Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] 03.07.2014 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект», 3 особа - Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області про розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач [PERSON] зазначав, що 25.01.2011 року між сторонами було укладено договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га в Обухівському районі Київської області; відповідно до умов Договору відповідач був зобов»язаний підготувати, розробити та погодити проект землеустрою, строк виконання робіт - з 25.01.2011 року по 25.07.2011 року; загальна вартість робіт - 20000,00 грн.; на виконання умов Договору позивачем було оплачено повну вартість - згідно квитанції №33 від 21.01.2011 року на суму 6000,00 грн., квитанції №63 від 05.05.2011 року на суму 6000,00 грн. та прибуткового касового ордера №105/1 від 21.12.2011 року на суму 8000,00 грн. Відповідачем лише частково були виконані зобов»язання за договором - отримано розпорядження Обухівської райдержадміністрації Київської області про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Деремезнянської сільської ради №413 від 29.04.2011 року, згідно якого було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, строк дії розпорядження - один рік, тобто до 29.04.2012 року, інші роботи не виконані. На звернення позивача від 28.03.2014 року відповідачем 05.05.2014 року було надано відповідь про те, що під час погодження проекту землеустрою встановлено, що територія загальною площею 15,8 га, на якій розташовані земельні ділянки, які відводяться у власність громадянам (у тому числі позивачеві), вже передана у постійне користування для ведення селянського фермерського господарства та видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 15,8 га серії [NUMBER], але дані про земельну ділянку не внесені до бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру; у зв»язку із зазначеним, оформлення документів (згідно із договором з позивачем) буде продовжено після вирішення питань щодо накладення зазначених земельних ділянок. Оскільки по теперішній час відповідачем іншої жодної інформації позивачеві не надано; договір від 25.01.2011 року відповідачем не виконується; у зв»язку із закінченням 29.04.2012 року терміну дії розпорядження №413 від 29.04.2011 року, подальше виконання робіт за Договором є неможливим, невиконанням Договору відповідачем завдано значної моральної шкоди позивачеві, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким: 1) розірвати Договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га в Обухівському районі Київської області від 25.01.2011 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект» в особі директора Здоренко О.В.; 2) стягнути з Відповідача на користь Позивача сплачену позивачем вартість робіт у розмірі 20000,00 грн., 3% річних від суми боргу (станом на 29.10.2014 року) у розмірі 1758,72 грн. та інфляційну складову боргу (за той самий період) у розмірі 3158,00 грн., а також - в порядку відшкодування моральної шкоди - 10000,00 грн. (усього - 34916,72 грн.). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені (збільшені) позовні вимоги в редакції від 31.10.2014 року підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві; представник відповідача Линник Є.В. позов не визнав; стверджуючи, що невиконання належним чином Договору сталося по суті не з вини відповідача, просив в задоволенні позову відмовити. Представник 3-ої особи - Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області в судове засідання не з»явився, до матеріалв справи представником Іщенко С.М. (довіреність від 12.01.2015 року) надано письмові пояснення, згідно яких просить постановити рішення згідно чинного законодавства, справу розглядати за відсутності представника 3-ої особи (а.с.104-107). Заслухавши пояснення сторін, представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 25.01.2011 року між [PERSON] (замовником) та ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект» (виконавцем) в особі директора Здоренко О.В. (сторонами) було укладено договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га в Обухівському районі Київської області; відповідно до умов Договору Виконавець (відповідач) був зобов»язаний підготовити та надати для замовника у відповідні органи виконавчої влади матеріали для отримання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки; виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи по розробці проекту; погодити проект у відповідних організаціях та установах; строк виконання робіт - з 25.01.2011 року по 25.07.2011 року; загальна вартість робіт за договором становить 20000,00 грн. без ПДВ; замовник зобов»язаний прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до п.2 Договору (а.с.11-13). На виконання умов Договору позивачем було оплачено повну вартість - згідно квитанції №33 від 21.02.2011 року на суму 6000,00 грн., квитанції №63 від 05.05.2011 року на суму 6000,00 грн. та квитанції до прибуткового касового ордера №105/1 від 21.12.2011 року на суму 8000,00 грн. (а.с.15-16). Відповідачем на виконання умов Договору були виконано: отримано розпорядження Обухівської райдержадміністрації Київської області №423 від 29.04.2011 року про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Деремезнянської сільської ради, згідно якого було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, строк дії дозволу - один рік, тобто до 29.04.2012 року (а.с.17), інші роботи відповідачем не виконані. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно листа за №25 від 29.04.2014 року ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект» (відповідач), на звернення позивача від 28.03.2014 року повідомило про те, що під час погодження проекту землеустрою встановлено, що територія загальною площею 15,8 га, на якій розташовані земельні ділянки, які відводяться у власність громадянам (у тому числі позивачеві), вже передана у постійне користування для ведення селянського фермерського господарства та видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 15,8 га серії [NUMBER], але дані про цю земельну ділянку не внесені до бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру; у зв»язку із зазначеним, оформлення документів (згідно із договором з позивачем) буде продовжено після вирішення питання щодо накладення зазначених земельних ділянок (а.с.19). Представником відповідача не заперечується про те, що договір від 25.01.2011 року на даний час відповідачем не виконується; у зв»язку із закінченням 29.04.2012 року терміну дії розпорядження №423 від 29.04.2011 року, подальше виконання робіт за Договором є неможливим; вирішити претензії позивача щодо належного виконання Договору у позасудовому порядку не надалось можливим, тощо. Ствердження відповідача (а.с.40-42) про те, що умови Договору відповідачем були виконані в повному обсязі, не відповідають фактичним обставинам справи і не можуть бути прийняті судом, адже виконання з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальних робіт по розробці проекту землеустрою та погодження проекту у відповідних організаціях та установах, як зазначено у Договорі (зобов»язання Виконавця), по земельній ділянці (з конкретними координатами на місцевості), на яку вже видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (цією ж або в частині), є неможливим. Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв»язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ч.2 ст.622 ЦК України, у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст.612 цього Кодексу), боржник звільняється від обов»язку виконати зобов»язання в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у межах заявлених позивачем вимог підлягає розірванню договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га в Обухівському районі Київської області від 25.01.2011 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект» в особі директора Здоренко О.В., а сплачена позивачем сума завданих йому збитків у розмірі 20000,00 грн. за цим договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивачем [PERSON] заявлено вимогу про розірвання договору та відшкодування збитків (сплаченої за договором суми), які підлягають до задоволення, тому вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних (ч.2 ст.625 ЦК України) - задоволенню не підлягають, оскільки до розірвання договору (оспорюваного) у відповідача не виникало грошового зобов»язання перед позивачем. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідно до зазначених норм закону відповідальність за спричинену моральну шкоду, завдану позивачеві, має бути покладено на відповідача ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект». Оцінюючи обсяг заподіяних [PERSON] (позивачеві) моральних страждань, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених позивачем вимог і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості. Отже, заперечення відповідача та 3-ої особи у повному обсязі є безпідставними та такими, що не доведені в судовому засіданні. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати у сумі 492 грн. 77 коп. (а.с.1, 2, 32, 86).

Outcome: partial