Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] (надалі також позивач) звернулась з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] на час навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з дня предявлення позову щомісячно і до досягнення донькою 23 років. Позов обґрунтовувався тим, що з 01.19.2014 року [PERSON] навчається в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права на контрактній основі, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в змозі надавати, а тому просить у судовому порядку стягнути аліменти з відповідача у твердій сумі на час навчання доньки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, вказував про неможливість позивача самостійно утримувати свою повнолітню доньку, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказував про те, що не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, також зазначав, що на даний час не працює, має захворювання хребта, вказував про можливість сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №094884. Відповідно до довідки ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» №1539 від 23.08.2016 р, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. При цьому ч.1 ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права №318 від 23 серпня 2016 року, Національного університету державної податкової служби України №133 від 15.06.2015 року [PERSON] є студентом за договором (контрактом) третього курсу денної форми навчання, за спеціальністю виробництво харчової продукції, навчання закінчується в червні 2018 року (а.с.3). Відповідно до довідки Житомирської обєднаної державної податкової інспекції №18592/л/06-25-13-02, [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого, [PERSON] протягом 10 років має захворювання «остеохондроз ПВХ ускладнений антелістезом хребця L5. Вертеброгенна дорсалгія» та має рекомендації лікаря щодо обмеження фізичних навантажень. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом береться до уваги, що позивач [PERSON] самостійно не може утримувати повнолітню доньку [PERSON], яка продовжує навчання у Житомирському кооперативному коледжі, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи, що відповідач відповідно до вимог закону зобов'язаний брати участь в утриманні своєї повнолітньої доньки, суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову - 2 вересня 2016 року до закінчення навчання, без урахування часу канікул. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від його сплати.

Outcome: partial