Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

08.10.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа : приватний нотаріус Кам"янець- Подільського міського нотаріального округу Біллер М. Ю., про визнання недійсним договору дарування ? частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], від 28.03.2014 року укладеного між нею та [PERSON] В обгрунтування вимог вказує, що згідно договору дарування від 08 жовтня 1992 року, укладеного між нею та [PERSON], їй належала ? частина будинковолодіння по [ADDRESS]. Вона є людиною похилого віку, постійно хворіє, потребує стороннього догляду, додаткових витрат на лікування, тому прийняла пропозицію своєї колишньої невістки [PERSON] і подарувала їй свою частину будинку, розуміючи, що остання буде її доглядати, допомагати, матеріально утримувати. Проте, вподальшому, коли отримала травму ноги, була у скрутному становищі, при зверненні до [PERSON] з проханням принести їжу чи ліки, чула лише погрози про те, що її викинуть з будинку. При укладенні спірного договору помилялась і вважала, що укладає договір довічного утримання, а не дарування, так як мала бажання отримувати матеріальну та фізичну допомогу, яка б носила постійний характер до її смерті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги [PERSON] і просить суд визнати недійсним договір дарування ? частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Біллером М.Ю., 28.03.2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 270, так як він був укладений в результаті помилки. [PERSON] укладала його на 81 році життя, маючи незадовільний стан здоров'я і вважала, що буде отримувати матеріальну та фізичну допомогу від [PERSON] Крім того, позивачка подарувала своє єдине житло, так як іншого не має, а відповідачка в подарований їй будинок не поселялася, його утриманням не займалася. Фактично подарована належна чатина будинку [PERSON] не передавалася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позов не визнала і пояснила, що [PERSON] є її колишньою свекрухою. В березні 2014 року запропонувала їй прийняти в дар ? частину будинку, так як вона похилого віку, а будинок потрібно ремонтувати, доглядати. При цьому позивач чітко розуміла, що вона не бере на себе зобов'язання по її догляду та утриманню, хоча інколи надавала їй допомогу , приносила їжу, догладала. Нотаріус дуже доступно пояснив наслідки укладення такого договору. Крім того, просить суд оцінити критично те, що [PERSON] залишилась без житла, оскільки вона продовжує проживати у будинку. Третя особа Біллер М. Ю. в судовому засіданні пояснив, що посвідчуючи спірний договір дарування, роз'яснював стором наслідки його укладання. [PERSON] все розуміла і зі всім погоджувалась. Заслухавши представника позивача, відповідачку, третю особу - приватного нотаріуса, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 08 жовтня 1992 року, [PERSON] належала ? частина будинковолодіння по [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], хворіє ішемічною хворобою серця, перенесла інфаркт міокарда, що стверджується випискою із історії хвороби № 2-3878. Перебуваючи у такому стані, 28 березня 2014 року, уклала договір дарування належної їй на праві власності ? частини вказаного будинку, що стверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Біллером М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 270. У [PERSON] відсутнє інше будь-яке житло. Фактично належна їй частина будинку не передавалась відповідачці і остання не поселялась у будинок, не займалась його утриманням, не проводила ремонти, не проплачувала комунальні послуги, що визнається самою відповідачкою та підтверджується показами свідків та іншими матеріалами справи. Даний договір дарування [PERSON] уклала у результаті помилки щодо природи правочину і відповідно укладений договір не відповідав її внутрішньому волевиявленню, оскільки волевиявлення дарувальника мало бути спрямоване на добровільне, безоплатне відчудження без будь-яких примусів та впливу. А совокупність вищезазначених обставин підтверджує те, що у [PERSON] був намір укласти договір, за яким вона передасть у власність [PERSON] належну їй частину будинку, за що має отримати їжу, засоби для лікування, догляд, тобто, укладаючи договір дарування позивачка помилялась щодо природи цього правочину, вважала його договором довічного утримання і фактично позбавила себе житла. Відповаідно до ст.203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог ст. 229 ЦК України правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо особа, яка його вчинила, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов»язків сторін. Таким чином, суд вважає позовну заяву [PERSON] доведеною, а спірний договір дарування ? частини будинковолодіння слід визнати - недійсним.

Outcome: approved