Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

01 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - [PERSON] Позивач зазначила, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2010 року у справі № 2-99/10 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням чинності до повноліття дитини. Посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства на даний час розмір аліментів не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила, уточнивши позовні вимоги, змінити розмір стягуваних аліментів, та стягнути на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач прохає розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 02 лютого 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року до участі у справі залучено [PERSON] як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року у справі № 611/941/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісяця, починаючи з 26.10.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та третьої особи на 02 березня 2018 року. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також подав до суду заяву, в якій уточнений позов визнає повністю, і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа теж подала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2010 року у справі № 2-99/10 встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], і відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів Згідно з наявною в справі довідкою Барвінківської міської ради Харківської області від 09.01.2018 року без номера дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2010 року у справі № 2-99/10 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 18.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року у справі № 611/941/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісяця, починаючи з 26.10.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд також враховує зміст п. 4 ч. 1 статті 161 ЦПК України, згідно якому судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, в тому числі і ту обставину, що з відповідача на утримання іншої його дитини теж стягуються аліменти, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved