Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.02.2010 року у розмірі 14312,16 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.02.2010 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір без номеру, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.03.2016 р. має заборгованість в загальній сумі 14312,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 896,82 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 9307,62 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2950 грн., штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 657,72 грн. - процентна складова. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14312,16 грн., судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві зазначивши, що не заперечує проти розгляду справи за відсутністю представника та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що дійсно 08.02.2010 року отримала кредит Приватбанку у розмірі 900 гривень, але просить застосувати строки позовної давності. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно заяви від 08.02.2010 року поданої до позивача стосовно отримання кредиту, персональні дані заявника зазначені як [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], однак відповідач підтвердила, що укладала кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» та отримала кредит у розмір 900 грн., тому відповідно заяви від 08.02.2010 року [PERSON] уклала кредитний договір б\\н з позивачем та отримала кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Крім того, згідно п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт повинен заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до пунктів 9.3, 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, картрахунки відкриті на необмежений строк. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк. Отже, Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору відповідач до банку не надавав, у зв'язку з чим на підставі норм, передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, договір було продовжено на такий же строк. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає у м. Маріуполь Донецької області. Виходячи з наведеного, з відповідача не підлягає стягненню штраф у розмірі 500 грн. - фіксована частина та 657,72 грн. - процентна складова, а також заборгованість за комісією та пенею починаючи з 14.04.2014 року. Відповідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.02.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON], остання здійснювала платіж 13.05.2013, тобто менше 3-х років до дня звернення позивача до суду, тому строки позовної давності не можливо застосувати до суми заборгованості. Відповідно до вимог ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, оскільки умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача: 896,82 грн. заборгованість за кредитом; 9307,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, тому сума яка підлягає стягненню складає 10204,44 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволений частково, судовий збір з відповідача необхідно стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1252,6 гривень на користь позивача.

Outcome: partial