Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

10 березня 2016 року заявник звернулась до суду з заявою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка є матір'ю заявника. Комсомольським районним судом м.Херсона була розглянута справа №667/8122/15- ц за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] та 23 листопада 2015 року винесене рішення по вищезазначеній справі. Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER], отримано в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управляння юстиції у Херсонській області. Заявник також зазначає, що 04.12.2015 року вона звернулась до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на суму боргу, стягнутого на користь її матері [PERSON] за рішенням Балаклавського районного суду м.Севастополь від 12.12.2011 по справі № 2-669/2011. Державним нотаріусом Новосельською О.В. заведена спадкова справа за №629/2015 про що здійснено відповідний актовий запис №1410. На підтвердження місця відкриття спадщини, а також задля перевірки факту наявності фактичного прийняття спадщини іншими спадкоємцями, заявником було надано до Другої Херсонської державної нотаріальної контори довідку №4236, видану Муніципальним унітарним підприємством муніципального освіти міської округу Феодосії Республіки Крим Російської Федерації «Житлово-експлуатаційна контора №1». За адресою, за якою була зареєстрована та померла мати заявника [PERSON], ніхто інший не зареєстрований, інших спадкоємців немає. Тому заявник є єдиною спадкоємицею першої черги після померлої матері. Однак нотаріусом відмовлено заявнику у прийнятті спадщини, оскільки місце відкриття спадщини не підтверджено належними документами. У зв'язку з чим заявник звернулась до суду із даною заявою та просить суд встановити факт, що мас юридичне значення, а саме: встановити місце відкриття спадщини, а також відсутність будь-яких зареєстрованих разом із померлою осіб на день її смерті. В ході судового розгляду заяви заявник уточнила заявлені вимоги та просила суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: що місцем відкриття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 04.12.2015 року складено відповідний актовий запис №1410 - є [ADDRESS]; та що на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 04.12.2015 року складено відповідний актовий запис №1410, разом із померлою за місцем реєстрації: [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований. У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві, в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Друга херсонська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, надали заяву, в якій просили справу розглянути за відсутності представника державної нотаріальної контори. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису №1410, складеного 04.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] року в м.Феодосія Автономної Республіки Крим. Згідно актового запису про народження №337 від 13.06.1966 року, зробленого Бюро РАЦС м.Феодосія Кримської області, батьками [PERSON], [INFO], записані: батько - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до актового запису №386 від 02.08.1968 року, зробленого Бюро РАЦС м.Феодосія Кримської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] отримала дошлюбне прізвище "[PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [NUMBER] сформованого 04.02.2016 року, 19 вересня 2011 року зареєстровано актовий запис про шлюб [NUMBER], складений 17 серпня 1985 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, згідно якого зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Також згідно актового запису №115 від 22 березня 2006 року шлюб розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Севастополя від 03.11.2005 року №2-4240. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2015 року вбачається, що державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Новосельською О.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на суму боргу, стягнутого на користь померлої згідно рішення Балаклавського районного суду м.Севастополя від 12.12.2011 року, на її ім'я після смерті її матері [PERSON]. Згідно витягу з особового рахунку №507 МУП «ЖЕК №1» власником двокімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON]. З відомостей щодо зареєстрованих в квартирі осіб вбачається, що зареєстрована в зазначеній квартирі лише [PERSON] з 15.12.1987 року та вибула [INFO] року у зв'язку зі смертю. Із довідок №4236 від 12.06.2015 року та №498 від 28.01.2016 року, виданих [PERSON] МУП «ЖЕК №1», встановлено, що в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. [PERSON] померла [INFO] року. На момент її смерті в зазначеній квартирі зареєстрованих осіб не було. Згідно довідки вих.№1408/02-14 від 16.12.2015 року Другої Херсонської державної нотаріальної контори згідно спадкової справи №629/2015, заведеної Другою Херсонською нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] року [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом є її дочка [PERSON]. відомості про інших спадкоємців станом на 16.12.2015 року в матеріалах спадкової справи відсутні. Також рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 23 листопада 2015 року за справою №667/8122/15-ц встановлено факт смерті на окупованій території громадянки України [PERSON], яка народилась [INFO] року у місті Феодосія Автономної Республіки Крим та проживала за адресою: [ADDRESS] яка померла [INFO] року у м.Феодосія автономної республіки Крим. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факти, від яких залежить виникнення, заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі змісту ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За нормою ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановленому законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов переконання, що заява [PERSON] є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Встановлення заявлених заявником юридичних фактів дозволить їй реалізувати право на оформлення спадщини у визначеному законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved