Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

01.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.09.2001р. вони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. У 2010р. вони посварилися, перестали спілкуватися та проживають окремо. Припинили шлюбні відносини по причині, що у них різні характери, різні погляди на життя, через це у них виникали часто сварки, на підставі чого просить розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав письмову заяву від 08.09.2014р., в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище „[PERSON]". Суд, заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 15.09.2001 року між сторонами був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 94 та було видане відділом РАГС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 15.09.2001 року (а.с. 4). Від цього шлюбу народилися діти: син - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 10.01.2003 року відділом РАЦС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5), донька - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 07.10.2006 року відділом РАЦС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу діти, за взаємною згодою сторін, залишаються з відповідачкою. Позов був поданий до суду 01 серпня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідачки. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved