Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

01.08.2013 року шляхом поштового відправлення позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 01.08.2008 року між ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Ск-1298-019682/8-2008, за умовами якого [PERSON] було надано споживчий кредит у розмірі 21818 грн. шляхом відкриття карткового рахунку з оформленням платіжної картки, з кінцевим терміном повернення кредиту до 01.08.2010 року з щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,10% річних та плати за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,70% від суми наданого споживчого кредиту згідно з встановленим графіком. Договором було передбачено, що у разі порушення умов договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,0% від суми простроченого платежу. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, перерахувавши відповідачеві грошові кошти на картковий рахунок у повному обсязі. Позивач зазначив, що позичальником умови кредитного договору не виконані. Станом на 23.07.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року становив 144410,06 грн., з яких: 16577,79 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 27,68 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 3670,89 грн. - прострочена заборгованість за обслуговування кредиту, нараховано пеню за прострочення основного боргу у розмірі 96814,29 грн., пеню за порушення строків сплати відсотків - 161,65 грн., пеня за прострочення сплати плати за обслуговування кредиту в розмірі 21438 грн. Були нараховані 3% річних за прострочення кредиту - 1868,35 грн., 3% річних за прострочення процентів - 3,05 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 513,54 грн., інфляційні втрати за прострочення кредиту - 2439,43 грн., інфляційні втрати за прострочення процентів - 4,01 грн. інфляційні втрати за прострочення плати за обслуговування кредиту - 891,38 грн. Виходячи з наведеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року у розмірі 144410,06 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1444,10 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ «Родовід Банк» не з»явився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» не визнав, просив відмовити у їх задоволенні через пропуск строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступне. Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» / а. с. 20 - 29- копії статутних документів/. 01.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Родовід Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №Ск-1298-019682/8-2008 / а. с. 13 - 18/, за умовами якого останній було відкрито картковий рахунок та надано кредит у розмірі 21818 грн. на споживчі цілі зі сплатою 0,1% річних. Відповідно до п. 2.14 Договору щомісячна плата за обслуговування споживчого кредиту становить 2,7% від суми наданого кредиту. Згідно п. 2.2 Договору позичальник може погашати суму заборгованості та сплачувати банку нараховані проценти за користування грошовими коштами та плату за обслуговування кредиту згідно із встановленим Детальним розписом сукупної вартості споживчого кредиту, наведеного в Додатку №1 до цього Договору / а. с. 16/. Вказаний Детальний розпис сукупної вартості споживчого кредиту містить зазначення, що останній платіж за цим кредитним договором повинен бути здійснений позичальником 01.08.2010 року. Згідно п 4.1.23 Договору за порушення строків погашення кредиту, сплати відсотків, внесення плати за користування кредитними коштами, банк має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами. Згідно п. 9.1 Договору він діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань за цим договором, якщо інше не передбачено цим договором. Умовами Договору / п. 1.1.5, 1.2, 2.14, 4.1.24/ передбачено строк його дії до 01.08.2010 року. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року вбачається, що станом на 23.07.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року становив 144410,06 грн., з яких: 16577,79 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 27,68 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 3670,89 грн. - прострочена заборгованість за обслуговування кредиту, нараховано пеню за прострочення основного боргу у розмірі 96814,29 грн., пеню за порушення строків сплати відсотків - 161,65 грн., пеня за прострочення сплати плати за обслуговування кредиту в розмірі 21438 грн. Були нараховані 3% річних за прострочення кредиту - 1868,35 грн., 3% річних за прострочення процентів - 3,05 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 513,54 грн., інфляційні втрати за прострочення кредиту - 2439,43 грн., інфляційні втрати за прострочення процентів - 4,01 грн. інфляційні втрати за прострочення плати за обслуговування кредиту - 891,38 грн. / а. с. 4 - 5- розрахунок, а. с. 6 - 12 - витяг з особового рахунку/. Доказів, що відповідачем було погашено вказану заборгованість за кредитним договором, суду протягом розгляду справи надано не було. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобов'язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/. Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про доцільність відмови позивачу у задоволенні позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем [PERSON] дійсно існували договірні відносини, підставою для виникнення яких став кредитний договір №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року. Внаслідок неповного повернення кредиту та несплати відсотків за користування ним, а також обумовленої комісії, станом на 23.07.2013 року виникла заборгованість у розмірі 144410,06 грн., з яких: 16577,79 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 27,68 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 3670,89 грн. - прострочена заборгованість за обслуговування кредиту, нараховано пеню за прострочення основного боргу у розмірі 96814,29 грн., пеню за порушення строків сплати відсотків - 161,65 грн., пеня за прострочення сплати плати за обслуговування кредиту в розмірі 21438 грн. Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зі змінами, які були внесені постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №7, - судам було роз»яснено, що, оскільки ЦК не передбачає заборони пред»явлення окремих вимог у зв»язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні спорів про повернення споживчого кредиту, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги / стягнення неустойки, накладення на заявлене майно тощо/, положення п. 7 ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку /іншої фінансової установи/. 06.11.2013 року Судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у своїй постанові, яку було винесено у справі № 6-116цс13 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, - дійшли висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як було встановлено в судовому засіданні, Детальний розпис сукупної вартості споживчого кредиту, який є додатком №1 до Кредитного договору №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року містить зазначення, що останній платіж за цим кредитним договором повинен бути здійснений позичальником 01.08.2010 року. З позовом про стягнення заборгованості за цим кредитним договором позивач звернувся 01.08.2013 року / а. с. 64 - копія зворотнього повідомлення/. Тобто позивач, звертаючись до суду 01.08.2013 року, пропустив строк позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача прострочений платежів за основним кредитом, відсотками та щомісячними комісіями за обслуговування кредиту за кредитним договором №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року за період з 01.08.2008 року по 30.06.2010 року. Як вбачається з детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, який є додатком до кредитного договору / а. с. 16/, [PERSON] зобов»язана була сплатити за період з 01.07.2010 року до 01.08.2010 року з метою погашення основної суми кредиту - 911,57 грн., проценти за користування кредитом - 0,15 грн., комісію за обслуговування кредиту - 1178,18 грн., а всього 2089,90 грн. Враховуючи, що умовами Договору між сторонами передбачено строк його дії до 01.08.2010 року, суд вважає неправомірним нарахування позивачем штрафних санкцій за порушення умов Договору стосовно повернення кредиту, сплати відсотків та комісій після закінчення строку його дії, тобто з 01.08.2010 року, та, як наслідок вважає за доцільне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій за вказаний період через необґрунтованість вимог. У задоволенні позову про стягнення пені за прострочення повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за період з 01.12.2008 року по 31.07.2010 року слід відмовити через пропуск позивачем річного строку позовної давності, що передбачений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Доказів того, що відповідачем під час дії договору вчинялися дії, які б свідчили про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку, що було б підставою для визнання перебігу позовної давності таким, що переривався, відповідно до положень ч. 1 ст. 264 ЦК України, - суду не надано. Клопотань про поновлення цього строку, доказів наявності поважних причин для цього, - протягом розгляду справи також заявлено не було. Що стосується позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» в частині стягнення з відповідача на їх користь нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 1868,35 грн., 3% річних за прострочення процентів - 3,05 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 513,54 грн., інфляційні втрати за прострочення кредиту - 2439,43 грн., інфляційні втрати за прострочення процентів - 4,01 грн. інфляційні втрати за прострочення плати за обслуговування кредиту - 891,38 грн., - суд дійшов наступного висновку. У своїй постанові №5 від 30.03.2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів на те, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання / пункт 18 постанови/. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в судовому порядку заборгованість за кредитним договором №Ск-1298-019682/8-2008 від 01.08.2008 року за період з 01.07.2010 року до 01.08.2010 року у розмірі 2089,90 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 911,57 грн., проценти за користування кредитом - 0,15 грн., комісія за обслуговування кредиту - 1178,18 грн., а також: 3% річних за прострочення виконання зобов»язань за договором в цій частині у розмірі 188, 09 грн. /2089,90 грн. : 100% х 3% х 3 роки = 188,09 грн./ та інфляційні втрати у зв»язку з несвоєчасним виконанням зобов»язань за договором за вказаний період у розмірі 277,48 грн. / відомості про розмір індексу інфляції наведені у розрахунку, наданому позивачем та перевіреному судом/, а всього стягнути 2555,47 грн. Вирішуючи питання щодо розподілення судових витрат по справі, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1444,10 грн. / а. с. 30/,

Outcome: partial