Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року, є батьками трьох неповнолітніх дітей. Позивач вказує, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах, у зв`язку з чим [PERSON] просить шлюб розірвати та залишити проживати дітей з нею неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вказала, що протягом наданого судом строку для примирення стосунки в сім"ї не налагодились, вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказав, що бажає зберегти шлюб. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 17.03.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. 28.04.2020 року відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області сторонам у справі, за заявою [PERSON] надано строк для примирення. 03.06.2020 року поновлено провадження у даній справі. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15.11.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року. Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.06.2003 року), сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18.11.2005 року), сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 17.12.2013 року). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб між сторонами не може бути збережений, а встановлені фактичні обставини свідчать про те, що він фактично розпався, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, яка більше не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про визначення після розірвання шлюбу місця проживання дітей з нею, то вона не підлягає до задоволення, так як позовна заява не містить будь-якого обґрунтування даної вимоги, суду не були представлені будь-які докази щодо необхідності визначення місця проживання дітей саме з позивачем, дана вимога відображена лише у прохальній частині позовної заяви. З урахуванням даної обставини суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці її право звернутись з вказаною вимогою згідно до положень ст.161 Сімейного кодексу України. Крім того, суд звертає увагу, що згідно положень ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: approved