Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і після уточнення своїх позовних вимог прохала стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 34 180 грн. 03 коп. за період з 01 січня 2011 року по 12 вересня 2014 року та заборгованість по аліментах в сумі 10 171 грн. 75 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і стверджував,що заборгованість по аліментам і неустойка (пеня) нараховані не вірно, але не навів фактів помилки або не точності при нарахуванні заборгованості і пені. Представник відділу Державної виконавчої служби Козельщинського районного управління юстиції позов підтримав і стверджував, що заборгованість по аліментам нарахована вірно. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши надані докази, вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 1996 р. були стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.1996 року і до досягнення дитиною повноліття. 25.07.2007 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Козельщинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження відповідно виконавчого листа №2-227 від 25.11.1996 року по виконанню зазначеного рішення суду. Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.10.2007 року [PERSON] був засуджений за ухилення від сплати аліментів за ст.164 ч.1 КК України. 11.09.2013 року начальник відділу Державної виконавчої служби Козельщинського районного управління юстиції виніс постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку із закінченням строку стягнення аліментів визначений рішенням суду. Відповідно довідки і розрахунку ДВС Козельщинського МУЮ Полтавської області станом на 25.10.2013 року існує заборгованість по сплаті аліментів, з урахуванням її часткового погашення відповідачем, в розмірі 10 171 грн. 75 коп.(а.с.11,13-14). Суд вважає цей розрахунок правильним, оскільки за правилами ст. ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. З розрахунку вбачається,що відповідач сплачував аліменти не в повному розмірі, а з січня по червень 2012 року аліменти не сплачував повністю при наявності можливості їх сплачувати (мав постійне місце роботи). Отже заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача [PERSON] В суді не встановлено порушення діючого законодавства, помилки або не точності у нарахуванні заборгованості по аліментам. Згідно ч.7 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання заборгованості у разі спору про її розмір. Позивач надала суду розрахунок неустойки ( пені) за період прострочення, яка становить 34 180 грн.03 коп. Суд вважає, що розрахунок проведено з дотриманням діючого законодавства. Так,відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, встановлений розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановлений строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислений розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року). Враховуючи, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом норми статті 196 Сімейного кодексу України пеня нарахована не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення. Таким чином, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів нарахована з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. При цьому пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення, а загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, в якому було допущено прострочення сплати аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення заборгованості по аліментам і неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України „Про виконавче провадження" стосовно повідомлення належним чином державним виконавцем відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення, з урахуванням того, що відповідач знав про необхідність сплати аліментів. Суд враховує, що законодавець передбачає застосування неустойки для забезпечення аліментних зобов'язань як компенсації втрат, викликаних невиконанням чи неналежним виконанням боржником своїх обов'язків. Оскільки пріоритетом в аліментних зобов'язаннях є сплата аліментів, тому розмір неустойки на заборговані аліменти має бути розумним і справедливим. Тому суд, враховуючи розмір заборгованості по аліментах і те, що відповідач здійснює догляд за 84-ю матір'ю вважає адекватним в розумінні покладення на боржника відповідальності за прострочення зобов'язання по сплаті аліментів знизити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, до 20 000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial