Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 року, однак подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах, неможливість будувати сімейні відносини на почуттях любові та поваги. Спільного господарства з відповідачем не ведуть, як сім"я не проживають понад два роки, у зв'язку з чим [PERSON] просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] надіслали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримують повністю, просять розглядати справу у їх відсутності; [PERSON] примирення з відповідачем не бажає, проти проведення заочного розгляду справи представник позивача не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу надсилалась судова повістка (поштове відправлення №34600019821160), [PERSON] 09.10.2018 року отримав судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Зі згоди сторони позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 20.11.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 20.11.2015 року. Відповідно до положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви як а стадії підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду. В судове засідання не з'явився, не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Клопотання про надання строку для примирення від сторін не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, примиритись сторони не бажають, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про задоволення позову. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved