Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

03.03.2015 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, в якому зазначила, що на протязі 2014-2015 років, зокрема, 30.11.2014 року, 24.02.2015 року відповідачка в громадському місці, а саме на вулиці с.Жовтневе Ружинського району Житомирської області висловлювалася на адресу матері позивачки [PERSON], що остання є хвойдою, засцянкою, сукою. Зазначеними діями [PERSON] принизила честь та гідність [PERSON], а також завдала моральних страждань, які виразилися в підвищенні тиску, безсонні та нервовому зриві. На підставі викладеного, [PERSON] в інтересах [PERSON] просила суд, ухвалити рішення, яким визнати вищезазначені відомості, розповсюдженні про неї [PERSON], такими, що порочать її честь та гідність; зобов'язати спростувати дані відомості, в присутності свідків, які чули ці образи, публічно вибачитися, а також стягнути з відповідачки на її користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. 31.03.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, в якому зазначила, що на протязі тривалого часу, а саме з 2014 року розповсюджують відносно [PERSON] неправдиву інформацію, ображають її нецензурною та брутальною лайкою. Зазначеними діями [PERSON] і [PERSON] принизила честь та гідність [PERSON]. На підставі викладено-го [PERSON] просила суд, ухвалити рішення, яким визнати вищезазначені відомості, розповсюдженні про неї [PERSON] і [PERSON], такими, що порочать її честь та гідність; зобов'язати спростувати дані відомості, в присутності свідків, які чули ці образи, публічно вибачитися, а також стягнути з відповідачів на її користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити з наведених нею вище підстав у повному обсязі та не визнала позовні вимоги [PERSON] до неї та [PERSON], пояснивши , що ні вона ні [PERSON] не ображали [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити з наведених нею вище підстав у повному обсязі та не визнала позовні вимоги [PERSON], пояснивши, що вона не ображала [PERSON].і [PERSON]. Заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст.3,28 Конституції України). Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь - якими засобами не за-бороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Положеннями ч.1 ст.297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Згідно зі ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого немайнового права від протиправних посягань з боку інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, передбачений главою 3 цього Кодексу. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Як роз'яснено у п.п.15,18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи №1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а та-кож те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Негативною слід вважати інформацію, в який стверджується про порушення особою, зок-рема, норм чинного законодавства, вчинення інших дій (порушення принципів моралі, загаль-них правил співжиття тощо), яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації (п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, внаслідок яких на протязі 2014-2015 років, зокрема, 30.11.2014 року, 24.02,2015 року, [PERSON] прилюдно висловлювалася в адресу [PERSON], називаючи її при цьому хвойдою, засцянкою, сукою, повією, в тому числі і нецензурною лайкою, чим принизила її честь та гідність, що підтверджені в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та адміністративним матеріалом відносно [PERSON] за ст.173 КУпАП № 291/1787/14. Таким чином, суд вважає, що позивачем [PERSON] надані належні докази, якими підтверджено, що на протязі 2014-2015 років, зокрема 30.11.2014 року, 24.02.2015 року відповідачка [PERSON] у присутності сторонніх осіб принизила честь і гідність [PERSON]. Твердження відповідачки (позивачки) [PERSON] про те, що позивачі (відповідачі) [PERSON] і [PERSON] ображали [PERSON], не знайшли свого підтвердження в судо-вому засіданні, як того вимагають положення ст.ст.57-60 ЦПК України. Суд критично розцінює показання свідків, викликаних за клопотанням [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] оскільки показання вказаних свідків мають загальний характер. Так, свідки [PERSON], [PERSON] не були очевидцями подій, а тільки ствердили, що [PERSON] провокує [PERSON] на сварки, вони сваряться постійно. Свідок [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], також не була безпосереднім учас-ником подій. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що між [PERSON] і [PERSON] були сварки, зокрема і у лютому місяці 2015 року, в ході яких [PERSON] висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала спалити автомобіль, належний [PERSON]. Як вбачається з роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.02.2009 року „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репу-тацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. З пояснень [PERSON] наданих суду, вбачається, що обґрунтовуючи свій позов в інтересах [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, позивачка (вона ж відповідачка) посилалася саме на приниження честі та гідності [PERSON], вказуючи, що відповідачка її образила та прилюдно принизила, висловлюючись на її адресу брудними, непристойними, нецензурними словами, на які вона, не заслуговує. З урахуванням роз'яснень, даних у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не-майнової) шкоди (з наступними змінами і доповненнями) та виходячи із засад розумності, ви-важеності та справедливості, суд вважає, що достатньою грошовою компенсацією для відшко-дування моральної шкоди, завданої [PERSON] порушенням її немайнового права з боку [PERSON] є 1000 грн.. До того ж, відповідно до роз'яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи від 27 лютого 2009 року №1, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Суд приходить до висновку, що визнання образливих та принизливих висловлювань на адресу [PERSON], що мали місце на протязі 2014-2015 років, зокрема 30.11.2014 року, 24.02.2015 року, такими, що принижують її честь і гідність, а також відшкодування моральної шкоди, буде еквівалентним способом захисту порушеного особистого немайнового права позивача. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] та про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial