наведені у постанові від 06 квітня 2017 року. Як зазначено у статті 1 протоколу №1 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. На підставі вищенаведеного суд не встановив доказів, які б свідчили про наявність у позивача прав на спірну земельну ділянку, судом не встановлено порушень з боку Михальчанської сільської ради під час прийняття спірних рішень, а відтак з врахуванням вищенаведеного слід відмовити в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення Михальчанської сільської ради № 72-33/2020 від 22.09.2020р. "Про розгляд заяви громадянина [PERSON] вхідний №134 від 19.05.2014р.» та щодо визнання рішення ХХХІV сесії VІІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №82-34/2020 від 12.11.2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення [PERSON] за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] , та надання [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 7324586500:02:003:0018, площею 0,2812 га для ведення особистого селянського господарства та припинити право власності відповідачки [PERSON] на цей об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2240053773245.

Outcome: dismissed