Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2011 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 13 грудня 2011 року до досягнення дітей повноліття. На даний час аліменти, які вона отримує за рішенням суду, не можуть в повній мірі задовольнити потреби їх дітей. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей на 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов просила задовольнити, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2011 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнено аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 13 грудня 2011 року до досягнення дітей повноліття. Діти проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, № 364 виданої 11 вересня 2018 року Подолівською сільською радою Барвінківського району Харківської області За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Зважаючи на те, що в даний час матеріальне становище позивача та дитини погіршилося, у зв'язку з тим, що дитина все ще потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду та стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу) батька. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця починаючи з дати звернення до суду і до повноліття найстаршої дитини. Враховуючи викладене та з огляду на пріоритетність прав дітей на достатнє забезпечення їх потреб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до завдань цивільного судочинства, та виходячи насамперед з інтересів дітей, з огляду на норми ст.155 СК України, згідно яких здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, суд, з урахуванням підстав, що зумовлені виключно інтересами дітей, дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначивши їх, з урахуванням положень ст. 182 СК України, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця починаючи з дати звернення до суду і до повноліття найстаршої дитини, що не становитиме надмірного тягаря для відповідача та відповідає забезпеченню інтересів дітей. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком матері і батька, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами ст.ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved