Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

16.01.2020 заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в Донецькій області в м. Торез, посилаючись на те, що Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив їй у реєстрації смерті, оскільки свідоцтво про смерть видано органами окупованої території. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання в якому просить розглядати заяву у її відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Заявник звернулась до Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть. Листом № 54/17.10-73 від 15.01.2020 року Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (а.с. 2). Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] , є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки довідка про причину смерті, яка видана незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року, тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження, донькою померлого [PERSON] є [PERSON] [INFO] (а.с. 3). У відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер у м. Торез Донецької області, [INFO] (а.с. 4). Згідно довідки про причину смері № 225 від 22.08.2019 року, причиною смерті [PERSON] є хронічна ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз (а.с. 5). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначено пунктом 1 частини 1 статті 3, визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. За правовий режим на тимчасово окупованій території України; нормативно-правовий акт № 1207-VII від 15.04.2014, статтею 4 вказаного Закону, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України; нормативно-правовий акт № 1207-VII від 15.04.2014, статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, як і будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до частини 4 статті 317 та пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved