Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

19 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON] , яка настала [INFO] в м.Донецьк Донецької області. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] в м.Донецьк Донецької області померла його мати [PERSON] . Реєстрацію її смерті було проведено Калінінським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що зроблено відповідний актовий запис № 710 від 12 липня 2019 року. З метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , заявник звернувся до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, листом № 4038/14.26-33 від 15 липня 2019 року у проведенні державної реєстрації смерті йому було відмовлено у зв`язку з тим, що пред`явлені ним документи не відповідають формі, визначеній законодавством України. Враховуючи вищевикладені обставини, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою, оскільки встановлення даного факту йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть матері в органах РАЦС та реалізації в подальшому своїх спадкових прав. В судовому засіданні заявник на задоволенні заяви наполягав та просив суд його вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст. 317 ЦПК України, в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 2695, яка видається для захоронення), [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2019 року Калінінським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Згідно листа Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15 липня 2019 року № 4038/14.26-33 (а.с.8), заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки ним не пред`явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 454 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року № 1150/13024. Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1152/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Надана заявником довідка про причини смерті (до форми № 106/у № 2695), видана 11 липня 2019 року (а.с.6), що підтверджує факт смерті [PERSON] , видана органом державної влади, яке створене всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] у судовому порядку, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved