Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач вказує, що 24.11.2012 року між ними укладено шлюб. На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. З часу народження дитини позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв'язку з чим не працює. Відповідач за невідомих причин у добровільному порядку приймати участь у вихованні, утримання сина, що вкрай ускладнило можливість належного мінімального прожиткового рівня. Крім того, відповідач не надає позивачу будь - яку матеріальну допомогу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач має працездатний вік, стан його здоров'я задовільний, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь щомісячно у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з"явилась, але її представник [PERSON] Надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 6). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення сином [PERSON] [INFO], трирічного віку («право на аліменти за безсонні ночі»). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дружини. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача коштів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, суд присуджує аліменти з дня подачі позову до суду, а саме з 10.06.2014. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в доход держави судовий збір у сумі 243,60грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved