Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 серпня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1109. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] у місті Донецьку Донецької області, про що Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації народжень 18 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 75. Вже протягом кількох років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують взаємних сімейних відносин та втратили інтерес один до одного. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам. На даний час малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає з нею. Вказана обставина підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи від 25 листопада 2014 року № 5612000495, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому [PERSON] , та довідкою внутрішньо переміщеної особи від 09 вересня 2016 року № 5612001444, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому з яких слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають за однією і тією ж адресою: [ADDRESS] . Крім того, в довідці внутрішньо переміщеної особи від 09 вересня 2016 року № 5612001444, виданій Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому [PERSON] , в якості законного представника, що супроводжує малолітню дитину, вказана [PERSON] . Просила розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 19 серпня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1109. Малолітню дитину [PERSON] [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну заяву у межах її доводів та просила задовольнити повністю. Додатково пояснила, що подружні відносини припинені з вересня 2019 року. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення дитини на проживанні з позивачкою. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] у підготовчому судовому засіданні пред"явленого до нього позову дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1109. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , про що Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації народжень 18 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 75. Встановлено, що малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 25 листопада 2014 року № 5612000495 та від 09 вересня 2016 року № 5612001444 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому Станіславській В.В., [PERSON] . Крім того, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09 вересня 2016 року № 5612001444, виданій Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому [PERSON] , в якості законного представника, що супроводжує малолітню дитину, вказана [PERSON] . Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2019 року, не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, взаємовідносини між сторонами, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини, а тому шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки між сторонами відсутній спір щодо встановлення місця проживання дитини, то суд прийшов до висновку, що місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2007 р.н. слід визначити з матір`ю - [PERSON] , в порядку ч.1 ст. 160 СК України, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 1536,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України,

Outcome: approved