Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

19.09.2017р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 3). В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, але у них станом на 01.08.2017р. утворилась заборгованість у розмірі 6 805 грн. 83 коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів разом із судовими витратами, понесеними при пред'явлені позову. Крім того, просив стягнути інфляційне збільшення суми заборгованості у розмірі 4 287 грн. 41 коп. та 3% річних у розмірі 873 грн. 43 коп. Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 24.03.2017р.) судове засідання 14.12.2017р. не з,явилася, про дату судового засідання була повідомлена належним чином (а.с. № 20). В наданій суду 26.10.2017р. заяві позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами Проти винесення заочного рішення суду не заперечувала (а.с. № 23). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також в судове засідання не з,явилися, про дату судового засідання були повідомлені належним чином (а.с. № 21, 22), надали письмові заперечення від 14.12.2017р., в яких проти задоволення позову заперечували, просили застосувати строк позовної давності, заперечували проти наданого розрахунку позивача, оскільки в ньому не враховані деякі проплати, які вносили відповідачі, зазначили, що відповідач [PERSON] не зареєстрована у вказаній квартирі. Крім того, в цій заяві просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. № 29). З урахуванням заяв представника позивача та відповідачів суд розглянув справу 14.12.2017р. за правилами ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами. З урахуванням тих обставин, що відповідачами, надані суду свої письмові заперечення проти позову, отже їх позиція щодо невизнання позовних вимог суду відома, суд розглянув справу на загальних засадах цивільного судочинства відповідно до глави 7 розділу III ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої Єдиним абонентський відділом Жовтневого району КП «Міські комунальні платежі» № 8930 від 25.03.2016р. за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 20.04.2010р., [PERSON] з 11.12.2009р. (а.с. № 4). Як вбачається з відповіді ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 17), [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 15). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у повному обсязі, у зв'язку з чим у них станом на 01.08.2017р. виникла заборгованість перед позивачем. Судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивачем проводилось відповідно до тарифів. Відповідачами надана заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с. № 40). Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем з урахуванням строків позовної давності за період з вересня 2013р. по серпень 2017р. склала 2 630 грн. 73 коп., згідно розрахунку наданому позивачем (а.с. № 25-26). Суд критично ставиться до заперечень відповідачів в частині того, що позивачем не врахована сплата ними послуг водопостачання та водовідведення згідно наданих квитанції (а.с. № 33-39), оскільки вказане спростовується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що усі платежі були враховані (а.с. № 25-26) і нічим об'єктивно не підтверджується. Щодо заперечень відповідачів стосовно того, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки відомості у ньому взяті із розрахунку водопостачання та водовідведення на кількість зареєстрованих осіб, а не із показів лічильника, який у них встановлений (а.с. № 31), то суд не може погодитись із такою позицію відповідачів, оскільки це спростовується матеріалами справи. Так в розрахунку заборгованості на а.с. № 25-26 є графа „начисление", з якої вбачається, що нарахування у 2015р. йдуть нерівними частками, як це було раніше, коли нарахування йшло рівними частками по кількості зареєстрованих осіб. Розрахунок заборгованості нового зразку на а.с. № 27 взагалі містить показники лічильників „начальные и конечные». Також суд приймає до уваги той факт, що відповідачка [PERSON] не зареєстрована у вказаній квартирі та не є споживачем за вказаною адресою, що підтверджується довідкою від 11.12.2017р. (а.с.№ 32), а тому в задоволенні позову по відношенню до вказаної відповідачки слід відмовити. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідач [PERSON] у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов'язань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 2 630 грн. 73 коп. за період за період з вересня 2013р. по серпень 2017р. (з урахуванням подачі позивачем в липні 2016р. судового наказу). Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних суд приходить до наступного. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наданому позивачем розмір 3% річних з урахуванням застосованих строків позовної давності складає 593 грн. 55 коп. (а.с.№ 26) Проте з розрахунку інфляційних втрат на суму заборгованості з урахуванням строків позовної давності вбачається, що сума інфляційних втрат має складати 661 грн. При винесені рішення судом враховано те, що ухвалою судді Черновського Г.В. від 29.07.2016р. КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з цих відповідачів (а.с. № 12). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, та приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача по даній цивільній справі задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 519 грн. 48 коп. (3 885 грн. 28 коп. х 1600грн.: 11 966 грн. 67 коп. = 519 грн. 48 коп.). В іншій частині в стягненні судових витрат відмовити. Також слід відмовити й у стягненні судових витрат з відповідачки [PERSON] у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог до неї. На підставі викладеного,

Outcome: partial