Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачі в особі батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку в Службі у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації перебувають діти, позбавлені батьківського пілкування - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON], які позбавлені батьківських прав відносно дітей згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2008 року, яке набуло чинності. Згідно розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 28.04.2011 року № 191 вказані діти перебувають на вихованні у дитячому будинку сімейного типу, створеного ними згідно з додатковою угодою від 26.03.2013 року № 2/13 до Угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу, укладеною між Дарницькою районною в м. Києві державної адміністрації від 28.04.2011 року № 6/11 та ними. Мати, після влаштування дітей до ДБСТ, добровільно ніякої допомоги на утримання своїх дітей не надає. На даний час обов»язки, пов»язані з вихованням та утриманням дітей здійснюють вони, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності із підтриманням позовних вимог (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.17, 23). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача. В судове засідання представник третьої особи не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності із підтриманням позовних вимог та ухваленням рішення згідно вимог чинного законодавства та з урахуванням прав та інтересів дітей (а.с.20, 21). За таких підстав суд визнав за можливе розгоядати справу у відсутності сторін, третьої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що на обліку в Службі у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації перебувають діти, позбавлені батьківського пілкування - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON], які позбавлені батьківських прав відносно дітей згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2008 року, яке набуло чинності (а.с.12). Як встановлено судовим рішенням відповідач добровільно відмовилась від батьківських прав та обов»язків щодо своїх сина та дочки, що стало підставою для позбавлення її батьківських прав. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу (далі - СК) України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 28.04.2011 року № 191 вказані діти перебувають на вихованні у дитячому будинку сімейного типу, створеного позивачами згідно з додатковою угодою від 26.03.2013 року № 2/13 до Угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу, укладеною між Дарницькою районною в м. Києві державної адміністрації від 28.04.2011 року № 6/11 та ними (а.с.3-5, 6-9). Мати, після влаштування дітей до дитячого будинку сімейного типу, добровільно ніякої допомоги на утримання своїх дітей не надає. На даний час обов»язки, пов»язані з вихованням та утриманням дітей здійснюють позивачі, як батьки-вихователі дитячого будинку сімейного типу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, судом враховані обставини, визначені ст. 182 СК України. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дітей, дісної участі батьків у їх утриманні, підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від заробітку/доходу відповідача, оскільки судом встановлено, що відповідач окрім вказаних двох дітей має ще двох дітей, має можливість сплачувати аліменти на їх утримання у визначеному судом розмірі, що є достататніми й можливими як для стягувача, так й отримувача аліментів. Відповідно до п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Відповідно, на кожну дитину відповідачки припадає 12,5% її заробітку (доходу). Тому, визначена судом частка у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів є прийнятною як для платника, так й отримувача аліментів. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернувся до суду з даним позовом 19 березня 2014 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей відповідачки. На підставі викладеного, ст.ст. 166, 180, 181 ч.3, 182, 183, 191 ч.1, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved