Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

18.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому вказував, що з відповідачкою по справі [PERSON] проживає в шлюбі, зареєстрованому 14.12.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського РУЮ, за актовим записом №100. Від цього шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними на даний час припинено, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, на підставі чого постійно виникають сварки, примирення між ними не можливе. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить його інтересам. Крім того просив поділити майно, що є їхньою з відповідачкою спільною сумісною власністю, а саме: житловий будинок №11, розташований по вул. Черняхівська в смт. Черняхові Житомирської області, виділивши йому та відповідачці по 1/2 частині житлового будинку. 05.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просила визнати житловий будинок №11, розташований по вул. Черняхівська в смт. Черняхові Житомирської області її особистою власністю, посилаючись на те, що тривалий час, майже на протязі шести років їх з відповідачем шлюб носив тільки формальний характер, та при купівлі будинку, який вона брала в кредит, будь-якої участі в виплаті кредитних коштів відповідач не брав. Проти розірвання шлюбу не заперечувала. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] заявлений ним позов підтримав, з викладених в ньому підстав. Зустрічний позов [PERSON] не визнав, та пояснив, що шлюб вони з [PERSON] зареєстрували 23 роки тому назад. До 2010 року жили в будинку його баби, за адресою: Шлях Жовтня 49, в смт. Черняхові. В 2005 році купили будинок на паралельній вулиці Черняхівській 11, в смт. Черняхові. Будинок був придатний до проживання, опалення було зроблене, але погано, тому він вирішив робити в будинку ремонт. До 2010 року ремонт в цілому було завершено, і він разом із сімєю переселились в будинок. Будинок був придбаний за кредитні кошти, кредит оформлений був на його дружину приблизно до 7000 тис. дол.. США. В місяць платили за кредит по 100 дол. США. В 2008 році він дав дружині гроші в розмірі 3000 дол. США . Під час проживання у новому будинку сімейне життя у них з відповідачкою не заладилось і вони припинили шлюбні стосунки. Коли він захворів і потребував догляду вони знову помирились . Однак після примиренні вони жили погано, то припиняли, то відновлювали шлюбні стосунки. В 2012 році ним було проведено газове опалення. Роботи по установці опалювальної системи він виконував сам. В новому будинку були його речі, однак одяг знаходився за місцем його проживання: в старому будинку . Також зазначив, що йому не відомо скільки кредиту було виплачено станом на 2010 рік, бо кредит сплачувала дружина. В цей час він офіційно ніде не працював, були випадкові заробітки. Бюджет у них в сімї був спільний, зароблені гроші віддавав дружині, навчав дочку, лікувався, робив ремонт в будинку матері, де в даний час проживає його дочка. Він не може сказати який в нього був дохід з 2010 року , бо працював без оформлення в трудовій книжці., так як і не може сказати скільки часу з 2010 року вони проживали з дружиною разом. В новому будинку він не був зареєстрований. В 2011 року та 2012 роках працював в «Лезниківському карєрі», а потім рік перебував на обліку в центрі зайнятості. З 2011 по 2012 рік він офіційно отримував дохід 5-6 тис грн., а в центрі зайнятості до 3000 грн. Всі зароблені гроші віддавав дружині, однак доказів цього надати не може. . Господарство складалось із свиней, бройлерів, кролів, яке він купував і доглядав сам. [PERSON] кошти , за які вони купили будинок дружина виплатила повністю в 2015 році. Просив відмовити [PERSON] у заявленому зустрічному позові за безпідставністю вимог, а його позов задовольнити, виділивши йому та відповідачці по 1/2 частині спірного житлового будинку. Відповідачка-позивачка [PERSON] в судовому засіданні первісний позов в частині розірвання шлюбу визнала, не заперечувала проти його задоволення. В частині поділу будинку не визнала. Заявлений нею зустрічний позов підтримала з викладених в позовній заяві підстав. Зазначила, що вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки фактично з 01.06.2010 року, до цього часу вона проживала з сім"єю в будинку, який належав бабі позивача, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, підтримували подружні стосунки, а потім він її звідти вигнав. Однак оформляла і виплачувала кредит вона особисто, оскільки позивач їй грошей для виплати кредиту не давав. [PERSON] має житло, в якому вони проживали разом з сім"єю до червня 2010 року. З 01.06.2010 року вона перейшла в куплений будинок і вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки. Влітку 2011 року відповідач захворів і потребував лікування. Вона допомогла йому вилікуватись , а він із вдячності придбав котел і зробив у спірному будинку опалення. В будинку [PERSON] не був зареєстрований і не проживав. З часу їхнього знайомства він проживав в будинку , який раніше належав його бабі по вул. Шлях Жовтня,49 в смт. Черняхові, а новий будинок знаходиться через межу. Речей позивача в новому будинку не має. З її дозволу в хліві біля нового будинку позивач тримав підсобне господарство за свої кошти, домашнім господарством займається більше року. Вона відношення до цього господарства не мала і кошти, виручені від реалізації домашнього господарства, так як продукти тваринництва він їй не давав , так як і не давав будь-яких зароблених ним коштів . Відповідач не працював, у нього були випадкові заробітки, свої кошти для виплати кредиту за будинок не давав. За таких обставин вважає, що спірний будинок повинен бути визнаний її особистою власністю, оскільки позивач-відповідач будь-якої участі у його придбанні та сплаті коштів за кредит не приймав, всі зароблені кошти витрачав на власні потреби. В частині позову [PERSON] про поділ будинку як спільної сумісної власнісі просила відмовити за безпідставністю вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює разом з [PERSON] з 2002 року в ПАТ «[PERSON] Аваль». Свого працівника знає добре. Їй відомо, що в сімї [PERSON] були погані стосунки, чоловік пив, виганяв з дому дружину. В 2005 році [PERSON] взяла іпотечний кредит. Будинок був придатний до проживання. При обстеженні будинку, щороку до 2010 року було виявлено , що будинок знаходиться в стані капітального ремонту. [PERSON] платила із своєї заробітної плати. [PERSON] на ремонт будинку в сумі 7000 грн. також оформляла і виплачувала сама. В 2010 році позивач вигнав [PERSON] в будинок, який ще не був до кінця відремонтований. Також зазначила, що кредит [PERSON] допомагали сплачувати її родичі. Під час обстежень будинку, який перебував в іпотечному кредиті, вона жодного разу позивача та його речей там не бачила. На будинок позивач не претендував, поки [PERSON] не виплатила кредит. До придбання будинку сторони проживали у будинку позивача по вул. Шлях Жовтня 49 в смт. Черняхові. Іпотечний кредит було виплачено в грудні 2014 року. Остаточний платіж за кредит в розмірі 200 дол. США сплачував брат відповідачки. Зі слів [PERSON] їй відомо, що виплачувати кредит їй допомагала її мама, грошей для проживання позивач їй не надавав. Чи підтримували сторони подружні стосунки їй не відомо. Також зі слів позивачки їй відомо, що позивач навчав дочку за свої кошти перших півроку навчання та робив опалення в будинку. Чи вели сторони спільне господарство їй не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є рідною сестрою [PERSON]. Сімейне життя її сестри з [PERSON] не склалося. Позивач ревнував [PERSON] і не один раз виганяв з дому. Офіційно позивач не працював, але гроші у нього були, які він витрачав на власні потреби, ховав їх від дружини, дорікав «куском хліба». В будинку позивача вони разом прожили 17 років, тобто до червня 2010 року. По сусідству з будинком позивача продавався будинок, який сторони вирішили купити, бо він був більшим, а у них росла дитина. В 2005 році [PERSON] оформила на себе іпотечний кредит. Після чого позивач розпочав капітальний ремонт в будинку, однак основну частину роботи робили [PERSON] і її родичі і за власні кошти. Позивач кредит її сестрі не допомагав сплачувати . Позивач увесь час визнавав, що спірний будинок належить [PERSON]. Як сімя сторони жили до 01.06.2010 року З 01.06.2010 року жили по сусідству. Всі ремонтні роботи, які були проведені в будинку , крім опалення, були закінчені до червня 2010 року. В 2011 році позивач захворів і [PERSON] його лікувала. Після цього вони на нетривалий період часу спробували відновити подружні відносини, але в цей період позивач не працював. В 2012 позивач купив котла та зробив в будинку опалення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сторони по справі це її сусіди, Їй відомо, що вони розлучаються і ділять будинок. В новому будинку жила [PERSON] з дочкою. В 2010 році позивач вигнав [PERSON] із свого старого будинку, в якому вони проживали і який знаходиться через межу від нового.. Купили сторони будинок в 2005 році. До 2010 року між сторонами також зустрічались часті сварки. [PERSON] взяла на придбання будинку і виплачувала його за допомогою своєї родини.. Це їй відомо зі слів самої [PERSON]. Про те чи мав відношення позивач до придбання будинку вона сказати не може. Позивач ніколи не заперечував, що [PERSON] взяла кредит, виплачує його і він розуміє, що цей будинок буде належати [PERSON]. Вона бачила як позивач вибивав плитку на подвірї будинку, також їй відомо, що в підсобному приміщенні нового будинку він тримав господарство кілька останніх років. Олена відношення до цього господарства не мала. Як розпоряджався вирученими коштами з господарства їй не відомо. З 2010 року сторони проживають окремо в різних будинках, про їх спільний бюджет їй нічого не відомо. Речей позивача в новому будинку вона не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з 1988 року вони знайомі з [PERSON] по роботі. Знає, що її сімейне життя не склалося. Її чоловік- позивач по справі, посійно виганяв її з дому. проживали вони в будинку, який раніше належав бабі позивача. В 2005 році сторони придбали через межу на паралельній вулиці будинок в кредит, який було оформлено на [PERSON]. В 2010 році відповідачка разом із своєю дочкою перейшли жити до придбаного будинку . В будинку, коли там бувала, ні разу не бачила ні позивача , ні його речей. Їй відомо, що після придбання будинку, позивач розпочав там ремонт, переробив грубу на камін, зняв старі шпалери, провів водопровід, зняв підлогу, тобто повністю підготував будинок до ремонту. Ставив вікна за кошти, які [PERSON] взяла в кредит. Всю іншу роботу по ремонту будинку допомагали робити її родичі. Під час проживання сторін у будинку позивача, останній завжди виганяв відповідачку зі свого будинку в її будинок. До хвороби позивача сторони рік не проживали разом. Під час хвороби ползивача [PERSON] возила його до лікарні , піклувалася про нього позичала кошти на його лікування. Після видужання позивач спробував відновити подружні стосунки, але це було недовго. Видужавши позивач купив котел і зробив опалення в будинку. В підсобному приміщенні нового будинку тримав господарство, але вирученими коштами з господарства розпоряджався на власний розсуд, [PERSON] не давав. Олена участі по догляду за господарством не приймала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала що з [PERSON] разом працюють довгий час. Сімейне життя її колеги не склалося. Чоловік постійно ревнував [PERSON], виганяв її з будинку. В 2005 році сторони придбали будинок в кредит, який знаходиться по сусідству з будинком позивача. В 2010 році [PERSON] разом зі своєю дочкою перейшла жити до нового будинку. Їй відомо, що позивач допомагав проводити ремонт спірного будинку до 2010 року, а в 2012 р. купив котла та зробив парове опалення в будинку. Кошти для придбання матеріалів для опалення давала [PERSON]. Позивач завжди говорив, що це будинок його дружини [PERSON]. Речей позивача в будинку не було. Сторони проживали разом у новому будинку нетривалий час після хвороби позивача в 2011 році. На лікування позивача вона позичала [PERSON] кошти, які пізніше їй віддавав позивач. За те, що [PERSON] вилікувала позивача і врятувала йому життя він купив котел та зробив опалення в будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в 80 -х роках познайомився з позивачем, він хороший зварювальник. Вони разом з [PERSON] їздили на заробітки і заробляли нормальні гроші. Робота була неофіційною. Скільки було зароблено грошей він сказати не може. Він був присутнім, коли позивач робив в будинку опалення. Він радився з ним та допомагав йому. Сторони в шлюбі жили погано, то разом проживали, то окремо. Позивач завжди йому говорив, що гроші йому потрібні на ремонт будинку, в якому проживає його дочка і мати , давав дочці гроші , хоч вона вже була повнолітньою, витрачав кошти на навчання дочки. Гроші позивач не пропивав. В 2011 та 2012 році він офіційно працював на кар"єрі, де мав непогані заробітки. Стверджував, що кілька раз заходив до позивача в новий будинок. Коли це було точно сказати не може. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд позов [PERSON] задовольняє частково, а в зустрічному позові [PERSON] відмовляє, із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі зареєстрованому 14.12.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського РУЮ, за актовим записом №100. Від цього шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними не склалися, оскільки сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, на підставі чого у них постійно виникають сварки, примирення між ними не можливе. Під час перебування сторін у шлюбі відповідачка-позивачка [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу придбала житловий будинок №11 , розташований в смт. Черняхові Житомирської області (а.с.46). Житловий будинок [PERSON] було придбано за кредитні кошти, що стверджується кредитним договором №R14-/2006-4/22350 від 15.04.2005 року та договором іпотеки від 20.07.2005 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» (а.с.42-43). З моменту придбання житлового будинку №11 по вул. Черняхівський в смт. Черняхові Житомирської області по червень 2010 року сторони проживали в будинку позивача, який належав його бабі , розташованому по вул. Шлях Жовтня,49, в смт. Черняхові. 01.06.2010 року відповідачкапозивачка припинила подружні стосунки з позивачем та разом з дочкою переїхали на проживання у спірний будинок. Під час спільного проживання сторони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. З моменту придбання будинку позивач-відповідач час від часу мав випадкові заробітки, які віддавав в сім"ю. В 2011 році позивач тяжко захворів і відповідачка допомогла йому вилікуватись, позичивши гроші на його лікування та здійснюючи за ним належний догляд. Позивач, у відповідь, спробував відновити подружні стосунки та надав допомогу відповідачці в придбанні котла та виконав роботи по облаштуванню парового опалення в будинку. Однак після цього , зберігаючи між собою нормальні людські стосунки, вони припинили остаточно подружні стосунки. Позивач влаштувався на роботу, повертав позичені на його лікування кошти, ремонтував будинок матері, в половині якого проживала його повнолітня дочка, давав гроші дочці, частково оплачував її навчання. Вказані обставини сторонами не оспорюються, стверджуються матеріалами справи, та показами свідків, які в судовому засіданні ствердили, що під час придбання будинку сторони проживали разом, під час спільного проживання мали спільний бюджет та вели господарство, позивач допомагав в ремонті будинку, коли працював здійснював затрати для потреб сімї, а з червня 2010 року припинили подружні стосунки та проживали окремо, надаючи при цьому періодично один одному взаємні послуги . Однак ці стосунки не носили характер сімейних. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України та положень ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що за період перебування в шлюбі сторони придбали житловий будинок №11, розташований по вул. Черняхівська в смт. Черняхові Житомирської області, то дане майно, відповідно до положень ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, нормами Сімейного кодексу України закріплено принцип рівності часток подружжя у спільному майні. Згідно ч. 2 ст. 70 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя, суд враховує ту обставину, що на час придбання сторонами житлового будинку відповідач тривалий час не працював та не мав доходу, без поважних на те причин, що ставило сімю у скрутне становище. Погашення кредиту за будинок та ремонт будинку здійснювалось переважно за рахунок [PERSON]. Позивач не зареєструвався у вказаному будинку . З червня 2010 сторони припинили подружні стосунки. На той час була виплачена лише половина кредитних коштів. Участі у виплаті другої половини кредитних коштів позивач не надавав. Дохід його за 2010-2015 роки був незначним. Крім того, як пояснив позивач зароблені кошти він витачав на своє лікування, відновлення здоров"я, ремонт будинку його матері, в якому проживала його повнолітня дочка , на її утримання та навчання. Доказів, які спростовували б вказані обставини позивачем не надано. Довідки Черняхівської селищної ради про склад сімї, та місця проживання сторін та їх дочки суд до уваги не приймає, оскільки вони є суперечливими та сторони визнали в судовому засіданні, що дані, які в них містятться не відповідають дійсності(а.с.6,49 ). За таких обставин суд вважає за можливе відступити від засад рівності часток у спільному майні подружжя, та збільшити частку [PERSON] в спільному майні подружжя до 3/4 частин житлового будинку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. У відповідності із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи той факт, що позивачкою клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не надано, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище. Позов в частині поділу спільного майна подружжя суд задовольняє частково та визнає за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку №11, розташованого по вул. Черняхівська в смт. Черняхові Житомирської області, та за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку №11, розташованого по вул. Черняхівська в смт. Черняхові Житомирської області. В решті позову відмовляє за безпідставністю вимог. Вимоги [PERSON], заявлені в зустрічному позові, свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли, а тому суд відмовляє в зустрічному позові про визнання спірного будинку особистою приватною власністю за безпідставністю вимог. Крім того, у відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) пропорційно до задоволеної частини вимог у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного

Outcome: partial