Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Виконавчий комітет Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. В заяві посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , про що виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області 25 березня 2019 року складено відповідний актовий запис № 5. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , та земельна ділянка, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,18 га, яка знаходиться на території Кадубовецької сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області. Для подання заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, у відповідності до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, він звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області. Звертаючись до нотаріуса, він мав намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області при огляді документів було повідомлено, що оскільки у свідоцтві про народження заявника мати записана як «[PERSON]», а померла як «[PERSON]» то вона не може видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявник не може документально підтвердити родинні стосунки із померлою. Оскільки документів, які б могли би підтвердити родинні стосунки між померлою [PERSON] та [PERSON] відсутні, нотаріус запропонував йому звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Щодо розбіжностей у написанні прізвища заявника та його матері, а саме: «[PERSON]» та «[PERSON]», то заявник вважає, що ці розбіжності виникли внаслідок того, що уповноважені особи, які робили актові записи, зробили технічну помилку при видачі документів, а саме свідоцтва про народження заявника, виданого 20 травня 1961 року актовий запис №35, де зазначили матір [PERSON] коли правильно [PERSON] , та сина [PERSON] , оскільки його мати завжди була на прізвищі [PERSON], що підтверджується і документами на право власності на майно, де прізвище зазначене як [PERSON] . Оскільки на даний час заявник не має можливості оформити спадщину, як спадкоємець за законом, тому, що у нього відсутні докази того, що [PERSON] є його матір`ю, він вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Просить встановити юридичний факт - що [PERSON] яка померла [INFO] у с. Кадубівці, Заставнівського району Чернівецької області та записана у свідоцтві про народження заявника, виданого 20 травня 1961 року, складено відповідний актовий запис № 35 як „ [PERSON]" є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник заявник захисник Дубець М.О. до початку розгляду справи, спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його та заявника відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті сільський голова [PERSON] спрямував заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Позивні вимоги визнають. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, а також враховуючи позицію заінтересованої особи які вимоги заяви підтримали, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у віці 81 рік в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , та земельна ділянка, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,18 га, яка знаходиться на території Кадубовецької сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією державного акту на право приватної власності на землю та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.7, 10-11). Заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері, однак Державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області при огляді документів було повідомлено, що у свідоцтві про народження заявника мати записана як « [PERSON] », а померла як « [PERSON] » тому нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки заявник не може документально підтвердити родинні стосунки із померлою. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , його матір`ю вказана [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1106 від 14.05.2019 року, виданої [PERSON] , вбачається, що його мати [PERSON] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в [ADDRESS] з 1937 року по день смерті [INFO] (а.с.8). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Факт того, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] , [INFO] підтверджується сукупністю наданих заявником документів і такі докази, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між заявником [PERSON] його матір`ю [PERSON] , доведення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються і визнаються заінтересованою особою. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд вважає, що дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що померла [PERSON] , дійсно є матір`ю [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Слід встановити факт родинних відносин а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved