Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

07 березня 2019 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 25.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 867. Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/2867/15-ц, яке набрало чинності 01.07.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем по справі. Відповідач проживає окремо, працездатний та офіційно працевлаштований, інших аліментних зобов`язань не має. Позивач у позовній заяві зазначає, що їй зі слів відповідача відомо, що останній отримує заробітну плату офіційно в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом, однак на думку позивача, відповідач здійснює витрати які перевищують його заробіток. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду та просить суд позов задовольнити. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Присутня у судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві, та просить задовольнити її вимоги саме в такому розмірі, посилаючись на те, що відповідач до цього часу працював на різних посадах та отримував заробітну плату набагато більше ніж отримує на сьогоднішній день. Крім того, відповідач має спеціальність, під час роботи за якою, в Україні оплачується більша заробітна плата, ніж та, яку останній отримує зараз. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання їх спільного сина, однак просив суд звернути увагу на те, що фактично з січня 2015 року він сплачує аліменти на утримання сина добровільно, окрім того відповідач сплачує за навчання сина в Комп`ютерній академії «Шаг» - 11800 гривень на рік та «Мала комп`ютерна академія» вартістю 1465 гривень на місяць, старок навчання 5 років. [INFO] помер батько відповідача - [PERSON] , мати залишилась сама та потребує догляду, так як страждає певними хронічними захворюваннями, у зв`язку з чим, відповідач зазначає, що надає своїй матері матеріальну допомогу. На підставі чого, відповідач просив суд позов задовольнити частково, а саме здійснювати стягнення аліментів у розмірі 1/4 частина заробітку, доходу відповідача, оскільки він офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату у розмірі 5232 грн. Враховуючи факт офіційного працевлаштування відповідача, останній вказує про наявність правових підстав для стягнення аліментів у частці від його доходу, як регламентовано положенням ст. 183 СК України, а не в твердій грошовій сумі як просить позивач. Суд, заслухавши позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року було розірвано. (а.с.5) Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , який народився [INFO] , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 08 серпня 2017 року зроблено відповідний запис № 590, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.2016 року. (а.с.6) Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом про проживання від 30 січня 2019 року (а.с.10). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Довідкою про доходи, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтеко Груп» від 19.03.2019 року № 507, стверджується, що відповідач працює у вказаному закладі на посаді: Виконавця робіт та загальна сума його доходу за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року, складає 37 500,00 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) (а.с. 26). Враховуючи обставини справи, те, що відповідач позов визнав частково, є працевлаштованим, суд вважає, що розмір аліментів, які необхідно стягувати на утримання неповнолітнього [PERSON] слід визначити у 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial