Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із цим позовом в інтересах [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], мотивуючи його тим, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав [ADDRESS]. Спадщину за заповітом після йогосмерті прийняв його син - [PERSON], який, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [INFO] року помер в с. Демидівка Жмеринського району Вінницької області. Заповіту [PERSON] не залишив. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2012 року за [PERSON] було визнано право власності на земельну частку (пай) [NUMBER], площею 3,9847 га, яка відповідно до розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації від 10 червня 2011 року №277 "Про затвердження проекту із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств на території Браїлівської селищної та Людавської сільської рад для складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) та земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств громадянам Браїлівської селищної та Людавської сільської рад» рахувалася за [PERSON], який помер [INFO] року. Рішення суду 10 лютого 2012 року набуло законної сили. Спадщину після смерті [PERSON] в інтересах його неповнолітньої дитини [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], яка проживала та булла зареєстрована разом із дитиною у спадковому будинку разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. На підставі викладеного, позивач просить визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], право на вищезазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судове засідання позивачка та її представник не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позову. Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачами, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому, враховуючи те, що спадкодавецем [PERSON], за яким рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2012 року визнано право власності на спірну земельну частку (пай), відповідно до ст. 125 ЗК України не проведено державної реєстрації свого права власності на цю земельну частку (пай), тобто не виникло право власності, земельна частка (пай) рахується за [PERSON], померлим [INFO] року. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved