Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON], пред'явила позов до Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON], який помер [INFO] в м. Старокостянтинів Хмельницької області, місце реєстрації - виконавчий комітет Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем третьої черги. Інших спадкоємців крім неї немає. До спадкової маси входить, зокрема, жилий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як, фактично вступивши в управління майном, вважала, що прийняла спадщину, а тому через юридичну необізнаність, матеріальні труднощі, сімейні складнощі, не подала у встановлені законом строки заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, просила позов задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представник відповідача Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району подав до суду заяву аналогічного змісту. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 25 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 травня 2015 року. Позивачка являється племінницею [PERSON], що підтверджується даними повторного свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 22 вересня 2016 року, свідоцтвом про народження її батька [PERSON] серії [NUMBER], виданого Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського районного Хмельницької області 19 лютого 1957 року, копією актового запису свідоцтва про народження померлого [PERSON] № 42 від 27 серпня 1951 року, виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 15 листопада 2016 року. Згідно довідки виконавчого комітету Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району від 19 вересня 2016 року за № 1115, померлий [PERSON] на день смерті проживав однин і був зареєстрований в [ADDRESS]. Листом - відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2016 року за № 3467/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в зв'язку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За витягом зі спадкового реєстру № 45214393 від 27 вересня 2016 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 45656628 від 03 листопада 2016 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] відсутня. Аналогічного змісту інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 4066/01-16 від 03 листопада 2016 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, зокрема, жилий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, через матеріальні труднощі та сімейні обставини, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved