Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що вони перебували у шлюбі який 20 березня 2000 року розірвано. У період шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття та являється студентом вищого навчального закладу. Зокрема, її з відповідачем син [PERSON] навчається на другому курсі Хустського технічного коледжу ТСО України денного відділення факультету інформатики та обчислювальної техніки за спеціальністю "Обслуговування ком"ютерних систем і мереж". При цьому, згідно договору про підготовку фахівця № 40 від 28 серпня 2015 року загальна вартість освітньої послуги становить 21617 гривень. Тобто тривалість навчання складає 3 роки і за кожний рік навчання потрібно сплачувати кошти. На даний час вона має постійне місце роботи працює у Верхньоводянській сільській раді. Проте отримана нею заробітна плата не покриває всіх витрат, необхідних для навчання дитини, якими є оплата за навчання, оплата за місце проживання, витрати на проживання, в тому числі на харчування, одяг, іноді навчальні посібники. Син [PERSON], є інвалідом з дитинства, ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, де постійно повязаний з навчальним процесом, отже перебуває на її повному утриманні. Їй важко одній в повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним, а також оплачувати навчання сина. Відповідач, як батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, зокрема на її навчання не надає. При цьому, відповідач, як їй було відомо до цього часу, являється сезонним робітником за кордоном, зокрема в Чеській Республіці, є працездатною особою, тому на їїдумку має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Враховуючи, що сезонна робота за своїм змістом в певній мірі не може бути постійним заробітком, а має мінливий характер доходів, вважає за необхідне прохати перед судом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у вищому навчальному закладі саме в твердій грошовій сумі, тобто в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення дитиною навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку. Таким чином, зважаючи на те, що вона не взмозі повністю самостійно займатися забезпеченням оплати навчання та утримання повнолітнього сина, а останній в свою чергу потребує додаткової матеріальної допомоги з боку відповідача, як батька, на якого законодавством покладено обовязок утримувати свою дитину до повноліття, а в разі повноліття, за умови навчання, не пізніше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, оскільки ніде не працює, не взмозі сама себе забезпечити, маючи прагнення здобути вищу освіту, й у зв"язку з тим що на даному етапі життя вона одна утримує дитину, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на навчання повнолітньої сина в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення дитиною навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку Позивачка, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з"язвився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 28 березня 2000 року, на підставі чого відділом реєстрації актів громадянського стану Закарпатської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу срії І-ФМ №040372 від 28 липня 2016 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], та який наразі являється повнолітнім, що стверджується свідоцтвом про народження , та навчається у вищому навчальному закладі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], на період його навчання у вищому навчальному закладі, але не більше як до 23 річного віку. Відповідно до довідки Хустського технічного коледжу від 10 серпня 2016 року № 64 син сторін, [PERSON] є студентом цього навчального закладу, денної форми навчання. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітнього сина. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Згідно довідки Водицької сільської ради № 711 від 04 липня 2016 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] на утриманні позивачки знаходиться повнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає з сином. Крім того, відповідно до договору від 28 серпня 2015 року про навчання або про надання додаткових освітніх послуг син сторін [PERSON] навчається на контрактній формі навчання, де загальна вартість освітньої послуги за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст становить 21617 гривень. Як вже було встановлено, повнолітній син сторін, [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже вона не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище дочки сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі 1000 грн. щомісячно. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 31 серпня 2016 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved