Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , який в рівних частинах належав померлому [INFO] [PERSON] і померлій [INFO] [PERSON] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] в с. Баланівка Бершадського району помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно- 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] , в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняла його дружина [PERSON] , оскільки постійно проживала з померлим в одному будинку на час відкриття спадщини, однак належним чином своїх спадкових прав не оформила. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно -1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом - відповідачка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася у встановленому законом порядку. Маючи намір оформити спадкове майно належним чином позивачка звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на вказаний вище будинок, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила слухати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить слухати справу в її відсутність. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 18.04.2014. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно -1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] . Право власності на вказану частку даного будинку [PERSON] набув як колишній член колгоспного двору, але належним чином своїх прав не оформив. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З довідки Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 09.10.2020 № 742 встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 склад двору наступний: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , [PERSON] [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Відповідно до довідки Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 30.06.2021 після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка була прописана і постійно проживала з померлим в одному житловому будинку до дня його смерті, однак належним чином своїх спадкових прав не оформила. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 03.09.2020. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по [ADDRESS] , право власності на яку вона набула як колишній член колгоспного двору. А також 1/3частину вказаного житлового будинку, яку вона прийняла у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , але належним чином своїх спадкових прав не оформила. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері. Крім того, позивачка також є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, довідкою Другого відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси № 261-03-73 від 19.08.2008, заповітом від 03.08.2009 вчиненого [PERSON] на ім`я [PERSON] . Інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Позивач вчасно прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. позивачці відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] в зв"язку з тим, що правовстановлюючий документ на частки в спільній частковій власності на майно колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не видавався, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2021 № 02-31/64. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved