Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] в якому поставив питання про повернення йому боргу за відчужений відповідачу автомобіль. Зокрема вказує, що 29.06.2011 року, за домовленістю з відповідачем, відчужив на його користь автомобіль ВАЗ 21053, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який за взаємною згодою оцінили в 2100 дол.США. В рахунок оплати за вказаний автомобіль [PERSON] написав до Яблунської сільської ради заяву про вилучення з його користування земельної ділянки в урочищі «Горби» на користь доньки позивача [PERSON] Земельна ділянка була оцінена ними за взаємною домовленістю в 1000 дол.США. Разом з тим, ще 1100 дол.США [PERSON] зобов'язувався сплатити позивачу до 26.12.2011 року, про що власноручно написав розписку. Вказане зобов'язання відповідач у обумовлений строк не виконав, існуючий борг визнає, але ухиляється від його повернення по даний час. Розрахована ним сума боргу з процентами за його користування та індексом інфляції складає 16529,93 грн., з яких 14520 грн. - еквівалент боргу у національній валюті, 1037,09 грн. три відсотки річних та 972,84 грн. індекс інфляції. Крім того, позивач вказав, що через невиконання відповідачем грошового зобов'язання зазнав матеріального збитку, оскільки змушений був оформляти банківський кредит в сумі 10401 грн. для придбання необхідних в навчанні сина комп'ютера та мобільного телефону. У зв'язку з цим сплатив банкові за користування кредитними коштами 1745,57 грн. Також у зв'язку з неповерненням боргу змушений був звертатись за правовою допомогою адвоката і сплатив 1000 грн. за підготовку позовних матеріалів до суду та оформлення звернень до правоохоронних органів, а також у зв'язку з поїздками до відповідача та адвоката, а також до суду витратив 1293 грн. на придбання палива для автомобіля. Вказані кошти просив стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач заявлений позо підтримав з викладених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився тричі. Про час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ст. 74 ЦПК України, у зв'язку з чим розгляд справи проведено у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду позивачем, з'ясувавши на підставі поданих доказів фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 29.06.2011 року власноручно написав розписку [PERSON] про те, що зобов'язується повернути йому до 26.12.2011 року кошти в сумі 1100 дол.США, які він недодав при відчуженні в його користь автомобіля ВАЗ 21053, 1999 р.в. реєстраційний номер [NUMBER]. Наявність у позивача оригіналу розписки, який ним був представлений суду, на думку суду доводить факт існування боргу і невиконання свого обов'язку щодо повернення коштів відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу - 1100 дол.США, що в національній валюті за курсом НБУ на 12.08.2014 року становить 14108,58 грн. (1282,5978 грн. за 100 дол.США). Крім того, в користь позивача може бути стягнуто три проценти річних за від простроченої суми, що складає 1007,70 грн. (1100 дол.США*3%/100/365днів* 869 днів прострочення*12,8259 грн. (курсНБУ)). Разом з тим, підстав для стягнення розрахованого позивачем індексу інфляції немає, оскільки борг відповідача визначений у іноземній, а не національній валюті і Національним Банком України індекс інфляції іноземної валюти не визначається. Еквівалент боргу розраховано на день прийняття судом рішення. Також суд вважає недоведеними вимоги позивач стосовно обов"язку відповідаяа відшкодувати матеріальні збитки, завдані порушенням зобов'язання. Посилання позивача у заявленому позові на необхідність придбання пального для проїзду до місця проживання відповідач на суму 1293 грн. суд вважає надуманими, оскільки позивач і відповідач проживають в одному населеному пункті. Також суд не приймає доводів позивача щодо необхідності стягнення з відповідача відсотків за споживчим кредитом, який було оформлено 11.10.2011 року для придбання комп'ютерної техніки, аксесуарів та смартфону. Суд не вбачає прямого зв'язку між оформленням кредиту позивачем та існуючими зобов'язаннями відповідача, строк виконання якого настав 26.12.2011 р. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: partial