Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

17 грудня 2020 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 21 609 грн. 96 коп. а також суми сплаченого судового збору 2102 грн. 00 коп. Свій позов мотивує тим, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його для власних потреб та, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015 (далі Правила), та ст.ст.6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Позивачем в період з листопада 2018 року по липень 2020 року поставлено Відповідачу природний газ на загальну суму 21\~609 грн. 96 коп., вартість якого до даного часу не сплачена. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року провадження у вказаній справі відкрито, розгляд справи призначено до першого судового засідання для розгляду справи по суті на 11 лютого 2021 року, який було відкладено через відсутність доказів належного повідомлення відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу»\~є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Із довідки про розмір платежів вбачається, що станом на липень 2020 року заборгованість [PERSON] за отримані послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , складає 21 609,96грн. (а.с.11). Відповідно до ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За правилами ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з задоволенням позовних вимог та визнанням позову відповідачем, сплату судових витрат в розмірі 50 відсотків, суд покладає на відповідача, інші 50 відсотків судових витрат підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved