Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою слідчого Ковельської міжрайонної прокуратури від 25.07.2002 у справі № 40-024 накладено арешт на все майно обвинуваченого [PERSON] за адресою [ADDRESS], в тому числі і на дану квартиру. В той час як він власником даної квартири ніколи не являвся, в цій квартирі проживала його дружина. Відомості про арешт майна були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.09.2013 року спірну квартиру звільнено з під арешту та зобов'язано державного реєстратора виключити відповідні відомості з Єдиного реєстру обтяжень. Однак, державним реєстратором відмовлено у вчиненні такої дії з тих підстав, що арешт накладено на все майно, тому технічно неможливо зняти арешт лише з квартири. Враховуючи викладене просить заявлений позов задовольнити повністю та зняти арешт з усього майна, належного [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Представника відповідача - Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Волинській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство «Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали письмові пояснення по справі та клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку: Як вбачається з матеріалів справи в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 26.07.2007 року на підставі постанови слідчого Ковельської міжрайонної прокуратури від 25.07.2002 року у справі №40-024 внесено обтяження на все майно за адресою [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.09.2013 року у справі №159/2708/13-ц встановлено, що квартира по [ADDRESS] на праві приватної власності належала завжди [PERSON], який помер [INFO], його спадкоємцями є треті особи по справі - [PERSON] та [PERSON], арешт на вказане нерухоме майно накладено слідчим без перевірки фактичних обставин та підлягає скасуванню, відомості про обтяження квартири підлягають виключенню з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Вказані обставини в силу ст..61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року розпочав функціонувати Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, який містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяжень, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Статтею 9 Закону визначено, що рішення про державну реєстрацію обтяжень, про відмову у державній реєстрації, та внесення змін до Державного реєстру прав відносить до компетенції державного реєстратора органу державної реєстрації прав. Пунктом 67 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 передбачено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно документами, які підтверджують припинення обтяження, зокрема, є рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Враховуючи окрім викладеного також ту обставину, що вироком Апеляційного суду Волинської області від 29.12.2003 року [PERSON] звільнено від призначеного покарання на підставі ст..1 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року, суд вважає необхідним скасувати арешт накладений на все майно позивача в рамках даного кримінального провадження. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved