Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зобов»язання виконати умови договору. В обгрунтування позовних вимог вказує, що нею 30.06.2015 року з Національним університетом водного господарства та природокористування в особі проректора НУВГП з науково-педагогічної, методичної та виховної роботи п. Лагоднюка О.П. було укладено Авторський договір про передачу виключних майнових прав та твір «Основи промислових технологій і матеріалознавства: Практикум, Навчальний посібник». Вона є співавтором даного твору. Вказує, що Згідно до умов Договору, а саме п. 4.3.3, Автор зобов'язаний передати Університету Твір не пізніше 15.09.2015 року.4 червня 2015 року Твір, який є предметом Договору, було передано для Університету.В свою чергу Університет, згідно п. 4.2 Договору, був зобов'язаний видати твір не пізніше 180 календарних днів після його включення до плану видання або окремо визначеного терміну.Однак, до сьогоднішнього дня твір не включено до плану видання та відповідно і не виданий Університетом. Просить зобов'язати Національний університет водного господарства та природокористування виконати умови Договору про передачу виключних майнових прав видати твір шляхом включення твору «Основи промислових технологій і матеріалознавства», в найкоротші строки, до плану видання та видати його не пізніше 180 календарних днів після такого включення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача НУВГП Пуха Д.А. позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у запереченні на позов, вважає вимоги позивача безпідставними. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Як вбачається із матеріалів справи 30 червня 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали з Національним університетом водного господарства та природокористування авторський договір б/н , відповідно до якого автор передає університету виключні майнові права на використання твору під назвою «Онови промислових технологій та матеріалознавства. Практикум. Навчальний посібник». Згідно п. 4.3.3 Договору Автор зобов'язаний передати Університету Твір не пізніше 15.09.2015 року. Відповідно до відповіді НУВГП від 26.01.2017 року № 001-123 30 січня 2015 року рукописи навчальних посібників «Основи промислових технологій і матеріалознавства» та «Основи промислових технологій і матеріалознавства. Практикум», співавтором яких є [PERSON], були передані в редакційно-видавничий відділ університету на додрукарську підготовку. 26 січня 2016 року рукописи вказаних посібників були передані авторам на виправлення. 20 квітня 2016 року автори повернули один посібник - «Основи промислових технологій і матеріалознавства» до РВВ, проте, оскільки він був роздрукований неякісно, то його було повернуто на доопрацювання. Рукопис іншого посібника - «Основи промислових технологій і матеріалознавства. Практикум» автори в РВВ не повертали. Відповідно до відповіді НУВГП на запит позивача № 001-1762 від 16.12.2016 року за інформацією редакційно-видавничого відділу Університету рукописи посібників «Основи промислових технологій та матеріалознавства», «Основи промислових технологій та матеріалознавства. Практикум. » були повернуті авторам із зауваженнями на доопрацювання і повторно до редакційно-видавничого відділу не надійшли. Згідно ст. 526,527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 78-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження факту передачі твору позивач [PERSON] надає скріншот з електронної скриньки позивача. Проте, суд визнає його неналежним доказом у справі, оскільки з нього неможливо достовірно встановити які саме вкладені файли надсилалось даним листом та хто був їх отримувачем. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є начальником редакційно-видавничого відділу НУВГП показав, що авторський договір з [PERSON] не реєструвався у редакційно видавничому відділі НУВГП. Крім того пояснив, що для того, щоб видати книгу за кошти університету необхідні наступні документи: витяг з протоколу засідання вченої ради про рекомендацію твору до друку, електронний і паперовий носій твору, службова записка автора, завірена ректором і довідка про те, що особа є переможцем конкурсу підручників, навчальних посібників та монографій відповідно до положення, затвердженого ректором НУВГП. Позивач не є переможцем конкурсу і зазначених документів також не надала. Відповідно до пункту 7.5. Положення про конкурс підручників, навчальних посібників та монографій, затвердженого наказом ректора НУВГП № 82 від 22 лютого 2016 р., лише авторам-призерам Конкурсу, які зайняли І - III місце в кожній номінації, надається можливість видавати нові підручники, навчальні посібники та монографії впродовж 5 років в редакційно-видавничому відділі за кошти університету (одне найменування, відповідно до внеску автора в спільне видання, яке перемогло в конкурсі). Оскільки твір, зазначений в авторському договорі, який є предметом спору, не був призером конкурсу підручників, навчальних посібників та монографій, то обов»язок Університету видавати його за кошти закладу відсутній. Окрім того відповідно до п 4.4.2 договору між позивачем та НУВГП від 30.06.2015 року університет зобов»язаний видати твір не пізніше 180 календарних днів після його включення до плану видання або окремо визначеного терміну. А отже суд приходить до висновку, що обов»язок університету друкувати твір за кошти університету договором не передбачений та вищезазначеним Положенням не передбачений. Окрім вищевикладеного суд звертає увагу на те, що на обґрунтування своїх позовних вимог позивач подає укладений 30 червня 2015 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та Національним університетом водного господарства та природокористування авторський договір б/н, відповідно до якого автор передає університету виключні майнові права на використання твору під назвою «Онови промислових технологій та матеріалознавства. Практикум. Навчальний посібник» а позовна вимога [PERSON] заявлена про зобов'язання відповідача виконати умови Договору про передачу виключних майнових прав видати твір шляхом включення твору «Основи промислових технологій і матеріалознавства», до плану видання та видати його не пізніше 180 календарних днів після такого включення. Отже позовна вимога стосується іншого твору, аніж той який є предметом договору, що поданий позивачем до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмету доказування. Авторського договору, предметом якого є твір «Основи промислових технологій і матеріалознавства», який [PERSON] просить включити до плану видання і видати за кошти університету позивачем на обґрунтування позову не подано, а отже в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного, ст. 526,527, 530 ЦК України,

Outcome: dismissed