Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

25.06.2015 року Позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати недійсним повністю патент України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]», зареєстрований на ім'я відповідача [PERSON], та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі щодо визнання недійсним патенту України [NUMBER], а також здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Обґрунтовування поданого позову позивач посилався на те, що корисна модель «[INFO]», яка захищена патентом України [NUMBER], не відповідає умовам патентоспроможності, оскільки не є новою (п. а ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»), а також видача патенту здійснена внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб (п. г ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»). Позивач зазначає, що корисна модель за спірним патентом не є новою, оскільки на дату подання заявки до Установи сукупність суттєвих ознак корисної моделі стала загальнодоступною у світі. Крім того, вказував, що спірний патент був виданий внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб, оскільки ТОВ «Здраво» тривалий час є імпортером в Україну належним чином зареєстрованих лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг». Позивач вважає, що оскаржуваний патент порушує їх право на введення в цивільний обіг зазначених лікарських засобів, оскільки власник патенту стверджує, що склад лікарських засобів співпадає зі складом продукту, захищеного спірним патентом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Державної служби інтелектуальної власності України за відсутності належних доказів просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що з їх боку порушень при видачі спірного патенту не було, а єдиним належним доказом по справі про визнання недійсним патенту України на корисну модель з підстав невідповідності її умовам патентоздатності має бути висновок судової експертизи, оскільки відповідно до п. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлний. В своїй заяві, направленої на адресу суду визнав вимоги позивача щодо відсутності новизни у запатентованій корисній моделі та просив розглядати справу у його відсутності. Третя особа -[PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» корисна модель - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону, об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Судом встановлено, що 13.08.2013 року відповідачем [PERSON] через патентного повіреного [PERSON] було подано заявку №u 2013 10083 на отримання патенту на корисну модель «[INFO]». Інформацію про деклараційний патент було внесено до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та публікацію відомостей про видачу патенту України [NUMBER] здійснено у офіційному бюлетені «Промислова власність» було здійснено 11.03.2014 року, з якого є чинними права на корисну модель « «[INFO]». Дані обставини також підтверджуються витягом з Державного реєстру патентів України на корисні моделі . Відповідно до п. 7 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» після подання заявки та за наявності документа про сплату збору за її подання проводиться формальна експертиза, під час якої: а)визначається, чи належить об'єкт, що заявляється, до об'єктів, зазначених у частині другій статті 6 Закону, і чи немає його серед об'єктів, зазначених у частині третій статті 6 Закону; б)заявка перевіряється на відповідність вимогам статті 12 Закону. Згідно зі ст. 12 Закону заявка повинна відповідати вимогам єдності та містити комплект необхідних матеріалів, вимоги до яких встановлені п. 3 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.03.2002 року №197, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.04.2002 року за №3642/6652. Відповідно до п. 11 ст. 16 Закону, якщо заявка на видачу деклараційного патенту на корисну модель відповідає вимогам статті 12 Закону, за наявності документа про сплату відповідного збору за подання заявки, заявнику надсилається рішення про видачу деклараційного патенту на корисну модель. Відповідно до ст. 25 Закону деклараційний патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності. Таким чином, патент України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]», було видано відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі. За таких обставин, судом приймаються до уваги доводи представника відповідача Держслужби стосовно відсутності порушення останнім процедури видачі спірного патенту України. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності. Корисна модель визнається новою, якщо вона не є частиною рівня техніки. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету (ч.3, 4 ст. 7 Закону про охорону прав). Згідно з п. 5 ст. 6 Закону обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою корисної моделі. Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису корисної моделі та відповідних креслень. В обґрунтування позову, ТОВ «Здраво» посилається на те, що на дату подання заявки корисна модель за спірним патентом не відповідала умовам патентоздатності, а саме: не була новою. Суд погоджується з даними доводами позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що ТОВ «Здраво» тривалий час є імпортером в Україну зареєстрованих лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг», що підтверджується ліцензією на оптову торгівлю №АВ518323, Контрактом №01-02/10-EUC від 20.02.2010 року та Контрактом №09-03/14-HLT dsl 24/03/2014 njoj/ Згідно зі ст.9 Закону України «Про лікарські засоби» лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. На зареєстрований лікарський засіб заявнику видається посвідчення, в якому зазначається строк дії, протягом якого лікарський засіб дозволяється до застосування в Україні. Після закінчення терміну, протягом якого зареєстрований лікарський засіб було дозволено до застосування в Україні, лікарський засіб може застосовуватись за умови його перереєстрації. Лікарський засіб «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» зареєстровано в Україні у 2009 році відповідно до рішення про державну реєстрацію лікарського засобу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25.02.2009 року №120, на який видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/01 зі строком дії від 19.03.2009 року по 25.02.2014 року. Лікарський засіб «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» зареєстровано в Україні у 2009 році відповідно до рішення про державну реєстрацію лікарського засобу, затвердженого наказом МОЗ від 25.02.2009 року №120, на який видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/02 зі строком дії від 19.03.2009 року по 25.02.2014 року. Заявником та виробником лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» є Русан Фарма Лтд (Rusan Pharma Ltd) з місцезнаходженням за адресою: 58-Д, Говт. ІндастріалІстейт, Чаркоп, Кандівалі (Вест), Мумбай - 400067, Індія (58-D, Govt. IndustrialEstate, Charkop, Kandivali (West) Mumbai - 400067, India). Наказом МОЗ від 19.05.2014 року №340 затверджене рішення про державну перереєстрацію лікарського засобу «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/01 зі строком дії від 20.05.2014 року по 19.05.2019 року. Наказом МОЗ від 19.05.2014 року №340 затверджене рішення про державну перереєстрацію лікарського засобу «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» та видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/02 зі строком дії від 20.05.2014 року по 19.05.2019 року. Таким чином, лікарські засоби «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» є належним чином зареєстрованими в Україні та, відповідно, допущені для цивільного обігу з 2009 року, а ТОВ «Здраво» у порядку на підставах, визначених чинним законодавством України, здійснює діяльність з імпорту та оптового продажу в Україні лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг», які мають попит у пацієнтів України. Інформація про лікарські засоби «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» також наявна у Державному реєстрі лікарських засобів України, який веде МОЗ. Державний реєстр лікарських засобів України - нормативний документ, який містить відомості про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в медичній практиці (ст.2 Закону про лікарські засоби). Реєстр ведеться в електронному вигляді (п.5. Положення про Державний реєстр лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року №411). До Державного реєстру лікарських засобів України вносяться такі відомості про лікарський засіб: назва лікарського засобу (торговельна назва, міжнародна непатентована назва); виробник (назва, місцезнаходження юридичної особи та її виробничих потужностей); синоніми, хімічна назва, повний склад лікарського засобу; фармакологічна дія, фармакотерапевтична група лікарського засобу; показання, протипоказання, запобіжні заходи, взаємодія з іншими лікарськими засобами; способи застосування, доза діючої речовини в кожній одиниці та кількість одиниць в упаковці; побічна дія, форма випуску, умови зберігання, термін придатності, умови відпуску; інструкція для медичного застосування лікарського засобу; фармакопейна стаття або методи контролю якості лікарського засобу (ч.7 ст.9 Закону про лікарські засоби). Відповідно до ст.12 Закону про лікарські засоби до кожного лікарського засобу, що реалізується, додається інструкція про застосування лікарського засобу. За таких обставин, інформація, яка міститься в інструкціях для медичного застосування лікарських засобів є публічною і загальнодоступною, то вона є частиною рівня техніки, який має братися до уваги при визначенні новизни корисної моделі. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону, з метою визнання деклараційного патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованої корисної моделі на відповідність умовам патентоздатності. Так, за клопотанням позивача від 23.02.2015 року за Правилами розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель (п. 9.3.), затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 05.03.2002 № 197, із врахуванням Правил складання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 № 22, Державним підприємством «Український інститут промислової власності» як уповноваженим закладом експертизи, відповідно до Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», в обсязі опублікованих формули і опису до деклараційного патенту України на корисну модель [NUMBER] було проведено експертизу запатентованої корисної моделі «[INFO]», на відповідність умовам патентоздатності. За результатами зазначеної експертизи було встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України [NUMBER] не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч. 1 ст. 7 Закону, а саме: за пунктом формули не є новою, оскільки на дату подачі заявки про видачу патенту до Установи (13.08.2013) - корисна модель була частиною рівня техніки; Для вирішення питання щодо новизни корисної моделі, а саме для визначення рівня техніки корисної моделі експертом відповідно до п. 6.3 Правил було проведено патентний пошук. У результаті проведеного пошуку експертом встановлено, що найбільш близьким до запатентованої корисної моделі є аналог відомий із патенту Російської Федерації № 2483731 «Розчин для ін»єкцій на основі налбуфіна». Експерт дійшов висновку про те, що рівень техніки, який охарактеризований згаданим патентом містить об'єкт спірної корисної моделі. За таких обставин охарактеризовану у незалежному пункті формули корисну модель експертом визнано такою, що не є новою. Отже, Висновком експертизи щодо умов патентоздатності від 13.03.2015 (№ 4127/ЗУ/15) встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України [NUMBER] не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеними для неї ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Будь-яких доводів щодо невідповідності вказаного вище дослідження дійсності відповідачі не надали та висновок не спростували. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» за №7 від 30.05.1997 року передбачено, що у разі незгоди сторони оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Враховуючи те, що сторонами по справі не було заявлено клопотання про призначення по справі судової експертизи об»єктів інтелектуальної влансості, суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних доказів у справі. Виходячи з викладеного, суд приймає до уваги, як належний та допустимий доказ Висновок експертизи щодо умов патентоздатності від 13.03.20154 (№ 4127/ЗУ/14), проведений відповідно до ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та вважає його таким, що узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що корисна модель «[INFO]», за патентом України [NUMBER] не є новою, а тому не відповідає умові патентоздатності, встановленій ч. 2 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі». Відповідно до ст.ст. 462, 464 ЦК України набуття права інтелектуальної власності засвідчується патентом, зважаючи на що недійсним може бути визнаний сам патент. Відповідно до ст. 469 ЦК України права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі, зокрема, невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності. При визнанні патенту чи його частини недійсними вони вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту, про що Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Зважаючи на встановлення судом того, що корисна модель за патентом України [NUMBER] не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки не є новою, суд вважає, що патент України [NUMBER] на корисну модель «[INFO]», підлягає визнанню недійсним. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено вимог в обґрунтування позову щодо визнання недійсним патенту України [NUMBER] з підстав передбачених п. г ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», тобто поданння заявки з порушенням прав третіх осіб. Відповідно до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими Особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про те, що у спірному патенті повністю використано складові лікарського засобу «Налбуфін Ін»єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін»єкції 20 мг» не підведжені належними та допустимими доказами по справі. Крім того, у Висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 13.03.2015 (№ 4127/ЗУ/15) також відсутнє посилання на те, що склад фармацевтичного продукту, виробництво якого захищається спірним патентом, є аналогічним складу лікарських засобів «Налбуфін Ін»єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін»єкції 20 мг», який реалізовує на території України позивач. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] подавши заявку №u 201310083 на видачу корисної моделі, порушив права позивача та відповідно, заявка на видачу патенту України [NUMBER] подана з порушенням прав позивача. За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання недійсним патенту України за [NUMBER] згідно п.г ч.1 ст.33 ЗУ « Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] ініціювано кримінальне провадження (номер у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12014100080011614) у зв'язку з порушенням ТОВ «Здраво» його прав на патент. Таким чином, звернення позивача до суду з даним позовом про визнання недійсним патенту України [NUMBER] на корисну модель, який не відповідає одній із умов патентоздатності -«новизна», відповідно права, які витікають з дії даного патенту, порушення кримінального провадження відносно позивача є правомірним прагненням запобігти виникненню можливих збитків та ускладнень, для захисту свого інтересу, який є законним, не суперечить Конституції і законом, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідає критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надане в згаданому рішенні Конституційного Суду України . Згідно Положенням про Державний реєстр патентів України, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу патенту) в силу вказаного положення Держслужба публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність». З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача-2 внести відомості до Державного реєстру патентів та деклараційних патентів України про визнання недійсним патенту України [NUMBER] та здійснити про це публікацію у офіційному бюлетені „Промислова власність". Враховуючи те, що на час видачі деклараційного патенту України [NUMBER] закладом Установи не було порушено вимог чинного законодавства, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача-1.

Outcome: approved