Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

13 березня 2014 року (за поштовим штемпелем) позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 травня 2013 року на підставі Договору безпроцентної позики, б/н, він позичив юридичній особі в особі директора Ігнатенка П.Г. готівкові кошти в розмірі 72000,00 грн. для потреб господарства терміном на п'ять місяців, тобто до 1 листопада 2013 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів в повному обсязі є п. 5.2 Договору, в якому зазначено, що на дату підписання Договору сума отримана повністю. Проте, відповідач в зазначений термін борг не повернув, прострочив виконання зобов'язання на 78 днів. Відповідно до п. 6.2 Договору заборгованість по пені встановлена сторонами в розмірі 0,3% від ціни Договору за кожен день прострочення та складає 16848,00 грн. (72000 грн. х 0,3% / 100% х 78 днів), тому просить стягнути із відповідача на його користь суму боргу у розмірі 72000 грн., пеню - 16848,00 грн. та сплачені судові витрати - 888,48 грн. В судовому засіданні уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, відповідач позов не визнав повністю. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач як фізична особа та СФГ «Пилип» в особі його голови Ігнатенка П.Г. уклали Договір безпроцентної позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 72000 грн. для власних потреб. Факт отримання коштів підтверджується п. 5.2 цього ж Договору, який був підписаний власноручно Ігнатенком П.Г. 7 березня 2014 року позивач з метою мирного врегулювання спору направляв відповідачу вимогу про повернення боргу, яка останнім залишена без виконання. В судовому засіданні відповідач в особі голови СФГ «Пилип» Ігнатенка П.Г., повністю заперечуючи проти позову, пояснив, що він в середині квітня 2013 року отримав від громадянина по імені Максим у м. Бориспіль по дорученню СФГ 60 одиниць посівного матеріалу - кукурудзи вартістю 72000 грн., після чого добровільно підписав спірний Договір. Однак грошові кошти не отримував. Посівний матеріал виявився неякісним та господарство зазнало збитків, хоча якість посівного матеріалу перевіряв у Броварській контрольно-насіннєвій лабораторії. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 1 травня 2013 року сторони уклали у простій письмовій формі Договір безпроцентної позики, б/н, який відповідає вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України. Згідно з умовами даного Договору позивач [PERSON] позичив СФГ «Пилип» в особі його голови Ігнатенка П.Г. грошові кошти в розмірі 72000,00 грн. для потреб господарства терміном на п'ять місяців, тобто до 1 листопада 2013 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів в повному обсязі є п. 5.2 Договору (а.с.32 - копія Договору). Договір не повернутий відповідачу та знаходиться у позивача, що свідчить про невиконання відповідачем взятих ним на себе зобов'язань. Таким чином, зібрані у справі докази та фактичні обставини справи з усією повнотою свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини договору позики, які існують на час розгляду справи, що [PERSON] передав відповідачу в особі його голови Ігнатенка П.Г. грошові кошти, а відповідач зобов'язувався повернути їх, що доведено в судовому засіданні і судом визнано ці обставини достовірними. Відповідач у встановлений строк не виконав взяте на себе зобов'язання по даному Договору і не повернув суму позики в строк, указаний у договорі, тобто прострочив виконання грошового зобов'язання та не надав суду доказів, які б свідчили, що він повернув борг позивачу. Борг за Договором позики становить 72000 грн. До стягнення підлягає також пеня відповідно до ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позивачем вимог, визначена п. 6.2 Договору позики у розмірі 0,3% від ціни договору за кожен день прострочення, за період з 01.11.2013 року по 17.01.2014 року включно в розмірі 16848 грн. (72000 грн. х 0,3% х 78 днів). Відповідач при пред"явленні позову сплатив судовий збір в розмірі 888,48 грн. (а.с.2 - квитанція). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або інші речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановленому договором. Частина 1 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цьогоКодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов договору позики, укладеного між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved