Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона та її діти, неповнолітній [PERSON], [INFO] та малолітній [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають [ADDRESS] у будинку належному на праві спільної часткової власності її баби [PERSON] та матері [PERSON], які також проживають в даному домоволодінні. Діти знаходяться на її утриманні та вихованні. Виховує вона їх одна, так як шлюб з батьком [PERSON] розірваний і він проживає окремо від їхньої сім'ї та від участі в утриманні та вихованні сина ухиляється, а батько [PERSON] та її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, трагічно загинув [INFO] року. Крім них у зазначеному житловому будинку проживає і заінтересована особа по даній справі, а її рідний брат та рідний дядько для її дітей, [PERSON], [INFO], уродженець с.\~Кожухівка Васильківського\~району Київської\~області. До дня смерті спільно з ними проживав, але не був зареєстрований за місцем проживання, її чоловік, присутність якого позитивно впливала на поведінку [PERSON], який є неврівноваженою особою схильною до неадекватних вчинків відносно інших осіб в тому числі і до інших членів сім'ї, а також вчинення відносно них правопорушень, як погрози розправою, нанесення побоїв, словесних образ або погроз, переслідування, залякування. З приводу подібних дій члени сім'ї, в тому числі і вона, неодноразово зверталися з письмовими заявами до Васильківського відділу поліції НП в Київській області та до нього застосовувалися заходи адміністративного впливу (профілактичні бесіди, попередження та штрафи). Вважає, що [PERSON] 20 травня, 07 серпня та 08 грудня 2018 року вчинені умисні дії фізичного та психологічного спрямування які носять ознаки насильства в сім'ї. Посилаючись на вищевказані обставини, просить суд постановити рішення про видачу обмежувального припису терміном дії 6 місяців, яким: заборонити йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами - [PERSON] та [PERSON]; обмежити йому спілкування з постраждалою дитиною [PERSON]; заборонити йому вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Заявник в судове засідання не з'явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] в задоволенні заяви просив відмовити в повному обсязі, зазначивши, що він є опікуном своєї матері, яка є інвалідом, а заявник є аферистом, особисто він справедливий, ні в якому разі не провокує конфлікти, алкогольні напої не вживає також зазначив, що заявник хоче його виселити з будинку. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Данилівською сільською радою від 09 серпня 2001 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції від 18 вересня 2008 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. 18 вересня 2008 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №285 (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від [INFO], [PERSON] помер [INFO] у віці 42 років, про що [INFO] складено відповідний актовий запис №581 (а.с. 11). Згідно витягу з бази АРМОР на гр. [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], вбачається, що - учасник події ЄО № 19150 від 08.12.2018 21:52:21 Васильківський відділ поліції ГУНП В Київській області - складено адмін. протокол № ГР 375927 від 08.12.2018 року, 08.12.2018 року о 21:51 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.12.2018 року о 21:51 за адресою: [ADDRESS], хуліганить дядько заявника [PERSON], 35 років побив неповнолітнього заявника - 17 років, [PERSON]; - учасник події ЄО № 18270 від 19.11.2018 22:24:05 Васильківський відділ поліції ГУНП В Київській області - складено адмін. протокол № ГР372971 від 19.11.2018 року, 19.11.2018 року о 22:22 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.11.2018 року о 22:21 за адресою: [ADDRESS], у заявника - [PERSON] з гаража викрали документи підозрює племінника; - учасник події ЄО № 12611 від 11.08.2018 11:49:18 Васильківський відділ поліції ГУНП В Київській області - складено адмін. протокол № ГР 371746 від 13.08.2018 року, 11.08.2018 року о 11:47 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.08.2018 о 11:47 за адресою: [ADDRESS], заявницю - [PERSON] [INFO], побив онук (35 років) ШМД непотрібна; - учасник події ЄО № 10271 від 02.07.2018 09:00:14 Васильківський відділ поліції ГУНП В Київській області - складено адмін. протокол № ГП 593191 від 03.07.2018 року, 02.07.2018 року о 08:59 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.07.2018 о 08:58 за адресою [ADDRESS], просить наряд поліції, батько буянить та вчиняє сварки, Заявник: [PERSON] [INFO]; - заявник ЄО № 17475 від 29.10.2017 14:07:47 Васильківський відділ поліції ГУНП В Київській області - матеріал спис. в справу № 15264 від 02.11.2017 року, 29.10.2017 року о 14:06 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.10.2017 о 14:05 за адресою: [ADDRESS], виник конфлікт з сестрою, заявник: [PERSON] [INFO] (а.с. 43-44). Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2018 року визнано [PERSON] винним у вчинені адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді громадських робіт на строк 40 (сорока) годин, яка набрала законної сили (а.с. 24). Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. У контексті принципу змагальності сторін вирішальним фактором є обов'язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству. Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Згідно пункту 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Пунктом 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до положень ст. ст.29, 30 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. Особі, яка має право на відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих внаслідок домашнього насильства, моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальних збитків, які підлягають відшкодуванню, та непов'язана з їх розміром. Порядок відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих внаслідок домашнього насильства, визначається Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами. Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке систематично чинить [PERSON] щодо [PERSON], та відносно неповнолітньої дитини [PERSON], суд вважає, що існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником, а тому заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд дійшов висновку, що необхідність встановлення певних обмежень щодо [PERSON] знайшла своє підтвердження, тому вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved