Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем, а саме з його батьком [PERSON] , який помер [INFO] з 01.04.1992року по часу відкриття спадщини [INFO], посилаючись на те, що встановлення даного факту є необхідним для прийняття спадщини після смерті останнього. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заявлені вимоги і пояснив, що померлий [PERSON], [INFO], приходився заявнику рідним батьком. З 01.04.1992 року до дня його смерті вони проживали разом. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із акцій Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод». Представник зацікавленої особи приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з*явилася, направила клопотання про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] дійсно є рідним сином померлого [PERSON] та її онуком, та з 1992 року дійсно проживав разом з померлим до його смерті. Приймав участь в його похованні. Після його смерті постійно проживає в цій квартирі. Свідок [PERSON] дав аналогічні покази. Вислухавши пояснення представника заявника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 21 червня 2010року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. На день смерті [PERSON] постійно проживав з [PERSON] за адресою [ADDRESS], яка належала померлому на праві власності. Довідкою ТОВ « Добробит» підтверджується факт проживання [PERSON] та [PERSON] з 01.04.1992року разом однією сім*єю, як сина та батька/довідка №212 від 21.01.2014року. Судом також враховано, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло [PERSON], [PERSON], мати заявника, яка померла в [INFO], та [PERSON], приватизували квартиру [ADDRESS]. Судом враховане, що [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON], який помер [INFO] ,проживали однією сім*єю, мались взаємні права та обов*язки як у членів сім*ї. [PERSON] помер [INFO]у і після його смерті залишилося спадкове майно, яке заявник бажає успадкувати. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім*єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень частини третьої ст..1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця/ст..1220 ЦК України/ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву. Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, у [PERSON] немає. Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підтвердження факту прийняття спадщини. За життя [PERSON] заповітів та спадкових договорів не укладав, відкриті спадкові справи після [PERSON] відсутні. Факт проживання заявника із померлим [PERSON] однією сім"єю з 1992 року підтвердили в судовому засіданні свідки , які проживають по-сусідству із [PERSON] Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що заявник [PERSON] та померлий [PERSON] в період з 1992 року по [INFO] вели спільне господарство, мали спільний побут, жили єдиною сім'єю, тобто встановлений факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має юридичне значення і є необхідним для прийняття заявником спадщини по закону, залишеної спадкодавцем [PERSON]

Outcome: approved