Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться по [ADDRESS], після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який проживав по [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину за законом та прийняли спадщину, крім неї, немає. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку, площею 0,38 га була передана її чоловіку безоплатно у приватну власність. В даний час виникла необхідність в оформлені нею спадщини за законом після смерті її чоловіка. Однак, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на ненадання нею правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує. Представник Лугинської селищної ради в судове засідання не з'явився. Від селищного голови зазначеної ради надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без їхнього представника; проти задоволення позову не заперечують; позов визнають. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Зазначене стверджується доказами, які є в матеріалах справи і фактично не оспорювались сторонами: - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - копією свідоцтва про шлюб; - копією паспорту [PERSON]; - довідкою від 14.01.2014 року №117, виданою Лугинською селищною радою. Довідкою від 14.01.2014 року №117, виданою Лугинською селищною радою стверджується, що згідно по господарської книги за 2011-2015 роки житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належав покійному [PERSON] Із копії рішення виконкому Лугинської селищної ради від 27.01.1994 року №7 вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться біля будинку по [ADDRESS], призначена для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,38 га передано у приватну власність [PERSON] Із довідки від 04.03.2014 року №857, виданої Коростенським МБТІ вбачається, що реєстрація права власності на вказаний будинок зазначеним МБТІ не проводилась. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як 28.11.2013 року подала до Лугинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією її заяви. Отже, позивач є спадкоємцем за законом, однак Лугинська державна нотаріальна контора відмовляє їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON], оскільки нею не були подані правовстановлюючі документи, які підтверджують факт належності померлому зазначеного нерухомого майна. Статтею 346 ЦК України встановлено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст. 25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Виходячи з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР N 45/5 від 31.10.75 р. та п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих від 19 січня 1976 року N 1/5, підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління і було обов"язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як 28.11.2013 року подала до Лугинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією її заяви, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав в нотаріуса, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved