overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

13.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 27.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 188. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, тому з вересня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. З огляду на вищевикладене просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Суду надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 188 ( а.с.4). Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження( а.с.5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 20 лютого 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох дорослих дітей. З 22 вересня 2000 року припинили шлюбні стосунки. Шлюбні відносини не склалися, з причини, що у кожного з подружжя різні погляди на життя, виховання дітей, ведення спільного господарства. Позивач також стверджує, що відповідачка його постійно принижує перед їх ріднею, не поважно відноситься до нього, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Спір про поділ майна відсутній. Позивач просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає (а.с.9).. Відповідачка до суду не з"явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.8) . На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20 лютого 1999 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу мають двох дорослих дітей. З 22 вересня 2000 року припинили шлюбні відносини. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

13.10.2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1000,00грн. на утримання сина [PERSON], 10.06.2014року народження, на тих підставах, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 25 січня 2014року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить стягнути на утримання дитини аліменти в сумі 1000,0грн., оскільки своїх коштів на утримання дитини не вистачає, а відповідач з липня 2015року не надає допомоги на утримання дитини. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів(заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав : Шлюб між сторонами укладений 25 січня 2014року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON] 10.06.2014року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується поясненнями позивача і не заперечується відповідачем. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000,0грн. на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 13.10.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 13.10.2015р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

13.11.2013 р. Комунальний заклад освіти «Криворізький спеціальний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр №1» ДОР» далі /Будинок/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з відповідача на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному державному утриманні в Будинку. Вказує, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2012р. була позбавлена батьківських прав стосовно свого сина [PERSON], дитина позбавлена батьківського піклування, матеріальної допомоги на дитину не надає, при наявності такого обов'язку передбаченого ст.180 СК України. Позивач надав суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомленой належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено свідоцтвом про народження дитини, рішеннями виконкому, а.с.5-6, що відповідач [PERSON] має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який влаштований до Будинку на повне державне забезпечення згідно рішень виконкому, як дитина позбавлена батьківського піклування. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров"я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні розміру аліментів суд враховує що відповідач [PERSON] є працездатною, інших утриманців не має, тому вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку на утримання дитини є обґрунтованими. Згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

13.11.2014 р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 06.10.2014 р. у справі за позовом ПАТ КБ „Надра" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог представник заявник вказала, відповідача № 1 не належно було повідомлено, і остання повідомляла суд про неможливість появи її представника у судове засідання. Також відповідач № 2 належним чином не був повідомлений про час та місце слухання справи і документи на які послався представник позивача є не належними. Тому із вищевикладених підстав просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судовому засіданні представник заявника підтримала свою заяву та надала до суду додаткові письмові пояснення Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява представника відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві остання не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

13.11.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Ухвалою суду від 24.12.2015 року вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку домоволодіння №24 по вул.Мозолівка в с.Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, вартістю 19401 грн.50 коп. залишено без розгляду. 10.02.2016 року [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 14.03.2016 року первинний і зустрічний позови обєднані в одне провадження та прийняті до сумісного розгляду. 19.07.2016 року позивач- відповідач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги підтримавши їх в судовому засіданні в повному обсязі. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 22.08.2015 року вона зареєструвала з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1787. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився , про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив та відзив проти позову до суду не надав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 22.08.2015 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1787, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу . Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

13.12.2012 р. між ПрАТ та [PERSON] укладено договір № АВ/8883582 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на забезпечений автомобіль [NUMBER]. 11.01.2013 р. відповідач [PERSON] керуючи даним автомобілем в м.Волочиську скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув пішохід [PERSON], а [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком Волочиського районного суду від 15.08.2013 р. [PERSON] засуджений за ст. 286 ч.2 КК України і із ПрАТ на користь потерпілої [PERSON] стягнено 3553,79 грн. матеріальної і 5000 грн. моральної шкоди. Дані кошти 28.05.2014 р. ПрАТ виплатив [PERSON]. В зв'язку з цим ПрАТ просить суд стягнути дану суму і судовий збір із [PERSON] в порядку регресу. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явився, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії полісу №АВ/8883582 від 13.12.2012 р. [PERSON] уклав із ПрАТ договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортного засобу на забезпечений автомобіль [NUMBER]. За даними копії вироку Волочиського районного суду від 15.08.2013 р. [PERSON] засуджений за ст. 286 ч.2 КК України за те, що керуючи даним автомобілем в м.Волочиську 11.01.2013 р. скоїв ДТП, в результаті чого [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження і з ПрАТ на її користь стягнено 3553,79 грн. матеріальної і 5000 грн. моральної шкоди. За даними копій платіжних доручень №№ 0021051, 0021052 від 28.05.2014 р. дані суми [PERSON] ПрАТ виплатило. Відповідно до ст.27 ЗУ Про страхування", ст. 1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, відповідно до вимог п. г ст. 38.1.1. ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Відповідач [PERSON] не повідомив ПрАТ про ДТП, яка мала місце 11.01.2013 р.. Таким чином [PERSON] при настанні страхового випадку не було повідомлено в письмовій формі страховика - позивача, котрий поніс витрати на виплату матеріальної і моральної шкоди потерпілій [PERSON]. Таким чином ПрАТ діями [PERSON] заподіяно шкоду в розмірі 8553,79 грн., отже вимоги про стягнення із нього виплачених сум за вироком суду обгрунтовані, тому позов підлягає задоволенню. В зв'язку з цим із [PERSON] необхідно також стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

13.12.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Служби у справах дітей Надвірнянської РДА, як представника органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

13 березня 2013 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 11498,73 гривень та судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове засідання представник позивача не з"явився- подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Представник позивача проти цього не заперечує. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з договору № б/н від 13 березня 2013 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов»язувався щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 11498 гривень 73 коп . За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подав. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 11498,73 коп. та судові витрати в сумі 1378 гривень 00 коп, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

13 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 лютого 2015 року був внесений депозит у сумі 880,00 доларів США згідно договору про банківський строковий вклад (депозит) "Блискуча сімка" в доларах США. Внесення коштів підтверджується квитанцією № 35 від 05.02.2015 року. Згідно п. 1.1 укладеного договору, даний договір є строковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів. 09.02.2015 року позивач написала заяву повернення 11.02.2015 року банківського вкладу у сумі 880,00 доларів США. Частину коштів банком була повернута. Станом на день подання позову відповідач не повернув банківський вклад у сумі 630,00 доларів США. Позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення депозиту, проте безрезультатно. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала моральних страждань, грошове відшкодування завданої моральної шкоди оцінює у розмірі 2 500,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 630,00 доларів США за договором банківського вкладу та моральну шкоду у сумі 2 500,00 грн. Позивач у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо винесення заочного судового рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

13 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 1998 року. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.02.2017 року шлб між ними розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Через неправомірну поведінку відповідача вони з донькою залишили місце постійного проживання та переїхали до її матері. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої доньки. Вона працює медсестрою Володимир-Волинського ТМО, отримує мінімальну зарплату. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дитині, яка навчається у 10 класі міської школи №2, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 900 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 900 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі по 300 грн щомісячно, оскільки він хворіє і не має змоги працювати. Надав суду копію медичної картки з заначеним діагнозом "цукровий діабет", "туберкульоз легень". У зв"язку з цим йому необхідні кошти на лікування. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтва про народження та рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, який хворіє на цукровий діабет та туберкульоз легень, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення нею повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved