Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

05 січня 2016 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 10\~695, 89 грн. та судові витрати в сумі 1\~218,00 грн. (а.с. 3-4). 25 січня 2016 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 48\~220, 45 грн. та судові витрати в сумі 1\~378, 00 грн. (а.с . 183-184). 19 травня 2016 року позовну заяву, яка надійшла до суду 05 січня 2016 року обєднано в одне провадження із позовом, який надійшов 25 січня 2016 року та присвоєно обєднаній справі №193/5/16-ц. (а.с. 237). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 вересня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті була завдана шкода пасажиру [PERSON] Витрати на лікування [PERSON] склали 10\~695, 89 грн. Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2012 року. 27.11.2012 року [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подала відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. В звязку з настанням події [PERSON] (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 10695,89 грн. (витрати на лікування). Крім того, в результаті ДТП з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль [NUMBER] 35, що на праві власності належить [PERSON]. У звязку з чим, 28 грудня 2012 року представник власника пошкодженого автомобіля [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі довіреності, з метою отримання страхового відшкодування звернулася до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, шляхом перерахунку на її рахунок грошових коштів. У звязку з настанням події, передбаченої п. 1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування [PERSON] розмірі 10\~695, 89 грн. витрати на лікування та 48\~220,45 грн. - на відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль. За таких обставин, зважаючи на вищевикладене та відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2 ст. 38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі страхового відшкодування у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача у сумі понесених витрат, що складає 58916 ( пятдесят вісім тисяч девятсот шістнадцять ) грн. 34 коп. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України зверталось до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 58916 ( пятдесят вісім тисяч девятсот шістнадцять ) грн. 34 коп. та судові витрати в сумі 2596 (дві тисячі пятсот девяносто шість) грн. 00 коп. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності свого представника. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позовну заяву залишити без задоволення. Судом встановлено, що 04 вересня 2011 року приблизно о 02 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який належить йому на праві власності, рухався з боку АЗС «Сентеза» у напрямку автодороги «Дніпропетровськ-Миколаїв». Рухаючись по другорядній дорозі і підїжджаючи до перехрестя з автодорогою «Дніпропетровськ-Миколаїв», який розташований на 108 км+350 м. на території Софіївського району Дніпропетровської області, водій [PERSON] не поступився дорогою транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, а саме, автомобілю [NUMBER] 35 під керуванням водія [PERSON], який рухався зі сторони м.Миколаїв в напрямку м. Дніпропетровська. В результаті ДТП пасажир автомобіля [NUMBER] 35 [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля [PERSON] була завдана шкода у вигляду тілесних ушкоджень. Витрати на лікування [PERSON] склали 10\~695,89 грн., які були виплачені потерпілій [PERSON] (транспортним) страховим бюро України ( а. с. 9-10). Вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2012 року (а. с. 5 - 6). Згідно висновку №1124/12/12 експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Деу Нексія» державний номер У491 ВК 35, внаслідок його пошкодження у ДТП складає 56\~204,90 грн. (а.с.192-197) МТСБУ було виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 48\~220,45 грн. (а.с. 211- 212). Основними завданнями МТСБУ є здiйснення виплат iз централiзованих страхових резервних фондiв компенсацiй та вiдшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 п.39.2. п.п.39.2.1. Закону, тут і надалі в редакції Закону, що діяла на момент виникнення правовідносин). Згідно зі ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] (транспортне) страхового бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1 п. ст.1.6.Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно зі ст. 22 п. 22.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди\~\~життю,\~\~здоров'ю, майну третьої особи. Ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Представник власника пошкодженого автомобіля [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі довіреності, скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомила про страховий випадок, звернулася із заявою в МТСБУ з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем ( а. с. 185). В звязку з настанням події, передбаченої ст.41 п.41.1 п. п. а Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України 26 лютого 2013 року здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 48\~220,45 грн., що підтверджується наказом № 542 від 26 лютого 2013 року, платіжним дорученням № 1/20093 від 26 лютого 2013 року (а. с.211-212). Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст. 38 п. 38.2 п.п. 38.2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 01 березня 2013 року МТСБУ надіслано лист відповідачу з пропозицією добровільно компенсувати витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування (а.с. 213). Відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі\~58916,34 грн. ( 10\~695, 89 грн. витрати на лікування та 48\~220,45 грн. витрати на відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2596 (дві тисячі пятсот девяносто шість) грн. 00 коп. , що підтверджується квитанцією від 21 грудня 2015 року на суму 1218,00 грн. та платіжним дорученням №40781 від 05 січня 2016 року на суму 1378,00 грн, наявним в матеріалах справи, у зв"язку з чим такі витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved