Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] 14.03.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року по 16.09.2010 року; у зв»язку з укладенням нового шлюбу вона (позивачка) 05.01.2013 року змінила прізвище на «[PERSON]»; в спірній квартирі відповідач не проживає постійно з липня 2010 року у зв»язку з припиненням шлюбних стосунків між сторонами; спірна квартира є її (позивачки) власністю; будь-яких домовленостей або договорів між нею та відповідачем щодо користування квартирою [ADDRESS] не існує. Оскільки відповідач в квартирі не проживає понад три роки, але залишається бути зареєстрованим за адресою спірної квартири, чим перешкоджає позивачці у повній мірі здійснювати свої права, як власника житла, місце фактичного проживання відповідача невідоме, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 04.03.2008 року за реєстровим №1703, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]; право власності на квартиру на ім»я позивачки зареєстровано в БТІ м. Києва 19.03.2008 року (а.с.4-6). Квартира [ADDRESS] є двокімнатною, житловою площею 29,90 кв. м, загальною площею 54,0 кв. м (а.с.4). Згідно довідки форми №3 від 14.05.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані п»ять осіб - позивачка [PERSON], [PERSON] (відповідач), а також діти - син позивачки [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]; відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі з 20.09.2011 року (а.с.36). [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року; рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року шлюб між сторонами було розірвано; від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.8 - копія) [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] - у зв»язку з реєстрацією шлюбу 05.01.2013 року з [PERSON] (а.с.8). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї та інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї (колишнього члена сім»ї) без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ствердження позивачки про те, що відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з липня 2010 року, фактично підтверджуються показаннями свідка [PERSON], актами від 01.08.2013 року, від 03.09.2013 року, від 02.10.2013 року, від 16.12.2013 року, від 12 та 18.02.2014 року, тощо (а.с.28-33). Відповідачем [PERSON] будь-яких заперечень по суті справи судові не надано. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, те, що право власності позивачки [PERSON] відповідно до правовстановлюючого документа на квартиру не є оспорюваним на день розгляду справи, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто позов має бути задоволений. Рішення суду про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для скасування реєстрації фізичної особи за конкретною адресою.

Outcome: approved