Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

09.07.2019 року представник позивача Вознесенської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ст. «Обдарованість» Вуїв О.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] [INFO] з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що [PERSON] [INFO] з 2011 року є вихованцем Вознесенської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ст. «Обдарованість», мати дитини - [PERSON] рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 26.10.2017 року позбавлена батьківських прав, батько - відповідач [PERSON] - створив іншу сім`ю, проживає у м.Одеса і ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, не утримує сина, (не сплачує аліменти), а дитиною опікуються двоюрідні бабуся та дідусь, рідна прабабуся, двоюрідна тітка. Посилаючись на те, що вказані обставини привели до того, що дитиною батько не піклується, а ці питання вирішує позивач самостійно без його участі, представник позивача просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, в письмовій заяві наданій органу опіки і піклування не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, підтверджує відсутність спілкування з сином, не підтримання батьківських стосунків тривалий час, створення іншої сім`ї. Залучена ухвалою суду від 14.04.2020 року третя особа без самостійних вимог [PERSON] просить на підставі частини 4 ст.167 СК України передати [PERSON] [INFO] у разі задоволення позову їй на влаштування, оскільки в подальшому вона буде ініціювати питання про призначення її піклувальником цього неповнолітнього. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] з 2011 року є вихованцем Вознесенської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ст. «Обдарованість», мати дитини - [PERSON] рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 26.10.2017 року позбавлена батьківських прав, батько - відповідач [PERSON] - створив іншу сім`ю, проживає у м.Одеса і ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, не утримує сина, (не сплачує аліменти), а дитиною опікуються двоюрідні бабуся та дідусь, рідна прабабуся, двоюрідна тітка. Сторонами не заперечується, що відповідач - батько дитини, не проявляє до неї жодної уваги, піклування, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, тобто наявні підстави для позбавлення його батьківських прав, що буде в інтересах дитини. Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України..." Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними, і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається ж право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України). Разом з тим, в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (ст.ст. 164-167). Згідно статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1). З огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дітей, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку і перш ніж вдатися на розлучення держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідно в інтересах захисту дитини. В ситуації, що склалася, розлучення відповідача [PERSON] з сином не відбулося, оскільки він після його народження з ним не проживав і намагання служби у справах дітей Одеської міської ради щодо налагодження сімейних відносин з дитиною відповідач проігнорував, і в такій ситуації, на думку суду, без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконання ним своїх батьківських обов`язків. Тому, при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склалися між ним і дитиною не зміняться у бік розлучення батька з сином, які разом не проживають. Разом з тим, рішення суду про позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дитину, зміниться статус дитини і держава прийме на себе піклування про неї в повному обсязі, так само як і відповідальність за [PERSON] [INFO] , що як наслідок буде сприяти захисту його прав дитини. Згідно повідомлення загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ст. «Обдарованість» відповідач [PERSON] до школи не звертався з приводу інформації щодо навчання сина, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з класним керівником, матеріально не підтримував сина. Намагання спеціалістів служби у справах дітей Одеської міської ради провести профілактично-роз`яснювальну бесіду з відповідачем стосовно належного виконання батьківських обов`язків не мали успіху, він їх проігнорував, та в ультимативній формі заявив про не турбування його по вказаному питанню, оскільки він подав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав. З урахуванням викладеного, небажання відповідача встановити контакт з сином, свідчить про відсутність у нього відповідального батьківства, свідоме уникнення від виконання батьківських обов`язків протягом тривалого часу. Проаналізувавши вищезазначені письмові докази, а також пояснення сторін, надані сторонами докази та врахувавши положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року, якою була прийнята Декларація прав дитини, ст. 161 СК України, суд вважав встановленим, що наявні підстави для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки прийняття саме такого рішення безперечно слугуватиме як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Вислухана в судовому засіданні дитина [PERSON] [INFO] в поясненнях зазначає, що про життя батька дізнається з мережі Інтернет, де ознайомлюється з його фотознімками, особистого спілкування з ним не має, інтерес до його навчання, захоплень, підтримки у життєвих ситуаціях проявляє двоюрідна тітка - [PERSON] . Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В письмовому висновку органу опіки і піклування - Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради - зазначається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини: сина [PERSON] [INFO] . У відповідності до ст.166.ч2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Заява третьої особи без самостійних вимог [PERSON] на підставі частини 4 ст.167 СК України про передачу [PERSON] [INFO] їй на влаштування - підлягає задоволенню.

Outcome: approved