Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

23.04.2019 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1979 року він працював на різних посадах в ДП «Донецька залізниця». Після реорганізації ДП «Донецька залізниця», згідно наказу ПАТ «Українська залізниця» від 15.04.2016 року №303, продовжував працювати інженером конструктором 1 категорії локомотивного депо «Дебальцеве - пасажирське» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» наказ від 10.07.2017 року № 1/ос. 17.07.2017 року у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України, наказом від 10.07.2017 року №8473/ДН-ом структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», він був звільнений з роботи у зв`язку зі скороченням штату. Додав, що в грубе порушення вимог законодавства України, з березня 2017 року відповідач не сплачує йому заробітну плату, та не розрахувався при звільненні. З 01.03.2017 року по 17.07.2017 року відповідач має перед ним заборгованість по заробітній платі у розмірі 23\~524,35 грн. Просить суд, стягнути з ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на його користь належну заборгованість по заробітній платі у розмірі 23\~524,35 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця», будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився. 31.07.2019 року представником відповідача було надіслано Відзив на позовну заяву, з якого слідує, що Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей. Згідно із наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» Донецьку і Луганську області з 07.04.2014 також визначено районами проведення антитерористичної операції. У зв`язку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів ПАТ «Укрзалізниця» розташованих, зокрема, у м. Донецьк, Ясинувата у відповідача з 20.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої"), до комп`ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. За цим фактом за заявою відповідача порушено кримінальне провадження № 12017050420000286 за ознаками ст.341 КК України. Висновком торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форм-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьк. З 20.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі в м. Донецьк, перебувають у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили) є 20 березня 2017 року. Отже, відповідач фактично відсутній за фактичним місцем ведення діяльності та розташування офісу, зокрема у м. Донецьк, місцем роботи позивача по справі, і цей факт зумовлений поважними причинами. Відповідно до п. 1.6. наказу Держкомстату України від 28.09.2005 р. №286 «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників» до первинної облікової документації підприємства, установи, організації (далі - підприємства) належать: накази (розпорядження) про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; накази (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма №П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Отже, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати. Відповідач не мав об`єктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обов`язків та виконати свої зобов`язання за трудовим договором. Науково-Правовим висновком Торгово-промислової палати України визнано, що терористична загроза та загроза територіальній цілостності України, що супроводжується актами тероризму, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання обов`язків відповідачем, передбачених трудовим договором. Таким чином, нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатним розписом, розцінками та нормами праці, табелем обліку використання робочого часу, розпорядженнями про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Достовірно встановлено, що через захоплення підприємства невідомими особами відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією (а.с.39-40). 20.08.2019 року позивачем [PERSON] було надано Відповідь на відзив з якого слідує, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - відповідач) у своєму відзиві стверджує, що нарахування заробітної плати не здійснювалось з берез\-ня 2017 року, посилаючись на Рішення національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам на\-ціональній безпеці України» та відсутністю первинної документації на підконтрольній Україні території. Таким чином, відповідач фактично визнає факт невиплати заробіт\-ної плати за період після 20.03.2017 року внаслідок відсутності первинної документа\-ції, відтак вважає факт невиплати заробітної плати мені за період з березня 2017 ро\-ку по травень 2017 року встановленим. В якості підтвердження обсягів нарахованої заробітної плати за період з березня 2017 року по травень 2017 року до суду подані відповідні розрахунки по заробітній платі, які йому надали у бухгалтерії підприємства і які відповідають нормам ст. 110 КЗпП України (не повинні містити штемпеля, підписів головного бухгалтера, керівни\-ка підприємства та печатки). Згідно наданих розрахунків вбачається , що з берез\-ня 2017 року нараховувались виплати за простій підприємства, що відповідає позиції відповідача із письмових заперечень про припинення роботи підприємства на терито\-рії, що контролюється державною владою з березня 2017 року. З 20 березня 2017 року у виробничому підрозділі «Дебальцівське пасажирське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних переве\-зень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» був встановлено простій, згідно наказу начальника дирекції від 17.03.2017 року № 236/ДНД (додаток) та наказу начальника регіональної філії. Відповідно до Правової позиції Конституційного Суду України у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України виходить з того, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові відносини, є рівноз\-начними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодав\-ця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплати їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник , у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою, або іншими обставинами умов є простоєм згідно статті 34 КЗпП України, а розрахунки заробітної плати, що по\-дані до суду містять посилання саме про оплату простою підприємства. Згідно ч 1 ст 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки або окладу, встановленого працівникові. Таким чином, доводи відповідача про неможливість виплати оплати простою внаслідок прос\-тою є необґрунтованими. Посилання відповідача на висновок Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 року про форс-мажорні обставини є безпідставними, тому що

Outcome: dismissed