Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в Любешівський \~районний суд \~з \~позовною \~заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В поданій заяві зазначає, \~що 20.10.2013 року він позичив [PERSON] гроші в сумі 35000 гривень, що стверджується розпискою відповідача та відповідно до якої остання зобовязалася повернути вказані кошти. Вказав, що неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про повернення боргу, однак грошей вона не повернула по даний час. Просить стягнути з [PERSON] на його користь за невиконання грошового зобовязання за договором позики суму боргу в розмірі 35000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги збільшив, просить стягнути на його користь з [PERSON] 35000 гривень боргу за договором позики, 10000 гривень в рахунок покриття інфляційних втрат, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому згідно\~\~із ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, якщо сума позики не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 20.10.2013 року між [PERSON] з однієї сторони та відповідачем [PERSON] з іншої сторони був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримала від позивача в позику 35000 гривень з умовою повернення боргу на вимогу [PERSON] Крім того, вказаним договором обумовлено, що у разі несвоєчасного повернення суми позики, відповідач зобовязалася в рахунок погашення суми позики віддати позивачу компютер, телевізор, музикальний центр та кухонний комбайн. Разом з тим в суді встановлено, що позивач [PERSON] звертався до відповідача [PERSON] з вимогою про повернення боргу, що підтверджується його листом-вимогою від 19.11.2016 року, однак грошей [PERSON] [PERSON] не повернула по даний час. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять його умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов\~може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обовязки та правовідносини сторін, та знаходить вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, так як відповідач [PERSON] належним чином та в обумовлені строки не виконала свої зобовязання щодо сплати позики у розмірах, передбачених умовами договору від 20.10.2013 року, і, таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, те, що відповідач взяте на себе зобовязання за договором позики не виконала та не повернула всіх отриманих грошових коштів за договором позики у сумі 35 000 гривень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в сумі основного боргу - 35 000 гривень; інфляційних витрат - 10 000 гривень; 3% річних за період 110 днів прострочення виконання зобов"язання в розмірі 316,44 гривень підлягають задоволенню, оскільки сума інфляційних втрат за період з 20.10.2013 року по 22.12.2016 року становить 56854,96 гривень, а позивач просить стягнути лише 10000 гривень в рахунок погашення інфляційних втрат. Таким чином, загальний розмір боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення згідно договору позики складає 45316,44гривень. \~Також відповідно до вимоги\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають до стягнення судові витрати на користь держави\~в сумі 640 гривень та на користь позивача 150 гривень по сплаті за розміщення оголошення в газеті „Волинь-Нова. На підставі викладеного, ст. ст.\~526,\~527,\~530,\~625, 628,\~629,\~1046,\~1047 ЦК України,

Outcome: partial