Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.04.2010року. У шлюбі народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . На даний час подружжя перебуває у шлюбі, однак відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Між сторонами не досягнуто домовленості з приводу розміру участі відповідача у здійсненні матеріальних витрат на утримання дітей. Незважаючи на свій матеріальний стан та фактичні можливості нести витрати на утримання дітей, відповідач не допомагає матеріально, відповідач є здоровим, інших дітей та непрацездатних батьків у відповідача немає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Ст.ст. 8, 11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ст.ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.04.2010року (а.с.5). У шлюбі народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказами такого розміру наводить пояснення, що відповідач їздить на заробітки за кордон та має можливість сплачувати саме такий розмір аліментів. Відповідач відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За таких обставин, суд задовольняє позов згідно позовних вимог, поскільки від відповідача не надійшло жодних доказів того, що він не взмозі сплачувати 1/2 всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved