overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

05.08.2015 року[PERSON] звернувся до суду із заявою про надання йому права на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заяви вказала, що він народився [INFO] року, в даний час є неповнолітнім, оскільки йому повних шістнадцять років. В 2014 році він познайомився із [PERSON]., вони почали зустрічатися, з часом між ними виникли почуття любові і поваги один до одного. На теперішній час вони проживають однією сім"єю з його баьками. [PERSON] знаходиться у стані вагітності. Заявник визнав своє батьківство, дав обіцянку піклуватися про неї і дитину після її народження. В зв'язку з недосягненням ним шлюбного віку реєстрація шлюбу можлива тільки після надання йому права на шлюб за рішенням суду. Тому він вимушений звернутись до суду із цією заявою. Заявник надав клопотання про задоволення заяви, та розгляд справи за його відсутності. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], та представник Савинської с/ради заперечень проти задоволення заяви не мають, просили справу розглянути за їх відсутності. Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (ч.1 ст.27 СК України). Умовами вступу в шлюб є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, досягнення на день реєстрації шлюбу шлюбного віку та відсутність перешкод до укладення шлюбу. Із заяви вбачається, що [PERSON], [INFO], бажає зареєструвати шлюб з [PERSON]., [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Згідно ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За нормами ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Заявник народився [INFO] року у с.Савинці Балаклійського району Харківської області (а.с.5-6). На день розгляду справи заявнику виповнилося шістнадцять років, що згідно діючого законодавства не дає йому права на шлюб. Відповідно до довідки поліклінічного відділення КЗОЗ БРР «БЦКРЛ» м.Балаклія [PERSON] перебуває на обліку в Балаклійській ЦКРЛ з діагнозом «вагітність 5-6 тижнів» (а.с.10). Наведені дані кореспондуються між собою та з обставинами заяви. Виходячи з наведеного, оскільки шлюбна форма організації сімейного життя завжди була і продовжує залишатися основною, бажаною, домінуючою, та для забезпечення стабільності відносин між [PERSON] та [PERSON], охорони їх прав та інтересів, а також прав та інтересів їхніх майбутніх дітей, суд приходить до висновку, що заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

05.08.2015 року в суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частин всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% встановленого державою прожиткового мінімуму кожної дитини щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. При цьому позивачка посилалась на те, що відповідач добровільно не приймає участі в матеріальному утриманні дітей.. В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги в повному об"ємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивачки підлягаючими до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю і знаходяться на її утриманні (а.с.3-7). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню спільних дітей сторони не досягли, то виконання такого обов'язку повинно бути забезпечено рішенням суду про стягнення аліментів на їх утримання з відповідача на користь позивачки у відповідності із ч.3 ст. 181 СК України. Виходячи із позовних вимог позивачки, визнання позову відповідачем, доказів наданих суду та вимог ст. 182 СК України, розмір аліментів суд вважає необхідним встановити в 1/3 частці всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Задовольняючи позов суд також виходить із того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а також виходить із положень ч.4\~ст.174 ЦПК України\~, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

05.08.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 13 лютого 1971 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 221. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАГС. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, і були припинені в 2012 році. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння, різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позов визнала та просила шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 13.02.1971 року укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 221(а.с.7). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, які обусловлені підозрами, образами, непорозуміннями один одного. З 2012 року сімейні відносини подружжя фактично припинили, позивач категорично заперечує проти їх відновлення. При склавшихся відносинах між подружжям суд ввжає недоцільним приймання заходів для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

05.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку, мотивуючи позов тим, що з відповідачем разом не проживає, діти знаходяться на її повному утриманні. У судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю, та пояснила суду, що відповідач являється батьком її доньок [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають з нею у селі Стратіївка Чечельницького району.Відповідач проживає у місті Нововолинськ, працює постійно на державному підприємстві, має стабільні заробітки, а тому має можливість платити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку.Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав повністю і пояснив,що проживає у місті Нововолинськ, де працює на шахті №9 шахтарем, його середній заробіток становить 6500-7000 гривень і він погоджується платити аліменти на дочок [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення повністю по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.6-7) відповідач являється батьком двійнят [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягненн нею повноліття. Як вбачається з показів сторін у суді сторони не досягли згоди по утриманню дітей. Як вбачається з показів позивачки, і це не заперечує відповідач, діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів як 1/3 частку від заробітку відповідача, суд відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу враховує матеріальний стан сторін, те, що позивачка не працює, а відповідач має стабільну роботу та стабільні заробітки, відповідач не має інших дітей. Також суд враховує ту обставину, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

05.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; сторони не зявилися, при цьому позивач надіслала суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.09.2014 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З квітня 2015 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, пред"явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

05.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона дійсно перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування заяви вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким заявниця перебувала в шлюбі з 27.09.1975 року, зареєстрованому Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаєва, актовий запис № 354, та після смерті чоловіка, вона звернулась до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Проте, отримала відмову в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки чоловік не був зареєстрований за місцем її проживання. Встановлення факту перебування заявниці на утриманні [PERSON] має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Представник заявниці в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи також в судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких заперечень щодо заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не має. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що заявниця перебувала в шлюбі з [PERSON] з 27.09.1975 року, шлюб зареєстровано Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаєва, актовий запис № 354, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено актом про проживання від 23.07.2019 року. Відповідно до частин 1, 2 ст. 36 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. Встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні свого чоловіка має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що достовірно встановлено, що заявниця постійно проживала із [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , до моменту його смерті. При таких обставинах заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

05.09.1992р. сторони у відділі загс Конотопського міськвиконкому Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Майновий спір між сторонами не виник. 26.03.2015р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що мали різні погляди на життя, постійно виникали непорозуміння та з часом втратили почуття кохання та поваги один до одного і це призвело до того, що спільно не проживають. Позивачка у судове засідання не з"явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

05.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Гаражно-будівельного кооперативу «Будівельник» /далі Кооператив/ про визнання права власності на гараж як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на гараж [NUMBER] розміром 6.20 м. х 3,67 м. площею 19,6 кв.м., площею основи 22,8 кв.м. з підвалом загальною площею 18,5 кв. в [ADDRESS]. [PERSON] прийняв спадщину звернувшись до нотаріуса з заявою, відповідач по справі, його мати [PERSON], відмовилась нотаріально від спадщини на його користь, але на гараж відсутній правовстановлюючий документ, в зв'язку з чим нотаріус відмовив в видачі свідоцтва. Оскільки батько як член кооперативу повністю вніс пайовий внесок, то спадщина відкрилася на гараж як будівлю і просить визнати за ним право власності на гараж як за спадкоємцем. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідачі [PERSON] та Кооператив надали до суду відгук та заяву про визнання заявленого позову, та розгляд справи в свою відсутність. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю гаражу, сплата пайового внеску, факт прийняття спадщини сином, підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до ст.15 Закону України „Про власність" який діяв на час спірних правовідносин - член гаражного кооперативу який повністю сплатив пайовий внесок набуває право власності на вказане майно. Правовідносини між сторонами регулюються також ст.ст.1261, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом, якими є діти, дружина та батьки. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідний гараж як споруда, якщо пайовий внесок повністю не внесено, то спадщина відкривається на пай як грошові кошти. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, то позов підлягає задоволенню, - слід визнати за позивачем право власності на гараж як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. На підставі ст.ст.1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

05.09.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 22.03.2014 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, і були припинені в січні 2014 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимогу визнає та підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22.03.2013 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

05.09.2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2013 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. Сімейне життя не склалося. На даний час фактично припинені подружні стосунки. Вважає, що шлюб розпався і просить його розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні з позовом погодилася повністю і не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, що рік разом не проживають. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вже один рік не підтримують шлюбні відносини та разом не проживають, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, і шлюб доцільно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального Кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

05.10.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 25 квітня 2009 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачем виявилося невдалим з вини відповідача спільне життя не склалося, через що подальше збереження сім»ї є неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, в разі неявки відповідача розгляд справи проводити в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved