Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

24.10.2017 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - сином [PERSON], [INFO], та визначення способу участі у вихованні сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачкою розірваний 6 червня 2017 року. [PERSON] створює перешкоди у спілкуванні з сином та не дозволяє брати участь у його вихованні. Тому у липні 2017 року він звернувся до органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації з вимогою встановити спосіб спілкування з сином [PERSON]. Рішенням органу опіки та піклування від 01.08.2017 р встановлено години спілкування з дитиною в другу та четверту суботу щомісяця з 11 год до 16 год неділі цього ж тижня. Проте, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, так як 26 серпня 2017 р та 9 вересня 2017 р у дні, визначені органом опіки та піклування, відповідачка не давала йому сина і він вимушений був викликати працівників поліції. На день розгляду справи судом відповідачка так і не дозволила йому поспілкуватися з сином. Просить позов задовольнити, зобов"язати [PERSON] не чинити перешкод у його спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], надавши можливість безперешкодного спілкування з дитиною щомісяця в другу та четверту суботу з 11 год до 16 год неділі цього ж тижня. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що позивач протягом шести років до розлучення інтересами дитини не цікавився, участі у його вихованні не брав. Після розірвання шлюбу позивач надсилав для сина повідомлення на мобільний телефон, у яких образливо висловлювався про неї, тому вона заблокувала телефон дитини. 26 серпня та 9 вересня 2017 р позивач дійсно приїжджав для зустрічі з дитиною, але [PERSON] не бажав вийти до батька та спілкуватися з ним. [PERSON] викликав працівників поліції без будь-яких вагомих причин. Представник органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації [PERSON] просить позов задовольнити, так як вважає, що відповідно до закону батько має право на спілкування з дитиною та на участь у вихованні дитини. При спілкуванні з малолітнім [PERSON], [INFO], було встановлено, що він не хоче бачитися з батьком, щоб не заподіювати болю для мами. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 p., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 Сімейного кодексу України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Судом встановлено, що з 22.11.2009 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO]. 06.06.2017 р. рішенням Славутського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати разом з мамою - відповідачкою [PERSON] Рішенням органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації від 01.08.2017 р № 394/2017-р встановлено години спілкування батька [PERSON] з дитиною - [PERSON], [INFO], в другу та четверту суботу щомісяця з 11 год до 16 год неділі цього ж тижня. Проте, відповідачка чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, так як 26 серпня 2017 р та 9 вересня 2017 р у дні, визначені органом опіки та піклування, відповідачка не давала позивачу сина і він вимушений був викликати працівників поліції, на що вказують листи Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 10.11.2017 р № 11106/114/01-17 та від 25.09.2017 р № 9438/114/01/2017 р, рапорт чергового по відділу поліції від 26.08.2017 р про повідомлення [PERSON] про те, що [PERSON] не виконує рішення органу опіки та піклування і не дозволяє бачитися з дитиною, висновок відділу поліції про результати розгляду заяви [PERSON] від 09.09.21017 р. про те, що [PERSON] не виконує рішення органу опіки та піклування і не дозволяє бачитися з дитиною. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, підставними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved