overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, яку в ході розгляду уточнив та просив суд встановити факт належності йому, [PERSON], [INFO], зареєстрованому [ADDRESS] документів з написанням прізвища «[PERSON]» таких як трудова книжка серії [NUMBER] та диплому серії [NUMBER]. Свої вимоги мотивує тим, що він народився 05 лютого 1964 року року про що було отримано свідоцтво про народження в якому його прізвище та прізвище його батьків було записано на українській мові як «[PERSON]». В усіх інших належних йому документах, які були оформлені на українській мові також вказано прізвище заявника як «[PERSON]». При цьому у ряді документів, у зв»язку з особливостями перекладу з російської мови на українську, були допущені помилки та зазначено прізвище «[PERSON]», а саме в трудовій книжці серія [NUMBER] та дипломі серія [NUMBER], а тому просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючих документів. У судове засідання сторони не з"явилися, проте надали до суду заяви, в яких представник заявника заявлені вимоги підтримав, а заінтересована особа проти їх задоволення не заперечила та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із копій трудової книжки [NUMBER] від 10.09.1984 року та диплома [NUMBER] прізвище заявника зазначено на російській мові «[PERSON]» (а.с.13-14). В якості доказів належності вказаних документів заявник надав копію свідоцтва про народження [NUMBER], паспорта громадянина України, серія [NUMBER], довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення водія, атест про середню освіту, диплом [NUMBER] відповідно до яких прізвище заявника записано як «[PERSON]». Згідно копії довідки Інституту мовознавства вбачається, що згідно з нормами чинного українського правопису написанню прізвища російською мовою «[PERSON]» в українській мові відповідає написання [PERSON]. З лінгвістичного погляду прізвища [PERSON] та [PERSON] вважаються цілком ідентичними. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, крім того в досудовому порядку не має можливості внести зміни в дані документи, суд знаходить достовірно встановленим, що трудова книжка серії [NUMBER] та диплом серії [NUMBER] дійсно належить [PERSON]. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що 24.01.2002 року ним було отримано в дар недобудований житловий будинок за № 151 по вул.. Шепетовській у м. Кривому Розі. Дарунок оформлено Договором дарування будинку від 24.01.2002року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 73. В даному договорі помилково вказано прізвище заявника як «Кольченко» замість «Кальченко», як зазначено в паспорті та в свідоцтві про народження заявника. Через допущену помилку заявник не має можливості в установленому законом порядку оформити свої права на житловий будинок, через невідповідність прізвища зазначеного в договорі. Про це заявнику повідомили у Реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, куди він звертався, щоб зареєструвати будинок. До суду представник заявника [PERSON] [PERSON] надав заяву відповідно до якої заяву підтримав у повному обсязі , просив встановити факт належності заявнику договору дарування будинку, незакінченого будівництвом. Представник зацікавленої особи Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлені. Суд , дослідивши матеріали справи , вважає , що заява підлягає задоволенню у відповідності зі ст. ст. 256, 259 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2002 року [PERSON] було отримано в дар недобудований житловий будинок за № 151 по вул.. Шепетовській у м. Кривому Розі (а.с. 12- договір). Дарунок оформлено Договором дарування будинку від 24.01.2002року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 73. В даному договорі помилково вказано прізвище заявника як «Кольченко» замість «Кальченко», як зазначено в паспорті та в свідоцтві про народження заявника (а.с. 9,10- копія свідоцтва про народження, копія паспорту). Через допущену помилку заявник не має можливості в установленому законом порядку оформити свої права на житловий будинок, через невідповідність прізвища зазначеного в договорі. Про це заявнику повідомили у Реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, куди він звертався, щоб зареєструвати будинок. Той факт, що договір дарування належить заявнику, підтверджується довідкою квартального з місця проживання заявника, яка свідчить, що саме він з 2002року володіє житловим будинком №153, по вул.. Шепетовській у м. Кривому Розі (а.с.4-довідка) і зареєстрований у ньому з 2000року, про що і зазначено в договорі дарування. Також заявник сплачує комунальні платежі на його імя, які нараховуються на будинок № 151 по вул.. Шепетовській у м. Кривому Розі (а.с.5-довідка) На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник вказує на те, що розпорядженням Ізюмської районної державної адміністрації від 22 вересня 2004 року № 415 заявнику було передано у приватну власність земельну ділянку площею 10,5902 га, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району. Під час заповнення Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії XP № 029226 було допущено описку, яка не відповідає паспортним даним, а саме: в Державному акті вказано, що він виданий на імя [PERSON], тоді як за паспортом серії МК № 549512, виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 09.09.1997 року, заявник [PERSON]. Встановлення даного факту йому потрібно для реалізації своїх прав на земельну ділянку, як власника, зокрема, заявник не може отримати витяг із Державного земельного кадастру про свою земельну ділянку. Заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив заяву задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з"явилася, про час слухання справи повідомлена належним чином, заперечень на позов не надала. В судовому засіданні встановлено, що державний акт про право власності на земельну ділянку серії XP № 029226 видано [PERSON].(а.с.7) У паспорті громадянина України серії МК № 549512, виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 09.09.1997 року вказано [PERSON].(а.с.5) Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що при видачі державного акту про право власності на земельну ділянку серії XP № 029226, всупереч закону була зроблена помилка у графі по батькові. Ця помилка порушує права заявника та має юридичне значення для здійснення його прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у якій вказує, що він народився [INFO] року і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про народження його прізвище вказане як [PERSON] 14.08.1973 року він отримав свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння за № 1055, яке розташоване в [ADDRESS] яке було зареєстроване Прилуцьким МБТІ в реєстровій книзі за № 631 від 14.08.1973 року. Проте при видачі правовстановлюючого документу, була допущена помилка і замість прізвища [PERSON] , було зазначено невірне [PERSON] в зв»язку з чим заявник просить суд встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння за № 1055, яке розташовано в [ADDRESS] видане Малодівицькою селищною радою Прилуцького району Чернігівської області, дійсно належить [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з"явилися, проте надали до суду заяви, в яких представник заявниці заявлені вимоги підтримала, а заінтересована особа проти їх задоволення не заперечила та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідно до копії посвідки про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER], виданого Прилуцьким РВ УМВС 17.09.1997 року прізвище заявника вказане як [PERSON] (а.с.4) Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 1055 від 14.08.1973 року виданого Малодівицькою селищною радою належить [PERSON](а.с.6) Відповідно до копії приватизаційного майнового сертифікату Серія ЕВ № 0760456 виданого на ім»я [PERSON], підтверджує те, що вказане прізвище [PERSON] носила і покійна дружина заявника( а.с.7) Відповідно до копії договору про користування електричною енергією від 20.01.2001 року укладеного між [PERSON] та ВАТ ЕК «Чернігівобленерно», прізвище зазначено [PERSON] (а.с.8-9) Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння за № 1055, який розташований в [ADDRESS] на ім»я [PERSON] дійсно належить [PERSON] На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO], правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на землю, виданого 22 березня 2002 року [PERSON], в якому помилково вказано по батькові спадкодавця «[PERSON]» замість дійсного «[PERSON]». Крім того, просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], тобто, що він є сином останньої, оскільки в його свідоцтві про народження помилково вказано по батькові його матері як «[PERSON]» замість дійсного «[PERSON]». Встановлення вказаних юридичних фактів йому необхідно для оформлення спадщини. У судове засідання заявник не з»явився, у заяві вказав про розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи Буданівської сільської ради Теребовлянського району у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] [NUMBER] її по батькові зазначено як «[PERSON]». У державному акті на право власності на землю, виданого 22 березня 2002 року, по батькові спадкодавця помилково вказано «[PERSON]» замість дійсного «[PERSON]». У свідоцтві про народження заявника зазначено, що його матір"ю є [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що у свідоцтві про народження заявника [PERSON] помилково зазначено по батькові його матері як "[PERSON]". Пунктами 1,6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки забезпечують йому реалізацію спадкових прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на землю, виданий року 22 березня 2002 року [PERSON], де помилково вказано її по батькові «[PERSON]», дійсно належить [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], є дійсно сином [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON], яка померла [INFO], є його матір»ю. Заявник свої вимоги підтримав із мотивів, викладених у заяві та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори заявні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06 червня 1964 року, [PERSON] народився [INFO], прізвище, ім"я, по батькові його мами зазначено «[PERSON]». Паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 14 грудня 1999 року виданий [PERSON], [INFO]. Із заповіту від 26.12.2003 року вбачається, що [PERSON] заповіла своє майно [PERSON]. Мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO], (свідоцтво про смерть від 04 травня 2016 року серії [NUMBER]). Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право для реалізації його спадкових прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла [INFO], є дійсно матір»ю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що він є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення вказаного юридичного факту йому необхідно для спадкування майна, що залишилось після смерті баби. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, у заяві про встановлення факту родинних відносин, вказав про розгляд справи за його відсутності, просить подану ним заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Теребовлянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження заявника [PERSON] зазначено, що його батьком є [PERSON] , а мамою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] його батьком є [PERSON] , а мамою є [PERSON] . Із свідоцтва про одруження від 4 листопада 1965 року серія [NUMBER] вбачається, що 30 жовтня 1965 року Підгайчицькою сільською Теребовлянського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №20. Відповідно до свідоцтва про смерть баби заявника, яка померла [INFO] , її прізвище вказано як « [PERSON] ». Таким чином, суд вважає, що у свідоцтві про народження батька заявника помилково зазначено прізвище його матері як « [PERSON] »", а [PERSON] є внуком [PERSON] по лінії свого батька. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування майна після смерті баби. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , є дійсно внуком [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що він є сином [PERSON], який помер [INFO]. Встановлення вказаного юридичного факту йому необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявник заявні вимоги підтримує із мотивів, викладених у ній, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Гордєєва Л.І. заявні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження заявника зазначено, що його батьком є [PERSON], а матір"ю є [PERSON]. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 31 січня 1963 року виданий на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть від [INFO] серія [NUMBER] батька заявника зазначено, що [PERSON] помер [INFO]. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право для звернення у відповідні установи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], є дійсно сином [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин , а саме ,що [PERSON], який помер [INFO] є батьком для нього , а він в свою чергу є для нього сином посилаючись на те ,що в свідоцтві про народження вказано невірно прізвище батька . Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви і викладені в ній обставини справи. Третя особа Великокоровинецька селищна рада у судове засідання не з"явилася , але направила заяву про визнання позовних вимог та проведення розгляду справи у їх відсутність. Суд , вислухавши пояснення заявника , дослідивши докази приходить до висновку , що заяву слід задовольнити. Судом встановлено ,що [PERSON] помер [INFO] в смт. В.Коровинці Чуднівського району Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина на яку позивач є спадкоємцем. . В паспорті ,свідоцтві про смерть та в заповіті значиться [PERSON] , в свідоцтві про народження заявника в графі батько значиться [PERSON].. Виходячи з наведеного , суд приходить до висновку ,що померл[PERSON] є батьком заявника , а він для нього сином. Визнання даного факту необхідно для оформлення спадщини.. Визнання третьою особою позову не суперечит закону ,не порушує прав та свобод сторін та інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що він є сином померлої [PERSON]. Заяву мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, заявник почав оформлення свого права на спадщину, однак при подачі документів в нотаріальну контору, нотаріус виявила розбіжність в запису прізвища заявника та його матері. Заявник позбавлений можливості оформити документи на спадщину, та оформити право власності на спадкове майно оскільки наявними є проблеми підтвердження факту родинних відносин між заявником та його матір'ю [PERSON] У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність зацікавленої особи на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, запис №66 від 24.08.1955 року виданого відділом реєстрації Гайсинського району Вінницької області, [PERSON] народився [INFO] в с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, в графі „батько" записаний «[PERSON]», в графі «мати» записана «[PERSON]»(а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб № 3 від 20.01.1155 року виданого відділом реєстрації Гайсинського району Вінницької області, [PERSON] взяв шлюб з [PERSON]. В зв»язку з чим її прізвище по шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №2634 (а.с.7). Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та його матір'ю [PERSON] необхідно для оформлення заявником спадщини після смерті матері [PERSON] Дані права заявників підлягають захисту в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 256,257 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що факт родинних відносин, що підлягає встановленню має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; іншого порядку встановити даний факт законодавством не передбачено; у заявника немає іншої можливості одержати документ, що засвідчує факт родинних відносин між ним та його покійною матір'ю [PERSON], встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає, доведеним факт родинних відносин між заявником та його покійною матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved