Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що лютого місяця 2014 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], і в них є спільна дитина - дочка [PERSON] [INFO]. Наразі шлюб між сторонами не розірвано, але вони сумісно не проживають, дитина повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча спроможний це робити. Позивач в судове засідання не з"явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає в повному обсязі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину - дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір»ю. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого виконкомом Голінської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Отже, відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], будучи особою працездатного віку, не маючи інших дітей, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог та інтереси дитини, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто, не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved