Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

24.07.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1.36613 від 25.12.2007 р. і з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 156929,60 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1.36613 від 25.12.2007 р., відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 5000 доларів США строком на 36 місяців і зі сплатою 23% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобов»язалась здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі у порядку визначеному Кредитним договором, однак своїх зобов»язань не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 156929,60 гривень . Позивач посилається на те, що в забезпечення виконання умов Кредитного договору № 1.36613 від 25.12.2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1.36613-ДП1 від 25.12.2007 р., відповідно до умов якого та в силу положень ст.554 ЦК України Поручитель зобов»язався нести солідарну відповідальність за невиконання Позичальником своїх зобов»язань перед ПАТ «ПроКредит Банк». Банком були надіслані вимоги як до Позичальника, так і до Поручителя про виконання зобов»язань за Кредитним договором та Договором поруки достроково. Однак, на момент звернення до суду зазначені зобов»язання виконані не були. 13.12.2011 р. Голосіївським районним судом м.Києва було постановлено заочне рішення у даній справі, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» були задоволені в повному обсязі. В подальшому на підставі заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення, зазначене рішення було скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку, про що 15.05.2013 р. постановлена відповідна ухвала. В ході розгляду справи після скасування заочного рішення від 13.12.2011 р. позивачем була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за Кредитним договором № 1.36613 від 25.12.2007 р. в розмірі 327512 гривень 60 копійок, з яких: заборгованість по капіталу становить 31196,68 гривень, заборгованість по процентах по графіку 7436,93 гривень, заборгованість по процентах за фактичне користування кредитом 26668,96 гривень, пеня - 262210,03 гривні та судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги і обґрунтування позову підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, однак не заперечував і просив суд скористатись своїм правом щодо застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру пені, про що подав відповідну заяву. Відповідачі повторно в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, в зв»язку з чим за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і повторно постановити заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2007 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1.36613, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 5000 доларів США строком на 36 місяців зі сплатою 23% річних за користування кредитом. 27.03.2009 р. між сторонами був укладений Договір № 1 про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до якого Кредитний договір викладено в новій редакції. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що Банк видав Позичальнику грошові кошти, передбачені Кредитним договором, що підтверджується Меморіальним ордером № 3100 та випискою з особового рахунку Позичальника. Відповідно до положень п.2.2 Кредитного договору Повернення кредиту та сплати процентів повинна здійснюватись Позичальником періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком, що є додатком до Договору. В силу положень п.2.3 Кредитного договору погашення усіх грошових зобов»язань Позичальника за цим договором здійснюється шляхом зарахування коштів на визначені Кредитором рахунки у встановленій цим Договором черговості. З виписки по особовому рахунку Позичальника, яка надана представником позивача, вбачається, що [PERSON] частково виконувала свої зобов»язання за Кредитним договором та вносила відповідні платежі в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у відповідності до погодженого сторонами Графіка, однак, починаючи з квітня 2009 року Позичальник порушила умови Кредитного договору в частині своєчасного внесення платежів в рахунок погашення заборгованості відповідно до Графіка. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що станом на 03.01.2014 р. розмір заборгованості Позичальника перед банком становить 327512,60 гривень, з них: - заборгованість по кредиту - 31196,68 гривень, - проценти - 7436,93 гривні, - проценти за неправомірне користування кредитом - 26668,96 гривень, - пеня - 262210,03 гривень. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобов»язань Позичальник сплачує Кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Зазначені положення щодо права Банку вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих відсотків містяться також в Кредитному договорі, укладеному між сторонами. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у наступних випадках: прострочення погашення грошових зобов»язань за цим Договором тривалістю більш ніж 1 календарний місяць; істотного порушення Позичальником умов цього договору вважається порушення умов щодо цільового використання кредиту та обов»язків, передбачених п.4.2 Кредитного договору: виявлення фактів подання Позичальником чи його Поручителем Кредитору неправдивої чи неповної інформації до чи після отримання кредиту: перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків або несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п»ять відсотків суми кредиту: невиконання вимоги Кредитора про приведення фінансового стану Позичальника чи стану забезпечення до вимог Кредитора, усунення порушень цього договору чи Договорів забезпечення, а також у випадках, вказаних в п.5.2 даного Договору. Згідно з положеннями п.3.3 Кредитного договору вимога Кредитора про дострокове погашення кредиту здійснюється у письмовій формі та передається Позичальникові у порядку, встановленому в п.5.4, а саме шляхом направлення на адресу Позичальника вказану в Договорі або іншу адресу, про яку відправник був попередньо повідомлений у письмовій формі. Позичальник зобов»язаний відповідно до умов Кредитного договору достроково погасити кредит на суму, що вказана у Вимозі протягом 30 календарних днів з дня одержання Позичальником чи Поручителями вимоги. Судом встановлено, що 25.11.2010 р. [PERSON] була надіслана вимога про повне дострокове погашення кредиту в зв»язку з простроченням сплати платежів. Суду не надано доказів, що на момент звернення позивача до суду заборгованість за Кредитним договором була погашена з боку Позичальника. Як зазначалось судом вище, в зв»язку з невиконанням Позичальником належним чином своїх зобов»язань за Кредитним договором Банк скористався своїм правом щодо нарахування штрафних санкцій (пені) за неналежне виконання умов Договору, яка відповідно до розрахунку становить 262210,03 гривень, що значно перевищує суму заборгованості. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Представник позивача в судовому засіданні просив суд скористатись правом на зменшення розміру пені до рівня суми капіталу та відсотків згідно розрахунку заборгованості. Оскільки сума нарахованої пені значно перевищує розмір суми заборгованості за Кредитним договором, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру суми заборгованості по тілу та нарахованим відсоткам за Кредитним договором, що становить 65302,57 гривень.. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1.36613-ДП1 від 25.12.2007 р. Відповідно до ст..553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. В силу положень ст..554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З матеріалів справи вбачається, що в зв»язку з невиконання Позичальником своїх зобов»язань за Кредитним договором, Поручителю 25.11.2010 р. була направлена досудова вимога про погашення заборгованості. Позивачем був дотриманий порядок пред»явлення вимоги до Поручителя, а тому порука не є припиненою в силу положень ст.554 ЦК України. З врахуванням викладеного вимоги позивача щодо солідарного стягнення заборгованості за Кредитним договором як з Позичальника, так і з Поручителя є обґрунтованими, доведеними і такими, що відповідають положеннями чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин. Однак, за вищевикладених судом обставин вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково, а саме підлягає стягненню заборгованість по кредиту, нарахованим відсоткам та пені в сумі 65302,57 гривень, а всього 130605 гривень . Суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial