Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON], 11.07.2016 року звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], який помер 28 грудня 2015 року у місті Макіївці, Донецької області, Україна. В обґрунтування вимоги [PERSON] зазначає, що вона є невісткою померлого [PERSON]. Її свекор мешкав за адресою: пл. ВЛКСМ, 16/1, Совколонія, м. Макіївка, Донецька область. 30 грудня 2015 року було видано лікарське свідоцтво про смерть № 2041 [PERSON], яким остаточно підтверджена його смерть за місцем проживання в результаті захворювання. Здійснити державну реєстрацію факту смерті [PERSON] не має можливості, оскільки місто Макіївка знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Судове засідання заявник просив проводити без його особистої присутності, завчасно надала до суду для дослідження оригінали документів на підтвердження вимоги та заяву. Просила її вимогу задовольнити. Представник заінтересованої особи Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд сповіщено не було. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 14 жовтня 1944 року місті Нижній Тагіл, Свердловської області. Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 2041 від 29.12.2015 року виданого Бюро СМЕ ДНР [PERSON] помер 28.12.2015 року в м. Макіївка Донецької області в результаті гострої серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності 27.04.2014 р., державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, місто Макіївка віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказане розпорядження набрало чинності 07.11.2014 року. Відповідно до стаття 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 24 лютого 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 4 лютого 2016 року № 990-VIII. Вказаним Законом внесено зміни, зокрема доповнено ЦПК України ст. 257-1, яка передбачає особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, згідно з вказаною нормою Закону заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Заявник звернувся до Індустріального ВРАЦС із заявою про видачу свідоцтва про смерть, але йому було проінформовано про неможливість видання свідоцтва про смерть з підстав, передбачених Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Заявникові було рекомендовано звернутися до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено ст. 256, 257-1 ЦПК України. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved