Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 липня 2012р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Майже два роки назад вони припинили шлюбні відносини та не проживають разом, по причині, що виникали постійні суперечки та сварки, із-за різності характерів, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними. В судове засідання з'явилася позивачка, позов підтримала в повному обсязі, та пояснила суду, що з відповідачем не проживають разом з квітня 2013 року. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 02 березня 2015 року. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 20 липня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 246 та було видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 20.07.2012 року (а.с. 16). Від цього шлюбу народилася дитина - син [PERSON], [INFO] року народження, Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 06.09.2012р. (а.с.6). Сторони не проживають разом з квітня 2013 року, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачкою. Позов був поданий до суду 14 листопада 2014 року та до ухвалення рішення позивачкою не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved