Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтуванні заяви вказує на те, що є власником земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №513510 , виданого на підставі рішення ХХХІХ сесії У скликання Студенокської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 21 листопада 2008 року №31 площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010967200104, в якому ім`я по батькові « [PERSON] » не співпадає з вірним ім`ям по батькові « [PERSON] ». При зверненні до Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області щодо розбіжностей в написанні по батькові « [PERSON] » натомість вірного « [PERSON] » заявнику було повідомлено, що зазначені розбіжності в написанні по батькові в документах стосуються виникнення та реалізації майнових прав, тобто є юридичним фактом, який потребує встановлення та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №513510 , виданого на підставі рішення ХХХІХ сесії У скликання Студенокської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 21 листопада 2008 року №31 площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010967200104 на ім`я [PERSON] , що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Представник заявника у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи: Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення по даній справі покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правиламип.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №513510 , на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , підтверджується наступними доказами: копією договору дарування житлового будинку від 24.12.2004 зареєстрованого за №3444 (а.с.18,19); копією свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.01.2005 (а.с.20); копією технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-17). Однак, у Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №513510 , виданого на підставі рішення ХХХІХ сесії У скликання Студенокської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 21 листопада 2008 року №31 площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010967200104, по батькові заявника зазначено [PERSON] замість вірного [PERSON] (а.с.21). Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку потрібно заявнику для того, щоб він мав можливість вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved