Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Харківської товарної біржі, Дергачівської міської ради Харківського району Харківської про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями дійсним та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (по 1/2 частині за кожним), в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначили, що 08.12.1996 між [PERSON] та [PERSON] відбулася угода договір купівлі-продажу нерухомості Н5-365, житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу зазначеного будинку був засвідчений Харківською Товарною Біржою № Н5-365. Згідно договору продавець [PERSON] - продав, а покупець- [PERSON] , купила житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю житловий будинок з надвірними будівлями продано за 52240 гривень. Гроші в зазначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим номер 1-37, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Однак, [PERSON] реєстрацію даного договору в бюро технічної інвентаризації не провела. [PERSON] їхня мати, що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] , виданим 10.01.1982, актовий запис № 295 та серія [NUMBER] , виданим 23.02.2001, актовий запис № 9. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 3989. Спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] вони - позивачі у справі, її діти, прийняли, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 67182082 від 08.11.2021, номер у спадковому реєстрі 68604927, номер у нотаріуса 204/2021). Спадкове майно після смерті їхньої матері [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з сінями літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 187,0 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м., надвірних будівель гаражу літ. «Б», сараю літ. «В», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 10.11.2021 за № 502/01-16 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. повідомила позивача у справі [PERSON] на його усне звернення щодо оформлення спадкових прав, після померлої [INFO] [PERSON] , що з поданих ним документів вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , придбаний спадкодавцем [PERSON] за договором Н5-365 купівлі-продажу нерухомості, посвідченим 08 грудня 1997 року Харківською Товарною Біржею. Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу , житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Аналогічні вимоги щодо форми договору купівлі-продажу жилого будинку однією зі сторін якого є громадянин містив і ЦК УРСР 1963 року, ст.227 якого визначала, що договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( стаття 47 цього Кодексу). Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Вказала, що неможливо провести реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . 22.11.2021 за № 532/02-31 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. ( 62302, Харківська обл., м.Дергачі, вул.Сумський Шлях, 155) видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , в якій зазначила, що відповідно до п.1 ч.7 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації чи його дубліката. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу , житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Аналогічні вимоги щодо форми договору купівлі-продажу жилого будинку однією зі сторін якого є громадянин містив і ЦК УРСР 1963 року, ст.227 якого визначала, що договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» № 1190 від 24.11.2021 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Русько-Лозівською сільською радою 15.03.1995, книга № 1, реєстровий номер 37. Рішення про зміну адреси Русько-Лозівської сільської ради № 10 від 04.10.2017. Згідно довідки № 02-22/700 від 27.10.2019, відповідно до КОАТУУ на території Русько-Лозівської ради не існує населеного пункту як селище Берізка але існує селище Питомник. Згідно листа Державного підприємства « Національні інформаційні системи» Харківської філії у словниках АТУ по Русько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області містяться записи: Русько-Лозівська сільська рада: с. Руська Лозова, селище Питомник, селище Нове, які були внесені до КОАТУУ. Рішенням Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області XXII сесії VII скликання № 10 від 04.10.2017 визнано, що село Руська Лозова радгосп Берізка та селище Питомник, розташовані на території Русько-Лозівської сільської ради є одним і ти самим населеним пунктом. Згідно звіту про оцінку нерухомого майна, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 445/20 від 28 травня 2020 року)- ринкова вартість майна-житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 187,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 326593 гривні. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоди вони не можуть, оскільки сторона угоди [PERSON] померла, а місце знаходження колишнього власника будинку не відоме. Представник позивачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~адвокат Мироненко\~С.М.\~ в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність та відсутність позивачів, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі представник Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, надав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив розгляд справи по суті проводити у відсутність представника, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі представник Харківської товарної біржі в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать дані відстеження Укрпошти, про поважні причини неявки суд не повідомляв. Суд вважає за можливе проводити розгляд у відсутність відповідача. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08.12.1996 між [PERSON] та [PERSON] відбулася угода договір купівлі-продажу нерухомості Н5-365, житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу зазначеного будинку був засвідчений Харківською Товарною Біржою № Н5-365. Згідно договору продавець [PERSON] - продав, а покупець- [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю житловий будинок з надвірними будівлями продано за 52240 гривень. Гроші в зазначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим номер 1-37, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Однак, [PERSON] реєстрацію даного договору в бюро технічної інвентаризації не провела. [PERSON] мати позивачів, що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] , виданим 10.01.1982, актовий запис № 295 та серія [NUMBER] , виданим 23.02.2001, актовий запис № 9. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 3989 Спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] позивачі у справі, її діти, прийняли, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 67182082 від 08.11.2021 , номер у спадковому реєстрі 68604927 , номер у нотаріуса 204/2021). Спадкове майно після смерті матері позивачів [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з сінями літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 187,0 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м., надвірних будівель гаражу літ. «Б», сараю літ. «В», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 10.11.2021 за № 502/01-16 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. повідомила позивача у справі [PERSON] на його усне звернення щодо оформлення спадкових прав, після померлої [INFO] [PERSON] , що з поданих ним документів вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , придбаний спадкодавцем [PERSON] за договором Н5-365 купівлі-продажу нерухомості, посвідченим 08 грудня 1997 року Харківською Товарною Біржею. Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу , житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Аналогічні вимоги щодо форми договору купівлі-продажу жилого будинку однією зі сторін якого є громадянин містив і ЦК УРСР 1963 року, ст.227 якого визначала, що договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( стаття 47 цього Кодексу) Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Вказала, що неможливо провести реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . 22.11.2021 за № 532/02-31 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. ( 62302, Харківська обл., м.Дергачі, вул.Сумський Шлях, 155) видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , в якій зазначила, що відповідно до п.1 ч.7 ст.27 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації чи його дубліката. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу , житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Аналогічні вимоги щодо форми договору купівлі-продажу жилого будинку однією зі сторін якого є громадянин містив і ЦК УРСР 1963 року, ст.227 якого визначала, що договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» № 1190 від 24.11.2021 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Русько-Лозівською сільською радою 15.03.1995, книга № 1, реєстровий номер 37. Рішення про зміну адреси Русько-Лозівської сільської ради № 10 від 04.10.2017 Згідно довідки № 02-22/700 від 27.10.2019, відповідно до КОАТУУ на території Русько-Лозівської ради не існує населеного пункту як селище Берізка але існує селище Питомник. Згідно листа Державного підприємства « Національні інформаційні системи» Харківської філії у словниках АТУ по Русько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області містяться записи: Русько-Лозівська сільська рада: с. Руська Лозова, селище Питомник, селище Нове, які були внесені до КОАТУУ. Рішенням Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області XXII сесії VII скликання № 10 від 04.10.2017 визнано, що село Руська Лозова радгосп Берізка та селище Питомник, розташовані на території Русько-Лозівської сільської ради є одним і ти самим населеним пунктом. Згідно звіту про оцінку нерухомого майна, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 445/20 від 28 травня 2020 року)- ринкова вартість майна-житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 187,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 326593 гривні. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",\~від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. З 01.01.2004 р. нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору. Відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; така домовленість підтверджена письмовим доказом; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне значення. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до п. 5 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004р. за №1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст. ст. 16, 220 ч.2, 1216-1218,1220-1223,1261,1270 ЦК України,

Outcome: approved