Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Вони є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сімейне життя в них не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя. Позивач з відповідачем не підтримує подружні стосунки, проживають окремо, припинили шлюбні відносини. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Шлюб існує лише формально. Позивач просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила такі задоволити. Відповідач в судовомі засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив, пояснив, що збереження шлюбу є неможливим через подружню зраду дружини, вони спільно не проживають. Щодо стягнення аліментів заперечив, оскільки сумнівається про те, що він є біологічним батьком дітей. За час окремого проживання участі в утриманні дітей не приймає. Він є здоровою, працездатною людиною. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Щодо стягнення аліментів. Сторони по справі є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10,11). У зв"язку з чим заперечення відповідача суд відхиляє. Відповідно до обставин позову, пояснень сторін, їх діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Стан здоров"я дітей, платника аліметів є задовільний. Особи, які б перебували на утриманні відповідача відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За встановлених в судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня пред"явлення позову. Днем пред"явлення позову є 25.11.2020 року (а.с.2). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць. Судові витрат від оплати яких позивач звільнений на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Здійснені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за вимогу позову - про розірвання шлюбу в сумі 840,80 гривень, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved