Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просив встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO], та [PERSON], що померла [INFO], у період з 01.01.2004 року по [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO] право на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцем першої черги - [PERSON], [INFO]; визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON], які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу - нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. На підтвердження своїх позовних вимог вказав, що з 1998 року він проживав у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянкою [PERSON] до моменту її смерті - [INFO]. За час їхнього спільного проживання однією сім'єю на протязі більше 20 років за спільні грошові кошти 23.06.2004 року була придбана однокімнатна квартира за адресою [ADDRESS], але потім за спільним рішенням вказана квартира була продана та 22.12.2006 року і була придбана однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Вказана нерухомість-квартира була зареєстрована за [PERSON] за їхньою спільною домовленістю. Для оформлення права на прийняття спадщини за законом він звертався до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. 07.02.2011 року за його заявою Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення, яким встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу більше п'яти років та ведення спільного господарства у період з 01.01.2004року по [INFO]. Однак 22.01.2013 року апеляційним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу за апеляційною скаргою [PERSON], якою скасовано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.02.2011 року, а його заява про встановлення факту проживання однією сім'ю залишено без розгляду За життя його дружина - [PERSON] постійно і тяжко хворіла з самого дитинства про що свідчать копії виписних епікризів, довідок та інших медичних документів Згідно епікрізу КЗ « Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» - вказано, що [PERSON] знаходилась на лікуванні в період з 18.02.2012 року по 15.03.2012 року і що при лікуванні в медичному закладі і при виписці із нього вона - [PERSON] потребувала стороннього догляду, оскільки сама не могла рухатися. Згідно довідки № 078 від 23.02.2009 року, виданої Комунальним закладом « Міська лікарня № 3» м. Кривого Рогу, вказано: « що [PERSON] є інвалідом 3 групи з 1995 року. В період часу з 11 12.2008 р. по 01.01.2009 року на лікарняному знаходилась на протязі 122 діб». Так згідно виписки із Акту огляду МСЕК № 007044 від 14.01.2010 року моїй дружині було встановлено 1-шу групу інвалідності і тексті цієї довідки вказано «Потребує постійного стороннього догляду. Догляд у побуті». З картки індивідуальної програми реабілітації інваліда № 45 виданої МСЕК м. Кривого Рогу теж викладено обмеження життєдіяльності : п.13.1-до самообслуговування, п.13.2 - до пересування, 13.6 - до трудової діяльності. Таким чином [PERSON] досить тривалий час мала потребу у сторонньому догляді який їй надавав він сам безпосередньо. Доказом, що саме він безпосередньо опікувався повсякденним особистим життям своєї дружини є генерально посвідчена довіреність ВДМ № 670361 від 23.03.2010 року [PERSON] на [PERSON] З 1981 року і по теперішній час позивач має постійне місце працевлаштування - роботу на ПАО « Арселор Міттал Кривий Ріг» заробітна плата цілком позволяла йому створювати належні умови для повсякденного проживання як для нього так і для його дружини - [PERSON] За час спільного проживання як чоловік та дружина - ним та [PERSON] було придбано дві квартири - 23.06.2004 року квартиру за адресою: [ADDRESS], 22.12.2006 року квартиру за адресою: [ADDRESS], які за їхньої спільної згоди були зареєстровані за його дружиною - [PERSON] Вважає, що є спадкоємцем за законом та може отримати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити посилаючись на ті самі підстави. Відповідачка та її представник в суді позовні вимоги не визнали, просили відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області - [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій вказала, що просять заслухати справу у її відсутність. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін,свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім"єю, зміну черговості у праві спадкування, визнання права на майно не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 10 ЦПК України вказує на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд вважає, що позивачем не надано доказів щодо заявлених вимог.. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.06.2004 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності від 24.06.2004 року за нею зазначена квартира була зареєстрована в БТІ як приватна власність. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2006 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності від 26.12.2006 року за нею зазначена квартира була зареєстрована в БТІ як приватна власність. Померла [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою. [ADDRESS], позивач по справі [PERSON] не зареєстрований за вказаною адресою. Згідно довідки №078 від 23.02.2009 року, виданої Комунальним закладом «Міська лікарня № 3» м. Кривого Рогу, вказано (мовою оригіналу): [PERSON], 1958 года рождения, работает в справочном бюро КУ «Городская больница № 3» с 14.01.1993 года по настоящее время. Болеет с детства. На «Д» учете у невропатолога, уролога, эндокринолога, кардиолога, инфекциониста с диагнозом: распространенный остеохондроз позвоночника в сочетании с аномалией развития позвоночника, арахномиелополирадикулонейропатия, с корешковым синдромом, симпаталгиями средней тяжести. Церебральный арахноидит с ликворно-гипертензионным и вазо-вегетативным синдромами. Анамалия развития почек, нефротоз. ХПН-І-ІІ ст. Диффузный зоб ІІст. ИБС. Трепанация черепа.ЧМТ (29.01.2008 г.) С данным диагнозом является инвалидом ІІІ группы с 1995 года по настоящее время. С 01.02.2008 г. по 01.01.2009 г. На больничном листе - 122 дня. Хвороба [PERSON] підтверджуються також іншими медичними документами: а саме, виписними епікризами (а.с.13,14,15,16,17,18,20), Випискою з амбулаторної карти [PERSON] (а.с.11). Крім того, згідно виписки із Акту огляду МСЕК № 007044 від 14.01.2010 року [PERSON] було встановлено 1-шу групу інвалідності, та вказано «Потребує постійного стороннього догляду. Догляд у побуті». Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], які доповіли, що померла [PERSON] проживала з відповідачем з 1998 року однією сім'єю. Вони завжди їх сприймали як чоловіка та дружину. [PERSON] тяжко хворіла, та часто знаходилась в лікарнях. За нею доглядав [PERSON], відвідував у лікарнях, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] зазначила, що 1-шу групу інвалідності померла [PERSON] отримала лише за два місяці до смерті, а до цього в неї була робоча група інвалідності. Свідок [PERSON] суду доповіла, що померла [PERSON] постійно мешкала з [PERSON], мали спільний бюджет, спочатку вона не хворіла, а потім стан здоров'я погіршився, часто перебувала на лікарняному. [PERSON] постійно піклувався про неї, а після її смерті займався організацію та проведенням поховання. Інших родичів померлої вона не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що померла [PERSON] проживала з відповідачем однією сім'єю як чоловік та дружина без шлюбу. Вони разом мешкали з 1998 року за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, побут, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного як подружжя. [PERSON] працювала реєстратурі Міської лікарні № 3, але стан здоров'я її був поганий, вона часто зверталась до лікарів у різні лікарні. [PERSON] постійно піклувався про неї, а після її смерті займався організацію та проведенням поховання. Інших родичів померлої вона ніколи не бачила. Суд, критично відноситься до свідчень свідків, так як вони ґрунтуються на їх власних судженнях та спростовуються письмовими матеріалами справи. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, на думку суду, позивачем та його представником не надано суду переконливих та достовірних доказів тому, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1998 року по [INFO]. Наданий суду акт про проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с.28), не дають суду підстави наголошувати на спільному проживанні, веденні спільного господарства, турботи один за одним. Посилання позивача про понесення витрат на організацію та проведення поховання [PERSON], на думку суду, не підтверджують факт тривалого проживання їх однією сім'єю як чоловіка та жінки більше ніж п'ять років. Крім того, позивачем не доведено в судовому засіданні перебування [PERSON] у безпорадному стані та потребування стороннього догляду, наявність доказів періодичного стаціонарного лікування не може свідчити про її перебування у безпорадному стані, крім того першу групу інвалідності померлій встановлено лише в січні 2010 року, тобто за два місяці до смерті. За таких обставин відповідно до правил частини другої статті 3 СК України не має підстав для визнання факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а отже визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом не має правових підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку. Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (ч. 1 ст. 74 СК України). Положення вказаної статті передбачають, що для визначення та встановлення, що майно є спільною сумісною власністю необхідна умова проживання однією сім'єю, спільне проживання. Оскільки, позивачем не доведено факт проживання з померлою однією сім'єю більше п'яти років, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову в частині визнання спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON], - квартири [ADDRESS]. На підставі ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на рахунок [PERSON]

Outcome: dismissed