Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

В жовтні 2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 02 жовтня 2013 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти у розмірі 10 000 дол. США, які зобов'язався повернути до 30 травня 2014 р.. На сьогоднішній день відповідач борг не повернув та повертати відмовляється. Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 10 000 дол. США, що становить 129 490,90 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з»явилась. Звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, не з"явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2013 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти у розмірі 10 000 дол. США, які зобов'язався повернути до 30 травня 2014 р., що підтверджується розпискою від 02.10.2013 р.. Гроші, зі слів позичальника, позичалися на погашення кредиту за купівлю будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Соф.Борщагівка, вул.Петропавлівська, буд.30. На сьогоднішній день відповідач борг не повернув та повертати відмовляється. На момент подачі позову курс долару США, згідно офіційного курсу НБУ України складав 12, 949, 09 грн.. А тому 10 000 дол. США становить 129 490,90 грн.. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. У відповідності до вимог статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у розписці - визначений. На момент подачі позову курс долару США, згідно офіційного курсу НБУ України складав 12, 949, 09 грн.. А тому 10 000 дол. США становить 129 490,90 грн.. У разі порушення зобов'язання згідно вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved