Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі по тексту АТ «Закарпатгаз») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідач є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є дії пов`язані зі споживанням природного газу на об`єкті нерухомості за адресою [ADDRESS] . Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не сплатив заборгованість за надані послуги за період з січня 2020 по червень 2021 року, яка становить 10 135,50 грн. Посилаючись на викладене просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 10 135,50 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] подала відзив у якому позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. У поданому відзиві на позовну заяву зазначила, що позов підписано представником АТ «Закарпатгаз» адвокатом Романовою Р., на підставі довіреності від 09.03.2021 року, якою АТ «Закарпатгаз», в особі голови правління Шатило В.М., уповноважив її діяти від його імені у судах усіх виді та інстанцій. Однак доказів того хто надав право [PERSON] видавати таку довіреність матеріали справи не містять, я тому позов слід залишити без розгляду. Вказує, що позивач - АТ «Закарпатгаз» нараховує їй заборгованість з розподілу природного газу, посилаючись на постанови НКРЕКП, які є регуляторними актами та не зареєстровані в Міністерстві юстиції України. а отже суперечать Конституції України та не підлягають застосуванню. Також вона декілька разів зверталася до АТ «Закарпатгаз» з проханням надати їй інформацію щодо структури та обґрунтування тарифів, однак відповіді на її запитання надано не було. Зазначила, що позивач АТ «Закарпатгаз» не надав, суду докази належності йому газорозподільної системи, через яку вона як споживач має забезпечуватися природним газом. У відповіді на відзив АТ «Закарпатгаз» просить позов задовольнити у повному обсязі. Зокрема вказує, що голова правління АТ «Закарпатгаз» має повноваження підписувати довіреності від імені даної юридичної особи. Зазначає, що вказані у відзиві постанови НКРЕКП не підлягають державній реєстрації у Мін`юсті, такі є оприлюдненими на офіційному веб-сайті де містяться у вільному доступі. Щодо публічної інформації про тарифи, то такі є однаковими по всій території Закарпатської області, і така інформація є публічною та доступною на офіційному сайті Регулятора. Зазначає, що між сторонами виникли договірні відносини, зокрема відповідач акцептувала договір шляхом споживання природного газу. Щодо експлуатації газорозподільної системи, то згідно п.1 Розділу ІІІ Кодексу ГРМ експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ. Позивач є таким оператором та має відповідну ліцензію В судове\~ засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності.. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, поштовий конверт з повісткою про виклик до суду повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому в силу приписів п.3 ч.4 ст. 128 ЦПК України така повістка вважається належним чином врученою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу. Згідно п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Пунктами 1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за відповідною формою та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Згідно з Розділом ІІ Типового договору розподілу природного газу за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ. АТ «Закарпатгаз» відповідно до ліцензії надає послуги з розподілу природного газу на території Закарпатської області. В свою чергу відповідач [PERSON] здійснювала споживання природного газу за адресою [ADDRESS] (а.с.16), що свідчить акцептування нею Типового договору розподілу природного газу відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу та п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем. А отже між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання послуг з розподілу природного газу. Відтак АТ «Закарпатгаз» правомірно нараховувало заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу споживачу [PERSON] . Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 23.06.2021 року заборгованість [PERSON] за послуги з розподілу природного газу становить 10 135,50 грн. (а.с.17, 18). Правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, і в суду не має сумнівів, що такий розрахунок здійснено у відповідності до п.п. 1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, а тому такий береться судом до уваги. З приводу всіх доводів відповідача викладених у відзиві на позов суд зазначає наступне. Так суд визнає недоречним посилання відповідача на відсутність доказів наявності повноважень у [PERSON] підписувати довіреність від імені позивача на ім`я адвоката Романової О.О., оскільки згідно з даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які містяться у вільному доступі на офіційному сайті Міністерства юстиції України (адреса посилання https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/), керівником юридичної особи АТ «Закарпатгаз» є Шатило В.М., який вправі здійснювати від її імені будь-які дії, у тому числі й підписувати довіреності. А отже посилання відповідача на п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України є недоречним. З приводу доводів щодо відсутності реєстрації постанов НКРЕКП у Міністерстві юстиції України, суд зазначає наступне. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, такий проводився на підставі постанов НКРЕКП №3021 від 24.12.2019, №1159 від 24.06.2020, №2770 від 30.12.2020 та №124 від 30.01.2021. Зазначені постанови НКРЕКП опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр». Щодо відсутності реєстрації вказаних постанов у Мінюсті, то слід зазначити, що Конституцією України, зокрема статтею 117, не передбачена автоматична нечинність нормативно-правового акту, який не зареєстрований у Мінюсті. Статтею 57 Конституції України передбачена лише нечинність законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права і обов`язки громадян, не доведених до відома населення у порядку, встановленому законом. В даному ж випадку зазначені вище постанови НКРЕКП доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, зокрема шляхом їх опублікування у газеті «Урядовий кур`єр». Також суд констатує, що вказані постанови НКРЕКП не оскаржувалися в порядку адміністративного судочинства, в тому числі й з підстав відсутності їх реєстрації у Мінюсті, та не визнавалися адміністративним судом нечинними. Відтак суд констатує, що такі постанови прийняті уповноваженим органом, на підставі наданих йому повноважень, опубліковані у встановленому законодавством порядку, не визнавалися нечинними судом, а тому є чинним та підлягають застосуванню. Відповідні ж доводи відповідача суд відхиляє. Стосовно посилання відповідача на ненадання йому відповіді позивачем щодо обґрунтованості та структури тарифів, то це жодним чином не стосується предмету даного позову та не впливає на його обґрунтованість. Зазначені відповідачем обставини щодо ненадання інформації жодним чином не звільняють відповідача від обов`язку платити за надані послуги з розподілу природного газу. Стосовно посилання відповідача на відсутність доказів що саме у АТ «Закарпатгаз» на законних підставах перебуває газорозподільна система до якої підключений відповідач, суд зазначає наступне. Так, згідно п.1 Розділу ІІІ Кодексу ГРМ експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ. Відповідно до постанови НКРЕКП "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Закарпатгаз» від 29.06.2017 N 843 (із змінами), АТ «Закарпатгаз» має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Закарпатської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз». Отже позивач має відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Закарпатської області. Відповідач, як споживач природного газу, посилаючись на відсутність доказів перебування у позивача на законних підставах газорозподільної системи до якої вона підключена, у свою чергу не надала жодних доказів, що якийсь інший Оператор ГРМ (з відповідною ліцензією) надає їй відповідні послуги. З чого випливає, що відповідні послуги їй надаються саме позивачем. Узагальнюючи наведене суд відхиляє усі доводи наведені відповідачем у відзиві на позов. Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved