Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

27.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою , в якій просить постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що розлучилась із відповідачем 15.01.2009 року. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу взагалі не цікавиться дитиною, не приймає участь у її вихованні, не цікавиться його здоров'ям, навчанням і дозвіллям, матеріально не допомагає та злісно ухиляється від сплати аліментів. Окрім того, [PERSON] веде антисоціальний спосіб життя, постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі. За таких обставин позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні підтримав свій висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, свідків по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано з 15 січня 2009року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Шевченківським відділом РАЦСу, актовий запис за № 10 від 15.01.09р. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження (а.с.10). На даний час малолітній [PERSON] проживає з матір'ю - позивачкою по справі та знаходяться на повному її утриманні, що стверджується зібраними по справі доказами, поясненнями свідків по справі та позивача в судовому засіданні. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] з моменту розірвання шлюбу, тобто близько десяти років не проживає із сім'єю, з того часу не виконує покладених на себе батьківських обов'язків по вихованню та утриманні дитини, таким чином повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Як встановлено, [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі , що стверджується довідкою № 74-11112016/46210, ОСК МВС України. Також, як вбачається із характеристики СЗШ № 92 м. Львова, [PERSON], протягом всього навчання сина в школі, його навчанням не цікавився, батьківські збори не відвідував, до навчального закладу не приходив. Згідно довідки 3-ої міської клінічної лікарні від 22.07.2016р., [PERSON], здоров'ям дитини не цікавиться. Згідно долученого до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 09.09.2016 року, з метою захисту інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Судом допитано свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що є близькими друзями сім"ї, спілкуються з моменту одруження сторін, крім того спілкуються їх діти. Тому підтвердили той факт, що батько малолітнього [PERSON] не приймає участь у його вихованні та взагалі не цікавиться життям дитини, жодного разу не приходив, чим повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Статтею 164 СК України врегульовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, та полягають, зокрема, в наступному: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Як зазначено у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями від 19.12.2008р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідач не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню сина, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що вимога про позбавлення батьківських прав є підставною та підлягає до задоволення. На підставі змін, внесених до ст. 166 СК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача також аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття у розмірі 650 грн. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано вимоги ст.ст 180-184 СК України та наявні в матеріалах справи докази щодо майнового стану сторін. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved