Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 19.11.2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики за яким він позичив 3000 доларів США і зобов"язався повернути до 31.12.2013 року. На підтвердження цього відповідач написав розписку. Однак, [PERSON] до цього часу грошей не повернув.Тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача 3000 доларів США, що станом на 21.10.2015 року становить 65940 грн. та стягнути 3% річних з простроченої суми , що становить 3571,59 грн. ,а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав та дав пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач вимоги позову визнав частково та пояснив, що у [PERSON] він отримав автомобіль марки "Ніссан", але у нього не було тоді грошей, тому [PERSON] сказав написати йому розписку та вказати, що він позичає у нього 3000 доларів. Фактично грошей він не позичав, а отримав автомобіль. Представник відповідача [PERSON] вимоги позову не визнав, в судовому засіданні та в письмовому запереченні пояснив, що в розписці на яку посилається [PERSON] вказано суму позики в даларах без зазначення конкретної країни в обігу якого знаходиться долар. Окрім цього, [PERSON] у [PERSON] ніяких грошей не отримував і договір позики між ними не укладався, фактично відбулася угода з купівлі-продажу автомобіля "Ніссан", і за домовленістю гроші відповідач повинен був передати пізніше і на вимогу позивачу написав тому розписку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задоволити з наступних підстав. Згідно розписки даної [PERSON] 19.11.2013 року він зобов»язався повернути [PERSON] до 31 грудня 2013 року 3000 доларів. Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 21.10.2015 року 1 доларів США рівний 21,98 грн. Отже, 3000 доларів США рівні 65940 грн. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, вказана норма містить імперативний припис виконувати зобов'язання належним чином, тобто вчинити дію, яка є об'єктом зобов'язання у точній відповідності до усіх елементів, які визначають зміст зобов'язання, тобто за предметом, строком, способом та іншими елементами. Крім того, у відповідності до вимог ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що він не отримав ніяких коштів від позивача, а фактично відбулась угода купівлі-продажу автомобіля, оскільки дані факти не підтверджені та не встановлені судом в процесі розгляду справи. Враховуючи вищенаведені обставини, а також, зважаючи на те, що строк дії договору позики, укладений між сторонами у справі закінчився, проте відповідач в порушення умов договору не повернув позивачеві суму позики в розмірі 3000 доларів США, що становить 65940 гривень, тому її слід стягнути на користь позивача, а також стягнути суму 3571,59 гривень - три проценти річних від простроченої суми станом на 21.10.2015 року. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача695,13 гривень судового збору.

Outcome: approved