Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

30.09.2020 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку, який знаходиться за вказаною адресою, зареєстрований в ньому разом з дружиною та сином - [PERSON] , [INFO] , але з 2010 року останній у вказаному житловому будинку не проживає, що створює для нього, як власника будинку, надмірний тягар у вигляді надміру сплати розміру комунальних послуг. 15.10.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації з 2010 року. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вжив\~усіх необхідних\~заходів,\~передбачених ст.\~128,\~ст.\~130\~ЦПК України\~для повідомлення\~відповідача про\~розгляд справи,\~зокрема і\~шляхом розміщення\~оголошення про\~розгляд даної\~справи на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України 11.11.2020 (а.с. 28). У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 10.08.1978, зареєстрованого в реєстрі за № 113 (а.с. 4). Згідно з даними будинкової книги в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). З довідки, виданої виконкомом Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області № 1584 від 22.09.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї : дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , який з 2010 року за місцем реєстрації не проживає (а.с.13). Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] також підтверджується відомостями Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 07.10.2020 № 02-15/889 (а.с. 16). Згідно ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 41 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положеннями ст.\~310\~Цивільного кодексу\~України передбачено право фізичної особи на місце проживання. Зокрема, фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в\~частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.\~Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 163 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1, 5 ч. 3, 4 ст. 71 цього Кодексу. За ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України\~свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї власника і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої\~статті 406 ЦК України\~сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц). Оскільки відповідач, син позивача, зареєстрований у спірному приміщення як член сім`ї позивача,\~понад рік\~не проживає в зазначеному будинку без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивача та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] , відповідно до положень\~ст. 405 ЦК України. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved