Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовною заявою і просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, інвентаризаційною вартістю 102000 грн., що знаходяться по [ADDRESS]-за набувальною давністю. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що [INFO] року помер її родич (дядя), [PERSON]. Він був власником будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS]. На час смерті її дяді у даному будинку разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON], її мама, яка померла [INFO] року, вона, тобто [PERSON], її чоловік- [PERSON], дочка- [PERSON], син- [PERSON]. У вищевказаному будинку, що належало [PERSON] вона разом із своєю сім"єю проживала з 1980 років. Разом господарювали та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] фактично вона одна вступила у володіння та управління даним будинком, проводила поточні ремонти у ньому, сплачувала всі комунальні послуги. Спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні, оскільки у спадкодавця рідних окрім неї нікого не було. Вважає, що спірне будинковолодіння після смерті її дяді в юридичному значенні вважається безхазяйним майном, оскільки право власності у порядку спадкування на це майно ніхто до тепер не оформив. Просила позов задовольнити. Представник Озерянської сільської ради також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення позову позивача не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника Озерянської сільської ради. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року помер родич (дядя) позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Озерянської сільської ради вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрований [ADDRESS]. Також, разом з ним були зареєстровані та фактично проживали:[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З довідки від 12.11.2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав разом із [PERSON], як одна сім"я більше п"яти років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До складу спадщини входить житловий будинок та господарські споруди інвентаризаційною вартістю 102000 грн. У будинку, що належало [PERSON] позивач разом із своєю сім"єю проживали з 1980 років. Разом господарювали та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] фактично позивач одна вступила у володіння та управління даним будинком, проводила поточні ремонти у ньому, сплачувала всі комунальні послуги. Спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні, оскільки у спадкодавця рідних окрім позивача нікого не було. Виконком Озерянської сільської ради щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок та господарські споруди за набувальною давністю не заперечує, про що свідчить письмова заява. Згідно із абзацом 1 ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved