Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є власником житлового будинку та господарських будівель, в с. Реваківці, по вул. Буковини, 15 Кіцманського району Чернівецької області. У даному будинку крім позивачки зареєстровані також відповідач по справі, а саме: [PERSON], колишній чоловік її дочки, який в даному господарстві не проживає з 2009 року. Реєстрація відповідача в господарстві перешкоджає позивачці користуватися та розпоряджатися її власністю на свій розсуд, оформити субсидію, а тому просила задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов не подавав. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України\~передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1128 [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: в с. Реваківці, вул. Буковини, 15 Кіцманського району Чернівецької області. Відповідно до довідки № 396 від 11.07.2018 року, виданої виконкомом комітетом Берегометської сільської ради Чернівецької області про те, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 2009 року по даний час (а.с.15) Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також, судом встановлено, що право позивача\~\~вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю підлягає захисту, оскільки\~\~відповідач не проживає у належному позивачу будинку, не приймає участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, не перебуває у родинних чи договірних відносинах з позивачем, не є членом його сімї, а тому чинить\~\~\~перешкоди у\~\~користуванні\~\~належним їй\~\~житловим приміщенням. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2009 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно\~ст.391 ЦК України\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved