Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона знайшла в інтернет мережі рекламу магазину «ZEEP» (https:zeep.com.ua), який пропонував придбати жіночий одяг. 14.12.2018 року вона зробила замовлення в цьому магазині № 187-740-436 на загальну суму 6\~054,00 грн. Представник магазину підтвердив наявність товару. Оплата нею була здійснена 14.12.2018 року з її особистої картки через систему LIQPAY, яку використовує продавець (ID платежу 895690723). 23.12.2018 року частину товару на суму 3\~456,00 грн. вона отримала через нову пошту, але розмір замовлених речей їй не підійшов та 28.12.2018 року нею було повернуто замовлення відправивши його через Нову пошту на ім`я [PERSON] в м. Рівне, сплативши доставку (№ ттн 59000390124479), товар відповідачем отриманий 31.12.2018 року. Відправником та отримувачем повернутого замовлення був [PERSON] , в накладній продавцем зазначений він також. З приводу доставки поверненого замовлення вона спілкувалась із відповідачем у месенджері, останній обіцяв до 19.01.2019 року повернути кошти, підтвердивши цим суму в розмірі 6\~054,00 грн., однак в подальшому заблокував всі види зв`язку. Вважає, що між нею та відповідачем був фактично укладений договір купівлі-продажу товару на відстані в спрощеній формі. 17.02.2019 року вона звернулася із скаргою до Головного управління Держспоживслужби в Рівненській області, вказуючи на порушення прав споживачів ФОП [PERSON] та із заявою до Головного управління поліції Рівненської області. Просить розірвати договір купівлі-продажу товару укладений між нею та відповідачем 14.12.2018 року; стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду сплачену за договором купівлі-продажу в розмірі 6\~054,00 грн.; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 3\~000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, його виклик в судове засідання на 17.12.2019 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 08 листопада 2019 року. За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2018 року позивач зробила замовлення жіночого одягу в інтернет-магазині «ZEEP» (https:zeep.com.ua) № 187-740-436 на загальну суму 6\~054,00 грн. Представник магазину підтвердив наявність товару (а.с. 8-13). Позивачем 14.12.2018 року було здійснено оплату за товар в розмірі 6\~054,00 грн. з її особистої картки через систему LIQPAY, яку використовує продавець (ID платежу 895690723) (а.с. 14). 23.12.2018 року позивач отримала частину товару на суму 3\~456,00 грн. через Нову пошту, однак розмір замолених речей позивачу не підійшов, що в подальшому 28.12.2018 року нею було повернуто вказаний товар через Нову пошту продавцю на ім`я [PERSON] в м. Рівне, сплативши доставку (№ ттн 59000390124479) (а.с. 16,17,18). Після цього, позивач повідомила продавця у месенджері, що куплений в його магазині товар вона повернула і попросила повернути сплачені за товар кошти, на що [PERSON] пообіцяв повернути їй кошти в розмірі 6\~054,00 грн. до 19.01.2019 року. В подальшому відповідач заблокував всі види зв`язку. В подальшому позивач з метою захисту своїх прав покупця зверталася із скаргою до Головного управління Держспоживслужби в Рівненській області, вказуючи на порушення прав споживачів ФОП [PERSON] та із заявою до Головного управління поліції Рівненської області, що підтверджується копіями відповідних листів (а.с. 21-22, 24). Відповідач до цього часу кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст.\~42\~Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Стаття 4\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування тощо. Згідно ч. 1 ст.\~6\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» продавець зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» укладення договору продавцем (виконавцем) із споживачем на відстані відбувається за допомогою засобів дистанційного зв`язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв`язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (ст.ст. 1, 13 цього Закону). Положеннями ч. 1 ст.\~655\~ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 2 ст. 673 ЦК України, у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети з якою товар такого роду звичайно використовується. Відповідно до ст. 707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту продажу йому непродовольчого товару належної якості, обміняти його на аналогічний товар, а якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, продавець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього суму. Таке ж право покупця (споживача) на обмін товару належної якості, а в разі відсутності аналогічного товару для обміну, який влаштовує покупця, - на розірвання договору та одержання назад грошей, сплачених за товар, передбачено і ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, ч.ч. 3, 4 ст.\~12\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» встановлено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Таким чином,

Outcome: partial