Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

22 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай) [NUMBER], розташовану на території Солонцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 450 від 08.01.1997 із земель колишнього КСП «Зоря». Померла [PERSON]за життя склала заповіт, відповідно до змісту якого, все своє належне їй майно заповіла [PERSON]. Позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадану земельну частку (пай) після померлої [PERSON] йому було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу. [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], що розташована на території Солонцівськоїсільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 450 від 08.01.1997 із земель колишнього КСП «Зоря». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Солонцівськоїсільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай), розташовану на території Солонцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 450 від 08.01.1997 із земель колишнього КСП «Зоря».(а.с.8). Померла [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до змісту якого все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.4). Позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадану земельну частку (пай) після померлої [PERSON] йому було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу (а.с.18). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст .ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, права позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved