Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

08 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів , в якому просить розірвати договір на виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій ( вікон) від 31 березня 2016 року укладений між нею та фізичною особою - підприємцем [PERSON], а також стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь 19 596 грн. 00 коп. в рахунок повернення коштів за вказаним договором . Позов обгрунтовано тим, що 31 березня 2016 року позивач уклала з відповідачем договір про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій . Вартість виробів складає 6900 грн. після сплати якої виконавець взяв на себе зобов»язання виготовити та доставити вироби протягом 30 робочих днів . 31 березня 2016 року між нею та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено угоду про надання споживчого кредиту «Миттєва розстрочка» SAMDN50000061651644 на загальну суму 6900 грн, за умовами якого позивачка отримує кредит та зобов»язується повернути його в строки, встановлені цим договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші обов»язки , покладені на неї цим договором. 31 березня 2016 року на виконання умов договору ПАТ «Приват Банк» здійснив безготівкове перерахування суми коштів у розмірі 6900 грн. на поточний рахунок ФОП [PERSON] Однак, після отримання вказаної суми відповідач не виконав робіт по виготовленню та доставці металопластикових конструкцій .Позивач неодноразово намагалася зв»язатися з відповідачем, однак, за вказаною в договорі адресою його знайти не вдалося, на телефонні дзвінки останній не відповідав. Позивач та представник позивача- адвокат Бабинець С.П. в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи також до суду не з"явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та доказах. Зі згоди представника позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 31 березня 2016 року між позивачем та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір на виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій ( вікон) (а.с. 10). Згідно положень договору відповідач зобов»язався виготовити та передати у користування позивача металопластикові вікна. Вартість вказаних послуг сторони визначили в сумі 6900 грн. 31 березня 2016 року між позивачем та ПАТ «Приват Банк» було укладено угоду про надання споживчого кредиту «Миттєва розстрочка» SAMDN50000061651644 на загальну суму 6900 грн, за умовами якого позивачка отримала кредит та зобов»язалася повернути його в строки, встановлені цим договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші обов»язки , покладені на неї цим договором. 31 березня 2016 року на виконання умов договору ПАТ «Приват Банк» здійснив безготівкове перерахування суми коштів у розмірі 6900 грн. на поточний рахунок ФОП [PERSON] ( а.с .12-14) Відповідно до п.3.2 Договору виконавець зобов»язався передати замовнику виготовлені вироби протягом 30 робочих днів після сплати замовником платежу в сумі 6900 грн. Таким чином, позивач виконав умови договору щодо сплати коштів в сумі 6900 грн., проте, на час розгляду справи відповідачем умови договору не виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом , може бути збільшений у договорі .Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків , встановлених законом. Згідно з п.4.2 умов укладеного договору в разі невиконання виконавцем п.3.2 договору , а саме: у разі нездійснення виготовлення та доставки металопластикових конструкцій наступають наслідки у виді виплати неустойки в розмірі 0,01 % за кожен день прострочення .Відповідно до умов догогвору відповідач був зобов»язаний виконати свої зобов»язання до 01 квітня 2016 року. Згідно з розрахунку , наданого позивачем , штрафні санкції , передбачені п. 4.2 договору розраховані за період з 01 квітня 2016 року до 01 листопада 2016 року , виходячи з наступного : 6900 * 0.01% * 184 дні = 12696 грн. Однак, вказаний розрахунок зроблено невірно , оскільки 6900 * 0.01% * 184 дні = 126 грн. 96 коп . Оскільки відповідач умови договору не виконав, не повернув позивачу кошти, сплачені позивачем на виконання умов договору, а тому заявлені позивачем вимоги про розірвання договору, стягнення з відповідача грошових коштів підлягають частковому задоволенню, стягненю підлягає сума 6900 грн., в рахунок повернення коштів за договором , а також неустойку станом на 01.11.2016 в розмірі 126 (сто двадцять шість) грн. 96 коп. В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст. 4 ЗУ „Про судовий збір» станом на 01.01.2016 року ставка при сплаті судового збору з позовних заяв немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 грн. 20 коп. ; при сплаті судового збору з позовних заяв майнового характеру , яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову , але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів заробітної плати , тобто 551 грн.20 коп. , а всього підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: partial