Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

18.11.2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути з відповідача заробітну плату за період з 17.09.2019 року по день винесення рішення, стягнути з відповідача компенсацію за час затримки виплати заробітної плати за період з 17.09.2019 року по день винесення рішення, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працював на посаді директора Виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Наказом від 17.05.2016 р. № 273 -к його було звільнено із займаної посади з 18.05.2016 року за п. 3 ст.40 КЗпП України. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року по справі № 295/7450/16-ц, останнього поновлено на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та встановлено розмір середньоденної заробітної плати 351.27 грн. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 року по справі № 295/9867/16-ц, стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2016 року по 18.08.2016 року в сумі 7376 грн. 67 коп. В період розгляду Богунським районним судом м. Житомира справи за № 295/14695/16-ц відповідач- Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності добровільно сплатив на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.08.2016 року по 18.01.2017 року 36883 грн. 35 коп. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2018 року по справі №295/15366/17 з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 19.01.2017 року по 14.11.2017 року в сумі 72 361,62 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 6370,28 грн. та моральної шкоди розмірі 3 000,00 грн. Позивач зазначає, що фактично його було поновлено на роботі наказом № 98 лише з 15.11.2017 року, однак заробітна плата починаючи з 14.11.2017 року до цього часу не виплачується, чим порушуються його права. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.09.2019 року по справі №295/11077/19 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2019 р. по 17.09.2019 р. в сумі 46718,91 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4279,26 грн., моральної шкоди в розмірі 500,00 грн. Крім того позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, оскільки він не мав можливості заробляти собі на життя, були порушені його конституційні права, порушувалися його нормальні життєві зв`язки, він був змушений докладати життєвих зусиль, щоб досягти гідного рівня життя, він зазнав емоційних та моральних страждань та хвилювань. Протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу, позивач вимушений відстоювати свої права у судовому порядку та витрачати на це час, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, він немає засобів для забезпечення належного рівня життя у зв`язку з невиплатою заробітної плати, все це також позначується на його здоров`ї. 19.11.2019 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира за вказаною позовною заявою відкрито провадження у спрощеному позовному провадженні. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 11.01.2020 року на адресу суду надійшла заява про перенесення розгляду справи в зв"язку з неможливістю забезпечити явку представника Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання на 13.01.2020 р., при цьому про поважність причин відповідачем не зазначено. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року по справі № 295/7450/16-ц за позовною заявою [PERSON] до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позов задоволено частково, визнано незаконним наказ № 273-К від 17.05.2016 року та поновлено [PERSON] на посаді директора виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 19.05.2016 року, стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15455,88 грн. без урахування обов`язкових податків та платежів та на відшкодування моральної шкоди 4000 грн. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 року по справі № 295/9867/16-ц стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2016 року по 18.08.2016 року ( включно) в розмірі 7376,67 грн. без урахування обов`язкових податків та платежів та на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2018 року по справі №295/15366/17 стягнуто з Виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 19.01.2017 року по 14.11.2017 року в сумі 72361,62 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 6370,28 грн. та відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Відповідно до частини 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. [PERSON] було поновлено на роботі наказом № 98 з 15.11.2017 року. На спростування доводів позивача відповідач письмовий відзив на позовну заяву не надав та не спростував обставину щодо проведення тнарахування та виплати заробітної плати позивачу.з 17.09.2019 року по даний час. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.09.2019 року по справі №295/11077/19 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2019 р. по 17.09.2019 р. в сумі 46718,91 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4279,26 грн. та моральної шкоди розмірі 500,00 грн. Рішення набрало законної сили. Рішення набрали законної сили. Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується не рідше ніж кожні півмісяця. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У випадках, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним або святковим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 року № 295/9867/16-ц визначено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 351,27 грн. Крім того, розмір середньоденної заробітної плати встановлений рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року по справі № 295/7450/16-ц, які набрали законної сили. Будь яких інших відомостей про розмір заробітної плати позивача відповідачем суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги, щодо стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 17.09.2019 р. по 13.01.2020 р . в сумі 28101,60 грн. ( 351,27 грн. х 80 робочих днів) Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати(далі - компенсація) провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Пунктом 2 Порядку проведення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, передбачено, що така компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з 01.01.2001 року. Сума компенсації обчислюється у відповідності до Порядку проведення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 як добуток нарахованої, але вчасно невиплаченої заробітної плати за відповідний місяць і приросту споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, що становить 2374,01 грн. Таким чином, на користь [PERSON] підлягає стягненню 28101,60 грн. заборгованість по заробітній платі за період з 17.09.2019 року по 13.01.2020року та компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в сумі 2374,01 грн. Дана сума визначена без врахування податків та обов`язкових платежів. При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що порушення з боку відповідача дотримання вимог трудового законодавства щодо проведення своєчасної виплати заробітної плати призвело до порушення нормальних умов життя позивача. Порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд приходить до висновку, що позивач зазнав через незаконні дії відповідача моральних страждань. Однак, позивач розмір такої шкоди достатньою мірою не підтвердив, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині частково і визначає розмір моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача, згідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial