Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Виноградівської РДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по справі позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах від яких [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 17.06.2014 року позивач зверталася до Виноградівського районного суду про стягнення аліментів на утримання дитини, однак не дивлячись на рішення Виноградівського районного суду відповідач не бажає брати участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, участі у житті доньки не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з цим, позивач звернулася до суду із позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з відповідача на її користь аліментів та утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмір по 2000 грн. щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позивача підтримує повністю. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка згідно довідки Королівської селищної ради від 16.08.2018 року проживає разом з позивачем. Рішенням Виноградівського районного суду від 17.06.2014 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 28.03.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує. Відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки. Згідно висновку органу опіки та піклування райдержадміністрації від 11.12.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] встановлено наступне. Згідно інформації, наданої Королівською селищною радою від 12.11.2018, громадянка [PERSON] характеризується позитивно, разом з дочкою проживає в будинку по [ADDRESS], матеріально-побутові умови сім'ї задовільні, для виховання дитини створено необхідні умови. Відповідно до наданої інформації Веряцькою сільською радою від 15.11.2018, громадянин [PERSON] проживає в будинку батьків в [ADDRESS], має мінливий характер, легко піддається негативному впливу, за словами колишньої дружини, участі у вихованні їхньої спільної дочки не приймає, після розлучення жодного разу не навідався до дитини, не поцікавився її здоров'ям, духовним та моральним розвитком, аліментів не платить, іншої матеріальної допомоги не надає. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], мешканця [ADDRESS], відносно малолітньої [PERSON], [INFO], розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 29.11.2018 року. Орган опіки та піклування, в інтересах дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], мешканця [ADDRESS], відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення. Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З тексту позовної заяви встановлено, що відповідач є молодим працездатним чоловіком, інших утриманців не має. Крім цього витрати на утримання дитини збільшилися, зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2014 роком. Суд вважає, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 2027 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial