Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] , який виступає в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Зазначає, що у даному будинку крім нього зареєстрований також [PERSON] , відповідач по справі, який в даному господарстві не проживає близько двох років. Вказує, що відповідач будь-які витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг не несе, місце його проживання чи перебування позивачу невідоме, а тому просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований в [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] , подала до суду заяву, про розгляд у відсутності позивача [PERSON] . Позов підтримує повністю. В разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявнихв суду матеріалів. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оглошенням про виклик відповідача, яке розміщене на офіційному сайті Судова влада України від 06.02.2020 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про права на спадщину за законом від 13.08.2004 року №3039 [PERSON] , належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області, № 2295 від 11.11.2019 року до складу сім`ї [PERSON] , який зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , входить: [PERSON] , [INFO] . (а.с.15). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , встановлено, що в будинку проживає позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у вказаному житловому будинку, але не проживає близько двох років (а.с.14). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, не проживає за вищевказаною адресою близько двох років, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved