Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

03.03.2020 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] , співвласниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] , кожен по 1/3 частці. В даний час в квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач по справі - [PERSON] , який в цей час має реєстрацію в [ADDRESS] і з часу реєстрації в квартирі не мешкав. Наявність реєстрації відповідача, позбавляє позивача, як власника, можливості здійснювати право користування та розпорядження власнітю у повному обсязі. За позовом, посилаючись на ст.ст.3, 15, 317, 405 ЦК України, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 13.03.2020 р. відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 27.04.2020 р. 27.04.2020 р. розгляд справи було відкладено на 01.06.2020 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача та у зв`язку з притягненням третіх осіб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Третя особа - [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Розгляд справи без участі учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті позову не подавав. Суд розглянув справу за відсутності відповідача та третьої особи [PERSON] на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та третьої особи [PERSON] , суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.08.2006 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , кожному по 1/3 частині (а.с.6). У згаданій квартирі з 26.10.2006 р. зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації та має реєстрацію за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 16). [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, що, окрім тверджень позивача, підтверджено актом від 03.03.2020 р. (а.с.11). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи вимоги в частині примусового зняття відповідача з реєстрації місця проживання, суд керується ч.1 ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, та вважає їх передчасно заявленими, оскільки питання про зняття [PERSON] з реєстрації на підставі рішення суду, у порядку ч.1 ст.7 вказаного вище Закону, не вирішувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved