Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

31.05.2016р. до Слов"янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.04. 2016 року, її мати - [PERSON], 19.01.1931р. н., знаходячись за місцем реєстрації [ADDRESS] померла. 11.04.2016р. в Горлівському відділенні Донецького відділення судово- медичної експертизи їй видали лікарське свідоцтво про смерть та довідку до форми №106\\0 № 799, про причину смерті матері, а після цього вона разом з чоловіком [PERSON] забрали тіло матері для поховання. В подальшому, ми звернулись в комунальне підприємство «Простір» м. Горлівка Донецької області, де нам дали дозвіл на її поховання на кладовищі №2 дільниця №19 м. Горлівки, де матір 12.04.2016р. була захоронена. В органи ДРАЦС в м. Горлівка за реєстрацією смерті матері вона не зверталась. В подальшому, вимушена була звернутися 26.05.2016р. до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з проханням зареєструвати смерть її матері в органах державної влади України, та видати їй свідоцтво про її смерть відповідного державного зразка, надавши лікарське свідоцтво про смерть матері, одержане нею в м. Горлівка, копію паспорту матері, копію свого паспорту, довідку про причини смерті. В відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську їй відмовили в видачі свідоцтва, мотивуючи що надані документи не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Однак, можливості надати лікарське свідоцтво з печатками відповідного зразка медичного закладу України в неї немає, бо лікарських установ, які б діяли на території м. Горлівка, підконтрольних Україні немає. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення факту смерті її матері - [PERSON], їй необхідно для проведення державної реєстрації смерті матері на території України, яка контролюється державними органами, а саме відділом ДРАЦС по місту Слов'янську Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, отримання свідоцтва про смерть її матері, для подальшого його використання в цивільно- правових відносинах, згідно законодавства України. Тому вона, відповідно до п. 7, 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», змушена звертатися з цією заявою про встановлення факту смерті її матері до суду. Згідно ст. 5 ч.І п.9 Закону України «Про судовий збір», я як інвалід 2 групи звільняюсь від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На підставі викладеного й у відповідності з ст. 14, п.54.2 ст. 234, п. 8 ч. і ст. 256 ЦПК У країни,ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII, п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31-03-1995 року «Про удову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, п. 1 гл. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, наказу Міністерства Юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей». Просить суд встановити факт, що її мати [PERSON], 19.01.1931р. народження, уродженка с. Ішеєвка Ішеєвського району Ульянівської області, громадянка України, яка була зареєстрована в [INFO]. 5, померла в Україні, м. Горлівка Донецької області, 11.04.2016року, причина смерті - гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз. В судове засідання заявник [PERSON]Ю, її представник [PERSON] та представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області до суду не з»явились, надали заяви у яких просили справу розглянути без їх участи, вимоги [PERSON]Ю, задовольнити. Дослідивши додані документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - факт спорідненості [PERSON] з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 669511, виданим бюро ЗАГС Ц-городського району м. Горлівка, 21.01.1960 року, а також свідоцтвом про шлюб (а.с.9,10); - факт проживання [PERSON] в м. Горлівка підтверджується копією паспорту [PERSON], копією пенсійного посвідчення, копією довідки про її смерть (а.с.16,19,20,21); - факт неможливості проведення реєстрації смерті [PERSON] відділом ДРАЦС по місту Слов'янську підтверджується відповіддю начальника Відділу ДРАЦС по місту Слов'янськ Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 26.05.2016 року за № 1844\\03.2-45 (а.с.13); - факт смерті [PERSON] підтверджується копією довідки-дозволу на поховання покійної з ритуального підприємства «Простір» м. Горлівка , копією накладної про витрати на поховання, двома фото з місця захоронення покійної, копією лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] з м. Горлівка (а.с.14,15,17,18). Згідно ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення померлою. -факт неможливості проведення реєстрації смерті [PERSON] відділом ДРАЦС по місту Слов'янську - підтверджується відповіддю начальника Відділу ДРАЦС по місту Слов'янськ Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 26..05. 2016 року за № 1844\\03.2-45 Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті відділу ДРАЦС по місту Слов'янську від 26..05. 2016 року за № 1844\\03.2-45, оскільки заявником [PERSON] для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, затвердженим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, було відмовлено у державній реєстрації смерті (а.с.20). Тобто свідоцтво про смерть стосовно [PERSON], померлої 11 квітня 2016 року м. Горлівка Донецької області на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved