Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2011р. вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 132. Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2011 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали сварки, а також зрада відповідачки з іншим чоловіком, на підставі чого просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 26.11.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, в Книзі реєстрації шлюбів під № 132. 24 квітня 2014 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду позовна заява [PERSON] була залишена без руху для усунення недоліків, так як в прохальній частині позовної заяви вказані не повністю обов»язкові реквізити актового запису. 06 травня 2014 року до Верхньодніпровського районного суду надійшла заява [PERSON] з усуненими недоліками. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву від 07.07.2014 року, в якій вказувала, що просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище „[PERSON]" (а.с. 16). Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 26 листопада 2011 року між сторонами був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 132 та було видане Верхньодніпровським районним управлінням юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 26.11.2011 року (а.с. 4). Від шлюбу дітей не мають. Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, з грудня 2011 року вони припинили шлюбні відносини, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Позов був поданий до суду 23 квітня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved