Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений на Універсальній біржі «Південь» 18 грудня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] - брокером ТОВ «ПРИВАТ-ПІВДЕНЬ», який діяв на підставі «Договору доручення» за №34 від 18 грудня 2002 року від імені [PERSON] , зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №3392 від 18 грудня 2002 року та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №663 від 07 лютого 2003 року. У обґрунтування позову зазначав, що за вказаним договором [PERSON] продав трикімнатну квартиру загальною площею 29,4 кв.м., яка належала йому на праві приватної власності, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, після чого у квартирі проживає [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] ; з моменту укладення договору і до цього часу жодна з сторін не заявила про недійсність договору. Оскільки вказаний договір нотаріально не посвідчений, позивач не може розпорядитися належним йому майном; на момент укладення біржової угоди позивач був неповнолітнім і не міг бути членом біржі, його інтереси при укладенні угоди за письмової згоди матері представляв брокер. Проте засвідчити нотаріально угоду на даний час неможливо, оскільки право власності за позивачем зареєстроване у БТІ, а інші позасудові способи визнання договору купівлі-продажу дійсним не передбачені. При цьому визнання правочину дійсним не призведе до порушення прав будь-яких інших осіб. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Дорошенко А.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; відповідач та законний представник неповнолітніх третіх осіб [PERSON] і [PERSON] - їх мати [PERSON] - надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та згоду з позовом; треті особи без самостійних вимог Універсальна біржа "Південь" та [PERSON] про причини неявки не повідомили, заяв по суті справи не надали. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи повідомлені про розгляд справи належним чином, сторони висловили свою позицію щодо справи, та відсутність заперечень з боку інших учасників справи щодо позовних вимог, суд розглянув справи за відсутності осіб, що не з"явились у судове засідання. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2002 року на ТОВ «ПРИВАТ-ПІВДЕНЬ» було укладено договір купівлі-продажу ВАА №348312 між брокером [PERSON] , який діяв від імені позивача [PERSON] з письмової згоди матері [PERSON] , та [PERSON] , предметом якого є квартира [ADDRESS] . Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, який зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 663 від 07 лютого 2003 року. На момент укладення договору позивач був неповнолітнім, мав вік 16 років та на підставі ч.1 ст.13 ЦК УРСР був вправі укладати угоди за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальників. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам (фізичним особам, зареєстрованим на біржі відповідно до її статуту, обов`язки яких полягають у виконанні доручень членів біржі, яких вони представляють, щодо здійснення біржових операцій шляхом підшукування контрактів і поданні здійснюваних ними операцій для реєстрації на біржі - ст.16 Закону України "Про товарну біржу". Закон України «Про товарну біржу» (у редакції, що діяла на момент укладення угоди) не встановлював вікових обмежень щодо членства у біржі. Отже, укладення біржової угоди від імені неповнолітнього не суперечило діючому законодавству України. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. Разом з тим, сторонами виконано всі умови договору в повному обсязі, зокрема, покупець сплатив продавцю вартість майна, прийняв його у власність та на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєструвала біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до п.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, договір не містить протизаконних умов, на даний час майно, з приводу якого виник спір, не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а здійснення нотаріального посвідчення договору є неможливим, що вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу Балиханової Т.О. (а.с.13), суд дійшов висновку про можливість визнання такого договору дійсним, що є передбаченим законом способом захисту прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved