Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

29 січня 2019 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить визнати: автомобіль ВАЗ 21063 - 1987 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] вартістю 25000 грн., дві корови вартістю 14000 грн., двоє свиней вартістю 2000 грн., ліжко (2 шт.) вартістю 1000 грн., шафу (3 шт.) вартістю 2100, тумбу (3 шт.) вартістю 1500 грн., диван (3 шт.) вартістю 2100 грн., крісло (2 шт.) вартістю 1000 грн., стіл розкладний (1 шт.) вартістю 500 грн., стільці (12 шт.) вартістю 1200 грн., сервант (1 шт.) вартістю 700 грн., тумбу під телевізор (1 шт.) вартістю 500 грн., стіл письмовий (1 шт.) вартістю 500 грн., кухонні меблі (6 шт.) вартістю 900 грн., стіл кухонний (1 шт.) вартістю 600 грн., супутникову антену з тюнером (1 шт.) вартістю 1500 грн., телевізор Samsung (1 шт.) вартістю 3000 грн., холодильник Sneige (1 шт.) вартістю 3000 грн. холодильник Орск (1 шт.) вартістю 3000 грн., холодильник Saturn (1 шт.) вартістю 2000 грн., праску (1 шт.) вартістю 200 грн., умивальник (1 піт.) вартість 500 грн., пральну машину (1 шт.) вартістю 3000 грн., м`ясорубку Vitek (1 шт.) вартістю 400 грн., магнітофон Saturn (1шт.) вартістю 600 грн., газову плиту (1 шт.) вартістю 600 грн., газовий котел (1 шт.) вартістю 650 грн., сервіз (10 шт.) вартістю 1000 грн., тарілки (60 шт.) вартістю 1200 грн., кружки (25 шт.) вартістю 250 грн., кастрюлі (10 шт.) вартістю 300 грн., сковороду (3 шт.) вартістю 90 грн., відро (6 шт.) вартістю 180 грн., килим (5 шт.) вартістю 1000 грн., комплект постільної білизни (2 шт.) вартістю 200 грн., подушки (10 шт.) вартістю 1000 грн., доріжки полові (4 шт.) вартістю 600 грн., млин (1 шт.) вартістю 400 грн., січкарню (1 шт.) вартість 450 грн., зварювальний апарат (1 шт.) вартістю 400 грн., мотоблок з полупричіпом (1 шт.) вартістю 4000 грн., станок для очищення дерев`яних виробів (1 шт.) вартістю 3000 грн., мотоцикл ІЖ Юпітер-5 (1 шт.) вартістю 2500 грн. - об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділити майно виділивши їй у власність 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21063 - 1987 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] вартістю 12500 грн., одну корову вартістю 7000 грн., одну свиню вартістю 0000 грн., ліжко (1 шт.) вартістю 500 грн., шафу (1 шт.) вартістю 700, тумбу (1 шт.) вартістю 500 грн., диван (2 шт.) вартістю 1400 грн., крісло (1 шт.) вартістю 500 грн., стіл розкладний (1 шт.) вартістю 500 грн., стільці (6 шт.) вартістю 600 грн., тумба під телевізор (1 шт.) вартістю 500 грн., кухонні меблі (3 шт.) вартістю 450 грн., холодильник Sneige (1 шт.) вартістю 3000 грн. холодильник Saturn (1 шт.) вартістю 2000 грн., праску (1 шт.) вартістю 200 грн., м`ясорубку Vitek (1 шт.) вартістю 400 грн., газову плиту (1 шт.) вартістю 600 грн., газовий котел (1 шт.) вартістю 650 грн., сервіз (5 шт.) вартістю 500 грн., тарілки (30 шт.) вартістю 600 грн., кружки (12 шт.) вартістю 120 грн., кастрюлі (5 шт.) вартістю 150 грн., сковороду (2 шт.) вартістю 60 грн., відро (3 шт.) вартістю 90 грн., килим 2 шт.) вартістю 600 грн., комплект постільної білизни (1 шт.) вартістю 100 грн., подушки (5 шт.) вартістю 500 грн., доріжки полові (2 шт.) вартістю 300 грн., млин (1 шт.) вартістю 400 грн., січкарню (1 шт.) вартість 450 грн., зварювальний апарат (1 шт.) вартістю 400 грн..Та виділити їй в натурі 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. Мотивуючи тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про право власності вони є власниками житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , по 1/2 частці. За період шлюбу крім нерухомого майна сторони придбали також нерухоме майно, автомобіль. Крім того, в будинку та на прибудинковій території знаходиться рухоме майно, яке являється спільною сумісною власністю її та відповідача та підлягає поділу між ними відповідно до чинного законодавства. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позову, у зв`язку з тим, що позов є необґрунтованим і недоведений письмовими доказами. Зазначив, що акт опису майна складено без його участі та він є неповним. Вказаний позивачем у позові автомобіль було продано за згодою позивачки. Крім того, вказав, що не погоджується з вартістю майна, оскільки вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодження між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної вартості майна. Вартість описаного майна ними не була погоджена. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зазначила, що погоджується на третій варіант відповідно до висновку експерта, оскільки немає можливості самостійно переобладнати будинок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити з урахуванням вимог чинного законодавства. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що є пенсіонером та часто хворіє (а.с.158,179-187), вважає, що проживання разом є неможливим. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позов визнає частково. Суд, заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 07 квітня 1979 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 04 березня 2019 року по справі №286/165/19, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 07 квітня 1979 року серії [NUMBER] та копією рішення від 04.03.2019 року (а.с.19). В період перебування в шлюбі сторонами було придбано спільно рухоме та нерухоме майно, що підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08 травня 2009 року, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 02.01.2019 року №11-4, актами опису майна від 19.01.2019 року (а.с.14-18,20-43). Як видно, з наданих позивачем матеріалів справи, а саме листів Овруцького ВП в Житомирській області. Позивач неодноразово зверталася до відділення поліції по факту неправомірних дій та вчинення домашнього насильства вчиненого [PERSON] по відношенню до [PERSON] ([NUMBER]). Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма частин третьої та четвертої статті 368 ЦК України. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Так як майно, вказане позивачем при зверненні, придбане за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу між ними в рівних частках, так як іншого у судовому засіданні доведено не було. Дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання. Ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. Поділ всього майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, або лише певної речі, означає припинення щодо нього режиму об`єкта права спільної сумісної власності. При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Тому суд, виходячи з наведених вимог закону та

Outcome: partial