Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

03.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку №347 в с.Скотарське Воловецького району з належними до нього господарськими будівлями. Відповідачка [PERSON] протиправно зайняла належну на праві приватної власності позивачці господарську будівлю, в якій трмає свійські тварини. В результаті дій [PERSON] позивачка не може вільно володіти і користуватися своїм майном, тому згідно уточнених позовних вимог просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на господарську будівлю за адресою с.Скотарське, 347 Воловецького району Закарпатської області (позначену літерою "Г" на схематичному плані земельної ділянки технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою) шляхом звільнення [PERSON] вказаної будівлі від належного їй майна, в тому числі від свійських тварин та інших речей і предметів, судові витрати стягнути з відповідачки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що дійсно користується спірною господарською будівлею протягом багатьох років, утримує в ній своїх свійських тварин, оскільки дане нерухоме майно вона успадкувала разом з житловим будинком №345 в с.Скотарське, проте правовстановлюючих документів у встановленому законом порядку не оформила. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №92494126 від 21.07.2017 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою с.Скотарське, 347, господарської будівлі позначеної літерою "Г" на схематичному плані земельної ділянки технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою, вбиральні та дроварки (а.с.3, а.с.6-11). Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №32981217 від 31.01.2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2015 року також підтверджено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2351 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) за адресою: с.Скотарське, 347 Воловецького району (а.с.4-5). Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого ВРУ 17.07.97 року декларує: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка стверджує, що спірну господарську будівлю вона успадкувала разом з житловим будинком №345 в с.Скотарське. Так, з заповіту від 02.03.2012 року, посвідченого секретарем виконкому Скотарської сільської ради вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок, розташований в с.Скотарське, 345 та всі надвірні споруди до нього (а.с.25). Проте, правовстановлюючих документів на ім"я спадкодавця у відповідачки немає. Інших доказів, які б підтверджували її право на спірну господарську будівлю та правомірність утримання в ній свійських тварин- суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] зайняла господарську будівлю біля житлового будинку позивачки в с.Скотарське, 347 без жодної правової підстави, утримання в ній свійських тварин тв інших господарських речей порушує права позивача [PERSON] на вільне, на власний розсуд володіння та розпорядження належним їй майном. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав є обгрунтованим, а позов -підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved