Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що відповідач добровільно надає дитині допомогу щомісячно у розмірі 650 грн. Однак, таку суму допомоги відповідач з нею не узгоджував. Востаннє відповідач сплатив вказані кошти у жовтня 2014 року. Окрім того, цієї суми не достатньо для належного утримання дитини. Власного житла вони із сином не мають, ому змушені орендувати його у м. Рівне. Крім основних витрат на утримання дитини, для необхідного фізичного, розумового та соціального розвитку їх син відвідує різні платні розвиваючі заняття. Вона працює медсестрою у Пологовому будинку №2 Рівненської міської ради та отримує заробітну плату в середньому 1\~500,00 грн./міс., однак такої заробітної плати та суми добровільної допомоги відповідача недостатньо для належного утримання сина. Як їй відомо, відповідач працює у Будівельному гіпермаркеті «Епіцентр» та отримує заробітну плату, інших осіб на його утриманні не має. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі більшому ніж 650,00 грн. 07 липня 2015 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву в яких вказав, що у жодному випадку не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не у тому розмірі, який вимагає [PERSON] н проживає разом із батьками, які є пенсійного віку. При цьому, його мама, [PERSON], має хронічну виразкову хворобу дванадцятипалої кишки та гіпертонічну хворобу, внаслідок чого часто лікується стаціонарно і він змушений постійно надавати їй допомогу. Маминої пенсії не вистачає на лікування, не кажучи про оплату комунальних послуг, а тому йому доводиться постійно нести витрати на лікування мами або на оплату комунальних послуг, а іноді на все разом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, за мотивів, викладених у позові. Просила позов задовольнити. Крім того вказує, що вона на даний момент проживає із сином квартирі батьків, працює медсестрою, і отримує 1500-1800 грн., інших доходів немає. Крім того вона несе витрати по оплаті комунально-житлових послуг за квартиру. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується на визначення розміру аліментів у розмірі ? частини його заробітку (доходу). Суд, заслухавши думку сторін та їх представників, всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 16 червня 2014 року рішенням Рівненського міського суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 листопада 2006 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2145. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 090773, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №332. Вказане сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обовязок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Судом також встановлено, що відповідач має постійно роботу , де отримує до 4000 грн., інших доходів немає, стан його здоров"я задовільний. На даний момент він неодружений, інших дітей немає, проживає разом з батьками у їхній квартирі . Крім того, батьки пенсіонери, матері - 62 роки, батькові - 65 років, , отримують мінімальну пенсію яку витрачають на своє лікування. Позивач вимушений самостійно сплачувати за житлово-комунальні послуги в квартирі. Виходячи із вище наведеного, а також вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Суд вважає за необхідне стягувати із відповідача на користь позивача на утримання їх спільного сина аліменти у розмірі ? частини його заробітку (доходу). У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial