Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

13.08.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача аліментів, однак просив визначити їх у розмірі, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в зв"язку з незадовільним матеріальним становищем відповідача. При ухваленні рішення просить суд врахувати обставини, наведені в відзиві на позовну заяву та долучені до нього документи. Вислухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 04.08.2007 року у Гаврилівській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №4, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами по справі було розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2015 року. Крім того, згідно даного рішення неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] було залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.7). На даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем [PERSON] і знаходиться на її утриманні та вихованні.Позивач на даний час офіційно працює на посаді медсестри Івано-Франківського обласного фтизіопульмонологічного центру, крім заробітної плати інших доходів у неї немає. Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що позивач проживає по [ADDRESS] , має на утриманні неповнолітнього сина. Зазначено також, що батько неповнолітнього [PERSON] - відповідач [PERSON] з ним не проживає та не бере участі у його вихованні. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2019 року становить 1699гривень. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2019 року становить 2118гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, працює по тимчасових заробітках, не займається підприємницькою діяльністю, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на дитину, на неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача попереднього розрахунку судових витрат від 12.08.2019 року, квитанції серії АЕ за № 001203 від 12.08.2019 року та квитанції серії АЕ за № 001223 від 14.11.2019 року витрати на правничу допомогу склали 1800 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ за № 001203 від 12.08.2019 року та квитанції серії АЕ за № 001223 від 14.11.2019 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved