Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

11.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням Бахчисарайського районного суду АРК від 03.11.2005 року по справі № 2-3614/2005 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення повноліття дітей. Позовні вимоги мотивовані посиланням на ст. 192 СК України та на ту обставину, що порівняно з 2005 роком прожитковий мінімум збільшився з 404,79 грн. до 1210,00 грн., батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволені позову в повному обсязі, додатково пояснила, що рішенням суду 2005 року стягнуті алміенти на утримання 2-х дітей у розмірі 300,00 грн, але станом на 2013-2014 р. змінились ціни на продукти, одяг та інше, молодша донька часто хворіє, отже майновий стан позивачки погіршився. Відповідач заперечував проти задоволення позу, посилаючись на те, що він не взмозі знайти достойну роботу, він є працездатний, але має захворювання "пахова грижа", має земельний пай з багаторічними насадженнями: персик та інше, але крупнорогата худоба завдала шкоди саду, що унеможливлює сплати ним аліментів. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER], виданим 01.10.1999 року, серії [NUMBER], виданим 14.07.1998 року (а.с. 4). Неповноліті [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою "КП РЕП ЖФ БМР" " 2963 від 09.12.2013 року (а.с. 6). Рішенням Бахчисарайського районного суду АРК від 03.11.2005 року у цивільній справі № 2-3614/2005 позов [PERSON] задоволений; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно 300,00 грн, починаючи з 08.09.2005 року до їх повноліття. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначається у ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Відповідно до приписів ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сторонами на виконання приписів ст.ст.11, 60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження обставин погіршення здоров'я сторін, зміни сімейного стану сторін суду не надані. При цьому відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 р.» прожитковий мінімум складає на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років з 1 січня - 972 грн; дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 1210 грн. Відповідно до приписів ч. 2 ст.183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати ти дітям матеріальну допомогу, достатню для задоволення їх розумних потреб, виходячи з віку дітей, стану їх здоров'я , матеріального становища. Як зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 11.04.2012 року у цивільній справі № 6-4664св12 однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є неспроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Отже, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача і те, що він є працездатним, оскільки доказів іншого суду не надано. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про збільшення розміру аліментів з урахуванням приписів ст. 7 Закону України «Про держбюджет України на 2013 р.», ст. 182 СК України є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 1000,00 грн. на утримання двох дітей. Зазначений розмір аліментів суд вважає достатнім та справедливим. Отже, в інший частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Повний текст рішення відповідно до приписів ч. 3 ст. 209 ЦПК України складений 25.02.2014 року.

Outcome: partial