Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь 1933,84 грн. майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров"я, 5000,00 грн. моральної шкоди, та 243,60 грн. судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 листопада 2013 року, біля бювету на бульварі Давидова в м. Києві близько 17:00 год., на неї напала собака бійцівської породи «Бультир»єр», яка була без намордника та повідка. Після того як незнайомий їй чоловік звільнив її від собаки, на місце події з'явилася господарка собаки - відповідач [PERSON], яка відпочивала неподалік. Не вибачившись та не намагаючись їй допомогти, остання надягла на собаку повідок та швидко пішла. Особу господарку собаки впізнали її сусіди та повідомили її адресу місця проживання. В подальшому приїхали працівники міліції та швидка допомога. В травмпункті Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги їй була надана перша допомога. В результаті даної пригоди їй було завдано ушкодження у вигляді ран від укусів собаки, яка належить відповідачу. Таким чином, медичними працівниками їй було встановлено діагноз: множинні покусані рани правого стегна, розміром від крапкових до 0,1х1,0 см. Рекомендовано лікування, консультація та огляд лікаря - рабіолога, з метою профілактики особливо небезпечного захворювання, такого як сказ, та призначення лікувально-профілактичних антирабічних щеплень, що є єдиним і незамінним методом врятувати хворого. З 05 грудня 2013 року по 24 грудня 2013 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 3. Їй було проведено дві операції 05 грудня 2014 року та 18 грудня 2014 року. До цих пір вона відвідує хірурга за місцем проживання, їй роблять перев»язки на правій нозі та призначають ліки. Зазначила, що від сильного переляку вона пережила нервовий шок, у зв'язку з чим їй також було призначено курс лікування, внаслідок чого вона вимушена була витратити грошові кошти в розмірі 1733,05 грн. на придбання ліків, 200,79 грн. продуктів харчування. Крім того, у зв'язку з настанням даної пригоди був пошкоджений її одяг. Відповідач в добровільному порядку відшкодувати завданий збиток відмовилася. Разом з тим, у зв'язку з настанням події вона отримала дуже сильний стрес, внаслідок чого в неї підвищився артеріальний тиск, та виникло безсоння, а тому вона вимушена була звертатися до лікарів, переживати моральні та душевні страждання. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2013 року біля бювету на бульварі Давидова в м. Києві близько 17:00 год. на позивача напала собака бійцівської породи «Бультир»єр», яка була без намордника та повідка. Згідно висновку по заяві [PERSON], [INFO], затвердженого начальником РУ ГУ МВС України в м. Києві, власником вищевказаної собаки є [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8) Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, виклик необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 10467 від 25 листопада 2013 року встановлено діагноз [PERSON], а саме: множинні покусані рани правого стегна, розміром від крапкових до 0,1х1,0 см. Крім того, рекомендовано лікування, консультація та огляд лікаря - радіолога. (а.с. 09) В судовому засіданні встановлено, що з 05 грудня 2013 року по 24 грудня 2013 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 3. Під час лікування їй було проведено дві операції 05 грудня 2014 року та 18 грудня 2014 року. (а.с. 10) З матеріалів справи вбачається, що за час лікування позивачем було витрачено грошові кошти в розмірі 1733,05 грн. на придбання ліків, та 200,79 грн. на придбання продуктів харчування. (а.с. 11-13) Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року [PERSON], визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн. (а.с. 14) Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до постанови КМУ №944 від 09.07.2002 року «Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам» собака породи «бультер»єр» належить до собак бійцівських порід. За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов'язана відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду незалежно від його вини. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та з урахуванням роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними від 25.05.2001 р. №5) розмір відшкодування моральної шкоди суд призначає в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.п.), які поніс позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення і т.п.) і з розрахунком інших обставин. При цьому суд виходить із принципів розумності та справедливості. Враховуючи, що відповідач, добровільно відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду відмовився, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, виходячи із принципів розумності та справедливості в сумі 2500,00 грн., а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial