Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

11 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що є власником земельних ділянок площею 2.43 га та 1.80га в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 03 квітня 2012 року уклала з відповідачем договори оренди вказаних земельних ділянок терміном на п'ятнадцять років. За умовами вказаних договорів, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на день укладення договору строком до 01 листопада поточного року. В порушення умов договорів оренди земельних ділянок, відповідач систематично не сплачує позивачці орендну плату за земельні ділянки, а тому просила суд розірвати договори оренди земельних ділянок з приватним підприємством «БАЯ» та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 2455грн.15коп., судові витрати у справі 243грн.60коп. і повернути їй належні на праві власності земельні ділянки. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, просила про задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за його відсутності у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до Положень ст.ст.626, 627,629, 651 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.1,2,13,19,20,21,22,24,31 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендною землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, Законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строк дії договору землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50-ти років. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, а на вимогу однієї із сторін може бути достроково розірваний за рішенням суду у порядку, встановленому законом, а саме у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що позивачці на підставі приватної власності належать земельні ділянки у межах згідно з планом на території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.43 га, кадастровий №4825780700:12:000:0026 та площею 1.80га, кадастровий №4825780700:13:000:0026, що підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю (а.с.9-10). 03 квітня 2012 року сторони уклали два договори оренди вказаних земельних ділянок №№13-14 терміном на п'ятнадцять років, за умовами якого позивачка передала відповідачеві в оренду належні їй на праві власності земельні ділянки, а відповідач зобов'язався сплачувати за користування земельними ділянками орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі до 01 листопада поточного року з урахуванням офіційного коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель (п.п.4.1-4.3 Договорів). Договори зареєстровані у Відділі Держкомзему у Снігурівському районі 23 жовтня 2012 року (а.с.5-6, 7-8). Відповідач у порушення умов вказаних договорів за 2014 рік за користування земельними ділянками не розрахувався і на вимогу позивачки погасити заборгованість з орендної плати не реагує. Заборгованість з орендної плати, яка надана позивачкою, не спростована відповідачем і доказів того, що вказана заборгованість виникла не з його вини, останнім суду не надано. Суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються на договорі та законі, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. Суд розриває договори №№13,14 оренди земельних ділянок від 03 квітня 2012 року між позивачкою та відповідачем і стягує заборгованість по орендній платі за 2014 рік у сумі 2455грн.15коп. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved