Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

05 липня 2021 року Березнегуватська селищна рада звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що відповідачка народилася [INFO] в с. Зелений Яр Доманівського району Миколаївської області. Має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані у відповідності до ч. 1 ст.135 СК України. Відповідачка веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкоголем, не займається вихованням доньки, оскільки постійно влаштовує своє особисте життя, систематично залишає дитину на бабусю, яка є особою похилого віку, перевіркою служби у справах дітей, в будинку було виявлено антисанітарію, бруд, алкоголь, при перевірці, відповідачка вела себе агресивно, проживає разом із співмешканцем, з яким і вживає алкоголь, соціальної допомоги на дитину, не оформила. Проведена профілактична бесіда з нею, не дала жодних позитивних результатів. Вона продовжує зловживати алкогольними напоями, не займається вихованням дитини. На підставі зазначеного, просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , діюча на підставі довіреності від 27 серпня 2021 року, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Також пояснила, що відповідачка веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкоголем, не займається вихованням доньки, залишила її на бабусю-опікуна, яка є особою похилого віку та декілька місяців до неї не з`являється. Проведена профілактична бесіда з нею, не дала жодних позитивних результатів, відповідачка продовжує зловживати алкогольними напоями та не займається вихованням дитини. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не направила (а.с. 54,55). Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00028391364 від 03 листопада 2020 року, відомості про батька малолітньої [PERSON] записані у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України (а.с.8). З довідки виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 04 листопада 2020 року вбачається, що малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] за місцем реєстрації колишнього опікуна відповідачки [PERSON] (а.с.7). З актів обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 12 березня 2021 року, 18 травня 2021 року, 08 та 24 червня 2021 року, проведеного фахівцями служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради, вбачається, що на момент проведення огляду в будинку було виявлено антисанітарію, бруд та алкоголь (а.с.10-11,13,14). Рішенням Березнегуватської селищної ради № 9 від 25 травня 2021 року, було попереджено [PERSON] про адміністративну відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] (а.с.16). Також рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 136 від 15 червня 2021 року малолітню [PERSON] взято на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах (а.с.18). Однак відповідачка продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків, в зв`язку з чим комісією з питань прав дитини селищної ради та виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області ухвалено рішення № 7 від 10 червня 2021 року та № 138 від 15 червня 2021 року про доцільність позбавлення останньої батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] (а.с.17,19). З повідомлення директора комунального некомерційного підприємства Березнегуватський центр первинної медико-санітарної допомоги" Вавіліна О.В. від 15 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] зловживає алкоголем та залишає дитину без нагляду (за повідомленням лікарсько-сестринського патронажу новонародженої). Дитина оглянута на дому у бабусі-опікуна, питанням догляду і лікування дитини займається бабуся. (а.с.25). Зазначені вище обставини підтвердили також в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Висновком комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON] від 05 липня 2021 року, визначено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, станом здоров`я не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до неї, зловживає алкоголем, веде антигромадський спосіб життя (а.с.38). Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Нормою ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої малолітньої дитини. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111) Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в їх сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачки та свідоме нехтування батьківськими обов`язками, суд доходить висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання на користь державної установи, де буде знаходитись дитина, або опікуна чи піклувальника. Суд також зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру, в розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved