Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Простір" про виключення з опису та звільнення з-під арешту майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у відповідача 1 знаходиться виконавчий лист №2610/27381/2012, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 27.05.2013р. про стягнення з відповідача 2 боргу у сумі 17097,41 грн. на користь третьої особи. 20.11.2013р. державним виконавцем в присутності відповідача 2 було складено акт опису й арешту майна, яким описано чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] та особисті речі, які належать позивачу на загальну вартість 600000,00 грн. Позивач вважає, що такими діями державного виконавця були грубо порушені її законні права, оскільки, ? частина цієї квартири належить позивачу на праві спільної часткової власності та вона не є боржником по вказаному виконавчому провадженню. Тому позивач просила суд виключити з опису та звільнити з-під арешту ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідач 2 та представник третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просили суд відмовити в його задоволенні. Суду пояснили, що арешт на всю квартиру накладено правомірно, оскільки, борг утворився за комунальні послуги, якими користується позивачка. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача 2, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). Судом було встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2012 року за позивачем визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. (а.с.5-8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року в користування позивачу виділено дві ізольовані кімнати площею 16,2 кв.м. та 25,8 кв.м., а відповідачу 2 - дві ізольовані житлові кімнати площею 19,8 та 21,6 кв.м., місця загального користування залишено в загальному користуванні (а.с.9-11). Постановою відповідача 1 від 10.06.2013р. ВП №38369976 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2610/27381/2012, виданим 27.05.2013р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з відповідача 2 на користь третьої особи боргу у сумі 17097,41 грн. (а.с.4). 20.11.2013 року відповідачем 1, в особі державного виконавця Полісмак О.О., складено акт опису й арешту майна, в якому, окрім іншого, описано також всю квартиру [ADDRESS] (а.с.53-56). Відповідно до ч. 1 ст. 317, ст. 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням сторін та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що божником по виконавчому провадженню № 38369976 від 10.06.2013 р. є лише відповідач 2, крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2012 року за позивачем визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS], суд вважає, що вимога позивача про виключення з опису та звільнення з-під арешту майна підлягає задоволенню.

Outcome: approved