Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

В грудні\~2017\~року позивач\~[PERSON]\~через представника\~за довіреністю\~ адвоката\~[PERSON]\~звернувся із\~зазначеним позовом\~до суду,\~вказавши,\~що з\~1973\~року по\~2003\~рік він\~працював на\~різних роботах\~в колгоспі\~«Правда» с.\~Клопотівці,\~реорганізованому в\~СТОВ «Клопотівецьке»,\~у звязку\~з чим\~має право\~на земельну\~частку (пай)\~в землі,\~що перебувала\~в колективній\~власності вказаного\~сільськогосподарського підприємства.\~Однак у\~вересні 2017\~року позивачу\~стало відомо\~про те,\~що його\~не було\~включено до\~списку громадян-членів\~КСП \~та на\~його імя\~не було\~видано сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай),\~а відтак\~ і\~державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку.\~Позивач стверджує,\~що він\~не включений\~до списку\~громадян-членів\~КСП «Правда»\~помилково,\~оскільки на\~момент паювання\~землі та\~видачі державного\~акту на\~землю вказаному\~КСП він\~був членом\~колгоспу,\~а тому,\~посилаючись на\~порушення внаслідок\~наведеної обставини\~його права\~на земельну\~частку (пай),\~передбаченого законодавством,\~позивач просив\~задовольнити його\~позов та\~визнати за\~ним право на земельну частку (пай) у землі КСП «Клопотівецьке», розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах, поновивши йому строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин. Ухвалою судді від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. 13.02.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому відповідач позову не визнав, вказуючи, що управління не може відповідати за даним позовом, оскільки предметом спору є земельна ділянка, яка перебувала у колективній власності КСГП «Правда», тоді як відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України Головне управління Держгеокадастру та його структурні підрозділи розпоряджаються землями лише державної власності. Крім того, відповідач стверджував, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому послався на ч.1 ст. 261 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Представник вказує, що про порушення свого права позивач дізнався у вересні 2017 року, із письмового повідомлення Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому вважає доводи відповідача необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги. Згідно з ухвалою від 21.02.2018 року, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача та змінено статус Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивач та його представники\~підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача\~[PERSON] сільської\~ради Деражнянського\~району Хмельницької\~області в судове засідання 14.08.2018 року, як і в усі попередні судові засідання, не з'явився, хоча про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень. Відзиву на позов він не надав. З огляду на наведене, суд, у відповідності до ч.2 ст. 191 ЦПК України, вирішив спір за наявними матеріалами справи. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не зявився, хоча про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заслухавши учасників\~судового розгляду\~та дослідивши\~матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 25.05.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» с. Клопотівці Деражнянського району Хмельницької області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 0021. До даного державного акту було додано список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, з якого вбачається, що [PERSON] до такого списку включений не був. Ця ж обставина підтверджується письмовими повідомленнями Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №405/107-17 від 18.09.2017 року та №29-22-0.23-447/107-17 від 18.10.2017 року, із яких, крім того, вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації запису про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виявлено, а також що державний акт на право власності на земельну ділянку на його імя не видавався. Разом із цим, вирішуючи обґрунтованість доводів сторони позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне. Земельна частка (пай) це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ Президента) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Виходячи із системного аналізу вказаних положень Указу Президента, особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акта. З огляду на таке, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Таким чином, спірні правовідносини щодо права на земельну частку (пай) виникли з часу отримання КСП «Правда» державного акта на право колективної власності на землю 25.05.1995 року. Наявними в матеріалах справи архівними довідками підтверджується, що в 1995 році в колгоспі «Правда» с. Клопотівці Деражнянського району Хмельницької області було розпочато процес розпаювання землі. Як встановлено судом із архівної довідки №682 від 28.07.2017 року, виданої Деражнянським районним трудовим архівом на підставі фонду №136 Справа «Книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника» СТОВ «Клопотівецьке» за 1949-2005 роки, [PERSON] працював у 1973 році шофером, в 1995-1999 роках - на різних роботах в колгоспі «Правда» с. Клопотівці (с. Вівсяники) Деражнянського району Хмельницької області, а в 2000-2001 роках на різних роботах у СТОВ «Клопотівецьке». Факт роботи позивача в колгоспі «Правда» також підтверджується відомостями його трудової книжки та вкладишем у трудову книжку колгоспника. Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ХМДР №005930, виданим [PERSON] сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, підтверджується, що [PERSON] був членом СТОВ «Клопотівецьке» та мав право на пайовий фонд майна вказаного КСГП у розмірі 0,015479945 відсотків. Крім того, із матеріалів пенсійної справи позивача, яка була витребувана судом та безпосередньо досліджена в судовому засіданні, судом встановлено, що він з 1973 року по 2003 рік працював в колгоспі «Правда» с. Клопотівці, реорганізованому в СТОВ «Клопотівецьке». Таким чином, судом встановлено, що позивач на дату видачі КСГП «Правда» державного акта на право колективної власності на землю, тобто 25.05.1995 року, був членом цього КСП, даних про його виключення чи звільнення немає, а в списки членів КСП, які додаються до державного акта на право колективної власності та мають право на сертифікат за земельну частку (пай), включений не був. За положеннями статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позивач, будучи членом колгоспу «Правда» с. Клопотівці, реорганізованому в СТОВ «Клопотівецьке», необґрунтовано не був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Вирішуючи позиції сторін про застосування щодо спірних правовідносин строку позовної давності, суд керується правилами ст.ст. 71,75,;an=325">76\~ЦК УРСР 1963 року (чинному на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якими загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, яке в свою чергу виникає з дня, коли особа дізналася або повинна буда дізнатися про порушення свого права. В обґрунтування позову позивач та його представники стверджують, що про порушення свого права на земельну частку (пай) позивач дізнався у вересні 2017 року. Судом приймаються до уваги такі доводи сторони позивача, оскільки вони підтверджуються наявними в матеріалах справи та безпосередньо дослідженим судом письмовими доказами, зокрема, вищевказаними письмовими повідомленнями Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. З огляду на наведене, а також враховуючи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке просило застосувати щодо спірних правовідносин положення цивільного законодавства про позовну давність, не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування таких обставин, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки про порушення свого права на земельну частку (пай) він дізнався у вересні 2017 року, а до суду звернувся в грудні 2017 року. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено судом із письмового повідомлення Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №29-22-0.23-447/107-17 від 18.10.2017 року, розмір та вартість середніх земельних часток (паїв) СТОВ «Клопотівецьке» с. Клопотівці згідно розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №61/2002-р від 18.03.2002 року становить 2,46 га та грошова оцінка станом на 01.01.2002 року становила 14559 грн. Станом на 01.01.2017 року, згідно матеріалів грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та нормативно-грошової оцінки з урахуванням коефіцієнту 4,79596, вартість середньої частки (паю) на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області складає 49746 грн. Таким чином, аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Клопотівецьке» Деражнянського району Хмельницької області за рахунок земель резервного фонду, що розташовані за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 49\~745, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved