Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

16.04.2018 року позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 11.11.2008 року було укладено шлюб, в якому у них народилось двоє дітей, син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, в той час як відповідач не виконує покладений на нього обовязок батька, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не дає. На даний час, їй самій важко утримувати дітей, оскільки вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, діти щоденно потребують якісного харчування, одягу, іграшок. Відповідач не бере участі у вихованні дітей. Їй відомо, що відповідач їздить на роботу за кордон та близько девяти років перебуває на роботі в Чеській республіці, на даний час працює в Федеральній республіці Німеччина отримуючи досить великий регулярний дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Окрім того, має у власності автомобіль марки Мерседес, з номерним знаком СZ 6p60178 (чеська реєстрація), а тому в змозі сплачувати аліменти у зазначеній нею сумі. 14.05.2018 року позивача [PERSON] на адресу суду подала зміни та доповнення до позовної заяви, в якому відзначила, що діти постійно хворіють, що повязано з тим що вони не отримують належного харчування, належно та відповідно до пори року, погодних умов не одягнені, чого їм не взмозі забезпечити позивач. Неповнолітній син [PERSON] бажає додатково займатись англійською мовою, однак їй не хватає на такі потреби коштів. В той же час, раз в місяць збирають гроші в школі, на зошити, ремонт, придбання інвентарю. Щоб якось прожити вона змушена позичати гроші, а тому просить позов задовольнити. Також відзначила, що просить зобовязати відповідача перераховувати зазначені суми аліментів в термін з 25 по 30 число кожного місяця. 14.05.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказує на те, що заявлені позивачкою вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, в решті заявлених позивачкою вимог просить відмовити, оскільки такі не підтверджені жодними доказами. Вважає вимогу позивачки щодо стягнення 3000 грн. незаконною та необґрунтованою. 14.05.2018 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій остання вказує на те, що відповідач аліменти нікому не платить, тобто на утриманні в нього осіб не має, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Зазначила, що дійсно відповідач їй на паску, а саме 05.04.2018 року вислав гроші, які вона фактично витратила на погашення боргів. На даний час, відповідач в обумовленні ними строки гроші не передає. Наполягає на стягненні аліментів в розміні 3000 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. 22.05.2018 року від представника відповідача адвоката [PERSON] надійшов відзив на зміни та доповнення до позовної заяви про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі та на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років, в якому остання відзначила, що відповідач фінансово завжди підтримував сімю та дітей і готовий сплачувати кожного місяця по 1500 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття, що на його думку задовольнятиме потреби їхніх дітей та значно перевищує встановлений мінімальний розмір для дітей відповідного віку та аліменти на утримання позивачки в сумі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дітьми тьохрічного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позов задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Позивачка позовні вимоги уточнила, погодилась на запропонований відповідачем розмір аліментів у сумі по 2000 грн. на кожну дитину та по 500 грн. на її утримання. Відповідач та його представник [PERSON] позов визнали частково з підстав викладених у відзиві на позов. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 11.11.2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 103088 від 11.11.2008 року. У даному шлюбі у сторін 30.12.2010 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-СГ № 267908 від 13.01.2011 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 24, та син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-СГ № 502566 від 16.06.2016 року, яке видано Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 324. Обовязок утримувати дитину\~це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу синам, однак самостійно не може повноцінно їх утримувати, оскільки несе інші витрати, повязані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів, який є працездатною особою, працездатного віку, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дітей) повинні забезпечити їм прожитковий мінімум, визначений державою. Разом з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Як встановлено в судовому засіданні, угоди про добровільне утримання дружини між сторонами не укладалось. При таких обставинах суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на своє утримання, а відповідач зобовязаний та спроможний таку допомогу надати відповідно до вимог ст. 84 СК України, а тому суд вважає, що в цій частині позов також є підставним та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я дитини, стан здоровя позивачки та її матеріальне становище (перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і відповідача - платника аліментів (відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти, зокрема, на утримання своєї дружини), відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей і визначає їх у розмірі по 500 грн. щомісячно. За замістом\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі у разі задоволення позову\~на відповідача, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved