Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 2 250 грн. на кожну дитину та додаткові витрати на дітей в сумі 2 276 грн. 78 коп. Вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем перебувала з 11.10.1997 року, від якого мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2013 року шлюб зі [PERSON] розірвано. Діти проживають з нею за адресою [ADDRESS] та з вересня 2013 року перебувають на її повному утриманні, відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює приватним підприємцем та має мінливий дохід, тому з нього підлягають стягненню аліменти на дітей у розмірі 4 500 грн. Крім того, їхні діти часто хворіють, у зв»язку з чим вона постійно витрачає кошти на ліки. Син [PERSON] перебуває на обліку в дерматолога з діагнозом «алергічний дерматит, ускладнений стрептодермією з ліхеніфікації», тому потребує постійного нагляду лікарів, лабораторної діагностики і підтримки дитячого організму лікарськими засобами. Вона понесла додаткові витрати пов»язані з лікуванням, розвитком творчих та інтелектуальних здібностей дітей у розмірі 4 553,56 грн., з яких: придбання інтелектуально розвиваючих ігор в сумі 2 661,48 грн., придбання ліків - 1 130,37 грн., сплата франшизи за послуги медичної діагностики - 516,71 грн. та сплата за стоматологічні послуги - 245 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума 2 276,78 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позов та обставини, викладені у заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти щомісячно на двох дітей у розмірі 1 500 грн., пояснив, що його бізнес не склався, підприємницьку діяльність на даний час він не здійснює, тому доходів, які отримував раніше, зараз не має, лише залишається зареєстрованим підприємцем, до цього продавав запасні частини до автомобілів, які на даний час через ситуацію у країні не реалізуються, у зв»язку з чим свій офіс закрив, має заборгованість перед постачальником, в минулому році отримував щомісячний дохід близько 3 - 4 тис. грн., в податковій інспекції декларував свій валовий дохід за яким сплачував податки та який не являється його чистим прибутком, він є платником єдиного податку; з дітьми він проживає спільно, приймає участь у їхньому вихованні, кошти дітям надавав, проте розписок щодо цього не брав. У разі покращення фінансового стану дітям буде сплачувати аліменти у більшому розмірі; позивачка з ним не погоджує та не обговорює придбання покупок. Вислухавши пояснення позивачки, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.10.1997 року, від якого мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою частини 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що погоджується на даний час сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі по 1500 грн. щомісячно, він зареєстрований приватним підприємцем, однак доходу не має. Суд приймає до уваги дані пояснення на підтвердження яких [PERSON] надана заява про розірвання договору оренди від 31.03.2014 року та акт приймання-передачі від 31.03.2014 року офісного приміщення, проти чого позивачка не заперечувала. При цьому суд також бере до уваги наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Розмір прожиткового мінімуму, зідно Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» щодо дітей віком від 6 до 18 років на час ухвалення рішення законодавчо визначений у розмірі 1 286 грн. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму та беручи до уваги ті обставини, що відповідачем суду не надано доказів щодо матеріального утримання дітей, [PERSON] інших утриманців не має, дітей матеріально забезпечує позивачка, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] по 2 200 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2014 року (дати подачі позову) і до досягнення старшою дитиною повноліття, потім по 1 100 грн. щомісячно. Позивачкою суду не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Позивачка просить також стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей у розмірі 2 276,78 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно огляду дерматолога від 23.03.2013 року, складеного ПрАТ «Медичний цент «Добробут», [PERSON], [INFO], встановлено діагноз алергічний дерматит, ускладнений стрептодермією з явищами ліхеніфікації та призначено лікування, в тому числі на кисті та дуже сухі ділянки мазь Елоком-С, на інші ділянки запалення - мазь Трідерм, для догляду за шкірою - засіб для ванни «Ойлатум», гель Ліпікар Сіндет та бальзам для тіла Ла Рош Позе (а.с. 8, 8 зв.). На підтвердження придбання вказаних ліків та засобів позивачкою надано чек аптеки з якого вбачається, що вартість гелю Ліпікар становить 146,90 грн. та 155,60 грн., мазі Елоком-С - 111,90 грн., мазі Трідерм - 91 грн., засобу для ванни «Ойлатум» - 149,90 грн. (а.с. 12). Згідно виписки ПП «Стоматологічний центр «Віта-дент» з амбулаторної карти пацієнта [PERSON] надавались стоматологічні послуги, вартість яких в сумі 245 грн. оплачена, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1258 від 06.03.2014 року на суму 245 грн. (а.с. 14). Враховуючи вищевказані письмові докази, позивачкою понесені витрати на лікування сина [PERSON] на загальну суму 900 грн. 30 коп. Обов»язки по утриманню дітей в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дітей. У зв»язку з цим з відповідача підлягає стягненню ? частина сплачених позивачкою коштів, а саме у розмірі 450 грн. 15 коп. В решті заявлених вимог по оплаті додаткових витрат, пов»язаних із лікуванням дітей, слід відмовити, оскільки вони не підтверджені фінансовими документами та відповідними призначеннями лікарів щодо цього. Відповідачем також заперечується оплата компенсації придбаних позивачкою ігор в сумі 2 661,48 грн., на підтвердження чого надано чек. Суд відмовляє у задоволенні вимог у цій частині, оскільки, як пояснила сама позивачка, придбані нею ігри не пов»язані із навчанням у школі та вимогами шкільної розвиваючої програми «Інтелект». За вищевикладених обставин позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial