Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу та розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 29.06.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2016 року. У даному шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі ј частки його заробітку (доходу) в місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням суду від 23.10.2020 року за ї позовом було змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто на її користь з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, але але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що на момент звернення до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів їй не було відомо про те, що офіційно у регіональній філії`Львівська залізниця» та має стабільний дохід розмір якого за 1-й квартал 2020 року становить 39015,57 грн, а за 2-й квартал 2020 року-34030,36 грн. Відтак, на даний час розмір аліментів, які стягуються з відповідача в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму є недостатнім для забезпечення необхідних потреб дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Із врахуванням наведеного просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача та визначити їх у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача в місяць щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Зазначила, що їхня спільна дитина з відповідачем на даний час навчається в школі, відвідує гуртки та додаткові навчання, і потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Просила суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити, змінити розмір та спосіб стягнення аліментів визначених у твердій грошовій сумі, визначивши їх у частці від заробітку(доходу). Вказала, що із врахуванням щомісячного доходу відповідача розмір аліментів, які вона отримує у твердій грошовій сумі на даний час є меншим, аніж мінімальний розмір аліментів, якій підлягає до стягнення у разі їх визначення у частці від заробітку(доходу) відповідача. Зазначила, що на момент звернення до суду із позовом про зміну способу аліментів їй було відомо, що відповідач працевлаштований, однак вона не знала де він працює та який розмір доходів отримує, дані обставини їй стали відомі лише в ході розгляд справи із доказів, наданих відповідачем. Просить врахувати, що на даний час вона офіційно ніде не працює та не має стабільного постійного доходу, а джерелом її доходів є лише тимчасові підробітки. Відповідач у судовому засіданні відносно позову заперечив, посилаючись на те, що розмір аліментів, які він сплачує на утримання доньки у сумі 1500 грн. щомісячно із врахуванням рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей є цілком достатнім для забезпечення усіх необхідних потреб дитини. Вказав, що сплачувати аліменти у більшому розмірі він не має можливості, оскільки на даний час вдруге одружений, та в подальшому у нього будуть діти у цьому шлюбі. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у своїй сукупності, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, сторони у справі з 29 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2016 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 2013 року, що видане виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, сторони у справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю [PERSON] , що сторонами не заперечується. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2020 року змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2020 року у розмірі ј частки його заробітку(доходу) в місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму та стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1500 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону. Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджується, що відповідач [PERSON] працює у регіональній філії ПАТ «Львівська залізниця» і розмір отриманого ним доходу за 1-й квартал 2020 року становить 39015,57 грн., за 2-й квартал 2020 року розмір доходу становить 34030,36 грн. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане Яремчанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] 15 серпня 2020 року зареєстрував шлюб із [PERSON] . Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментні витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно приписів ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положенням п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи зміст ст.ст. 181,192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Водночас Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. Відтак, Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 року у справі №539/3532/18. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Судом встановлено, що позивач на даний час ніде не працює та не має регулярного доходу. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний регулярний дохід розмір ј частки якого щомісячно перевищує розмір аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивача згідно рішення суду від 23 жовтня 2020 року у твердій грошовій сумі. На даний час відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи матеріальне становище сторін у справі, виходячи із рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слі задовольнити та змінити розмірута спосіб стягнення аліментів, які стягуються зі [PERSON] на користь [PERSON] із твердої грошової суми у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття,визначивши їх у розмірі ј частки всіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved