Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та стягнення додаткових витрат із [PERSON] В обгрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого у них є син [PERSON], який на даний час є повнолітнім, проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. З відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання дитини. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Рівненському державному аграрному коледжі на денній формі навчання на умовах повного відшкодування витрат на навчання фізичною особою і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно коштів для належного утримання сина не надає, у зв»язку з чим позивач просить стягувати з нього аліменти до досягнення сином 23 років або до часу припинення ним навчання. Окрім того, на підставі ст. 185 СК України, оскільки нею понесені витрати на оплату навчання сина, просить стягнути з відповідача ? частину цих додаткових витрат, що викликані навчанням [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER][PERSON] навчається у відокремленому структурному підрозділі « Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України на 3 курсі денної форми навчання по спеціальності «Інженерія програмного забезпечення з 01.09.2015 року (а.с. 10) Термін закінчення навчання 30 червня 2019 року. Відповідно до договору № 11-р від 03.08.2015 року про підготовку фахівця між [PERSON] та Рівненським державним аграрним коледжом навчання здійснюється за рахунок коштів замовника, яким є [PERSON] на денній формі навчання. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Син сторін продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі, у зв»язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто [PERSON] потребує матеріальної допомоги. На час розгляду справи домовленостей з приводу надання матеріальної допомоги сину у зв»язку з його навчанням між сторонами не досягнуто. Враховуючи пояснення позивача, дослідивши надані документи та враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, враховуючи обов»язок участі обох батьків в утриманні повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно з часу подання позову до досягнення [PERSON] 23 річного віку або до закінчення ним навчання. Виходячи з аналізу норм ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на її навчання, розвиток, тощо, та додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком, зокрема, певних її здібностей, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати,тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З огляду на положення ст.180 та 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов»язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Позивачем на обгрунтування понесених витрат на навчання надано договір про підготовку фахівця в рівненському державному аграрному коледжі на умовах повного відшкодування витрат на навчання фізичною особою (а.с.11), квитанції щодо оплати за навчання протягом 2015-2017 років. Аналізуючи надані документи, суд приходить до висновку, що саме позивач несла витрати по оплаті за навчання сина. Враховуючи, що витрати позивача на навчання є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами та спрямовані на розвиток особи, розумових і фізичних здібностей дитини і ст. 185 СК України встановлює обов»язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача частину понесених додаткових витрат, що зумовлені особливою обставиною навчанням дитини в розмірі 13 939 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved