Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

27 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував у цивільному шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. В подальшому стосунки між подружжям погіршилися і вони стали проживати окремо. В 2017 році відповідачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі поданої заяви 19 липня 2017 року був винесений судовий наказ, який був пред'явлений до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області для виконання. Однак з жовтня 2017 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком, та перебуває на його повному утриманні. У зв'язку з чим, 19 грудня 2017 року відповідачка подала до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області заяву про повернення виконавчого документа, про що державним виконавцем була винесена відповідна постанова. Враховуючи, що син проживає разом з позивачем та перебуває на повному його утриманні, [PERSON] просить суд припинити стягнення з нього аліментів, та стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17 січня 2019 року. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2019 року підготовче засідання відкладено на 13 лютого 2019 року. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04 березня 2019 року. Позивач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явилась, 13 лютого 2019 року подала до суду відзив на позов та заяву про розгляд справи у її відсутність. На підставі ч. 1\~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Судовим наказом Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2017 року були стягнуті з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.10.2026 року (а.с.6). На теперішній час неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на його утриманні. Факт проживання неповнолітнього сина [PERSON] разом з батьком, позивачем по справі, підтверджується актом голови правління ОСББ «Прометей» м. Добропілля від 12.11.2018 року (а.с.9) та довідкою про склад родини № 4 від 21.11.2018 року (а.с.10). На підставі заяви відповідача [PERSON] від 19.12.2017 року старшим державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.11.2018 року (а.с.8). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 179 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду відповідним позовом. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків або звільнення від них. Оскільки на даний час достовірно встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, тобто змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, суд вважає, що існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] за судовим наказом від 19 липня 2017 року. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved