Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що останнім часом стосунки між сторонами суттєво погіршились - втратили інтерес, перестали розуміти один одного, на грунті чого в сім'ї виникали сварки. В зв»язку з чим вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. А тому, оскільки через органи ДРАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливе, і просила суд такий між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала. Також після розірвання шлюбу залишити ії шлюбне прізвище, крім того, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 30 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 30 січня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 4. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». Від шлюбу сторони дітей не мають. Також судом встановлено, що сторони втратили інтерес, перестали розуміти один одного, на грунті чого в сім'ї виникали сварки. Взаєморозуміння та примирення досягти неможуть. В наданий судом строк примирення не досягли. Позивач наміру зберегти шлюб не має, відповідач своєї позиції суду не повідомив. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved