overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з"явився, в заяві, яку направив до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Зазначив, що 15 листопада 2016 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Під час спільного проживання та шлюбу народилась дитина: [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. \~ \~ \~ \~Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. \~ \~ \~ \~ \~За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 15 листопада 2016 року\~ перебувають у шлюбі ( а.с.6). \~ \~ \~ \~У сторін є дитина: [PERSON] [INFO]. ( а.с. 7 ) \~ \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ \~\~ \~ \~ \~ \~З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768,40 грн.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON], через представника за довіреністю, звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач має неповнолітніх дітей, батьком яких є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Кувечицької сільської ради Чернігівського району № 159 від 19 червня 2015 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з нею проживають діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

09 червня 2017 року заявники звернулись до Дарницького районного суду м. Києва із спільною заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 05 листопада 2011 року Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області, актовий запис № 71 ( а. с. 9 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя у заявників не склалося через несумісність характерів, у зв"язку з чим просять розірвати шлюб. В судове засідання заявники не прибули про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 07 грудня 2017 року надали до суду заяви в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядається справа за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до вимог ст. 109 ч.1 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як вбачається з договору між батьками про проживання дитини та про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо ( а. с. 11, 12 ) щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей НВІ 760795 від Суд вважає, що задовольняючи вимоги заяви, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини у відповідності до вимог ч.3 ст. 109 СК України. Вимоги заяви про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, заявники підтримали , що свідчить про відповідність дійсній волі дружини і чоловіка. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

10.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем до листопада 2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] і оскільки останній проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, в своїй заяві позов визнав в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Перебуваючи в цивільному шлюбі, позивачка народила дитину - [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.2). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір»ю по [ADDRESS], що підтверджується довідкою голови квартального комітету ( а.с. 3). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до її утримання, тому враховуючи стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище. Суд вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 10.01.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

10.01.2014 року Слов'янський психоневрологічний інтернат звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, з 1976 р. утримується у Слов'янському психоневрологічному інтернаті, за станом здоров'я не може здійснювати самостійно догляд за собою та давати звіт своїм діям. У судове засідання представник заявника Слов'янського психоневрологічного інтернату Хасанова І.М. не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рибалко М.Л. в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON] має психічний розлад здоров'я, хворіє на „Тяжку розумову відсталість без поведінчиских порушень F 72.0, де адаптивний тип, регресивний тип приспособительної поведінки, низький рівень АРЛ", з 1976р. утримується у Слов'янському психоневрологічному інтернаті, за станом здоров'я не може здійснювати самостійно догляд за собою та давати звіт своїм діям (а.с. 4). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 16 від 03.02.2014 року [PERSON], [INFO], страждає на хронічне психічне захворювання - тяжкою розумовою відсталістю внаслідок перенесеного в минулому енцефаліту. Ступень вираженості інтелектуально-мнестичного недорозвитку, вона в силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. для захисту цивільних прав потребує опіки (а.с. 15-17. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

10.01.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв"язку із навчанням. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

10.02.2007р. сторони у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю і на утримання яких на підставі судового рішення з відповідача будуть стягуватися аліменти. Майновий спір між сторонами не виник. 01.09.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що на протязі всього подружнього життя виникали сварки, лайки і це привело до того, що з квітня 2013р. спільно не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Сторонам надавався місячний строк на примирення, але такого досягнуто не було. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх вони не бажають. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

10.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. У позові вона вказала, що з літа 2011 року по кінець грудня 2013 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що дочка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо та ухиляється від утримання дочки. Крім дочки [PERSON], вона є матір'ю чотирьох дітей і на даний час з нею проживає неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює, однак має дохід, просила стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, розглянути справу у її відсутність, постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER], виданим виконкомом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області 05.09.2012 року. (а.с.6) Дочка сторін проживає з матір"ю [PERSON], що підтверджується довідкою Шелудьківського сільського голови Бутко В.І. (а.с.7) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням конкретних обставин справи, коли позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а даних про місце роботи відповідача не надано, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову - 10.02.2014 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

10.02.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 2729,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити та у разі відсутності відповідача провести розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 11.10.2013 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення було встановлено порушення, а саме: «Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого споживача відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку», про що було складено Акт №D2849, який 06.11.2013 року був розглянутий комісією без участі споживача. За результатом розгляду акту було прийнято рішення, що відповідачем нанесено компанії збитки в розмірі 2729,84 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу було проведено за період з 04.01.2013 року по 11.10.2013 рык з моменту складання попереднього Акту про порушення ПКЕЕн, відповідно до норм ПКЕЕн, п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. №562. На час розгляду справи сума заборгованості в розмірі 2729,84 грн. відповідачем не сплачена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, "Правил користування електричною енергією для населення", суд дійшов висновку щодо доведеності факту порушення відповідачем „Правил користування електричною енергією для населення", яке завдало збитків позивачу, що підлягають відшкодування винною особою, у зв'язку з чим з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 2729,84 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

10.02.2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], третя особа: Гвардійська селищна рада Сімферопольського району. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є наймачем житлової площі в квартирі [ADDRESS]. Також в цій квартирі, наймачем є відповідач, який за зазначеною адресою з 2001 року не проживає, приміщення квартири для власних потреб не використовує, комунальні послуги не сплачує, що свідчить про втрату відповідачем інтересу до спірного житлового приміщення, як до свого постійного місця проживання. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ліцевого рахунку № 131 (а.с. 4). Згідно даних ліцевого рахунку зазначеного житлового будинку, відповідач теж є наймачем квартири [ADDRESS]. Зазначений факт також підтверджується довідкою ВАГРУПГРФО ГУ ДМС України в АР Крим про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 22). Згідно акту депутата 18 округу, повідомлення з Сімферопольського ВР ГУ МВС України в АР Крим, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає з 2001 року.(а.с. 9,14). Відповідно до статті 65-1 Житлового Кодексу України наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством". Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз наведених вище норм житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном наймач має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Суд не вбачає фактів навмисного перешкоджання у проживанні в будинку. Відсутні докази наявності у будинку речей, яки б належали відповідачам. Оскільки відповідач не проживає у будинку понад шість місяців, він втратив право на користування житлом. Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем, оскільки ним питання щодо їх компенсації не заявлено. На підставі ст.ст. 65-1, 71, 72 Житлового Кодексу України,

Outcome: approved