Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

19.09.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 005-20256-031107 від 03.11.2007 року в розмірі 1671,46 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 4398,00 грн. на придбання майна зі сплатою відсотків в розмірі 0,01 % на рік. Станом на 23.06.2014 року зобов»язання по Кредитному договору відповідачем не виконані, в зв»язку з чим має заборгованість в розмірі 1671,46 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що 03.11.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (після зміни найменування - ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-20256-031107, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит в сумі 4398,00 грн. на придбання майна. Відповідач взяла на себе зобов'язання щодо сплати банку процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 0,001 % в рік, та плати в розмірі 0 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості (п.п.2.3, 2.6 Договору). Позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 4398,00 грн., чим виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором. Проте відповідачем взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконувались та були порушені умови кредитного договору, наслідком чого стала заборгованість.( а.с. 4,5) Станом на 23.06.2014 року загальна сума заборгованості складає 1671 грн. 46 коп., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 1671,40 грн., заборгованість за відсотками - 0,06 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. За змістом ст. 530, ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором кредиту, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 1671,46 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved