Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] 08 квітня 2021 року пред`явила до [PERSON] позов про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування свого позову посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу постійно проживає з нею та перебуває виключно на її утриманні. Незважаючи на те, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] з 2013 року він не бере участь у її вихованні, за весь час з моменту розлучення та за довго до самого розлучення, життям дочки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участі у її вихованні, у жодній сфері життя дитини участі не приймав, тобто неналежно виконував батьківські обов`язки. Згідно нотаріально засвідченої заяви від 20 березня 2021 року відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Під час розгляду справи по суті представник позивачки [PERSON] - адвокат Гримут Т.В. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовні заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання письмового висновку про доцільність і таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25 травня 2021 року. На підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Вислухавши вступне слово сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] є батьком дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] (а. с. 10, 11, 12). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 7 грудня 2015 року відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а. с. 10). Із акта обстеження матеріально-побутових умов та довідок, виданих виконавчим комітетом Буштинської селищної ради та Буштинською амбулаторією загальної практики сімейної медицини видно, що дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться на повному утриманні матері, батько участі у вихованні дитини не приймав; з дня її народження дитиною опікувалася мама, батько здоров`ям дитини не цікавився ( а. с. 13, 15, 16). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2021 року видно, що з [PERSON] стягнуто на утримання дитини аліменти у розмірі 900 грн. щомісячно починаючи з 10 грудня 2015 року і до повноліття ( а. с. 11). Із розрахунку заборгованості, проведеного Тячівським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) видно, що аліменти [PERSON] не сплачує, сукупний розмір заборгованості [PERSON] за аліментами станом на 18 березня 2021 року складає 59 456 грн. ( а. с. 14). Із довідки, виданої приватним навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів «Щасливе місто» видно, що дитину приводить до школи мама, батько жодного разу не приводив її та не був присутнім на жодному шкільному заході ( а. с. 17). Із психолого-педагогічної характеристики видно, що шкільним життям дитини цікавиться мати, вона виховує свою доньку в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, створює належні умови для цілісного, гармонійного розвитку своєї дочки, про що свідчить її фізичне, психічне, моральне та інтелектуальне здоров`я, батько жодного разу не приходив до школи і не цікавився шкільним життям дочки. Нехтування батьком своїх батьківських обов"язків щодо виховання та спілкування з дитиною, відсутність участі у шкільному житті в цілому вплинуло на психоемоційний стан [PERSON] . Це проявляється особливо в її сором`язливості, як результат глибокої психологічної травми, яка була придбана в невдалих моментах спілкування з батьком декілька років тому ( а. с. 18-19). Із заяви [PERSON] , яка посвідчена нотаріально, вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] ( а. с. 20). Згідно висновку органу опіки та піклування Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та витягу із протоколу № 1 проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при Буштинській селищній раді видно, що [PERSON] ухиляється від виховання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , тому доцільно позбавити його батьківських прав щодо дочки (а. с. 51, 52-53). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один із батьків. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, так як не виконує передбачені обов`язки і тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. У зв`язку із задоволенням позову повністю на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] слід стягнути у користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved