Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком, треті особи орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, орган опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. В обґрунтування позову вказував, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.02.2005 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані відповідачі, колишня дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] та внучка [PERSON] , які з 19.11.2016 року і по теперішні час не проживають в даному будинку. Позивач не має можливості належним чином користуватися належним йому будинком. Вказує, що реєстрація відповідачів в належному йому будинку порушує його права власника будинку, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право кристування спірним житлом та стягнути з них на його користь судові витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] в судовому засідання вимоги позову підтримав. Відповідачі, які належним чином були повідомлені про дату й час судового розгляду до суду не з`явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. Представник третьої особи органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області Трофімюк Н.В. в судовоум засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, щодо позову заперечувала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на адресу суду надіслав висновок, відзив на позовну заяву та заяву про заперечення щодо позову, просив справу розглянути у відсутність повноважного представника третьої особи. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновків про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 16.11.2016 р. Славутським міськрайонним судом Хмельницької області винесено рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою [PERSON] , позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.02.2005 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.02.2005 р. У вказаному будинку зареєстрований позивач [PERSON] , була зареєстрованою до 01.11.2018 року відповідачка [PERSON] (колишня дружина позивача), та продовжують бути зареєстрованими - доньки та син позивача - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також внучка позивача - відповідачка [PERSON] Відповідачі по справі з 19.11.2016 року і по теперішній час не проживають в спірному житлі, що підтверджується довідкою Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 44 від 22.01.2018 року, однак, залишаються зареєстрованими в будинку не зважаючи на те, що тривалий час в ньому не проживають, що як наслідок є перешкодою позивачу (власнику будинку) у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За висновками органів опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04.05.2018 рокута Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 13.03.2019 року визнано недоцільним визнання такими, що втратили право користування житлом за місцем реєстрації неповнолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують право на проживання в житлі, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власнрика/співвласника житла, наймача та членів його сім"ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника /представників. З врахуванням наведеного, здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши наявні докази посправі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Так, зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] добровільно знялася з реєстрації в спірному житлі по [ADDRESS] , а тому вимога до неї про усунення перешкод в користуванні спірним будинком є безпідставною. Згідно листа Грабовецької сільської ради Івано-Франківської області Богородчанського району від 09.11.2018 року [PERSON] з 01.11.2018 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позов слід задоволити в частині вимог позивача про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме, будинком [ADDRESS] , оскільки відповідачі не проживають в спірному будинку протягом більшого часу ніж це передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме, з 19.11.2016 року, тобто понад рік до дня предявлення позову до суду. Відповідачка [PERSON] з 01.11.2018 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згоди власника вказаного будинку згідно вищевказних положень закону на реєстрацію її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який має повних 16 років не потребується. [PERSON] , [INFO] . по відношенню до позивача є його онукою, відтак обовязку щодо забезпечення її житлом він не має, такий мають її батьки, зокрема [PERSON] Таким чином, суд вважає, що права неповнолітніх дітей в разі задоволення позовних вимог не порушуються. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial