Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій зазначає, що позивачка народилася [INFO]. Батьком позивачки є [PERSON]. Позивачка 04.07.2008 року зареєструвала шлюб із [PERSON], та після шлюбу прізвище позивачки - [PERSON]. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. 01.02.2006 року після смерті батька позивачка звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на ? частини квартири [ADDRESS] яка належала на праві власності [PERSON]. При житті [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом за померлим [PERSON] є [PERSON] - син спадкодавця та [PERSON] - донька спадкодавця. Листом Десятої ХДНК позивачу було повідомлено, що свідоцтво про право власності на зазначене вище нерухоме майно видати неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв'язку з наведеним, позивачка просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, причин неявку суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило. За клопотанням позивача та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка народилася [INFO]. Батьком позивачки є [PERSON]. Позивачка 04.07.2008 року зареєструвала шлюб із [PERSON], та після шлюбу прізвище позивачки - [PERSON]. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. 01.02.2006 року після смерті батька позивачка звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на ? частини квартири [ADDRESS] яка належала на праві власності [PERSON]. При житті [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом за померлим [PERSON] є [PERSON] - син спадкодавця та [PERSON] - донька спадкодавця. Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінене заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності зі ст. ч.І ст 1267 ЦК України- частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч 1 ст. 1268 ЦК України за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ч 1 ст 1278 ЦК України - частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ч.І ст 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст.,319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах". На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). На підставі вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів. На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. Згідно з вимогами ч.І ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі вимог ч 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст..1268 ЦК України року спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявшими спадщину, якщо під час строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями, за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів І, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved