Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 800 гривень, щомісячно, з батька сина - відповідача [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], шлюб між ними розірвано. Син проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Син [PERSON] продовжує навчання на 3 курсі Полтавського кооперативного технікумі 1-2 рівня акредитації на денному відділенні за спеціальністю - виробництво харчової продукції. Стипендії син не отримує, оскільки навчається на контрактній основі, тому позивач щомісяця повинна сплачувати за навчання та інші витрати пов'язані з навчанням, проїздом тощо. У зв'язку з навчанням син потребує постійної матеріальної допомоги у томі числі для особистого, професійного, духовного та морального розвитку. Окрім основної роботи позивач у своїй власності житла або іншого рухомого майна, яке б давало додаткові доходи вона не має. Має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Доходів позивача після витрат на оплату за навчання, проживання, одяг, харчування, лікування не достатньо. У зв'язку з вищевикладеними обставинами син потребує постійної додаткової матеріальної допомоги, яку може надавати відповідач, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, що продовжує навчання в розмірі 800 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, стягувати на її користь з відповідача аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на час навчання повнолітнього сина [PERSON], оскільки син навчається і потребує матеріальної допомоги, так як вона зараз отримує лише пенсію, інших доходів не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, по місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило(а.с.29,30). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду повідомлений належним чином(а.с.31). Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 182 СК України передбачає, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Судом встановлено, що повнолітній син позивача [PERSON] - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, навчається в Полтавському кооперативному технікумі Полтавської облспоживспілки на контрактній основі на 3 курсі денного відділення з 01.09.2012 року(а.с.8,18,19). До закінчення навчання 30.01.2016 року не досягне 23 річного віку (а. с. 3,8). Відповідач [PERSON] є його батьком (а.с.6), добровільно не надає допомоги на утримання сина [PERSON]. Позивач [PERSON] має доходи у вигляді заробітної плати в розмірі 1392 грн. 55 коп. та тимчасової допомоги на одну дитину, коли мати (батько) ухиляється від сплати аліментів в розмірі 385 грн. 80 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а. с. 16,15). Відповідач [PERSON] не являється приватним підприємцем, постійних доходів не має, однак є працездатним, здоровим і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Повнолітній син, що продовжує навчання [PERSON] не має доходів, стипендії не отримує (а.с.9). Відповідно до положень статті 7 ЗУ „ Про Державний бюджет України на 2015 рік " прожитковий мінімум працездатної особи становить з 1 січня 2015року - 1218 грн. З наданих суду відомостей розмір доходу позивачки на час розгляду справи судом 1392 грн., який припадає на позивача та її повнолітнього сина, становить в місяць на кожного значно менше, передбаченого законом прожиткового мінімуму працездатної особи. Відповідач не працює, докази про розмір доходів останнього сторонами суду не надані, Враховуючи вищевикладене, та зважаючи що [PERSON] є повнолітнім та працездатним, і тому має можливість отримувати інші доходи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, відповідно до ст. ст. 182, 198, 199, 200 СК України стягнувши аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина на період навчання, в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 05 травня 2015 року до закінчення навчання - 31 січня 2016 року. Суд вважає не доведеною вимогу позивача про стягнення аліментів в розмірі 800 гривень щомісячно, зважаючи на вищевикладені обґрунтування часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету України 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial