Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

29 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА, в якому просить стягнути страхову виплату в розмірі 73164 грн. Позовна заява мотивована тим, що з 31.01.2012 року позивач працює на посаді головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності. З 05.03.2012 року позивачу встановлено 70% втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності, втрата працездатності повязана захворюванням, що виникло під час виконання службових обовязків в органах податкової служби. 20 листопада 2012 року позивач звернулась до приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповіді не отримала, 25 грудня 2012 року повторно звернулась до приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА із вимогою надати відповідь на заяву про виплату страхового відшкодування, проте отримала відмову з посиланням на те, що страхові виплати відповідачем повністю вичерпані. Посилаючись на неправомірність відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування, позивач просить позов задовольнити та стягнути з ПрАТ «УАСК «АСКА» на її користь страхову виплату. В судове засідання позивач не зявилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, просив розглянути справу без участі відповідача, згідно заперечень проти позову просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки договір страхування між ПрАТ «УАСК «АСКА» та Державною податковою службою України втратив свою чинність у звязку зі спливом строку його дії та повним вичерпанням страхових внесків, а також тому, що інвалідність позивача не перебуває в причинному звязку з проходженням служби в органах державної податкової служби. Також відповідач вказує, що спір виник з приводу стягнення страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні», тому другим відповідачем у справі має бути Державна фіскальна служба України, а спір має розглядатись в порядку адміністративного судочинства України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно пояснень щодо позову просили відмовити в задоволенні позову, оскільки захворювання позивача не перебуває в причинному звязку з виконанням службових обовязків в органах державної податкової служби. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 02 жовтня 1995 року перебувала на службі в Державній податковій інспекції Львівської області. З 31.01.2012 року зарахована в порядку переведення в Державну податкову службу у Львівській області на посаду головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності. Під час проходження служби позивач була застрахована відповідно до статті 18 Закону України "Про державну податкову службу України". 29 жовтня 2012 року між ПрАТ «УАСК «АСКА» (страховик) та Державною податковою службою України (страхувальник) укладено договір СТД № 3126676 про закупівлю послуг зі страхування посадових осіб Державної податкової служби України, предметом якого була закупівля послуг з обовязкового соціального страхування (страхування посадових осіб органів Державної податкової служби України) відповідно до Порядку та умов обовязкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 1994 року № 349. Зобовязання страхової компанії за цим договором по виплаті страхового відшкодування розповсюджується на страхові випадки, що сталися у проміжок часу з 03 серпня 2008 року до 31 грудня 2012 року або до повного виконання страховиком пункту 6.3.8 цього договору. Позивач визнана інвалідом другої групи вперше 15.02.2012 року з приводу раку правої грудної залози МСЕК №2 (довідка серії 10 ААА №847355), з 05.03.2012 року позивачу встановлено 70% втрати працездатності, друга група інвалідності внаслідок загального захворювання (довідка серії ЛВА-3 №013711). 20 листопада 2012 року, під час дії вказаного вище договору страхування, позивач звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхової суми, однак листом від 17 січня 2013 року у виплаті страхової суми страховою компанією позивачу відмовлено із посиланням на те, що станом на 28 грудня 2012 року відповідачем вичерпано кошти, що знаходяться на спеціальному рахунку для виплат страхових платежів, їх відсутність унеможливлює стягнення коштів та виконання відповідачем обовязків страховика. Відповідно до п. 26 Положення про умови, порядок та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМУ від 3 грудня 2009року № 1317, причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоровя); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обовязків військової служби (службових обовязків) чи повязані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і зєднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обовязків військової служби, повязаних із перебуванням на фронті в інші періоди; одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, повязаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; повязані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; повязані з виконанням службових обовязків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; одержані внаслідок політичних репресій; повязані з виконанням обовязків військової служби або службових обовязків з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; захворювання: отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; повязані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзвязку. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органів державної податкової служби підлягають обовязковому державному особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі або смерті на суму десятирічної заробітної плати за їх останньою посадою, а в разі поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у звязку з виконанням службових обовязків, - у розмірі від шестимісячної або пятирічної заробітної плати за їх останньою посадою (залежно від ступеня втрати працездатності). Однак позивач не надала суду доказів, що її інвалідність є такою, що настала саме у звязку із виконанням нею службових обовязків, з огляду на те, що, друга група інвалідності позивачу встановлена внаслідок загального захворювання. Згідно з п. 1 Порядку та умов обовязкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 1994 року № 349, обовязкове державне особисте страхування посадових осіб органів державної податкової служби здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Страховик не відповідає за зобовязаннями держави, а держава за зобовязаннями страховика (ст. 41 Закону України «Про страхування»). Пунктом 10.2 договору страхування установлено, що зобовязання ПАТ «УАСК «АСКА» по виплаті страхового відшкодування розповсюджується на страхові випадки, що сталися у проміжок часу з 3 серпня 2008 року до 31 грудня 2012 року або до повного виконання страховиком вимог пункту 6.3.8 цього договору. Згідно із пунктом 6.3.6. договору виконавець зобов'язаний здійснювати страхові виплати за умови надходження на спеціальний рахунок виконавця страхових платежів у розмірах, необхідних для проведення страхових виплат. За змістом пункту 6.3.8 договору виконавець зобовязаний припинити прийом документів на страхові виплати у разі повного використання сплачених страхових платежів, визначених пунктом 3.1 цього договору, а саме ціни договору, яка складає 3768394 грн., про що повідомити замовника. Страхові платежі, не використані в поточному році на виплату страхових сум, зараховуються до чергових платежів, а кошти, яких не вистачає на виплату страхових сум, доплачуються страхувальником (пункт 4 Порядку та умов обовязкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 1994 року № 349). Враховуючи, що позивачем не доведений факт настання інвалідності у зв'язку з виконанням нею службових обов'язків, страхові платежі, отримані ПАТ "УАСК "АСКА" від ДПС України на виплату страхових сум, вичерпані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спір виник у звязку зі стягненням суми страхового відшкодування в межах цивільно-правових відносин за договором страхування, позивачем заявлено вимоги саме до приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА, тому даний спір має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed