Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

12 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначає, що 19 січня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що виконавчим комітетом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, було складено відповідний актовий запис за №01. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дітей. У зв'язку з цим, позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестала вести спільне господарство. Вважає, що шлюб лише формальний, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби на примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 19 січня 2009 року, виконавчим комітетом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, за актовим записом №01. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що відповідач вигнав її з дому, дітей не утримує. Змушена буде піти на роботу, оскільки відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Просила постановити рішення про розірвання шлюбу без надання строку для примирення. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що зміст позовної заяви не відповідає дійсності. Спроби на примирення не робив, якщо позивач наполягає на розлучені, то він не буде заперечувати. Просив суд постановити рішення про розірвання шлюбу без надання строку для примирення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити із наступних міркувань. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст.10,11,60 ЦПК України). Відповідно до положень статей 3,4,11,27,31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 січня 2009 року виконавчим комітетом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №01 (а.с.6). Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, приймаючи до уваги заяву відповідача, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати позивача на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved