Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на 2 курсі Південноукраїнського національного педагогічного університету ім..[PERSON] на факультеті фізичної реабілітації денної форми навчання на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, позивач не взмозі самостійно утримувати дитину, оскільки не працює. Дитина потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників тощо, що зумовило необхідність звернутись з позовом до суду. Відповідач має задовільний стан здоров»я, займається підприємницькою діяльністю, інших утриманців немає, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить с тягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на період її навчання в розмірі 500 грн щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає а можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею\~ст. 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року\~„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини І-БВ № 058998 від 12 квітня 1998 року, свідоцтвом про зміну імені з «Сливка Марія Едуардівна» на «Ямроз Марія Едуардівна» серія І-БВ № 008456 від 18.11.2014 р. Повнолітня дитина навчається на 1 курсі факультету фізичної реабілітації Південноукраїнського національного педагогічного університету ім..[PERSON], термін навчання з 01.09.2015 р по 01.07.2019 р. В зв»язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги на оплату харчування, проїзду, придбання навчального приладдя. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~Згідно ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітніх, дочки, сина, суд визначає \~в твердій грошовій сумі або в частці від \~доходу \~платника аліментів з урахуванням обставин передбачених ст.182 Сімейного кодексу України . Відповідач має задовільний стан здоров»я, інших утриманців немає, має мінливий дохід, є працездатного віку. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу дитини на період її навчання. Враховуючи обставини, визначені ст.. 182 СК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 182, 199-200 СК України, та

Outcome: approved