Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

05.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , мотивуючи позов тим, що у 2012 році розірвала шлюб з відповідачем.Позивач проживає з сином окремо від відповідача.Відповідач останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, пояснивши, що відповідач добровільно систематично платить аліменти на сина в розмірі 800 гривень щомісячно, допомагає купляти синові одяг та інше, але вона бажає, щоб він офіціно платив аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.Просить позов задоволити. Відповідач визнав позов частково і пояснив, що він систематично щомісячно платить аліменти синові на банківську карточку у розмірі 800 гривень, тобто 1/4 частину від свого заробітку, купує синові одяг, щорічно допомагає позивачу у зібранні сина до школи .Платити аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку він не може, бо отримує мінімальну зарплату у м.Київ, наймає там житло.Просить задоволити позов частково. Вислухавши сторони, оцінивши надані ними докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.З відповідача в користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] і ось чому. Як вбачається з копії свідоцтва про народження відповідач являється батьком [PERSON],[INFO]. Як вбачається з пояснень сторін у суді, і це ніким не оспорюється, син постійно проживає з позивачем у селі Вербка. Як вбачається з пояснень сторін у суді сторони обоє приймають участь у утриманні сина [PERSON] у грошовій та натуральній формі ( купують одяг, харчі, підручники, шкільне приладдя, при необхідності купують ліки), але з цих же пояснень вбачається, що оскільки син постійно проживає з позивачем, то її витрати на утримання сина значно більші, ніж відповідача. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Як вбачається з пояснень сторін у суді відповідач працездатний,має постійну роботу. З пояснення відповідача у суді вбачається, що його заробітна плата становить 3200 гривень щомісячно .Будь-яких інших доходів, крім заробітної плати, у нього немає, а тому суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.183 СК України розмір аліментів необхідно визначити у частці від заробітної плати. Визначаючи частку аліментів у розмірі 1/4 від заробітку відповідача, суд відповідно до вимог ст.182 СК України враховує матеріальне становище сторін, те, що у відповідача єдиний син [PERSON], відповідач не платить нікому аліменти. Як вбачається з пояснень відповідача у суді він отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів у нього немає. Отже, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду достатньо доказів, які б свідчили, що розмір аліментів повинен становити 1/3 частку від заробітку(доходів) відповідача. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогу стягнути аліменти на утримання сина то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України 640 гривень судового збору необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved