Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у домоволодінні по [ADDRESS]. Зняти [PERSON].з реєстрації належного йому приватного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач посилається на ті обставини, що є власником житлового будинку по [ADDRESS]. З листопада 2001 року на даний будинок було зареєстровано право власності. Крім нього в будинку проживають його дружина, теща та онук, які є членами сім"ї, та ведуть з ним спільне господарство. Також, в даному будинку приписана його дочка, [PERSON], однак з 2011 року вона в ньому не проживає. Відповідачка часто приїзжджає в даний будинок та вчиняє сварки і бійки. Він із сім"єю живе в постійному страху. Вважає, що не проживаючи в житловому будинку без поважних на те причин понад строки, встановлені законом, вона втратили право на користування житлом в цьому будинку. Просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з"явилася з невідомих суду причин, хоч про день, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. В спірному житловому будинку приписана відповідач, однак з 2011 року вона в ньому не проживає. Відповідно до рішення Галицького районного суду від 29 квітня 2013 року, [PERSON] виселено з житлового будинку, що належить на праві приватнї власності [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з послідуючими змінами і доповненнями "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким що втратив право користування жилим приміщенням (ст 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному житловому будинку з 2011 року. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням інших наведених вище в рішенні доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved