Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] 10.10.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 1998 року народження, до [PERSON], 3 особи - [PERSON], [PERSON], Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання відповідачки разом з неповнолітніми дітьми та повнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за адресою - квартира [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачі та неповнолітні діти, батьком яких є [PERSON] (3 особа), в спірній квартирі зареєстровані з вересня 2011 року, але в квартирі вони не проживають постійно з моменту реєстрації; відповідачка [PERSON] є рідною сестрою позивачки; спірна квартира є власністю позивачки згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2003 року; реєстрація відповідачів відбувалась на прохання сестри [PERSON] у зв»язку з продажем ними попередньої квартири та купівлею іншого житла; будь-яких домовленостей або договорів між нею (позивачкою) та відповідачами щодо користування квартирою №162 не має, оскільки відповідачка [PERSON] обіцяла відразу після придбання нової квартири добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою квартири позивачки. Оскільки відповідачі та неповнолітні діти відповідачки 1 в квартирі №162 не проживають понад один рік (з моменту реєстрації), але залишаються бути зареєстрованими за адресою спірної квартири, чим фактично перешкоджають позивачці у повній мірі здійснювати свої права, як власника житла, місце фактичного проживання відповідачів позивачці невідоме, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві; відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились повторно; про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань від них не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники 3-іх осіб - Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, а також 3 особа - [PERSON], в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, своїми заявами 3 особи 3, 4 просили справу розглядати за відсутності їхніх представників (а.с.32, 48); від [PERSON], як законного представника (батька) неповнолітніх дітей будь-яких заяв не надходило. 3 особа - [PERSON] (чоловік позивачки [PERSON]) в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позивачки та викладені нею обставини справи, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки та 3 особи - [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2003 року, зареєстрованого БТІ м. Києва 04.07.2003 року, [PERSON] (позивачка) є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9). Позивачка [PERSON] та [PERSON] (3 особа) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.07.1997 року (а.с.10). Квартира [ADDRESS] є чотирьохкімнатною, житловою площею 52,80 кв. м, загальною площею 83,70 кв. м. Згідно довідки форми №3 від 10.10.2014 року в квартирі №162 зареєстровані вісім осіб - позивачка [PERSON] та її троє малолітніх дітей, а також - 20.09.2011 року зареєстровані відповідачка [PERSON] та її троє дітей - [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 1998 року народження та [PERSON], 1996 року народження (а.с.37). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї та інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї (колишнього члена сім»ї) без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ствердження позивачки про те, що відповідачі [PERSON] (разом з неповнолітніми дітьми) та [PERSON] - не проживають в квартирі [ADDRESS] з моменту їхньої реєстрації (з вересня 2011 року) постійно, в квартиру вони не оселялися; будь-якого належного їм майна відповідно в спірній квартирі не має; будь-яких домовленостей або договорів між позивачкою та відповідачами щодо користування квартирою №162 не існує, фактично підтверджуються поясненнями 3-ої особи - [PERSON]; також - актом про не проживання в спірній квартирі від 08.10.2014 року, тощо (а.с.38). Згідно наданої довідки ЖЕД-204 від 04.03.2015 року №447 - відповідачі з будь-якими заявами щодо не проживання за адресою спірної квартири (зняття з реєстраційного обліку) до житлового органу не звертались. Відповідачами [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 1998 року народження, та [PERSON], а також 3-ю особою - [PERSON], будь-яких заперечень по суті справи судові не надано. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто позов в частині вимог про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, має бути задоволений. Оскільки рішення суду про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для скасування реєстрації фізичної особи (зняття з реєстраційного обліку) за адресою спірної квартири, тому в задоволенні позову в частині вимоги щодо зняття відповідачів та неповнолітніх дітей з реєстрації за адресою [ADDRESS] - має бути відмовлено.

Outcome: partial