Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

08.10.2020 Липовецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення у цивільній справі №136/180/18 за позовом [PERSON] до Відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, Департаменту освіти і науки Вінницької державної адміністрації, Липовецького колегіуму ім. Василя Липківського, Липовецької районної ради Вінницької області, Фінансового управління Липовецької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Липовецька міська рада Липовецького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яким позов задоволено частково. Ураховуючи те, що матеріали справи не містили документального обґрунтування понесених усіх судових витрат сторонами, утім вони до закінчення судових дебатів у справі клопотали про розподіл витрат, тому суд визначив строк до 21.10.2020 для надання відповідних доказів та призначив судове засідання. 20.10.2020 позивачем надано до суду заяву, відповідно до якої він вказав, що докази понесених ним судових витрат, які підлягають розподілу, наявні в матеріалах цивільної справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої (правової) допомоги за №9 від 01.02.2018. 21.10.2020 представником позивача надано заяву, до якої додано Акт приймання - передачі адвокатських послуг від 08.10.2020, квитанція до прибуткового касового ордера від 08.10.2020, які він просив долучити до матеріалів цивільної справи. Іншими учасниками справи доказів понесених судових витрат у визначений судом строк не було надано. У судовому засіданні позивач просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат понесених ним у даній справі пропорційно до задоволеної суми позовних вимог. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи в рамках якої розглядається питання про судові витрати, дійшов висновку про таке. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст..133 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат не було вирішено в рішенні Липовецького районного суду Вінницької області від 08.10.2020. Судом встановлено, що позивач [PERSON] при зверненні до суду за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі був звільнений від сплати судового збору Законом України «Про судовий збір», утім за вимогами про стягнення моральної шкоди позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 000 гривень в підтвердження надано платіжний документ. 01.02.2018 між адвокатом Корнійчук С.А. та позивачем [PERSON] було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги за №9, відповідно до якого адвокатом надавалась клієнту правнича (правова) допомога за вимогами позовної заяви №136/180/18, вартість послуг адвоката сторонами узгоджено в розмірі 15 000 грн. Відповідно до п. 4 Договору, клієнт на протязі одного місяця з моменту підписання договору (01.02.2018) сплачує передоплату адвокату в розмірі 7500 грн., інша частина підлягає сплаті протягом 3 днів з моменту підписання акту приймання передачі наданих послуг. Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання. На підтвердження повноважень представника позивача Корнійчука С.А. до матеріалів цивільної справи додано ордер серія ВН №063163 (а.с.153). Згідно з Актом приймання - передачі від 08.10.2020, адвокат Корнійчук С.А. надав послуги [PERSON] вартість яких склала 15 000 грн., які було сплачено 08.10.2020, в підтвердження чому надано квитанція до прибуткового касового ордера від 08.10.2020. Як було встановлено судом, позов [PERSON] у справі №136/180/18 було задоволено частково, а саме визнано незаконним та скасовано наказ за №1К від 09.01.2018 р. "Про звільнення директора Липовецького колегіуму імені Василя Липківського [PERSON], в решті позову відмовлено. Судом встановлено, що вимога, яку суд задовольнив (про визнання наказу незаконним) є немайнового характеру, при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору за такою вимогою, оскільки вона є первісною від поновлення на роботі, отож з урахуванням ставок визначених на день звернення до суду судовий збір за такими вимогами становить 840, 80 грн., так як позов в цій частині задоволено, суд вважає, що такі кошти підлягають стягненню із відповідача - Відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області в дохід держави. Крім цього, позивач звільнений був від сплати судового збору за вимогами про стягнення заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу), однак у цій частині в задоволенні позову відмовлено, тому розмір витрат в сумі 840, 80 грн. суд вважає, що слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір сплачений позивачем за вимогами про стягнення моральної шкоди та витрати за проведення експертизи суд відносить на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову в цій частині позову позивачеві відмовлено у повному обсязі. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином оцінка доказів по справі щодо понесених сторонами розміру судових витрат, а також стягнення судових витрат з сторін належить виключно до компетенції суду. Судом встановлено, що в матеріалах справи був відсутній, а позивачем та його представником у визначений судом строк не був наданий детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом Корнійчук С.А. за Договором про надання правничої (правової) допомоги за №9 від 01.02.2018, відсутній опис виконаних адвокатом робіт у самому Договорі, не обумовлено порядок обчислення гонорару адвоката, не вказано які роботи (послуги) були необхідні та були проведені адвокатом для надання правничої допомоги з урахуванням категорії та складності такої справи, тощо. Зважаючи на викладене, суд позбавлений можливості із наданих позивачем та його представником доказів встановити зміст та обсяг наданих адвокатом робіт (послуг) у даній справі, їхню дійсну вартість, яка б відповідала критерію розумної необхідності таких витрат, отож суд не вбачає правових підстав для стягнення витрат понесених позивачем на правничу (правову) допомогу, за їх недоведеності , тому суд в цій частині відмовляє у стягненні витрат.

Outcome: approved