Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

11.03.2021 року позивач ФО-П [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, посилаючись на наступне. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АО-2089661 від 05.10.2019 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 22.10.2019 року в місті Слов`янську Донецької області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». під керуванням [PERSON] та автомобіля «Kia Rio» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Kia Rio» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Відповідно до постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року по справі № 243/12358/19 [PERSON] в м. Слов`янськ керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » по сухому асфальтному покриттю вул. Свободи з боку вул. О.Тихого, в напрямку вулиці Торська та на перехресті вул. Свободи з вул. Курчатова, не дотримався безпечної дистанції з рухаючимся попереду нього в попутному напрямку автомобілем автомобіля «Kia Rio» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушено п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, згідно постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року по справі № 243/12608/19 з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.10.2019 року слідує, що 22.10.2019 року приблизно о 18 годині 06 хвилин [PERSON] на перехресті вул. Свободи з вул. Курчатова, керував автомобілем «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку [PERSON] відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 24.10.2019 року потерпіла [PERSON] звернулася до ПрАТ «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. Факт ДТП 22.10.2019 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 14046-24 від 12.11.2019 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору № АО-2089661 від 05.10.2019 року ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої у розмірі 30120,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30245 від 12.11.2019 року. Страхувальником транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » є [PERSON] . Отже, у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло право регресної вимоги з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 12.11.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 11613,38 грн., заподіяну відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП 22.10.2019 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 30120,87грн. 16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16.11.2020 року відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АО-2089661 від 05.10.2019 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідачів вищевказаної суми боргу. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 30120,87 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 11863,80 грн. та судовий збір в розмірі 908,00 грн. У судове засідання позивач ФОП [PERSON] та його представник адвокат Трикоз Д.Є. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини. Згідно з постановами Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року по справі № 243/12359/19, яка набрала законної сили 18.11.2019 року відповідача [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн., за те що він в м. Слов`янськ керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » по сухому асфальтному покриттю вул. Свободи з боку вул. О.Тихого, в напрямку вулиці Торська та на перехресті вул. Свободи з вул. Курчатова, не дотримався безпечної дистанції з рухаючимся попереду нього в попутному напрямку автомобілем автомобіля «Kia Rio» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушено п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Суд вважає встановленою вину водія [PERSON] в ДТП та в спричиненні матеріальної шкоди, оскільки це визначено у постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року по справі № 243/12359/19. Відповідно до наданої копії ремонтної калькуляції № 1113625 від 05.11.2019 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Kia Rio» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » з ПДВ склала 62130,41 грн. У судовому засіданні встановлено, на момент ДТП - 22.10.2019 року, між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АО-2089661 від 05.10.2019 року,, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». На підставі страхового акту № 14046-24 від 12.11.2019 року, ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої в загальній сумі 30120,87 грн., що вбачається з платіжного доручення № 30245 від 12.11.2019 року. 16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16.11.2020 року відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АО-2089661 від 05.10.2019 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові Інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. в ч. 38.1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення вищевказаної суми в порядку регресу. З вищенаведеного вбачається те, що відповідно Цивільного кодексу України, Закону України "Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування, тобто 11316,38 грн. Разом з цим, в позовній заяві позивач просить стягнути завдані збитки в порядку регресу з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. З огляду на викладене, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Нормами статей 1166, 1187, 1191 ЦК України передбачено, що право вимоги на відшкодування шкоди може бути пред`явлено до особи відповідальної за заподіяний збиток, тобто до особи, яка завдала майнову шкоду. З матеріалів справи вбачається та підтверджується постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року, що особою, якою завдано шкоду являється відповідач [PERSON] , який на відповідній правовій підставі використовував транспортний засіб «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », та під керуванням якого внаслідок порушення правил дорожнього руху України, 22.10.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] , завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків відсутні, оскільки останнім лише було укладено з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АО-2089661 від 05.10.2019 року, а тому він не є відповідальною особою за заподіяний збиток. З метою досудового врегулювання спору, відповідачам 14.12.2020 року було направлено Акт (Вимогу) № 14046-24 про відшкодування збитків в порядку регресу (рекомендований лист 0102121177703 та 0102121177711). Ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони відповідачів проведено не було. За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ФОП [PERSON] обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 30120,87 грн.. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11863,80 грн. суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. Правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. Права та обов`язки адвоката визначені Законом України «Про адвокатуру», Правилами адвокатської етики, тощо. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки, до матеріалів справи додані: договір №07 про надання правової допомоги та додаткова угода №2 Акт приймання-передачі правової допомоги до вказаного договору від 26.01.2021 року, в якому зазначено детальний опис робіт, виконаних адвокатом, квитанція до прибуткового касового ордеру від 26.01.2021 року про перерахування ФО-П [PERSON] платежу в сумі 11863,80 грн. за надання правової допомоги, з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 11863,80 грн. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в загальній сумі 30120,87 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 11863,80 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України за рахунок відповідача [PERSON] позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 908,00 грн., який був понесений позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial