Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

07.07.2021р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2012р. по 27.10.2015р., у якому в [INFO] народилась дочка - [PERSON] . Сторони фактично постійно проживали окремо та не підтримували подружніх відносин. З часу народження дитини батько, [PERSON] , опікувався дочкою до одного року. Після цього відповідач не спілкується з дитиною, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її життям, не відвідує її, не піклується про фізичний та духовний розвиток. На даний час дочці виповнилось 8 років, вона перейшла в четвертий клас. Свого батька вона не пам`ятає і не спілкується з ним. При цьому, останній не був позбавлений інформації стосовно місця проживання позивача з дитиною, йому ніколи не створювалися перешкод у спілкуванні з дочкою. Однак, всупереч своїм батьківським обов`язкам, [PERSON] ніколи не цікавився життям дитини , не телефонував до неї, не проводив з нею часу, не брав участі у її вихованні. На даний час дочка проживає з позивачем та її теперішнім чоловіком, якого вона сприймає , як рідного батька, у них склались доброзичливі стосунки. Останні фактично займаються вихованням дитини, у сім`ї створена гармонійна атмосфера, дитина росте в належних та сприятливих умовах. Наведене свідчить про фактичне вольове, свідоме небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки відносно дитини, які покладені на нього законом, що дає правові підстави для позбавлення його батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про визнання позову, зазначив, що згідний на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мурованської сільської ради Територіальної громади Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, надавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В зв"язку з неявкою учасників, фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується cвідоцтвом про народження від 26.12.2012р., актовий запис № 59 (а.с.5). Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Як встановлено судом, останні перебували в зареєстрованому шлюбу з 12.07.2012р., який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.10.2015р. (а.с.6). Подружжя практично ніколи разом не проживало і не підтримувало сімейні відносини. Дитина після народження залишилась проживати з матір`ю. Свого біологічно батька малолітня [PERSON] не пам`ятає, оскільки бачила його декілька раз протягом свого життя, в дитини відсутні будь-які почуття до свого рідного батька. Відповідач у своїй заяві від 12.08.2021р. визнав позовні вимоги, підтвердив вищенаведені обставини. Додатково зазначив, що він не підтримує жодних відносин ні з позивачкою, ні з дочкою. Малолітня [PERSON] проживає з матір`ю і її теперішнім чоловіком, в яких склались доброзичливі відносини, а тому задля того, що б не травмувати психіку дитини, він свідомо не приймає участь у її вихованні, тому позов визнає. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що батько дитини повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Також суд враховує наданий органом опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання нею своїх батьківських обов`язків, що дає підстави до задоволення позову.

Outcome: approved