Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач її батько. Після закінчення школи вона вступила на навчання та на даний час навчається в Комунальному вищому навчальному закладі 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лубенське медичне училище» на відділенні сестринська справа. Форма навчання денна , в зв`язку з цим ніде не працює. Навчання буде здійснюватися до 30 червня 2021 року. В зв`язку з навчанням вона потребує додаткової матеріальної допомоги від батька, адже у неї йдуть матеріальні витрати на проживання, проїзд, канцелярські засоби. Вважає, що батько взмозі їй надавати матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 2000 грн. щомісячно. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на період навчання в розмірі 2000 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, зазначивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання в тому розмірі в якому вона просить. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач має дочку [PERSON] 2001 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Дочка відповідача позивачка [PERSON] після закінчення школи продовжила навчання в Комунальному вищому навчальному закладі І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лубенське медичне училище». Термін закінчення навчання: 30 червня 2021 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини . Відтак, можливо зробити висновок, що дочка відповідача у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON] 2001 року народження, в тому розмірі в якому просить позивачка і це не призведе до порушення прав відповідача та не буде для нього надмірним. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved