Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовну заяву мотивує тим, що відповідач не дбає про матеріальне становище родини, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, поклавши їх на позивача одноосібно, а тому є необхідність у стягненні аліментів. Відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати саме такий розмір аліментів. Крім того, вважає, оскільки неповнолітня дитина, [PERSON] постійно проживає з нею, то є підстави для визначення судовим рішенням місця проживання дитини. Відповідач подав до суду відзив, у якому вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак у розмірі не більше 3000 грн., та просить визначити місце проживання доньки з матір`ю за конкретною адресою. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, з підстав, викладених у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради подали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Рішення по справі просили прийняти на користь дитини. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2021 року по справі № 569/1419/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 21.01.2017 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області за актовим записом № 56 розірвано. У шлюбі у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2398 та видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області 21.09.2017 р. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~обоє батьків в рівній мірі несуть обов`язки з утримання дитини. Згідно норм\~СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Частинами 1, 3\~статті 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися яка ліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України враховує, що відповідач є фізично працездатною особою, інших утриманців та стягнень за виконавчими листами не має, має постійне місце праці. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси малолітньої дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, виправдання дійсними потребами дитини у розвитку та те, що відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн., суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно дост.192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу Українищодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 07 липня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо визначення місця проживання дитини, то суд вказав таке. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. З висновку органу опіки та піклування № 08-2829 від 03.11.2021 року вбачається за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] . Судом не беруться до уваги доводи відповідача на ту, обставину, що місце проживання дитини слід визначити із матір`ю за конкретною адресою, оскільки місце проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні. Підстави, з яких суд не погоджується із вищезазначеним твердженням ґрунтуються на наступному. Постановою Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №727/3856/18 висловлено наступну позицію, при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини вирішальним є визначення місця проживання з кимось із батьків, а не сама адреса зазначеного місця, оскільки особа має право змінювати постійне місце проживання на свій розсуд. Суд, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що оскільки дитина проживає разом із матір`ю, вважає, за необхідне визначити місце проживання [PERSON] разом із матір`ю. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial