Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON]., який зареєстрований 07.06.2013 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 49. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з 07 червня 2013 року перебуває з [PERSON] у шлюбі. Від спільного подружнього життя вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з тим, що вони мають різні характери, різні погляди на життя, між ними виникають непорозуміння з приводу матеріального забезчення сім"ї. З липня 2015 року вони проживають окремо, так як відповідачка виїхала на заробітки до Італії. За таких обставин вважає, що сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачкою вважає неможливим, а примирення недоцільним. Від розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідачка відмовляється, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 07 червня 2013 року з відповідачкою [PERSON]. розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON]. повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити у повному обсязі та шлюб розірвати. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 червня 2013 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4). Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка не бажає вирішувати питання про розірвання шлюбу в органах РАЦСу, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON] та визнання позову відповідачем у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved