Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

05 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 86868 гривен, що еквівалентно 4000 доларам США та судовий збір в сумі 868,68 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 27 лютого 2012 року на прохання відповідача передав останньому 4000 доларів США, що станом на 05.08.2015 року становить 86868,00 грн. (курс долара США за даними НБУ становить 21,717 грн. за 100 доларів США), який обіцяв повернути гроші до 01 травня 2012 року, що підтверджується письмовою розпискою відповідача. Однак, не зважаючи на те, що строк виконання зобовязання вже сплинув, відповідач до теперішнього часу грошові кошти, отримані в борг не повернув, тобто не виконав взяті на себе зобовязання. Просив стягнути із відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 86868,00 грн. та судовий збір в сумі 868,68 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги та дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучі повідомлений про час і місце розгляду справи, двічі не з"явився в судове засідання з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, що вказують на права і обовязки сторін. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що 27 лютого 2015 року між сторонами був укладений договір займу, за яким позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у якості займу 4000 доларів США, а останній зобовязався повернути зазначену суму до 01.05.2012 року (а.с.3). Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі. Ці обставини підтверджується розпискою [PERSON] про отримання грошей у сумі 4000 доларів США і зобовязанням їх повернення в строк до 01 травня 2012 року. Строки, обумовлені у розписці, сплинули, отже позивач вправі звернутись за судовим захистом. Згідно офіційних даних НБУ курс національної валюти по відношенню до долару США станом на 12 жовтня 2012 року (момент винесення рішення судом по справі ) становить 21,4962 гривен за 100 доларів США. За таких підстав, суд стягує із відповідача, як особи відповідальної за невиконання зобовязання, суму боргу в розмірі 85984,80 гривен (4000х21,4962). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме по оплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 859 гривен 84 копійки.

Outcome: partial