Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином 3-х річного віку. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини і на її утримання не надає. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що з лютого 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, вона сама утримує дитину, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також вказала, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і потребує коштів на своє утримання, які відповідач не надає. [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, проти стягнення коштів на утримання дружини заперечив, мотивуючи тим, що він не спроможний сплачувати кошти на утримання дружини, так як з нього згідно рішення суду вже стягують аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 8 серпня 2010 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], від якого в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про шлюб сторін серії [NUMBER] від 08.08.2010 р., свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 18.04.2014 р. Сторони проживають окремо один від одного, дитина проживає разом з позивачкою в смт. Ярмолинці та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, і отримує одноразову допомогу при народженні дитини. Інших доходів [PERSON] не має. Відповідач, який має постійне місце роботи і регулярний заробіток, матеріальної допомоги на утримання дитини і дружини не надає. Дані обставини підтверджуються довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №975 від 24.04.2014 р. про склад сім'ї [PERSON], довідкою про доходи [PERSON], довідкою Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації № 564 від 27.05.2014 року, а також визнані сторонами в ході судового розгляду справи. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 02.04.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.ст. 180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 цього ж кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оскільки [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний її утримувати та спроможний сплачувати аліменти, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтований і підлягає задоволенню, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2014 року і до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів. В той же час суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки в частині стягнення коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а згідно ч. 4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. Суд враховує, що згідно рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 02.04.2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, і що в разі задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, загальна сума стягнення з заробітної плати відповідача буде складати п"ятдесят відсотків. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 84, 180 - 184, 191 СК України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: partial