Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

02.03.2015 року від Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 до суду надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до 4 відділення Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №1 терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], був обстежений в Обласному протитуберкульозному диспансері №3 в зв'язку з тим, що він мав контакт з сестрою [PERSON], у якої виявлено активну форму туберкульозу легень. Під час обстеження у [PERSON] було виявлено туберкульоз легень верхньої долі лівої легені (інфільтративний), але хворий від госпіталізації відмовляється. З ним неодноразово проводилася бесіда про необхідність стаціонарного лікування та про безпеку зараження членів своєї родини, які проживають з ним в одній квартирі. В добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу, хоча йому доведено до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути вкрай небезпечними. Вимог протиепідемічного режиму [PERSON] не дотримується. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. В період коли хворий не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Хворий не розуміє своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 10.02.2015 року за №37 [PERSON] має основний діагноз - туберкульоз легень верхньої долі лівої легені (інфільтративний). В зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в 4 відділенні Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний протитуберкульозний диспансер № 1», терміном на три місяці. Оскільки [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласному протитуберкульозному диспансері №1 є відділення закритого типу для лікування хворих на туберкульоз, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці, бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. Відповідно до ст. 285 ЦПК України просила не викликати у судове засідання [PERSON], оскільки він становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих. Представник заявника Сергієнко С.М. у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON], який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю. Вислухавши представника заявника, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 10.02.2015 року за №37 [PERSON] має основний діагноз - туберкульоз легень верхньої долі лівої легені (інфільтративний). В зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в 4 відділенні Комунального закладу охорони здоров"я «Обласний протитуберкульозний диспансер № 1», терміном на три місяці. (а. с. 3). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу, а також його ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписки з історії хвороби №111 від 11.02.2015. (а. с. 4). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 надано докази того, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, під час амбулаторного та стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульоз, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласного протитуберкульозного диспансеру №1 для примусового лікування строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved