overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

18.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою «Про встановлення факту належності правовстановлюючого документу», в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ - ОД №062079, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №571 від 22.06.2000 року. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу за їх відсутності, проти вказаної заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно оглянутого судом паспорта заявника серії [NUMBER], виданого 01 квітня 1996року Київським РВ УМВС України в Одеській області, правильне прізвище заявника - [PERSON] В Державному акті про право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ОД №062079, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №571 від 22.06.2000 року вказано прізвище - [PERSON] Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з представлених заявником доказів (державний акт на право приватної власності на землю, копія паспорту [PERSON]) вбачається, що доводи [PERSON] є законними та обґрунтованими. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об'єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ - ОД №062079, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №571 від 22.06.2000 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

18.09.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 15.11.2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Михайлівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені у 2012 році. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 15.11.2003 року укладено шлюб, який зареєстровано Михайлівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 15.09.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

18.09.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.07.2010 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Мар»янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, і були припинені в серпні 2014 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає та підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 03.07.2010 року укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Мар»янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

18.09.2014 року позивачка [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов і пояснила, що 23.05.1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У кожного перший шлюб. Від шлюбу народився син , який на даний час повнолітній.Спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні характери, різні погляди на сімейне життя, що приводило до систематичних суперечок, а тому багато років тому припинили шлюбні відносини. Шість років позивачка проживає з другим чоловіком, з яким бажає узаконити шлюбні відносини.Примирення з відповідачем не можливе. Позивачка просить шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу бажає носити прізвище [PERSON]. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 5) сторони зареєстрували шлюб 23.05.1992 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з показів позивачки у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох сторін.Миритися з відповідачем вона не бажає. З показів позивачки вбачається, що відповідач також не бажає миритися і погоджується на розірвання шлюбу. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

18.09.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.10.2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені в листопаді 2014 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння, різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій просив шлюб розірвати, справу слухати без нього. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 08.10.2005 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100 (а.с.7). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 17.09.2015 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

18.10.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу(а.с. 2-3). Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, суду надала заяву, в якій просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.2001 Виконкомом Дробишевської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, відповідний актовий запис № 16 (а.с. 10). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини та однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем [PERSON] , її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

18.11.13 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] у зв'язку з тим, що з 2008 року відповідач не проживає за цією адресою без поважних причин. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України [PERSON] викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда" № 149-150 (23379-23380), номер якої вийшов 26.12.13, але в судове засідання останній не з'явився. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності на 7/20 частини будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], а 13/20 частини - за [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS] з 2008 року без поважних причин, що підтверджено актом № 369/72 від 29.11.2013 року, складеним Квартальним комітетом № 47. Статтею 405 ЦК України врегульовані правовідносини між власником житлового приміщення і членами його сім'ї щодо строку зберігання за останніми права користування цим приміщенням у разі їх відсутності. Так, згідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст.405 ЦК України підстави для задоволення позову. Відповідач не проживає в [ADDRESS] без поважних причин більш як 1 рік, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

18.11.2013 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів в розмірі 14 частини від усіх видів заробітку відповідача. В обгрунтування вимог посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, працює вантажником у ТОВ «Миколаївхімснаб», а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно на дитину на користь позивачки. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2008 року, який був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 628. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою КП ДЕЗ «Океан» № 4476 від 14.11.2013р. Згідно з наданою ТОВ „Миколаївхімснаб" довідкою № 27 від 16.01.2013 року відповідач працює вантажником та отримує стабільну зарплатню. Враховуючи стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

18.11.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.08.2012 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно на її користь на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з»явився, проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частині на дітей не заперечує. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 серпня 2012 року у Міському відділі РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актова запис № 473. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] проживають разом з матір»ю за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ВК Комишанською селищною радою за №1059 від 20.11.2014 року. [PERSON], який є батьком неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] забов»язанний утримувати останніх до досягненням ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів враховує відсутність аліментів на інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення та вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved