Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її свекруха - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила. Після її смерті чоловік позивачки - [PERSON] прийняв спадщину. [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у спадковому майні на користь позивача. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О.надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Позовна заява надійшла до суду 08 липня 2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 10 вересня 2019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 04 жовтня 2019 року та було відкладено на 23 жовтня 2019 року. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачі визнали позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 204/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, до якої, зокрема, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 444 від 03.06.2019 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] (а.с.13). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину - [PERSON] . Заповіт складений 25 грудня 2003 року, посвідчений секретарем виконкому Салтиково-Дівицької сільської ради Гайдук О. М. зареєстрований в реєстрі за № 134 (а.с. 51). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.33). Таким чином [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , так як проживав разом з нею на час відкриття спадщини та не подавав до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 443 від 03.06.2019 року, [PERSON] на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1986 року (а.с.8). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з матеріалами спадкової справи № 204/2017, 05 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] надали приватному нотаріусу Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощуку В. О. заяви в яких відмовилися від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , на користь їхньої матері - [PERSON] (а.с.49). 15 грудня 2017 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті чоловіка - [PERSON] (а.с.57-58). [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] (а.с.59). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 426/01-16 від 02.07.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.15). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 169 від 01.07.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 14). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1974 році (а.с. 18-20). Згідно з витягом з погосподарської книги Салтиково Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, будинок за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] до дня її смерті на праві особистої власності (а.с.11). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обгрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою [ADDRESS] , був побудований до 05.08.1992 року та належав [PERSON] , але за життя вона не отримала правовстановлюючого документу на будинок, її спадкоємцем був [PERSON] , який також не отримав правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved