Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

21.01.2019р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей (а.с. № 2-5). В позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.05.2011р. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Шлюб із відповідачем носить лише формальний характер, відповідач не проживає разом із позивачкою та дітьми, не бере участі в матеріальному утриманні дітей. Відповідач працює та має стабільний заробіток, інших дітей або не працездатних батьків на його утриманні не має. Враховуючи викладене, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.01.2019р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 13). В наданій суду 27.05.2019р. заяві позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.№ 26). Відповідач в судові засідання на 25.03.2019р. та на 27.05.2019р., двічі не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи кожного разу був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВОМУ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 01.02.2019р. (а.с. № 16). При цьому, згідно з інформацією з сайту „Укрпошти" також підтверджується направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача та вручення йому їх особисто (а.с. № 17, 18). Крім того, про дату судового засідання на 27.05.2019р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 25), а пізніше в суді під особисту розписку (а.с.№ 24). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.05.2011р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2011. (а.с. №6) Судом встановлено, що батьком двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 12.08.2011р. та серії [NUMBER] , виданим 11.12.2012р. (а.с. № 7,8). Малолітні діти, як зазначила позивачка по тексту позову, мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. З огляду на те, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, стягуючи аліменти на користь матері дітей [PERSON] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 21.01.2019р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць на кожну дитину. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019р. за позовними вимогами майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved