Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

16.07.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що 09.07.2020\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем [PERSON] у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 907. Зазначає,\~що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов"язки з ведення спільного господарства. Вже тривалий час вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору. Позивач в судове засідання не прибула, натомість від неї поступило клопотання, в якому позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Справу просить розглянути у її відсутність. Представник відповідача, адвокат Романишин Д.М. в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Факт перебування\~сторін у\~шлюбі підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб,\~який зареєстровано 09.07.2020 року у\~Івано-Франківському\~міському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ), актовий запис № 907, яке долучене до матеріалів справи (а.с.8). Судом встановлено,\~що сторони\~припинили подружні\~відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Зокрема, позивач [PERSON] не має наміру підтримувати їх в подальшому, та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає. За таких\~обставин суд\~вважає,\~що позов\~підставний,\~так як\~в судовому\~засіданні знайшли\~своє підтвердження\~доводи,\~які викладені\~в позовній\~заяві і\~які не\~спростовано відповідачем\~та встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечить їхнім\~інтересам. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Крім того, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача слід стягнути 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved