Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

09 грудня 2020 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що після розлучення відповідач практично не надає коштів на утримання дитини, інколи переказує незначну суму, вказаних коштів не вистачає на всі потреби дитини і дочка практично перебуває на її утриманні. Крім дочки [PERSON] , вона ще має на утриманні дочку [PERSON] від першого шлюбу. На утримання дітей витрачає всі свої кошти, оскільки одягає, посилено харчує, купує канцтовари та інше приладдя. Крім того, їх дочка відвідує різні гуртки (боротьбу, вокальний спів), які вона також оплачує. Однак, її доходів на утримання дочки [PERSON] не вистачає, у зв`язку з карантином установа, де вона працевлаштована, не працює, а тому її доходи зовсім незначні. Відповідач після розлучення поїхав на роботу у м.Київ, де заробляє значні кошти, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки, інших утриманців не має. 11 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 січня 2021 року представник відповідача [PERSON] подав відзив, в якому визнав позовні вимоги частково та не заперечував щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1500 грн. В даний час відповідач не має змоги платити більшу суму, оскільки немає постійної роботи та значні кошти витрачає на оренду житла. Що стосується придбання шкільного вбрання, книжок, одягу, то він також допомагає в цьому, але не зберіг усіх чеків на підтвердження таких заперечень Посилання позивача, що він має великі доходи в м.Київ не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. З приводу оплати гуртків, які відвідує дитина, то позивач не надала доказів таких витрат, однак він згідний оплатити половину таких витрат (а.с. 27-33). Позивач в судовому засіданні пояснила, що про великі доходи відповідача свідчить те, що він працює комп"ютерщиком в м.Києві, знімає квартиру, оренда якої сягає більше 10000грн. в місяць. Представник відповідача підтвердив про те, що відповідач дійсно проживає в м.Київ, тимчасово не працює, оскільки є програмістом та проходить навчання, велику суму змушений щомісячно сплачувати за оренду житла - 10000 грн. Суд, заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно рішення Болехівського міського суду від 23 грудня 2019 року шлюб між ними розірвано і дочка, стан здоров"я якої задовільний, перебуває на утриманні позивача, проживаючи з нею (а.с.5). Відповідач, проживає окремо в м. Київ, на даний час офіційно не працює, має задовільний стан здоров"я та немає інших осіб, окрім дочки [PERSON] , яку би мав утримувати за законом (а.с.29-33). Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим за 2395 грн., відповідно, мінімальний розмір аліментів становить 1197.5 грн. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує загальний матеріальний стан відповідача, який немає постійного заробітку, рухомого та нерухомого майна, однак він сплачує аренду за житло в розмірі 10000 грн. ( що свідчить про величину його доходів), відсутність в нього інших осіб, яких зобов`язаний утримувати, стан здоров"я дитини, відповідача та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на її виховання та розвиток через проживання дитини з нею. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2000 грн. Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків у утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України). Разом з тим, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі - 3000 грн. на дитину. Згідно ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами - 09 грудня 2020 року, тому з 10 грудня 2020 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК має сплатити судовий збір в сумі 908 грн. в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial