Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В грудня 2013 року [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON], пред'явила позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартиру [ADDRESS], що належала її батькові [PERSON], який помер [INFO] в м. Великі Луки Псковської області Російської Федерації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється єдиною спадкоємицею по закону до майна померлого. Через відсутність реєстрації права власності на дану частку нерухомого майна за [PERSON], вона може оформити спадкові права. З цих підстав нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину. Представники позивачки в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, та просила задовольнити позов. Крім того суду пояснили, що квартира по [ADDRESS] в 1998 році була приватизована ще на той час існуючою сім'єю [PERSON], а саме: [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (внук), про було видано свідоцтво про право власності. Дублікат правовстановлюючого документу було видано в 2008 році. При цьому всі, окрім померлого [PERSON], зареєстрували право власності. Останній постійно проживав в Летичівському районі Хмельницької області, лише поїхав провідати родичів в Росію, де й помер. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 18 лютого 2014 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідачки [PERSON], яка направила до суду нотаріально посвідчену заяву про те, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її участі. Представник співвідповідача Старокостянтинівської міської ради при вирішені справи поклалась на розсуду суду. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Великі Луки Псковської області Російської Федерації, про що складено відповідний запис № 1555 від 06 листопада 2012 року згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданого управлінням ЗАГС міста Великі Луки Псковської області Російської Федерації 21 листопада 2012 року. Зі змісту довідки виконавчого комітету Шрубківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області від 14 травня 2013 року за № 325 [PERSON] на день смерті проживав і був зареєстрований по [ADDRESS]. Позивачка являється дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Будинком урочистих подій м. Великі Луки Псковської області Російської Федерації 14 серпня 1985 року. Позивачка в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняла спадщину, шляхом подання 25 грудня 2012 року відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 867/2012 року до майна померлого (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32945860, виданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 25 грудня 2012 року). Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи вбачається, що за зверненням Летичівської державної нотаріальної контори матеріали даної справи були перенаправлені з Старокостянтинівської державної нотаріальної контори до Летичівської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, оскільки згідно даних виконавчого комітету Шрубківської сільської ради Летичівського району померлий на день смерті проживав та був зареєстрований в Летичівському районі (довідка від 11 січня 2013 року за № 39). Це підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36503290, виданої Летичівською державною нотаріальною конторою 03 лютого 2014 року. За інформацією Летичівської державної нотаріальної контори за даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) чинним являється заповіт від імені [PERSON], посвідчений секретарем Шрубківської сільської ради Летичівського району 23 вересня 2012 року за р. № 6. На підтвердження цього направлено інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № за № 36503237 від 03 лютого 2014 року. Даним заповітом [PERSON] заповів житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]; земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 098800, виданого 15 травня 2010 року та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 969424, виданого 24 листопада 2009 року; грошові вклади в установах Ощадбанку для [PERSON] (третя особа по справі). 07 березня 2013 року [PERSON] подала до Летичівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини по вищевказаному заповіту після смерті [PERSON] Відповідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла ? частина квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради 23 липня 2008 року. Іншими співвласниками даної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Так, про реєстрацію права власності на ? частину даної квартири за [PERSON] видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації за № 19673312 від 26 липня 2008 року, реєстраційний номер 24129915, номер запису 3841 в книзі 20 б; про реєстрацію права власності на ? частину даної квартири за [PERSON] видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер № 2252888 від 10 квітня 2013 року; про реєстрацію права власності на ? частину даної квартири за [PERSON] видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер № 2496091 від 16 квітня 2013 року. Державний нотаріус Летичівської державної нотаріальної контори письмово повідомила позивачку про неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, що знаходиться [ADDRESS] після смерті [PERSON] Мотивуючи тим, що право власності на підставі правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 липня 2008 року, не зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно чинного законодавства, яке діяло на момент видачі. Окрім того відповідно до чинного законодавства внесення змін та доповнень в такі документи не допускаються. І роз'яснено, що з питання визнання права власності на це майно необхідно звернутися до суду. Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оригінал свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру [ADDRESS] в рівних частках на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виданий відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради 15 травня 1998 року на підставі розпорядження від 25 листопада 1997 року за № 3363 та зареєстрований Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності і записаний у реєстрову книгу за № 3841. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У відповідності до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Старокостянтинівського районного управління юстиції 04 лютого 2014 року за № 17298764, щодо заявленої позивачкою частини квартири та даних відповіді Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації від 06 лютого 2014 року за № 12 відсутні відомості про обмеження в його використанні. За змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Старокостянтинівського районного управління юстиції 04 лютого 2014 року за № 17301346, щодо спадкодавця [PERSON] також відсутні відомості про обмеження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на вищевказану частину квартири відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги те, що позивачка є його спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на частину квартири на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, а також не може в адміністративному порядку звернутися для такої реєстрації, так як власник помер, тому права позивачки [PERSON] підлягають захисту, а відсутність реєстрації не може бути підставою відмови у захисті права позивачки. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved