Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

3 грудня 2018 року Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та ухвалити рішення щобо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дітьми. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідачі злісно ухиляються від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей, не піклується про стан їх здоров`я, не створили належних умов для нормального проживання та розвитку дітей. На тривалий час залишають їх без догляду. Відповідачі зловживають спиртними напоями, офіційно ніде не працюють, ведуть антигромадський спосіб життя. Ухвалою судді від 14 січня 2019 року позовну заяву Виконавчого комітету Житомирської міської ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні представники позивача та третьої особи позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали повністю, посилаючись на те, що мають намір сворити всі необхідні умови для здорового життя дітей. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В ч.ч.1, 6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , мають неповнолітніх дочку [PERSON] , [INFO] , і дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13-14). Позов мотивований тим, що батьки [PERSON] [PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а систематична профілактична робота, яка з ними проводилась суб`єктами соціальної роботи, позитивного результату не дала. 30 січня 2018 року представниками поліції, фахівцями Житомирсько міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді і спеціалістами служби у справах дітей за місцем проживання сім`ї: [ADDRESS] , дітей було вилучено, згідно «акту ... про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку» складеного ГУНП і поміщено їх до комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» (а.с.26-28). Питання повернення дітей у рідну сім`ю розглянуто на засідані комісії з питань захисту прав дитини 13 лютого 2018 протокол №5 (а.с.63-64), батьків попереджено про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та правові наслідки злісного ухилення від їх виконання. З метою подальшого контролю, дітей поставлено на облік служи у справах дітей та повернуто у рідну сім`ю. Протягом систематичних відвідувань сім`ї після повернення дітей з лікувального закладу, спеціалістами служби у справах дітей та фахівцями центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання було встановлено, що мати та батько дітей систематично перебували у стані алкогольного сп`яніння (порушення мовлення, координації рухів, запах ротової порожнини). До співпраці з родиною [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей було залучено громадську організацію «Серце батька». Метою створення даної організації є допомога сім`ям (матеріальна, психологічна, юридична та ін.), які опинились у складних життєвих обставинах, супроводження сім`ї під час кризи та виведення з неї, запобігання вживання алкогольних напоїв, наркотичних речовин тощо та їх небажаних наслідків. Громадська організація «Серце батька» як і суб`єкти соціальної роботи постійно супроводжували сім`ю [PERSON] : допомога у вигляді одягу, взутя, харчування. Для працевлаштування, [PERSON] було надано матеріальну допомогу та пройдено разом з нею медичну комісію. Отримавши першу заробітну плату, [PERSON] , не вийшла більше на робот і знову почала зловживати спиртними напоями. Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово направлялись листи на Житомирський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо розгляду питання про притягнення батьків до адміністративної відповідальності за неналежне виконня батьківських обов`язків. Питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] також розглядалося на комісії з питань захисту пр дитини, де з батьками проводились бесіди на предмет належного виконай своїх батьківських обов`язків. У вересні-листопаді місяцях 2018 року [PERSON] і [PERSON] , постійно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і не працюючи, для дітей не створювали умов для проживання, розвитку та навчання. Через недбале ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків старша дочка [PERSON] постійно пропускала уроки у школі без поважних причин, молодша дочка [PERSON] взагалі не відвідує дитячий навчальний заклад, хоча була зареєстрована та влаштована суб`єктами соціальної роботи до Житомирського дитячого навчального закладу №42 м. Житомира (безкоштовний дитячий заклад). 20 листопада 2018 року представниками поліції, у зв`язку із загрозо життю та здоров`ю дітей за місцем проживання сім`ї: [ADDRESS] , повторно було вилучено двох малолітніх дітей, згідно «акту … про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку», складеного ГУНП і малолітніх [PERSON] та [PERSON] поміщено до комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня імеї В.И. Башек» (30-31). 28 листопада 2018 №1300 виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення „Про відібрання у [PERSON] та [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав та направлення дітей до державного дитячого закладу" (а.с.69). Як вбачається з актів обстеження умов проживання відповідачів за 2017-2019 роки, умови для проживання дітей відсутні, порушені санітарно-гігієнічні норми (а.с.35-62, 95-96). Під час розгляду даної справи, на клопотання відповідачів, судо було надано їм строк для створення всіх належних умов для здорового життя дітей, але відповідачі не створили їх, що підтвердилось актами служби у справіх дітей від 4 липня 2019 та 22 липня 2019 ркоу (а.с.95-96). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов`язки батьків передбачені у ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». У статті 170 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини від батьків або одного з них (ст.164 СК України), в тому числі у разі залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відібрання дитини від батьків та позбавлення особи батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо відібрання дітей, необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по їх вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. З огляду на викладене та враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідачі належним чином не виконують батьківські обов`язки по вихованню, догляду та утриманню своїх дітей, не турбуються про їх життя, а також, відсутні докази того, що відповідачі не роблять цього з поважних причин, суд вважає, що є виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд, враховуючи обов`язок батьків, відповідно до ст.180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, одночасно приймає рішення про стягнення з відповідачів аліментів на утримання їх дітей. Оскільки, на час розгляду справи опіка над [PERSON] та [PERSON] не встановлена, суд стягує аліменти на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. Згідно ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов`язання батьків утримувати дитину, яка потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідачі не надали суду жодного доказу того, що вона за станом здоров`я або за іншими підставами не спроможні надавати її своїм неповнолітнім дітям. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і ухвалює рішення щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дітьми. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved