Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В підтвердження позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № HAEDRХ04440072 від 21.10.2006 [PERSON] 21.10.2006 отримав кредит у розмірі 4 587 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. 17.01.2012 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19.06.2012 було задоволено позов та стягнуто заборгованість в розмірі 52 867, 21 грн. нараховану станом на 24.11.2011. Таким чином, винесення рішення Дергачівським районним судом Харківської області від 19.06.2012 не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.06.2012 не виконано боржником. Прострочена сума заборгованості становить 4 587 грн. Виходячи з вищевикладеного, строк за який потрібно стягнути заборгованість відповідачів, а саме інфляційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми починається після дати настання терміну повернення кредиту до поточної дати вказаної у розрахунку заборгованості. Отже, відповідач за період з 20.10.2007 по 15.06.2020 має заборгованість у розмірі - 17 143, 49 грн., яка складається з наступного: -15 406, 37 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; -1 737, 12 грн. - 3% річних від простроченої суми. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованості за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». У судове засідання представник позивача Міроєвський Є.Є. не з`явився, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за його відсутності за наявними в справі матеріалами, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 16 липня 2020 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAEDRХ04440072 від 21.10.2006 [PERSON] 21.10.2006 отримав кредит у розмірі 4 587 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. 17.01.2012 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19.06.2012 було задоволено позов та стягнуто заборгованість в розмірі 52 867, 21 грн. нараховану станом на 24.11.2011. Таким чином, винесення рішення Дергачівським районним судом Харківської області від 19.06.2012 не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.06.2012 не виконано боржником. Прострочена сума заборгованості становить 4 587 грн. Виходячи з вищевикладеного, строк за який потрібно стягнути заборгованість відповідачів, а саме інфляційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми починається після дати настання терміну повернення кредиту до поточної дати вказаної у розрахунку заборгованості. Отже, відповідач за період з 20.10.2007 по 15.06.2020 має заборгованість у розмірі - 17 143, 49 грн., яка складається з наступного: -15 406, 37 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; -1 737, 12 грн. - 3% річних від простроченої суми. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованості за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, [PERSON] порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved