Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Переяслівської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовуються тим, що будинок відносився до суспільної групи господарства-робітничий двір, в якому проживали батьки позивача-подружжя [PERSON] та [PERSON] .. Станом на 31 грудня 2012 року будинок на праві власності не зареєстрований. Спадщина [PERSON] , який помер [INFO] , прийнята дружиною спадкодавця [PERSON] , спадщина останньої прийнята позивачем шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок унеможливлює позивачу оформлення прийнятої спадщини після своєї матері [PERSON] в нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити. Відповідно до заяви від 27 травня 2019 року представник позивача адвокат Семенок В.І. підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 28 травня 2019 року сільський голова Переяслівської сільської ради Охонько О. проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , місце проживання в [ADDRESS] , її батьками згідно копії свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до довідки Переяслівської сільської ради Ніжинського району від 18 липня 2018 року станом на 15 квітня 1991 року у буд. [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , статус двору-робочий. Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.17 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. Із врахуванням викладеного [PERSON] та [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок. Докази на підтвердження інших членів робітничого двору відсутні. Відповідно до довідок КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03 серпня 2018 року та ФОП " [PERSON] " від 23 липня 2019 станом на 31 грудня 2012 року буд. [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований. Відомості про самочинне будівництво у довідках не зазначені. Технічний паспорт від 18 липня 2018 року засвідчує прийняття вказаного будинку до експлуатації. [PERSON] помер [INFO] в с.Переяслівка Ніжинського району Чернігівської області, його спадщина прийнята дружиною спадкодавця [PERSON] , оскільки остання проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки Переяслівської сільської ради від 21 січня 2019 року. Також згідно копії заповіту від 14 березня 1999 року спадкодавець [PERSON] заповів своє майно [PERSON] .. Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Черінігівської області спадкова справа після [PERSON] не заводилась. [PERSON] померла [INFO] в с.Переяслівка Ніжинського району, спадкоємцем до її майна відповідно до заповіту від 14 березня 1999 року є позивач [PERSON] , спадщина прийнята позивачем шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON] , при цьому позивач постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] у кв . [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] , що підтверджується копією рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року (справа №740/4024/18, провадження №2-о/740/155/180), яке набрало законної сили. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавців [PERSON] , [PERSON] , зміни, скасування чи визнання недійсними вищезазначених заповітів від 14 березня 1999 року, станом на час розгляду справи відсутні. Постановою приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. від 16 січня 2019 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Із врахуванням викладеного буд. [ADDRESS] входить до складу спадщини [PERSON] , цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на даний житловий будинок в судовому порядку. Визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved