Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить поділити між нею на відповідачам майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: житлового будинку, що знаходиться по вул.. Севастопільська,1 в м. Сарни Рівненської області зареєстрованого за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу; визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку, та на 1/2 частину нерухомого майна, яке складається з : сараю, погребу, колодязя, огорожі та знаходиться за цією ж адресою, також просила стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 23.07.1994 року по 15.07.2016 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Сарненським райвідділом реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу в сторін народилося троє дітей, двоє з яких є неповнолітніми та проживають разом з позивачем. В період шлюбу до моменту фактичного припинення ведення спільного господарства, 28.12.2006 року за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу був придбаний житловий будинок по вул.. Севастопільска,1 в м. Сарни. Посилається на те, що відповідач не визнає її права на спірний житловий будинок та вважає, що він належить лише йому. За захистом своїх прав звернулася до суду та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення згідно позову. В своїх довільних поясненнях позивач зазначила, що на сьогоднішній день будинок знесений, а з допоміжних будівель залишилися лише огорожа, яка частково пошкоджена. Відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали, в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилаються на те, що спірний обєкт нерухомого майна знесений в звязку з аварійністю та знятий з реєстрації, щодо другорядних обєктів нерухомого майна вказали, що вони не є самостійними обєктами, та без будинку ділитись не можуть. Погріб та сарай розібрав попередній власник будинку ще в 2006 році. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в зв"язку з наступним. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] останнім було придбано деревяний житловий будинок житловою площею 18,3 кв.м., загальною площею 64,1 кв.м. з належними до нього надвірними будівлями : сарай, погріб, колодязь, вбиральня, огорожа, що знаходяться в м. Сарни Рівненської області, вул.. Севастопольска,1, який був зареєстрований в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентраризації» за відповідачем 16.01.2017 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Рішенням Сарненського районного суду від 08.02.2017 року, яке набрало законної сили 20.02.2017 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1262 га., розташованої по вул.. Севастопільській,1 м. Сарни Рівненської області, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.60 СК України дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте подружжям за час шлюбу. Згідно із змістом ст.69 СК України сторони дійсно мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст.60-72 СК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до повідомлення КП Рівненське ОБТІ від 13.04.2017 року №3361 житловий будинок в м. Сарни по вул.. Севастопольська,1, який належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року станом на 13.04.2017 року знесений. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що житловий будинок 1 по вулиці Севастопольська в м. Сарни знесений в звязку з аварійним станом, в звязку з чим припинено право власності. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). В звязку з наведеним вище не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо поділу житлового будинку та допоміжного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул.. Севастопольська,1, м. Сарни, Рівненської області, оскільки останній, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності знесений в звязку з аварійним станом, допоміжні споруди також знесені, що встановлено з пояснень сторін. Згідно роз'яснень, наданих у ч.2 п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Проте, доказів на підтвердження зазначених обставин, вартості спірного нерухомого майна та вимоги про стягнення відповідної грошової компенсації позивачем заявлено не було. Відповідно до п.3 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано достатньо доказів, які би прямо підтверджували існування зазначеного ним майна. На підставі ст..ст. 60,69 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»,

Outcome: dismissed