Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду з даною позовною заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла тітка її чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2017 року. Від імені [PERSON] посвідчено заповіт секретарем Виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 12.11.2015 року за реєстровим № 76, дублікат якого, замість втраченого виданий 06.02.2018 року за реєстровим № 04, на користь [PERSON] Згідно заповіту спадкодавець заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3400 гектари, що розташована на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 13 липня 2006 року на підставі розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації від 19 грудня 2005 року № 354 (державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010654500060), кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Постановою від 16.10.2018 року Другою лохвицькою державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки встановлено розбіжність у кадастровому номері спадкової земельної ділянки: кадастровий номер земельної ділянки у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно: [NUMBER], у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5307556362018 - кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Таким чином позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3400 гектари, що розташована на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 13 липня 2006 року на підставі розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації від 19 грудня 2005 року № 354 (державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010654500060), кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], після померлої [INFO] [PERSON]. В судове засідання позивач не з"явилася, подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без її участі. Відповідач - представник Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному об'ємі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному об'ємі та просить справу слухати без її участі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь - якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка чоловіка позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2017 року. Від імені [PERSON] посвідчено заповіт секретарем Виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 12.11.2015 року за реєстровим № 76, дублікат якого, замість втраченого виданий 06.02.2018 року за реєстровим № 04, на користь [PERSON] Згідно заповіту спадкодавець заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3400 гектари, що розташована на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 13 липня 2006 року на підставі розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації від 19 грудня 2005 року № 354 (державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010654500060), кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Постановою від 16.10.2018 року Другою лохвицькою державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки встановлено розбіжність у кадастровому номері спадкової земельної ділянки: кадастровий номер земельної ділянки у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно: [NUMBER], у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5307556362018 - кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 04.07.2018 року № 777/110-1 кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки, яка знаходиться на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району було ліквідовано, так як вказаний кадастровий номер не відповідає індексній кадастровій карті. Натомість при формуванні витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5307556362018 від 03.07.2018 року було автоматично присвоєно новий кадастровий номер [NUMBER], який вважати дійсним. Відповідно до довідки № 77 від 06.02.2018 року наданої Бодаквянською сільською радою, на день смерті 27.12.2017 року [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. На запит суду, державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті 27.12.2017 року [PERSON] заведена спадкова справа 08.02.2018 року за № 18/2018. Від імені [PERSON] посвідчено заповіт секретарем Виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області 12.11.2015 року за реєстровим № 76, дублікат якого, замість втраченого виданий 06.02.2018 року за реєстровим № 04. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд визнає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved