Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

07 жовтня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 січня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу між матір`ю позивача та [PERSON] , який згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду мав сплачувати до 30.06.2019 року аліменти. На даний час позивач досягла віку 18 років та продовжує навчання на І курсі за освітнім ступенем „Магістр" факультету технологічної та професійної освіти Глухівського національного педагогічного університету ім. О. Довженка. На момент пред`явлення позову з відповідачем не досягнути згоди щодо подальшого утримання позивача а час навчання, оскільки останній взагалі припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. Також обґрунтовує тим, що на період навчання позивач проживає в гуртожитку навчального закладу, що є платним та потребує певних матеріального вкладу. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про підтримання своїх позовних вимог, розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки Глухівського національного педагогічного університету ім. О. Довженка № 109/19 від 05.09.2019 року [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету технологічної і професійної освіти і не знаходиться на повному державному утриманні. Термін навчання - з 01.09.2019 року по 31.12.2020 року (а.с.10). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. За таких обставин з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти, задовольнивши позов у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved