Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В жовтні 2014 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту батьківства померлого [PERSON] щодо дитини, яка в неї народилася, посилаючись на те, що встановлення цього факту їй необхідно для реалізації особистих немайнових та майнових прав сина, після померлого батька, оскільки [PERSON] не записаний його батьком у відповідному свідоцтві про народження. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала, просила задовольнити її, пояснивши, що з лютого 2004 року по [INFO] вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в помешканні його батьків. В цей період, а саме [INFO] в її сім'ї народився син [PERSON], запис про батьківство якого у відповідному свідоцтві про народження зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] помер. За життя він визнавав своє батьківство відносно сина, а тому встановлення цього факту заявниці необхідно для реалізації особистих немайнових та майнових прав дитини після померлого батька. Представник заінтересованої особи від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Від згаданого учасника процесу до суду надіслано листа, зі змісту якого вбачається, що заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] він не має, справу просить розглянути у відсутність його представника / а.с. 26 /. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як вбачається з показань свідків [PERSON] та [PERSON] / а.с. 27, 28 /, їх покійний син та брат [PERSON] дійсно без реєстрації шлюбу з 2004 року по день смерті, а саме по [INFO], проживав однією без реєстрації шлюбу із заявницею [PERSON], в їхньому помешканні. В цей період у них народився син [PERSON]. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство відносно цієї дитини, проявляв турботу та піклування про неї, хоча і не був записаним її батьком у відповідному свідоцтві про народження. З копії свідоцтва про народження сина заявниці, її дитина народилася [INFO] в м. Миргороді Полтавської області і її матір'ю в цьому документі записано [PERSON]. Запис відомостей про батька вчинено на підставі положень ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України / а.с. 6, 8 /. Згідно показань свідків, допитаних судом та фотоматеріалів, наданих заявницею / а.с. 11 - 14 /, заявниця проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який за життя визнавав своє батьківство щодо дитини, яка народилася у заявниці. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON], той помер [INFO] в м. Миргороді Полтавської області / а.с. 7/. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалася матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Таким чином, аналіз наданих заявницею доказів дає підстави суду зробити висновок про обґрунтованість її заяви. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження при розгляді справи та підлягає встановленню на підставі положень ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог.

Outcome: approved