Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO], пославшись на те, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю дитини. Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народження вказані згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Оскільки свою дитину відповідачка залишила у педіатричному відділені комунальної установи «Центральна районна лікарня» міста Костянтинівка, рішенням Костянтинівської міської Ради від 15.02.2017 р. №106 [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 11.04.2017 р. розпорядженням Яворівської районної державної адміністрації за №253/02.06 встановлено опіку над позбавленою батьківського піклування дитиною [PERSON], [INFO], та призначено, її (позивача) опікуном над дитиною. Відповідачка долею своєї дитини не цікавиться, інтересу не проявляє. 29 серпня 2017 року набрало законної сили рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2017 р., яким попереджено [PERSON], що у разі ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, вона може бути позбавлена батьківських прав, і дитина може бути відібрана від неї. Але з того часу відповідачка проявляє стійке небажання займатися вихованням дитини, піклуватися про свого сина, доля хлопчика матір не цікавить взагалі. Судовою ухвалою від 27.03.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (суддя [PERSON].). 16 травня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 22 травня 2018 року. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку із закінченням п'ятирічного терміну повноважень судді [PERSON]. з 23 травня 2018 року, цивільна справа № 233/843/18 передана на розгляд судді Каліуш О.В. Судовою ухвалою від 25.05.2018 р. справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20.06.2018 р. задоволено заяву представника позивача [PERSON] про відвід головуючому у справі судді Каліуш О.В. 21 червня 2018 року повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначено головуючого суддю по вказаній справі Наумик О.О. Судовою ухвалою від 25.06.2018 р. справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні. Судовою ухвалою від 11.07.2018 р. підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала за наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити. Відповідач, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з'явилася, відзив на позовну заяву суду не надала, тому за ч.1 ст.280 ЦПК України суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечувала. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні підтримав висновок Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради від 04.05.2018 р. №427/26, за яким визнано за доцільне позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], не заперечував проти задоволення позову за тих підстав, що наведені позивачем обставини позбавлення відповідача батьківських прав знайшли підтвердження при розгляді справи в судовому засіданні. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований, а отже підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач у справі - [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 16 лютого 2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, - на а.с.8). Рішенням Костянтинівської міської Ради від 15.03.2017 р. №106 [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати дитини [PERSON] залишила її у педіатричному відділенні комунальної установи «Центральна районна лікарня» м. Костянтинівки (а.с.22). Розпорядженням Яворівської районної державної адміністрації за №253/02.06 від 11.04.2017 р. встановлено опіку над [PERSON], [INFO], як дитиною, позбавленою батьківського піклування, та призначено [PERSON] опікуном дитини (а.с.23). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2017 р. у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав попереджено [PERSON] про те, що у разі ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, вона може бути позбавлена батьківських прав, і дитина може бути відібрана від неї (копія - на а.с.24-26). 29 серпня 2017 року рішення набрало законної сили. В період часу після ухвалення вище згадуваного рішення син відповідачки малолітній [PERSON], [INFO], продовжує постійно проживати в сім'ї опікуна - позивачки [PERSON] Відповідачка як мати дитини, долею сина не цікавиться, інтересу до його життя не проявляє, будь-яких дій, спрямованих на повернення сина в свою сім'ю, не вчиняла. Зазначені обставини підтверджені: - поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] які, допитані в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили той факт, що малолітня дитина постійно проживає з позивачкою, яка є її опікуном, піклується про неї, дбає про її стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток, утримує матеріально. Відповідач участі у вихованні дитини та її матеріальному утриманні не приймає, не спілкується з дитиною в ніякий спосіб, не виявляє до неї ані найменшої батьківської турботи; -Актом адміністрації комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» «про передачу дитини у сім'ю» від 12.04.2017 р., згідно з яким [PERSON], [INFO] на підставі Розпорядження Яворівської районної державної адміністрації від 11 квітня 2017 року №253/02-06 передано [PERSON] (а.с.18); -Інформацією служби у справах дітей Костянтинівської міської ради від 02.05.2018 р. за № 13-194/03 (а.с.74), а також від 09.11.2018 р. за № 13-537/03 (а.с.166), згідно з якою з грудня 2016 року [PERSON] до служби у справах дітей з питання повернення сина на виховання матері не зверталась, здоров'ям сина, його утриманням та місцем знаходження не цікавилась; -Матеріалами, наданими службою у справах дітей Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, згідно з якими [PERSON], [INFO] постійно проживає в сім'ї [PERSON], яка виховує дитину, утримує матеріально, дбає про неї, створила всі необхідні умови для гармонійного й здорового розвитку дитини, а також що [PERSON] будь-яким чином (особисто, за телефоном, письмово, через довірену особу) за час проживання дитини в м. Яворів до служби у справах дітей, органу опіки та піклування Яворівської РДА, до ЦСССДМ або безпосередньо до [PERSON] з питання її участі у вихованні сина [PERSON], побачення з ним не зверталась, не цікавилась, не піклувалась про його стан здоров'я, умови проживання та утримання (а.с.75-82,163-165). Вирішуючи питання обґрунтованості вимог позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї дитини - сина [PERSON], [INFO], не піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує дитину матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачем. Згідно з довідкою ВКК №700, виданою Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Міський психіатричний Диспансер м. Костянтинівки» від 22 листопада 2018 року №700, [PERSON] за станом здоров'я може виконувати батьківські обов'язки (а.с.175). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради №427/26 від 04.05.2018 р. визнано доцільним інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її дитини - сина [PERSON], [INFO] (а.с.73). Виходячи з наведеного, суд вважає , що відповідач свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих її прав, вона ані усно, ані письмово не спілкується з дитиною, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлена батьківських прав. За наведених підстав позовні вимоги підлягає задоволенню.

Outcome: approved