Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі , який рішенням суду в 2014 році розірваний. В шлюбі народився син [PERSON] ,[INFO] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків з моменту народження дитини, не спілкується з ним , матеріально не утримує, не цікавиться дитиною. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивача , позивач підтримали позовні вимоги та прохають позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. . Представник третьої особи до суду не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував . Суд, заслухавши пояснення представника позивача , позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.01.1998 р. по 30.01.2014 р., який рішенням Московського районного суду м.Харкова від 30.01.2014 р. розірваний. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками дітей записані мати [PERSON] та батько [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім»ї виданої КП « Жилкомсервіс» від 06.01.2017 р. , [PERSON] проживає та зареєстрована разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 27.04.2018 р. , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради ,як представник органу опіки та піклування , вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON]. Крім того , з вказаного висновку вбачається , що згідно акту обстеження умов проживання від 06.04.2018 р. , за адресою проживання дитини , житлове приміщення складається з 2 кімнат, санітарний стан житла відповідає нормам. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови : дитина має окреме ліжко , шафу для одягу ,книжки , іграшки . Сезонним одягом ,взуттям та продуктами харчування дитина забезпечена. Між членами родини спостерігаються доброзичливі взаємовідносини. Відповідно до інформації адміністрації КЗОЗ « Харківська міська дитяча поліклініка №13» від 05.04.2018 р. № 324 малолітній [PERSON] перебуває під наглядом поліклініки від народження. За час спостереження супроводжувала дитину в поліклініку при зверненні за медичною допомогою , а також знаходилась вдома при викликах до дому дільничного лікаря , мати [PERSON] Рекомендації лікаря виконувались в повному обсязі. Згідно з інформацією Харківської спеціалізованої школи I-III ступенів №17 від 03.04.2018 р. [PERSON] навчається в 1-Б класі .Мати дитини приділяє належну увагу по вихованню дитини , підтримує постійний зв»язок з класним керівником .Батько за час навчання дитини в школі батьківські збори не відвідував .До класного керівника не звертався. Службою у справах дітей по Московському району Департаменту служб , в межа повноважень , на адресу зареєстрованого місця проживання [PERSON] направлялося запрошення на засідання комісії для надання документів , пояснень , стосовно порушеного питання .На засідання комісії [PERSON] не з»явився. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини ,було попередньо розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради , що є постійно діючим консультативно - дорадчим органом виконавчого комітету Харківської міської ради як органу опіки та піклування. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила суду , що дійсно їх батько [PERSON] з ними не проживає, не спілкується , матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає. Судом встановлено , що батько долею малолітньої дитини не цікавиться , бажання бачитися та спілкуватися з сином не виявляє, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не займається її фізичним та духовним розвитком . Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов"язків, передбачених Сімейним кодексом України. Статтею 1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків , як позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх або неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави для позбавлення батьківських прав, це ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною, коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч.3 ст.12 , ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з цього, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підтверджені необхідними доказами, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач під час звернення до суду сплатила судовий збір у сумі 640,00 грн.,який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved