Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

28.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/100 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після смерті 07 червня 2011 року [PERSON], позивачем на підставі заповіту було успадковано 3/4 частки у 27/100 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.12.2011 року №4-1349. Вказана квартира складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею 37,9 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири становить 63,3 кв.м. і частина якої належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 02.04.1997 року, яке зареєстровано у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за №21034 (реєстраційний номер майна 13792016). Крім того, позивач зазначає, що на даний час квартира [ADDRESS] розподілена між трьома власниками таким чином: [PERSON] - 27/100 або 17,09м2; [PERSON] - 17/100 або 10,76м2; [PERSON] - 38/100 або 24,05м2 та 17/100 або 10.76м2. Відтак з витягів про державну реєстрацію права власності вбачається, що в процесі реєстрації квартири загублена 1/100 частки або 0,63м2 квартири. Враховуючи вищевикладене, вимушений звернутися до суду. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та уточнення до них, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб - Реєстраційної служба Львівського міського управління юстиції та Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» віднесли вирішення даного спору на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 02.04.1997р., квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 38/100 та членам його сімї: [PERSON] - 34/100 та [PERSON] - 28/100. З копії витягу про державну реєстрацію прав від 27.12.2011 року вбачається, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] №4-1349 від 12.12.2011р. належить 27/100 частки квартири [ADDRESS]. У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.02.2006 року, відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] №4-4048 від 10.07.2001р. належить 17/100 частки квартири [ADDRESS]. Крім цього, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідач [PERSON] успадкував 17/100 частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] Відтак судом встановлено, що в процесі реєстрації права власності на 27/100 часток квартири [ADDRESS] за позивачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], якій належало 28/100 частки вказаної квартири, помилково не зареєстрована 1/100 частки квартири. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved