overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 27.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.04.2002 року вони перебувають у зареєстрованому ВРАГС Золочівського РУЮ Харківської області шлюбі, актовий запис №21, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає та мешкатиме в майбутньому з позивачкою. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. На даний час однією сім"єю вони не проживають, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. У судове засідання позивач не з'явилася, проте надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд,\~\~дослідивши матеріали справи,\~\~прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 20.04.2002 року\~\~між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладений шлюб, зареєстрований ВРАГС Золочівського РУЮ Харківської області, актовий запис №21. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.07.2005 року (а.с. 6).. За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. На даний час року спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна та місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа,\~\~яка\~\~змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,\~\~має право після розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

27.05.2015 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.08.2010 року по 01.02.2015 року у сумі 6233,02 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] з 31.07.2008 року є [PERSON]. (а.с.17-18). Як вбачається з особового рахунку, заборгованість відповідача за період з 01.08.2010 року по 01.02.2015 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 6233,02 грн. (а.с.4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.08.2010 року по 01.02.2015 року у сумі 6233,02 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

27.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 09.02.2002 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції Луганська, актовий запис № 41, від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у січні 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. В зв'язку з цим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. З огляду на це просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі та проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 18). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 16). Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами 09.02.2002 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції Луганська, актовий запис № 41 (а.с. 9). Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у січні 2015 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. В зв'язку з цим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім"ї неможливе. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

27.05.2016 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалаючись на те, що з відповідачем з травня 2006 року проживала у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають сина- Осіпцова [PERSON] [INFO], який знаходиться на її утриманні та відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач сплачує аліменти по рішенню Волноваського районного суду від 22.07.2016 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] року народженняу розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку(доходів), починаючи з 02.05.2016 року. Просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки заробітной плати до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач написав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає частково, згоден платити аліменти у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку. Третя особа до суду не з*явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає частково. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні (а.с.5). Згідно рішення Волноваського районного суду від 22.07.2016 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]-[INFO] року народженняу у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку(доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(а.с.34). У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням матеріального стану відповідача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

27.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання доньки. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу без її участі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2002 року ( а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

27.07.2015 року заявник звернулась до суду і просить надати їй право на шлюб, мотивуючи тим, що вони не можуть зареєструвати шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Дозвіл на шлюб вона просить, оскільки є вагітною, їх батьки згодні на реєстрацію шлюбу. В судове засідання заявник не з"явилася, але в заяві просила розглядати справу без її участі. Заінтересована особа [PERSON] надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 статті 234 ЦПК України передбачено, що справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Заявник [PERSON] народилася 10 квітня 1999 року і має повних 16 років, що підтверджується копією паспорту серії ВН649713 (а.с.5). Згідно довідки районної поліклініки Овруцької ЦРЛ від 14.07.2015 року, заявник [PERSON],[INFO], дійсно знаходиться на «D» обліку в Овруцькій жіночій консультації, діагноз: вагітність 10-11 неділь (а.с. 3). Статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України у п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. N 11 резолютивна частина рішення повинна містити прізвище, імя та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. На підставі викладеного, суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам та інтересам дитини. Заявником сплачено судовий збір в розмірі 121,80 грн., який відповідно до ст. 235 ЦПК України не відшкодовується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

27.07.2018 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшов зазначений позов. який позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, мотивує тим, що на виконання рішення Хмільницького міськрайонного суду від 16.03.2017 року з нього на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час його матеріальне становище змінилося, він одружився вдруге та від шлюбу має дитину, відсутня постійна робота, крім того, утримує дружину, яка перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, ні він ні його дружина не являються фізичними-підприємцями, єдиний дохід дружини це щомісячна допомога на утримання дитини в розмірі 860 грн. В зв"язку з викладеним позивач звернувся до суду. Ухвадою від 19.09.2018 року відкрито спрощене провадження у справі. В судовому засіданні позивач та його представник просили позовні вимоги задоволити, посилаючись на обставини, що зазначені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача в розмірі 50% пржиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, заслухавши позиції сторін, дослідивши докази, прийшов до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів, відповідач позов визнала, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

27.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. На момент смерті чоловіка розмір заробітної плати [PERSON] складав 729 грн., а розмір заробітної плати заявника - 190 грн., тому заробітна плата померлого чоловіка була єдиним джерелом існування заявника. Потім заявник пішла на пенсію за віком. Звернувшись до Управління пенсійного фонду України Тернівського району м. Кривого Рогу з приводу перерахунку їй пенсії за втратою годувальника, заявнику було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту втрати джерела засобів до існування. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт втрати [PERSON] джерела засобів до існування в зв'язку зі смертю її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України Тернівського району м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заяви не заперечує. Оскільки суду надано всі належні докази то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] - чоловік заявника, з яким заявник проживала на день його смерті за адресою: [ADDRESS], - а.с.6. Померлий на час смерті отримував заробітну плату в розмірі 729 грн., а заявник заробітну плату в розмірі 190 грн., - а.с.7-9. Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове» державне пенсійне страхування", батьки і чоловік (дружина) померлого, які були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. У зв'язку з наведеним суд, вважає, що [PERSON] знаходилася на утриманні у померлого чоловіка [PERSON], заробітна плата якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто в зв'язку з його смертю вона втратила джерело засобів до існування. На підставі ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

27.08.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 30.10.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 66. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимогу визнає та підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30.10.2010 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 66 (а.с.5). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 26.08.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved