Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття арешту з кв. [ADDRESS] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що на належну їй квартиру накладено арешт постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції від 29.10.2002 р. серії АА №877254 в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення 30 018, 96 грн. з [PERSON] на користь АКБ «ТК Кредит». Згідно з мировою угодою, затвердженою ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.12.2003 р., [PERSON] зобов`язалась виплатити АКБ «ТК Кредит» 41 500 грн. до 30.08.2004 р. щомісячно рівними частинами, або в будь-який час до цього строку, що становить заборгованість [PERSON] перед АКБ «ТК Кредит» за кредитним договором №123 від 19.01.1999 р. Позивач виконала свої зобов`язання перед АКБ «ТК Кредит», про що свідчить довідка банку, згідно з якою зобов`язання за кредитним договором №123 від 19.01.1999 р. повністю погашені, заборгованість за кредитом та відсотками відсутня. При цьому, у відповідності до листа Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. На підставі вказаного, просить зняти арешт з належної їй на праві власності квартири. 05.08.2019 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 25.09.2019 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.09.2019 р. до суду зі сторони відповідача [PERSON] надійшов відзив, у відповідності до якого вимоги позову визнає в повному обсязі. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка на судовому виклику. Представник третьої особи ПАТ «Комерційний банк «ТК Кредит» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Від третьої особи П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори до суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності їх представника. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо. Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції від 29.10.2002 р. серії АА №877254 в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення 30 018, 96 грн. з [PERSON] на користь АКБ «ТК Кредит» накладено арешт на кв. [ADDRESS] . На момент винесення зазначеної постанови, кв. [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] Запис про накладення арешту на вказану квартиру внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.10.2004 р. за №1421895 Пятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою. При цьому, 13.09.2004 р. право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 19.12.2003 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва затверджено мирову угоду по справі №2-1256/2003, згідно з якою за позивачем визнано право власності на кв. [ADDRESS] . [PERSON] зобов`язалась виплатити АКБ «ТК Кредит» 41 500 грн. до 30.08.2004 р. щомісячно рівними частинами, або в будь-який час до цього строку, що становить заборгованість [PERSON] перед АКБ «ТК Кредит» за кредитним договором №123 від 19.01.1999 р. Як вбачається з вказаної ухвали, АКБ «ТК Кредит» зобов`язався протягом одного дня з дати затвердження мирової угоди вжити заходів щодо закриття виконавчого провадження по зверненню стягнення на спірну квартиру. У відповідності до довідки ПАТ КБ «ТК Кредит» від 25.06.2019 р. №305,зобов`язання за кредитним договором №123 від 19.01.1999 р. перед АТ КБ «ТК Кредит» повністю погашені, заборгованість за кредитом та процентами відсутня. Згідно з листом Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 05.07.2019 р., відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. Вказано на те, що виконавчі провадження по 2015 рік знищено, у зв`язку з чим для вирішення питання про зняття арешту можна звернутись до суду. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне їй майно. Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зняття арешту з квартири.

Outcome: approved