Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Першого Приморського районного відділу ДВС ОМУЮ, треті особи - державний виконавець Першого Приморського районного відділу ДВС ОМУЮ - Слаблюк Юлія Юріївна, [PERSON], [PERSON], Реєстраційна служба ОМУЮ про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 липня 2009 року Київський районний суд м. Одеси видав [PERSON] виконавчий лист № 2-192 на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 1079730,00 грн. Постановою державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27 липня 2009 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього рішення. Під час виконання рішення суду, державний виконавець цього відділу Слаблюк Ю.Ю. наклала арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується постановою № АВ 972711 від 03.09.2009 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та акту опису й арешту майна АА № 643703 від 13.11.09. Вищевказана квартира була зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (реєстровий № 4-2916) квартири [ADDRESS], який був укладений [PERSON] та посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2000 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2014 року залишено без змін, договір купівлі-продажу (реєстровий № 4-2916) квартири [ADDRESS], укладений [PERSON] та посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2000 року, був визнаний частково недійсним та за позивачкою, [PERSON], було визнано право власності на цю квартиру в порядку спадкування. Позивачка не є стороною, зокрема боржником, за виконавчим провадженням, яке відкрито державним виконавцем відносно боржника [PERSON] Однак наявність арешту, накладеного державним виконавцем на квартиру [ADDRESS], перешкоджає позивачці розпорядитися квартирою, а також зареєструвати право власності на неї. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України позивачка просить: усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції арешту з квартири [ADDRESS], накладеного постановою № АВ 972711 та актом опису й арешту майна АА № 643703 від 13.11.09 державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Слаблюк Ю.Ю. від 03.09.2009, а також в порядку виконання судового рішення Першому Приморському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надати заяву до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження за реєстровим № 9022329 у вигляді арешту на нерухоме майно на об'єкт, що розташований: [ADDRESS], зареєстроване 03.09.2009 на підставі постанови № АВ 972711 державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Слаблюк Ю.Ю. від 03.09.2009р. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог та пояснила, що наявність арешту перешкоджає позивачці зареєструвати право власності на квартиру, а також розпоряджатись їй. Представники Першого Приморського районного відділу ДВС ОМУЮ в судове засідання не з'явились, згідно поданої заяви просили розглянути справу у її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги, оскільки вона вже не є власником квартири. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, оскільки це призведе до порушення її прав щодо можливого отримання коштів від звернення стягнення на квартиру. Вона також пояснила, що звернулась до Верховного Суду України з приводу перегляду раніше прийнятих рішень. Представники Реєстраційної служби ОМУЮ в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 27 липня 2009 року Київський районний суд м. Одеси видав [PERSON] виконавчий лист № 2-192 на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 1079730,00 грн. Постановою державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27 липня 2009 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього рішення. Під час виконання рішення суду, державний виконавець цього відділу Слаблюк Ю.Ю. наклала арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується постановою № АВ 972711 від 03.09.2009 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та акту опису й арешту майна АА № 643703 від 13.11.09. Вищевказана квартира була зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (реєстровий № 4-2916) квартири [ADDRESS], який був укладений [PERSON] та посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2000 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2014 року залишено без змін, договір купівлі-продажу (реєстровий № 4-2916) квартири [ADDRESS], укладений [PERSON] та посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2000 року, був визнаний частково недійсним та за позивачкою, [PERSON], було визнано право власності на цю квартиру в порядку спадкування. Таким чином, [PERSON], яка є боржницею за виконавчим провадженням не є вже власником квартири у будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що накладення арешту на квартиру не дає можливість позивачу реалізувати своє право власності на квартиру, тобто право розпорядження квартирою. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі викладеного, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належало [PERSON] ([INFO], іпн. № [NUMBER]), що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.09.2009р., серії АВ № 972712, серія ВА № 972711 (у постанові прізвище боржника зазначено [PERSON]"), державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції - Георгієва В.І.. В той же час, суд інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони є зайві, та фактично зняття арешту з квартири відбувається на підставі рішення суд.

Outcome: partial