overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Позивач посилається на те, що 16 лютого 2013 року [PERSON] уклав з позивачем договір позики, по якому він взяв у борг 5000 гривень, які зобов"язався повернути до 31 грудня 2013 року. Відповідач надав розписку. Грошові кошти повернув частково. Термін повернення боргу минув, але [PERSON] залишок боргу повертати не збирається. Позивач просить позов задовільнити, стягнути з [PERSON] суму боргу -3 789 грн. та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засіданя не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 5000 грн., які згідно розписки був зобов"язаний повернути до 31 грудня 2013 року.(а.с.32). Станом на 20 березня 2014 року року відповідач свої зобов"язання по договору позики виконав частково, сплатив частину суми боргу в розмірі 1211 грн. Залишок суми бору в розмірі 3789 грн. не повернуто позивачу. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він є власником 40/100 частини будинку [ADDRESS]. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0262 га, власником якої є позивач відповідно до державного акту. З одного боку земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON], яка в порушення вимог земельного законодавства без погодження з позивачем встановила огорожу, вийшовши за межі своєї земельної ділянки та самовільно захопивши частину земельної ділянки, належну позивачу. Просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов"язати [PERSON] демонтувати самовільно встановлену огорожу та перенести її на межу своєї земельної ділянки. В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідач в добровільному порядку знесла огорожу і наданий момент він скарг не має. Просить суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати за подачу позову до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимогу визнала, пояснила, що за наданий їм судом строк для добровільного вирішення спору вона самостійно знесла огорожу, встановлену нею за межами своєї земельної ділянки. Не заперечує проти стягнення з неї судових витрат. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідачкою [PERSON] знесено самовільно встановлену нею огорожу на земельній ділянці свого сусіда [PERSON] Позивачем при заявленні позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., вказані судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири [ADDRESS] а на підставі договору дарування посвідченого 29.05.2012 року приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] У зв'язку із знаходженням відповідача на реєстраційному обліку по зазначеній адресі позивач просить усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] а на підставі договору дарування посвідченого 29.05.2012 року приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], реєстровий номер № 900. Право власності на квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 34771697 від 10.07.2012 року . Згідно листа відповіді АДБ УДМС України в Запорізькій області від 19.12.2014 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України. Таким чином позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні квартирою підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], та [PERSON], про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою № 3 в будинку № 5 по вул. Запотоцького в м. Гайворон Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що [PERSON], та [PERSON], проживали в квартирі за вказаною адресою, яка належить [PERSON], на праві власності. Відповідачі зареєстровані в квартирі, але більше шести місяців в ній не проживають. В зв'язку з тим, що позивач не може вільно розпоряджатися вказаною квартирою через реєстрацію в ній відповідачів він змушений звертатися до суду. Позивач в судове засіданні позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з"явились, судову повістку не отримували, оскільки не проживають в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК є такими, що належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні показали, що відповідачі [PERSON], та [PERSON], не проживають по місцю їх реєстрації більше 10-ти років. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], та [PERSON], зареєстровані в [INFO]. Позивач є влаником вказаної нерухомості. Судом встановлено, що відповідачі не проживають більше шести місяців за вказаною адресою. При таких обставинах відповідачі втратили право на житло, оскільки відсутні на цій житловій площі понад 6 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав, посилаючись на те, що остання ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого сина [PERSON], [INFO]. Крім того, просить суд визначити місцем проживання останнього місце проживання батька. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує, посилаючись на те, що вона вихованням сина не займається та займатись його вихованням в майбутньому не збирається. Однак, зазначає, що [PERSON] викрав у неї дитину, не дає з нею бачитись та дарувати подарунки. Представник третьої особи та прокурор в судовому засіданні проти позову не заперечують, посилаючись на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Згідно висновку органу опіки і піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 25 грудня 2014 року №01-34-2834/14 [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків відносно свого сина [PERSON], не займається його вихованням та утриманням. А тому позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині позову є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки син [PERSON] проживає з батьком і спору щодо місця його проживання немає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи ХМВ управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона не проживає за вказаною адресою понад шість років. В судове засідання позивач не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи ХМВ управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як з»ясовано судом, [PERSON] останніх шість років за вказаною адресою не проживає, що підтверджується відповідним актом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Рожнівської сільської ради об"єднаної територіальної громади про визначення місця проживання дітей. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 150, 160-161 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ РАЦС Балаклійського районного управління юстиції про оспорювання актового запису про батьківство, виключення із актового запису відомостей про батьківство, звільнення від уплати аліментів і заборгованості по сплаті аліментів, посилаючись на те, що 08.03.2002 року у них з відповідачкою народився син: [PERSON]. Шлюб з відповідачкою був розірваний 09 квітня 2003 року. [PERSON] визнала, що він не є батьком дитини. 10.09.2015 року він дізнався, що з нього стягнуті аліменти на сина та на виконанні знаходиться виконавчий лист по справі № 2-805 від 02.06.2008 року. Вказуючи на те, що він не є батьком дитини, позивач просить: - виключити із актового запису про народження [PERSON], народження 08.03.2002 року, запис про його батьківство; - звільнити його від сплати аліментів; - звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 08.03.2002 року. У свідоцтві про народження його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до висновку експерта № 156 встановлено, що [PERSON], [INFO], не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.77-79). Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред"явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановлює рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про народження дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, розміром 3,07 гектара, розташовану на території Бандурівської сільської ради, Гайворонського району та посвідчену Державним актом [NUMBER]. Він являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за законом та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак оформити спадщину не має можливості, оскільки необхідно надати правовстановлюючий документ на землю, але зазначений Державний акт втрачений. В зв'язку з викладеним нотаріус не може оформити спадщину на його ім'я, а тому позивач змушений звертатись до суду. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав та попросив суд його задовольнити. Пояснив, що крім нього спадщину ніхто не приймав. Заповіт покійна [PERSON] не складала. Представник Бандурівської сільської ради в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що просить провести розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо задоволення позову не має. Даючи оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5, 14), позивач являється рідним сином [PERSON], померлій [INFO] року (а.с.4), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. З огляду спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви, яка поступила 11.08.2012 року до Гайворонської державної нотаріальної контори, тобто у передбачений законом строк. З витягу зі спадкового реєстру вбачається, що спадкові справи до моменту звернення позивача в нотаріальну контору до майна померлої [PERSON] не заводились. Заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] до Гайворонської державної нотаріальної контори не надходило. Державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2015 року (а.с.8), а тому питання необхідно вирішувати в судовому порядку. Факт належності померлій [PERSON] земельної ділянки площею 3,07 га, що знаходиться на території Бандурівської сільської ради підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.9-11) та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.6). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розміром 3,07 гектара розташовану на території Бандурівської сільської ради, Гайворонського району, Кіровоградської області, що належала [PERSON], померлій [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права власності на будівлі. Вказував на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння йому належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] Кіцманського району Чернівецької області. Зазначає, що будівлі зведено в період з 2008 по 2010 роки, а саме: житловий будинок з мансардою, гараж з мансардою, сараї на земельній ділянці, що також належить йому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №080120 від 20.09.2004 року. Під час проведення будівельних робіт ним були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а тому позивач просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності, подавши відповідну заяву. Представник відповідача позов визнав повністю і просив розглянути справу у їх відсутності, що вбачається з його письмової заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову В зв"язку з визнанням відповідачем позову суд вважає, що згідно до ст. 61 ЦПК України позов слід задовольнити, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 182, 375, 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві посилається на ту обставину, що 02 грудня 1996 року помер його батько [PERSON]. На випадок смерті батько заповіту не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому земельну ділянку площею 3,50 в умовних кадастрових гекатарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території с. Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області. Він належить до спадкоємців першої черги зазаконом і має право на спадкування належного покійній майна. На даний час він бажає оформити спадщину, однак у нотаріальній конторі йому у цьому відмовляють через те, що відсутній оргінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Те, що дана земельна ділянка належала його покійному батькові [PERSON], стверджується свідоцтвом про його смерть, копією технічного паспорта, копією сертифікату на право на земельну частку (пай) верії ВЛ № 0126721. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02.12.1996 року, право власності на земельну ділянку площею 3,50 в умовних кадастрових гекатарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території с. Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з»явився, проте подав заяву про повне визнання позову та просить розглядати справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, роз»яснивши наслідки визнання позову, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії попереднього розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачемне суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є безумовним, суд задовольняє позов повністю. На підставі ст.328 ЦК України,

Outcome: approved