Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 167914,40 грн.матеріальної шкоди, 2500грн. за проведене експертне дослідження та 1679, 15 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] 30 липня 2017 року о 00 год 30 хв. на автодорозі поблизу села Лісопотік Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем [NUMBER] будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] який керував позивач, спричинивши пошкодження його транспортного засобу. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.1.5, 2.3б, 10.1, 12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ст.124 КпАП України. Відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області від 10.10.2017р. відповідача [PERSON], визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до Висновку експертного автоварознавчого дослідження по визначенню вартості відповідального ремонту та вартості матеріального збитку №159 від 06.09.2017р. вартість автомобіля [NUMBER] станом на момент до ДТП становить 267914 грн. 40 коп. На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ №0387992 а ПрАТ "СК" "Євроінс Україна". Ліміт відповідальності ПрАТ "СК" "Євроінс Україна". за даним полісом становить 100 000грн. а отже в силу вимог ст.1194 ЦК України, відповідач зобов'язаний йому відшкодувати різницю, яка становить 167914 грн. 40 коп. та судові витрати, що в загальному розмірі становить 172093 (сто сімдесят дві тисячі девяносто три) грн. 55 коп. Ухвалою суду від 01.03.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області у справі №444/2183/17 від 19.10.2017р. встановлено, що [PERSON] 30.07.2017 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі поблизу села Лісопотік Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем Opel Vivarо, номерний знак [NUMBER], не будучи уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], чим було завдано механічних пошкоджень транспортним засобам. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.8). Постановою встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 вказаної вище статті). Матеріалами справи встановлено, що вартість до ДТП автомобіля марки "Mitsubishi Outlander", номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON], становить 267914 грн. 40 коп., що підтверджується висновком № 159 від 06.09.2017р. (а.с.12-23). За проведення експертного автотоварознавчого дослідження, позивачем сплачено кошти в сумі 2500 грн. (а.с.11). У пункті 4 постанови Пленуму Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», висловив правову позицію про те, що потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ №0387992 а ПрАТ "СК" "Євроінс Україна". Ліміт відповідальності ПрАТ "СК" "Євроінс Україна" за даним полісом становить 100 000грн. а отже в силу вимог ст.1194 ЦК України, відповідач зобов'язаний йому відшкодувати різницю, яка становить 167914 грн. 40 коп. та судові витрати, що в загальному розмірі становить 172093 (сто сімдесят дві тисячі девяносто три) грн. 55 коп. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення матеріальної шкоди у розмірі 167914,40 грн. та 2500 грн. за проведення експертного дослідження є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені квитанцією, що знаходиться у матеріалах справи, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved