Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

07 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 05 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] (паспорт серії КЕ 644319, виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19 травня 1997 року, ІПН - [NUMBER]) право власності на легковий седан (транспортний засіб), автомобіль марки BMW 525i TOURING, рік випуску 1991, обєм двигуна 2500 куб. с В, кузов (коляска) № WBAHD51090BG21177, реєстраційний ( державний номерний знак) 21774 ОК, зареєстрований МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Одеській області 28.05.2002 року. Свої вимоги мотивував тим, що 05 грудня 2006 року між ним та відповідачем в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки BMW 525i TOURING, рік випуску 1991, обєм двигуна 2500 куб. с В, кузов (коляска) №WBAHD51090BG21177, реєстраційний (державний номерний знак) 21774 ОК, зареєстрований МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Одеській області 28.05.2002 року. Між ними було здійснено в повному обсязі розрахунок за проданий автомобіль, [PERSON] передав позивачу спірний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля, то відбулося повне виконання договору, однак відповідач від нотаріального посвідчення договору. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, 20.07.2016 року надав до суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОІС № 508567, виданого МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Одеській області, 28.05.2002 року належав автомобіль марки BMW 525i TOURING, рік випуску 1991, обєм двигуна 2500 куб. с В, кузов (коляска) № WBAHD51090BG21177, реєстраційний ( державний номерний знак) 21774 ОК. 05 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, внаслідок чого Відповідач передав Позивачу автомобіль марки BMW 525i TOURING, рік випуску 1991, обєм двигуна 2500 куб. с В, кузов (коляска) № WBAHD51090BG21177, реєстраційний (державний номерний знак) 21774 ОК, а Позивач прийняв автомобіль та сплатив за нього грошові кошти у розмірі 25\~000 гривень. На підтвердження укладання договору купівлі-продажу, 05 грудня 2006 року Відповідачем була надана розписка про отримання грошових коштів. Після укладення вказаної угоди, позивач, передавши обумовлені грошові кошти відповідачеві, отримав від нього оригінал технічного паспорту та автомобіль, який почав використовувати як власник, а саме: доглядав, ремонтував, укладав договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, позивач вважає себе власником вказаного автомобілю, так як придбав його на законних підставах, однак на теперішній час не має можливості перереєструвати даний автомобіль на своє імя, так як відповідач ухиляється від його переоформлення. Дійсно, як вбачається з матеріалів справи Позивачем на адресу Відповідача неодноразово направлялися листи щодо узгодження дати нотаріального - посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, проте до сьогоднішнього дня відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, договір від 05 грудня 2006 року, яким [PERSON] передав [PERSON] належний йому автомобіль, можна вважати документом, на підставі якого здійснився перехід права власності на транспортний засіб від [PERSON] до [PERSON]. Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача та його претензій до вказаного автомобіля, та визнання позову, що дає підстави вважати, що між сторонами було вчинено правочин купівлі-продажу транспортного засобу з реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно ст. 204 Цивільного Кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ч. 1 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Оцінюючі надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу та відбулось їх повне виконання: позивач сплатив відповідачу кошти за купівлю автомобілю у повному обсязі, а відповідач передав позивачу предмет договору купівлі-продажу, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, визнати вказаний вище договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на автомобіль. Згідно ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом немайнового або майнового права та інтересу.

Outcome: approved