Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду від 26.11. 2010 року було розірвано. За час спільного у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, а їй одній важко утримувати дитину та забезпечувати її всім необхідним. У зв"язку з наведеним, просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в сумі по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованими листами. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не подавав. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2005 року, який між ними було розірвано 26 листопада 2010 року, що ствердено рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.11. 2010 року. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідач [PERSON], являється батьком малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 березня 2006 року. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка сама виховує та утримує дитину. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради № 361 від 17.02. 2014 року, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання та поясненнями позивачки, наведених у позовній заяві. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що відповідач [PERSON], не надав жодних доказів того, що він має постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, інших утриманців не має, має мінливий дохід, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати, в користь позивачки аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі, по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 12 березня 2014 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved