Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

12.03.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №153. В обґрунтування позову зазначив, що 08.10.2011 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб; від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Примирення не можливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам дітей. Майнових спорів між сторонами немає, суперечок про місце проживання дітей і розподіл спільного майна не має, діти проживатимуть разом з відповідачкою. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче засідання. Копія ухвали суду направлена учасникам справи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.04.2018 закрито підготовче провадження, справу призначенно до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, судова кореспонденція, направлена на адресу останньої, повернулася до суду за закінченням терміну зберігання, про поважність причин неявки в судове засідання не повідомила, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не зверталася, відзив на позовну заяву не надавала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Згідно свідоцтву про шлюб серії 1-ВЛ №171485, зареєстрованого відідлом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011, актовий запис № 153 (а. с. 6). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 7, 8). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Майнового спору сторони не мають, малолітні діти сторін після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи, що на утриманні відповідача [PERSON] залишається двої малолітніх дітей, позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат, суд приходить до висновку про звільнення [PERSON] від сплати судового збору на користь позивача.

Outcome: approved