Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

21 травня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє по довіреності від імені [PERSON] до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна. 22 травня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11 серпня 2020 року. Позивач вказував, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після батька [PERSON] , однак при оформленні свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса було виявлено арешт на все нерухоме майно, що належало спадкодавцю. Згідно довідки, наданої відповідачем, жодних виконавчих документів щодо заборгованості [PERSON] у них в провадженні немає. Тому позивач прохав суд зняти арешт з усього майна, що належало [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] , яка діє по довіреності від імені [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги, прохала їх задовольнити. Представник відповідача Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Даценко В. В., будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення їй судової повістки, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Судом встановлено, що 10 квітня 2020 року [PERSON] , що діє по довіреності від імені [PERSON] , зареєстрованої в [ADDRESS] , звернулася з заявою до приватного нотаріуса Кобеляцького районного нотаріального округу Чернявського Ю. В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] (заведена спадкова справа № 23/2020). Заяви про відмову у прийнятті спадщини подали мати [PERSON] та його дружина [PERSON] . У квітні 2020 року при оформленні позивачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса було виявлено арешт на все нерухоме майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] , в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови державного виконавця від 12.10.2006 без номеру. Це підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] від 08.03.2020, № 203389246. Зокрема до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Кобеляцькою державною нотаріальною конторою було внесено запис від 13.10.2006 за № 3882733 про арешт невизначеного майна, всього майна на підставі постанови б/н від 12.10.2006 ДВС у Кобеляцькому районі. В березні 2020 року позивач звернулася до відповідача з проханням зняти арешт з майна [PERSON] ,однак відповідач своєю довідкою від 02.03.2020 № 2023 повідомив про відсутність виконавчих документів, а тому зняття арешту з майна [PERSON] неможливе. Наразі заборгованості по виконавчим листам за померлим [PERSON] не значаться. В зв`язку з накладеним арештом на все майно, що належить [PERSON] , позивач не в змозі розпорядитися ним. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] є власником майна за заповітом посвідченим приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу 23 травня 2019 року. Зареєстровано в реєстрі за № 499. Згідно ч.5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, що діялала станом на лютий 2002 року - час накладання арешту), у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», діючого на цей час, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з роз`ясненнями п.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно ч.2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). На позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна. Вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист. Таким чином, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в суді та підтверджені належними та допустимими доказами, представник відповідача визнав заявлені вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. Тому, потрібно зняти арешт з усього майна, що належало померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] , - виключивши з Єдиного реєстру заборони відчудження об"єктів нерухомого майна запис від 13.10.2006 за № 3882733 про арешт нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця від 12.10.2006 (без номера) ДВС у Кобеляцькому районі. Державний виконавець Заїка І.М. Невизначене майно, все майно, яке включає в себе: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності [PERSON] . Частка власності 1/1; - земельну ділянку, кадастровий номер 5321810100:50:005:0950, площею 0,0592 (га), цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] . Форма власності приватна. Розмір частки 1. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved