Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] , із врахуванням змінених вимог, звернулась із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування вимог заяви про встановлення факту прийняття спадщини вказує, що 22.01.1998 року Березнівської селищною радою видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого власниками квартири в [ADDRESS] у рівних долях належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/5, чоловіку [PERSON] 1/5, сину [PERSON] 1/5, донькам [PERSON] 1/5 та [PERSON] 1/5. 07.02.2003 року за трагічних обставин у м.Львів загинув син [PERSON] , який був зареєстрований у м.Львів (в період навчання у Львівській комерційній академії, яку закінчив у 2002 році, при цьому з реєстраційного обліку вчасно не знявся), хоча фактично без реєстрації проживав у спільній квартирі. На момент відкриття спадщини у квартирі були зареєстровані лише донька [PERSON] і заявник. Заявник покликається на те, що звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, їй було відмовлено у його видачі, у зв`язку з необхідністю підтвердження факту прийняття спадщини. Оскільки, [PERSON] не в змозі реалізувати належні їй спадкові права, тому просить встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] в м.Львів. Заявник [PERSON] письмовою заявою підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, заяву просить задовольнити і справу розглянути без її присутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.02.2003 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.11.1979 року, батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 31.12.2012 року, [PERSON] помер [INFO] в м.Березне. Із свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1998 року вбачається, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Із довідки Березнівської міської ради Рівненської області від 22.02.2019 року за №861 вбачається, що сім`я [PERSON] станом на 07.02.2003 року, яка проживала у квартирі [ADDRESS] складалась із зареєстрованих осіб: [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). В судовому засіданні встановлено, що заявник є матір"ю спадкрдавця, а тому спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до витягу №55496078 про реєстрацію у Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Черкасовою І.В. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] . Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2019 року вбачається, що приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Черкасовою І.В. відмовлено заявнику як спадкоємцю за законом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] через відсутність доказів фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та роз`яснено право на звернення до суду. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час розгляду справи встановлено, що заявник на момент смерті спадкодавця і по даний час проживає у вкартирі [ADDRESS] а, частка в якій входить до складу спадкового майна, а тому після смерті спадкодавця здійснювала упрапвління та користування вказаним майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , так як вступила в оперативне управління спадковим майном, а тому вимоги заяви про встановлення факту прийняття спадщини підлягають до задоволення.

Outcome: approved