Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

01.02.2016 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], в якому на підставі положень ст. 72 ЖК Української РСР просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] - з 22 вересня 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з 1973 року зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], де являється власником особового рахунку. Також, у цій квартирі зареєстровані її чоловік, діти та онуки. У 2006 році її син - [PERSON], [INFO], познайомився з [PERSON] і, на ґрунті виниклої взаємної приязні, почав з нею зустрічатися та разом проводити час. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON]. Після народження сина, її син [PERSON] та [PERSON] почали винаймати житло, де жили разом та сумісно вели господарство, а їхнього сина - [PERSON] було зареєстровано в квартирі за адресою: [ADDRESS], де вона є власником особового рахунку. У 2013 році сім'я її сина [PERSON] та [PERSON] розпалася, внаслідок чого вони стали проживати окремо. Крім того, рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 22.09.2015 виключено запис про її сина [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO]. Зазначає, що [PERSON] від самого народження в квартирі за адресою: [ADDRESS], ніколи не проживав і зараз не проживає, а тому наявні передбачені законом підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомила. Третя особа Солом'янський РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання свого представника не направила про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно із заявою просить розглядати справу у відсутності свого представника. Третя особа Орган опіки та піклування Солом"янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву, згідно із якою просить розглядати справу у відсутності свого представника, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням призведе до порушення прав неповнолітнього. З урахуванням зазначених обставин, суд у відповідності до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим провести заочний розгляд справи у відсутності законного представника відповідача та представників третіх осіб. Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS], є власником особового рахунку відкритого житлово-експлуатаційною організацією. Згідно довідки форми №3 виданої структурним підрозділом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» житлово-експлуатаційною дільницею №902 від 25.11.2015 №3436, разом з позивачем у даній квартирі значаться зареєстрованими її чоловік [PERSON], дочка - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], онука - [PERSON] та онук - [PERSON] Як видно з матеріалів справи, [PERSON] народжений [INFO] під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу сина позивача - [PERSON] та [PERSON] Після його народження до відповідного актового запису про [PERSON] внесені відомості як про батька дитини. Відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22.09.2015, запис про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] - виключений. Позивач пояснила у судовому засіданні, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у квартирі у 2012 році як члени її сім`ї, а саме онук. Вказала при цьому, що її син та [PERSON] у 2006 році стали проживати однією сім'єю без шлюбу. Проживали окремо, у орендованому житлі. В 2007 у [PERSON] народився син - [PERSON], який після народження був зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. У 2013 їх сім'я розпалася, після чого її син та [PERSON] стали проживати окремо. [PERSON] залишився проживати з [PERSON] Пізніше з'ясувалось, що її син [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] Останній жодного дня не проживав з нею в квартирі, будь-яких його речей у квартирі не має. Факт непроживання відповідача у квартирі понад шість місяців підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні показала суду, що є сусідкою позивача, знайома з нею близько 12 років. Їй добре відомо хто проживає у квартирі позивача, зокрема, дочка позивача з її неповнолітньою донькою, яких вона часто бачить та спостерігає за їхнім спілкуванням. З відповідачем вона не знайома, ніколи його у квартирі позивача не бачила. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні показав суду, що на даний час він проживає у квартирі матері. Раніше він проживав з [PERSON] на зйомній квартирі, декілька разів приїзжав з нею да дитиною народженою [PERSON] під час спільного проживання - [PERSON], до матері в гості. Пізніше йому стало відомо, що ця дитина не його рідна, що було підтверджено під час розгляду справи про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього як про батька дитини. Дитина була прописана у квартирі за ініціативою [PERSON], але дитина в квартирі не проживала, оскільки вони проживали окремо від його батьків. В квартиру до матері [PERSON] не вселялася. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні показав суду, що він проживав раніше і зараз проживає у спірній квартирі. [PERSON] та її син не проживали за спірною адресою. [PERSON] та його брат знімали квартиру, а після того як вони розірвали відносини він про них нічого не чув. Вони постійно проживали на квартирі, яку знімали. Ніхто не перешкоджав їм проживати з позивачем. Малолітній [PERSON] був зареєстрований в якості онука в квартирі позивача. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні показала суду, що вона сусідка позивача, проживає у їхньому будинку досить довго. Жодного разу [PERSON] та її дитину [PERSON] не бачила. Конфліктних ситуацій щодо перешкоджання позивачем проживати дитини в спірній квартирі не було. Таким чином, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідач з моменту реєстрації не проживає в квартирі позивача, поважних причин через які відповідач був відсутній понад шість місяців в даній квартирі судом не встановлено. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про те, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі позивача понад шість місяців без поважних причин і тому втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] в зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. При цьому враховуючи, що відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22.09.2015, запис про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] виключений, доводи органу опіки та піклування про порушення прав неповнолітнього на переконання суду не є підставою для відмови в задоволенні позову. Разом з цим, особа є такою, що втратила право користування житловим приміщенням з дати набрання рішення суду законної сили. Отже вимога позивача, про визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 22.09.2015 не відповідає можливим способам захисту прав позивача, і в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позову. З огляду на висновок суду про часткове задоволення позовних вимог та з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в особі його законного представника на користь позивача належить стягнути судові витрати - сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial