Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог - Орган опіки та піклування Рахівської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON], яка являлася матір"ю дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після смерті сестри проживають з нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні. Батьком неповнолітніх дітей являється [PERSON], що підтверджується ксерекопією свідоцтв про їх народження. Відповідач, будучи батьком дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, батько не дбає про нормальний розвиток синів. Враховуючи, що батько ніколи не брав та не бере участі у вихованні дітей та їх утриманні, звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі наведеного, просила позбавити громадянина [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Стягувати, щомісячно, з [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS] аліменти та утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 400 гривень, на кожну дитину, починаючи з 03.08.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Рахівської райдержадміністрації - [PERSON] в судовому засіданні заперечень щодо задоволення позову не заявила. Вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не виявляє бажання брати участі у вихованні, утриманні та матеріальному забезпеченні своїх дітей. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора Сич Х.В, яка вважає, що позов підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідач, [PERSON], являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] від 17 грудня 2003 року, серії [NUMBER] від 20 грудня 2006 року. Мати дітей, [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 травня 2015 року. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. З висновку Рахівської РДА від 28.07.2015 року за № 03-18/587 вбачається, що малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на даний час знаходяться на утриманні та вихованні тітки, позивачки по справі [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Батько дітей, [PERSON], більше п"яти років проживає в с. Мельники, Канівського району, Черкаської області, вихованням дітей не займається, належним чином не виконує своїх батьківських обов"язків. Про добробут дітей дбає тітка [PERSON] Одночасно громадянин [PERSON] надав нотаріальну згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи вище наведене, орган опіки та піклування Рахівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO] відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 164 СК України в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З показів позивачки судом встановлено та визнано відповідачем, що [PERSON], як батько малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, що необхідно для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально не утримує дітей, натомість відповідач надав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки останній душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворє. Відповідач має реальну можливість допомагати дітям, утримувати та належним чином їх виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Врахувавши всі зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідачка зобов'язана надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частина 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України передбачає, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 03.08.2015 року. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 487 гривень 20 копійок судового збору. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved