Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Капітал Гарант Інвест" про визнання недійсним в частині договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, в якому просив визнати недійсним Договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 12 лютого 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., реєстровий № 197, укладений між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «Капітал Гарант Інвест» в частині передачі ПАТ «Банк Національний Кредит» права вимоги до [PERSON], що виникає з Іпотечного договору другої черги від 18 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Краковецькою А. М., реєстровий № 7254 на користь ТОВ «Капітал Гарант Інвест». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2014 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» укладено Договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., зареєстровано в реєстрі за № 197. Згідно умов Спірного договору ПАТ «Банк Національний Кредит» передав на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» права вимоги до іпотекодавців за кредитними договорами. Позивач звертає увагу суду на те, що згідно умов Спірного договору (п.1.2) ПАТ «Банк Національний Кредит» набув права вимоги іпотекодавців на підставі Договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ПАТ «Брокбізнесбанк», посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., зареєстровано в реєстрі за № 170. Проте, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що за умовами Договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., зареєстровано в реєстрі за № 170, не передано ПАТ «Банк Національний Кредит» права Іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечним договором другої черги, який укладався 18 вересня 2007 року між АБ «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк») та [PERSON] На думку позивача, оскільки ПАТ «Банк Національний Кредит» не отримав права Іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечним договором другої черги, який укладений 18 вересня 2007 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] на свою користь, то відповідно він не мав права передавати на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» права вимоги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача2 проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з тих підстав, що в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року зазначено, що в копії Договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, яка надана суду в переліку Іпотечних договорів не зазначено Іпотечний договір, укладений позивачем. Таким чином, [PERSON]., надавши до суду Договору від 05 лютого 2014 року, в якому не було зазначено Іпотечний договір, укладений позивачем, не довела факт порушення її права, що стало підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Брокбізнесбанк», ПАТ «Банк національний кредит», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. про визнання недійсним договору в частині. Відповідач1, третя особа у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача2, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі та обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 12 лютого 2014 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» укладено Договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., зареєстровано в реєстрі за № 197. Згідно умов спірного договору ПАТ «Банк Національний Кредит» передав на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Гарант Інвест» права вимоги до іпотекодавців за кредитними договорами. За п. 1.2 спірного договору ПАТ «Банк Національний Кредит» набув права вимоги іпотекодавців на підставі Договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ПАТ «Брокбізнесбанк», посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., зареєстровано в реєстрі за № 170. У відповідності до ч. 3 ст. 61 КПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У позовній заяві позивач посилається на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Брокбізнесбанк», ПАТ «Банк національний кредит», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» про визнання договору недійсним в частині. Зокрема, позивач зазначає, що цим рішенням суду було встановлено факт того, що за умовами Договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. за реєстровим номером № 170 не передано ПАТ «Банк Національний Кредит» права вимоги іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечним договором другої черги, який укладений 18 вересня 2007 року між АБ «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк») та [PERSON], тому у задоволенні позову було відмолено з огляду на те, що позивачем не доведено порушення його прав. Ухвалюючи рішення по справі суд виходив з доказів, наявних у матеріалах справи, які були надані позивачем на підтвердження обставин та на які він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог. Так, у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року зазначено, що в копії Договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року, яка надана суду, в переліку Іпотечних договорів не зазначено Іпотечний договір, укладений позивачем. Таким чином, позивач, [PERSON]. надала до суду копію Договору від 05 лютого 2014 року, в якому не було зазначено Іпотечний договір, укладений позивачем із ПАТ «Брокбізнесбанк». 31 січня 2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Банк національний кредит» був укладений договір Факторингу, а 07 лютого 2014 року додаткова угода №1 до нього. Відповідно до Договору Факторингу ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив ПАТ «Банк національний кредит» права вимоги до Позичальника ([PERSON]М.) за Кредитним договором №07ф-178 від 17 вересня 2007 року. Іпотекодавцем є [PERSON], іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 7245. 05 лютого 2014 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Банк національний кредит» був укладений Договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, а 07 лютого 2014 року Договір про внесення змін та доповнень до нього. В Договорі зазначено, що у зв'язку з укладенням Сторонами Договору факторингу, згідно якого ПАТ «Брокбізнесбанк» як первісний кредитор відступив (передав) права вимоги ПАТ «Банк національний кредит», як новий кредитор прийняв відступлені (передані) права вимоги, зокрема за кредитним договором №07ф-178 від 17 вересня 2007 року до Позичальника ([PERSON].). Також первісний кредитор передав, а новий кредитор одержав належні Первісному кредитору права Іпотекодержателя в зобов'язанні за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов'язань Позичальниками за Кредитними договорами, зокрема, Іпотечний договір за реєстровим №7245, укладеним між Іпотекодержателем та [PERSON]. 07 лютого 2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» було укладено Договір факторингу. Згідно з умовами цього Договору, ПАТ «Банк національний кредит» передав (відступив) право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» до [PERSON], за Кредитним договором №07Ф-178 від 17 вересня 2007 року із змінами та доповненнями та Іпотечним договором другої черги від 18 вересня 2007 року з внесеними змінами та доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Краковецькою A.M. та зареєстрований у реєстрі за №7245. 12 лютого 2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» було укладено Договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Відповідно до пункту 1.1 цього Договору ПАТ «Банк національний кредит» як новий кредитор 1 відступив (передав) права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест», як Новий кредитор 2 прийняв відступлені (передані) права вимоги за кредитними договорами та права Іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов'язань Позичальниками за Кредитним договором, в тому числі за Іпотечним договором другої черги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. від 18 вересня 2007 року за реєстровим № 7245, укладеним між Первісним кредитором ПАТ «Брокбізнесбанк» (Іпотекодержателем) та [PERSON] За таких обставин, посилання позивача на те, що права Іпотекодержателя в зобов'язанні за Іпотечним договором другої черги, укладеного 18 вересня 2007 року між АБ «Брокбізнесбанк» та [PERSON], не передавалися за умовами Договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 05 лютого 2014 року є безпідставними та необгрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про незаконність, необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Outcome: dismissed