Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить визнати Договір №3981 фінансового лізингу від 24.10.2017 року недійсним та стягнути із відповідача на його користь кошти за договором фінансово лізингу в сумі 18180,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 704, 80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 жовтня 2017 року [PERSON] зайшов в офіс ТОВ « Єврокар Україна», що розташований по вул.Плехановській,63, 3 поверх у м. Харків, для того, щоб придбати автомобіль ВАЗ 2110. Менеджер-консультант йому пояснила, що для того, щоб взяти автомобіль в лізинг потрібно заплатити 10 % від його вартості, ( вартість автомобіля була визначена в сумі 82550 грн), а також передоплату і комісійні і назвала суму -18180 грн., [PERSON] погодився і йому були надані банківські реквізити для проплати вказаної суми. В той же день -24 жовтня 2017 року [PERSON] зробив проплату 18180 грн. на банківський рахунок відповідача і отримав квитанцію № 6, в якій вказано наступне: Птатник: [PERSON] Отримувач: ТОВ «Єврокар України» Рахунок отримувача: 26007532869 код отримувача:40481805 код банку отримувача: 380805 Бан отримувача» [PERSON] Аваль» у м. Києві на суму: вісімнадцять тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп. значення платежу:Аванс, платіж зг. Дог. Фінанс.Лізинг № 3981 від 24.10.2017. Після проведеної проплати [PERSON] повернувся в офіс відповідача і на прохання менеджера- консультанта надав завірені копії паспорта та ідентифікаційного коду, після чого йому було запропоновано підписати додаток № 2 до договору фінансового лізингу, в якому був вказаний зовсім інший автомобіль, вартість якого була вказана в доларах США - 6597 доларів США, а також пустий договір фінансового лізингу № 3981. [PERSON] його підписав. На питання, чому в договорі вказаний автомобіль іншої марки та іншої вартості, позивач у справі отримав відповідь, що так потрібно для бухгалтерії. На вимогу [PERSON] повернути заплачені гроші [PERSON] отримав відмову і було запропоновано поїхати в с.м.т. Песочин, Харківської області, де отримати автомобіль ВАЗ 2110. [PERSON] поїхав в с.м.т. Песочин, але менеджер-консультант сказала, що сьогодні автомобіля не буде, бо він не помістився на автовоз і його не привезуть з м. Ахтирка, а привезуть найближчим часом, чого не сталося і відповідач, не уклавши з [PERSON] належним чином оформленого договору фінансового лізингу, отримавши авансовий платіж і не надавши йому автомобіль ВАЗ 2110, фактично безпідставно заволодів грошима в сумі 18180 грн. [PERSON] вважає, що його ввели в оману і змусили внести кошти на банківський рахунок ТОВ «Єврокар Україна». ТОВ «Єврокар України» автомобіль позивачу не надав, сплачених коштів не повернув. В судове засідання позивач та його представник не з"явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутності, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Єврокар Україна», до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні підлягають задовольню із наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2017 року між сторонами по справі було укладено Договір фінансового лізингу № 3981, відповідно до умов якого, ТОВ «Єврокар Україна», як лізингодавець, зобов'язувався придбати у власність предмет лізингу - автомобіль «ZAZ SENS» та передати його на строк та на умовах, передбачених цим Договором, у користування позивача, як лізингоодержувача, а останній зобовязувався прийняти і належним чином використовувати предмет лізингу за його призначенням, та сплатити передбачені даним Договором платежі (а.с.5-12). Відповідно до п.11.3 Договору набуття у власність (викуп) предмета лізингу відбувається не раніше сплати позивачем, як лізингоодержувачем, всіх платежів, передбачених даним Договором, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати відповідач, як лізингодавець, у звязку з переходом права власності щодо предмета лізингу. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що лізингодавець передає предмет лізингу у користування лізингоодержувачу не пізніше 90 календарних днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: комісії за організацію Договору, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу, у разі наявності, оплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п.9.4 ст.9 даного Договору (у разі зміни вартості предмета лізингу), з урахуванням умов, викладених у п.1.7 ст.1 даного Договору. Згідно п.п.8.1, 8.2 Договору лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобовязання, передбачені цим Договором, розраховуються в доларах на змінній основі та мають сплачуватись в українських гривнях за обмінним курсом долара США до української гривні, чинним на дату оплати. Вартість предмета лізингу на момент укладення Договору становить 6597,01 доларів США, гривневий еквівалент вартості предмета лізингу становить 176800,00 грн. Вказаним договором визначено термін «комісія за організацію Договору», це першочерговий єдиноразовий платіж, який входить до складу обовязкових платежів, що має бути сплачений лізингоодержувачем на користь лізингодавця за організацію договору, для його оформлення, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Даний платіж включає в себе організаційні послуги лізингодавця, будь-які витрати, понесені ним, що повязані з укладенням договору, в тому числі витрати, повязані з пошуком предмету лізингу. Розмір комісії відображається у даному Договорі та Додатку №1 до Договору і становить 10 % вартості предмета лізингу. Відповідно до п.9.1 Договору комісія за організацію договору це погоджений сторонами відсоток вартості предмету лізингу у розмірі 10%, який лізингоодержувач сплачує на користь лізингодавця після укладення Договору за його організацію протягом строку дії договору. Розмір комісії за організацію Договору зазначено у Додатку №1 до даного договору. Комісія за організацію Договору входить до складу обовязкових лізингових платежів, які лізингоодержувач зобовязаний сплатити до моменту отримання предмету лізингу. Відповідно до п.п.3.3.1 Договору позивач зобовязувався до отримання предмету лізингу на умовах та у порядку, передбаченим договором, сплатити передбачені Договором, платежі. Згідно визначених у Договорі термінів, лізингові платежі всі види платежів, передбачених даним Договором. З огляду на викладені положення, ст.10 Договору передбачено також сплату лізингоодержувачем лізингових періодичних платежів. Виходячи зі змісту п.п.10.1, 10.3 лізинговий періодичний платіж, що сплачується кожного місяця лізингоодержувачем на користь лізингодавця відповідно до Графіку сплати лізингових періодичних платежів (Додаток №3 до Договору). Кожний лізинговий періодичний платіж включає: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування в розмірі 20 % річних на залишок частини від обсягу фінансування (винагорода лізингодавця за отримане у лізинг майно); частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу); комісію за супроводження договору в розмірі 6%. На момент укладення даного договору попередній розмір щомісячного періодичного платежу становить 152,09 доларів США, що відповідно становить 4076,01 грн. На виконання умов договору позивачем було сплачено на рахунок ТОВ «Єврокар Україна» кошти за організацію Договору в розмірі 18180,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 24.10.2017 року (а.с.13). Відповідно до п. 12.4. Договору «Максимальний строк повернення грошових коштів згідно з п. п. 12,1. ст. 12 даного Договору становить 30 (тридцять) банківських днів, з моменту отримання Лізингодавцем заяви Лізингоодержувача про розірвання даного Договору із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно з якими повинні бути перераховані грошові кошти». Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями\~Закону України «Про фінансовий лізинг». Згідно\~ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до частин першої та другої\~статті 806 ЦК України\~за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч.ч.1,2\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6\~ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) і договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до\~ст. 628 ЦК України. Згідно зі\~ст.799 ЦК України\~договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, оскільки договір фінансового лізингу, який укладений між сторонами містить елементи договору найму транспортного засобу, то в силу положень ч.2\~ст.799 ЦК України\~він підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Матеріалами справи підтверджено, що спірний правочин в порушення зазначених вимог закону укладений у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення. Згідно зі\~статтею 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. За змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій\~статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. У відповідності до\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, а відповідно до ч. 3\~ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п.12.1 договору лізингоодержувач, який не сплатив лізингові платежі, що передбачені в п.1.7 та 4.1, та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця та зазначення реквізитів особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. У строк встановленого чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 80% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 20% лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Комісія за організацію договору в такому випадку поверненню не підлягає. Тобто, за невиконання своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу лізингодавець не несе відповідальності, а навпаки, отримує вигоду - штраф у розмірі 20 % від розміру авансового платежу та всю суму сплаченої комісії за організацію договору. Частиною 2\~ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~передбачено, що лізингові платежі включають в себе: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Комісія за організацію договору не є в розумінні\~ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів»\~лізинговим платежем, оскільки не відноситься до витрат лізингодавця, які безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу та фактично полягає лише у виготовленні типової форми договору. Більш того, відповідачем не обґрунтовано співмірність розміру комісії за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору і вартості виконаної послуги. За змістом укладеного правочину, розмір лізингової плати може змінюватися залежно від зміни ситуації на грошовому ринку, що впливає на вартість предмета лізингу, проте формули перерахунку не передбачає. Крім того, укладаючи правочин сторони не погодили постачальника (продавця) автомобіля, остаточно не визначили вартості предмета лізингу, не погодили графіку сплати лізингових платежів згідно з додатками до договору, які до нього не долучені. Таким чином, суд приходить до висновку щодо застосування наслідків недійсності правочину, відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України, та стягнення із відповідача сплачених позивачем на виконання умов договору коштів в розмірі 18180,00 грн. Відповідно до квитанції №71 від 06.04.2018 року [PERSON] сплачено 4000 гривень за підготовку, складання позовної заяви та ведення справи у суді на користь адвоката [PERSON]Д.(а.с.16). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. - судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved