Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

03.06.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказував, що 23.03.2006 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 3 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 31.03.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 12 483 грн. 77 коп., яка складається з : ? заборгованості за кредитом у розмірі 2 286 грн. 54 коп.; ? заборгованості за процентами в розмірі 9 126 грн. 57 коп.; ? штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 570 грн. 66 коп. (процентна складова). В подальшому позивач надав заяву в новій редакції, відповідно до якої просив стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 7 432 грн. 29 коп., враховуючи часткове стягнення з відповідача обумовлених за кредитним договором коштів, відповідно до судового наказу, виданого Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області від 13.02.2008 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 23.03.2006 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 3 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом - 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, в заяві позичальника, останній стверджував, що він ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та погодилася з тим, що вказані документи, є складовою частиною кредитного договору та є обов'язковими для виконання сторонами. Вказана заява ними підписана. Також сторони узгодили інші умови договору. Зокрема, згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним Банку штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5 % від суми позову (порушення строків платежів більш ніж на 120 днів) (п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частину кредитного договору), а також підвищених відсотків, відповідно до тарифів, які діяли на час укладення кредитного договору (п.5.5.1 Умов). Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Матеріали справи вказують на те, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, відповідно до заяви останнього, проте свої зобов'язання не виконав. В зв"язку з чим, відповідно до судового наказу, виданого 13.02.2008 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, з останнього на користь Банку було стягнуто 5 051 грн. 48 коп. На час звернення з даним позовом до суду обумовлена заборгованість за кредитом відповідачем не погашена. Разом з тим, саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не проведено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від виконання передбаченого договором зобов'язання. За такого, позивач має право на отримання процентів за користування кредитними коштами, інших платежів, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Отже, в силу положень ст.ст. 526, 530,1049, 1054 ЦК України, з відповідача на користь позивача належить до стягнення заборгованість за процентами (в межах заявлених вимог) у розмірі 6 361 грн. 63 коп., а також штрафи в розмірі 818 грн. 08 коп. (500 грн. 00 коп. (фіксована частина) + 318 грн. 08 коп. (6 361 грн. 63 коп. х 5 % - процентна складова)), а всього 7 179 грн. 71 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial