Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.12.2011 року Червоновершківською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 4 та про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття сином. В позовній заяві пояснила, що 23.12.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Червоновершківській сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Їх стосунки у шлюбі не склалися через постійні сварки та приниження, через неможливість спокійно вирішити проблеми. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає не можливе. Спільне господарство не ведеться. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син перебуває на її повному утриманні. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень\~Конституції України, норм\~Сімейного кодексу України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно\~ст.24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У силу\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно свідоцтва про шлюб встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с.9). Причиною розірвання шлюбу послужило те, що сторони постійно сперечаються, не можуть мирним шляхом вирішити проблеми. Спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сімю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Спору про поділ майна між сторонами по справі не має. Примирення між ними не можливе. За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сім"ю, шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтв про народження встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 10). Згідно довідки Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області № 02-25/620 від 09.06.2017 року до складу сімї позивачки входить син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні. (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Частина 1 ст. 191 СК України зазначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Пунктом 1 статті 367 ЦПК передбачено, що рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. ст. 88 ЦПК України, судовий збір за розірвання шлюбу покласти на позивачку, а щодо судового збору про стягнення аліментів в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved