Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] 28.10.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивував наступним. 31.10.2014 року о 12 годині 25 хвилин на 6 км автодороги Полтава-Олександрія водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який належить ТОВ «Ліпше» Бориспільського району Київської області, рухаючись в сторону м. Олександрія, порушив правила перевезення вантажу в результаті чого відбулося його висипання на проїзну частину автодороги. Він (позивач), керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись в попутному напрямку за вказаним автомобілем, змушений був різко гальмувати до повної зупинки транспортного засобу. Слідом за ним рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], а за вказаним транспортним засобом - автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Водій [PERSON], як встановлено постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який повністю зупинився, але після зіткнення пошкодив керований ним (позивачем) автомобіль марки [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії НАСК «Оранта»; водія [PERSON] - у страховій компанії ПрАТ СК «Провідна». Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.12.2014 року [PERSON] визнано винним у порушенні ним правил перевезення вантажу, що спричинило створення аварійної обстановки та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.12.2014 року [PERSON] визнано винним у спричиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказані порушення Правил дорожнього руху України водіями [PERSON] та [PERSON], на його погляд, знаходяться в причинному зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженням належного йому транспортного засобу. Відповідно до висновку експерта спричинена шкода становить 9474 грн. 94 коп. ПрАТ «СК « Провідна» своїм листом № 17-05/18169 від 05.12.2014 року повідомила про виплату йому 4237,47 грн. (за мінусом франшизи в сумі 500 грн.) - шляхом поділу заподіяної шкоди на всіх винних у настанні ДТП осіб (водія автомобіля КАМАЗ [PERSON], та водія автомобіля ВАЗ [PERSON]А). У виплаті решти страхового відшкодування - 4737,47 грн., відмовлено. НАСК «Оранта» своїм листом № 09-02-09/12789 від 02.09.2015 року відмовила йому у здійсненні виплати страхового відшкодування, мотивувавши відсутністю доказів вини водія забезпеченого транспортного засобу - [PERSON] у ДПТ відносно належного йому (позивачу) автомобіля. На його претензію №1 від 10.10.2015 року щодо виплати страхового відшкодування відповідачі у справі - НАСК «Оранта» та ПрАТ СК «Провідна», не відповіли та грошові кошти не виплатили. Посилаючись на викладене, норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань», позивач (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохав стягнути солідарно з відповідачів - Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування за шкоду заподіяну внаслідок ДТП від 31.10.2014 року в сумі 4737, 47 грн., а також пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання в сумі 1064,05 грн. за період з 30.11.2014 року по 30.05.2015 року; поновити пропущений строк по стягненню пені за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання як такий, що пропущений з поважних причин. Стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати. У судових засіданнях позивач [PERSON], його представник адвокат [PERSON], позов підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Представник відповідача - Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» у судові засідання не з»являвся. Направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин в зв»язку з зайнятістю у інших судових засіданнях, через необхідність проведення оцінки шкоди, завданої транспортному засобу, яким керував [PERSON]. Спочатку прохав у задоволенні позову відмовити, так як відмова у виплаті страхового відшкодування є законною, потім - надати час для укладення з позивачем мирової угоди, але її текст суду не надано. Надалі надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. В письмовому запереченні на позов було зазначено, що неподільна шкода майну (транспортному засобу, яким керував позивач) була спричинена взаємопов»язними, сукупними діями водіїв [PERSON] та [PERSON], тому їх страхові компанії мають виплатити страхове відшкодування у солідарному порядку, відповідно до вимог ч.1 ст. 1190 ЦК та положень п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування слід визначати , виходячи із автотоварознавчого дослідження від 10.11.2014 року, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», згідно якого розмір матеріального збитку складає 10167,16 грн. Тому за мінусом франшизи у сумі 510 грн., визначеної у страховому полісі НАСК «Оранта», розмір страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» складає 4573, 58 грн. (10167.16 : 2) 510 = 4573.58 грн. ) і ця сума страховою компанією визнається. Разом з цим позивач із заявою до «НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування не звертався, вмотивоване рішення про відмову у виплаті йому страхового відшкодування приймалося у строки, передбачені умовами страхування, без заяви позивача та власника пошкодженого транспортного засобу, про прийняте рішення позивач був повідомлений. В зв»язку з цим підстави для застосування положень ч.2 ст. 625 ЦК відсутні. Представник відповідача - приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Направив заперечення, в якому прохав у задоволенні позову відмовити, справу розглянути у його відсутності. Суть заперечення зводилася до того, що ПрАТ «СК «Провідна» свою частину зобов»язання (за дії [PERSON]А.) перед [PERSON] виконало, сплативши останньому 19.12.2014, відповідно до його заяви від 3.11.2014 року, страхове відшкодування у сумі 4237 грн. 47 коп.. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням зносу, за оцінкою проведеною спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна», склала 9474, 93 грн.. Огляд пошкоджень автомобіля проходив в присутності позивача, акт огляду транспортного засобу він підписав без зауважень. Тому розмір страхового відшкодування визначався за правилом п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб відповідальних за спричинення шкоди за мінусом франшизи ( 9474,93 : 2 500=4237.47 грн. ) Суд, заслухавши пояснення сторони у справі, її представника, дослідивши надані сторонами письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, у взаємному зв"язку встановив наступне. 31.10.2014 року о 12 годині 25 хвилин на 6 км автодороги Полтава-Олександрія водій [PERSON], керуючи автомобілем КАМАЗ, державний номерний знак [NUMBER], належним на праві власності ТОВ «Ліпше» Бориспільського району Київської області, рухаючись в сторону м. Олександрія, порушив правила перевезення вантажу в результаті чого відбулося його висипання на проїзну частину автодороги. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.12.2014 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил перевезення вантажу, що спричинило створення аварійної обстановки та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу розміром 680 грн.. [PERSON] з 01.08.2013 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ліпше», що підтверджується наказом № 38 від 01.08.2013 року, вказаний автомобіль було закріплено за ним наказом директора товариства № 39 від 01.08.2013 року. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ліпше» на момент ДТП була застрахована за полісом № АІ/1803389 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПАТ НАСК «Оранта». Поліс мав строк дії з 5.09.2014 по 4.09.2015 року та передбачав страхову суму на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 50 тисяч гривень, франшизу - 510 грн.. В результаті порушення правил перевезення вантажу [PERSON], [PERSON], який рухався в попутному з ним напрямку на автомобілі [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], яким розпоряджався по нотаріально посвідченій довіреності від 20.07.2011 року, наданій власником транспортного засобу [PERSON], змушений був різко гальмувати до повної зупинки транспортного засобу. Автомобіль ВАЗ-21099, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався за ним, також повністю зупинився, але був пошкоджений автомобілем ВАЗ 211010, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Останній, як встановлено постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.12.2014 року, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Автомобіль [PERSON] в результаті зіткнення пошкодив автомобіль [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] [PERSON] вказаною постановою суду визнано винним у спричиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПрАТ СК «Провідна», поліс № АС/ 5091064, строк дії з 23.06.2014 по 22.06.2015 року. Названим договором страхування була передбачена франшиза у сумі 500 грн. Відповідно до розрахунку проведеного спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна» вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], складає 11788 грн. 43 коп. , а з урахуванням зносу (при коефіцієнті фізичного зносу 0,3600) - 9474, 93 грн.. Страхова компанія «Провідна», згідно повідомлень від 05.12.2014 № 17-05/18169, від 3.11.2015 № 17-12/13324, направлених позивачеві, розрахувала страхове відшкодування [PERSON] відповідно до п.36.3 ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - шляхом поділу заподіяної шкоди на всіх винних у настанні ДТП осіб ([PERSON] та [PERSON]А.) та виплатила страхове відшкодування потерпілому у сумі 4237,47 грн. (вирахувано із розміру матеріального збитку франшизу в сумі 500 грн.; (9474,93: 2) 500 = 4237.47 грн. ). Отримання страхового відшкодування в зазначеній сумі у судовому засіданні позивачем визнано. Страхувальник - ТОВ «Ліпше», 03.11.2014 року повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно довідки № 9457144 про дорожньо-транспортну пригоду від 19.11.2014 року № 32/495 автомобіль [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження задньої центральної частини. Особою, що проводила огляд - [PERSON], 05.11.2014 року в присутності [PERSON] складено протокол (акт) огляду транспортного засобу, в якому описані всі отримані автомобілем [PERSON] технічні пошкодження, зроблено їх фото. 10.11.2014 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» проведено автотоварознавче дослідження № ВІ9663АР-10.11/5 за висновком якого матеріальний збиток завданий власникові автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 10167,16 гривень. Страхова компанія НАСК «ОРАНТА», розглянувши повідомлення [PERSON] № 9488 про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 31 жовтня 2014 року за участю забезпеченого транспортного засобу - КАМАЗ 5510, д.р.н. АІ 4572АО, листом від 8.01.2015 № 09-03-09/83 відмовила йому у виплаті страхового відшкодування в зв»язку з ненаданням всіх необхідних документів, зокрема, постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи (водія забезпеченого транспортного засобу), а також заяви з банківськими реквізитами. 25.01.2015 року [PERSON] направив до «НАСК «Оранта» вищеназвані документи, довіреність на його ім»я від імені власника керованого ним автомобіля, повідомлення про виплату проведену ПрАТ «СК «Провідна», яка отримана ним, а також заяву про виплату йому відшкодування за шкоду, заподіяну винною особою водієм [PERSON] Лист, згідно відмітки , було отримано страховою компанією 30.01.2015 року. 23 жовтня 2015 року позивач звернувся до «НАСК «Оранта» з претензією, в якій вимагав виплату страхового відшкодування. 30.10.2015 року листом № 09-02-12/15923 в її розгляді компанією відмовлено в зв»язку з відсутністю підпису у зверненні. 2.11.2015 року до названої страхової компанії надійшла повторна претензія позивача. Листом від 12.11.2015 року № 09-02-12/16624 «НАСК «Оранта» повторно відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, мотивувавши тим, що відсутня інформація про визнання водія транспортного засобу КАМАЗ 5510, д.р.н. АІ 4572АО, винним у настанні ДТП відносно автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER]. За приписом \~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ч.1, ч.2 ст. 990 ЦК України\~визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), складеного страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. За змістом ч.2 ст. 8, ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» обов»язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, коли такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Згідно ст.992 ЦК України\~у разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі, встановленому договором або законом. За визначенням даним в \~ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.36.1 \~ст. 36 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~після розгляду страховиком наданих йому необхідних документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.2.\~ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування\~\~коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати); за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Абзацом 1 п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ визначено, що у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов»язаними сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) на кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписом ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ч.3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Проаналізувавши надані докази у сукупності та зв»язку, суд дійшов висновку, що ДТП, що сталася 31.10.2014 року, в ході якої було пошкоджено автомобіль, володільцем якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності є позивач , є страховим випадком, який був передбачений договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених зі страховою компанією НАСК «Оранта» та страховою компанією ПрАТ СК «Провідна». Тому страховики (відповідачі у справі) зобов»язані сплатити страхове відшкодування позивачу в порядку, визначеному п.36.3 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість винних осіб. При визначенні розміру заподіяної шкоди суд бере до уваги автотоварознавче дослідження № ВІ9663АР-10.11/5 від 10.11.2014 року, проведене ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», за висновком якого матеріальний збиток внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], складає 10167,16 гривень. Правомірність розрахунку матеріального збитку у сумі 9474,93 грн., проведеного спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна» без проведення експертизи, поставлено під сумнів, оскільки суду названим відповідачем не надано належних доказів того, що страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Згідно розрахунку суду : - ПАТ «НАСК «Оранта» має сплатити позивачу 4573 грн. 58 коп. страхового відшкодування (10167.00 : 2 510 грн. (франшиза)). Названим відповідачем вказана сума визнана. - ПрАТ «СК «Провідна» мало сплатити страхове відшкодування у сумі 4583 грн. 58 коп. ( 10167.00 : 2 500 (франшиза)), фактично сплатило 4237 грн. 47 коп., недоплачено - 346 грн. 11 коп. (4583.58 4237.47 = 346.11 грн.) . Однак підлягає стягненню з вказаного відповідача на користь позивача лише 163 грн. 89 коп., так як суд не може виходити за межі позовних вимог. Позивач прохав стягнути з відповідачів страхове відшкодування у сумі 4737.47 грн. , тому перевищити вказану суму суд не вправі ( 4737.47 4573.58 = 163.89 грн. ) . Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача пені за період з 30.11.2014 року по 30.05.2015 року, а також для поновлення пропущеного строку по стягненню пені. Так, ПрАТ «СК «Провідна» вже 19.12.2014 року перерахувало позивачу страхове відшкодування у визначеній страховою компанією сумі 4237 грн. 47 коп.. Доказів того, що розмір страхового відшкодування позивача на той час не влаштовував, що він звертався з цього приводу до страхової компанії не надано. Також позивачем не надано доказів, що в період з 30.11.2014 року по 30.05.2015 року він надав НАСК «Оранта» повний пакет документів, зазначених у статті 35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідних для призначення страхової виплати. Тому в конкретних випадках суд не вбачає прострочення виконання грошового зобов»язання у вказаний період і в задоволенні цієї частини позову відмовляє. Позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач звільнений від сплати судового збору. Позов до НАСК «СК «Оранта» задоволено на 96,5% (4573.58: 4737.48 х100=96,5 % ), до ПрАТ «СК «Провідна» - на 3,5 % (163.89 : 4737.47 х 100 = 3.5%), тому останні мають сплатити судовий збір в сумі відповідно - 531.91 грн. (551.20 х 96.5%) та 19.29 грн. ( 551.20 х 3.5%). Позивачем надано докази сплати витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн. Підлягає стягненню на користь позивача з НАСК «Оранта» у відшкодування витрат на правову допомогу - 2895 грн. (3000х 96,5 %) , з ПрАТ «СК «Провідна» - 105 грн. ( 3000 х 3.5%).

Outcome: partial