Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON], третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області, по якій просить розірвати договір постачання корпусних меблів від 29 червня 2013 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 7 500 грн., сплачені на виконання умов договору; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.06.2013 року між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір постачання корпусних меблів, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з постачання корпусних меблів за індивідуальним заказом - кухні (без стільниці), фурнітура BLUM, проект (ескізи) якого є додатками до вказаного договору (п. 1.2. договору). За умовами договору, ціна виготовленої продукції складає 15 650 грн., яка враховує в себе: виготовлення, доставку та встановлення (окрім кухонь) продукції (п. 2.2. договору). Встановлення кухонь сплачується за окремим прайс-листом, який при замовленні кухні, додається до договору. Договором, а саме п. 2.4., передбачена форма оплати у вигляді 50 % передоплати від загальної вартості продукції, яка складає 7500 грн. та виплачується виконавцеві в день підписання договору. Сума, яка має бути сплачена в день приймання замовником виконаних робіт в розмірі 50 % загальної вартості продукції складає 8150 грн. Пунктом 3.9. договору передбачено, що гарантійний строк на меблі складає 12 місяців. Виготовлені на замовлення кухонні меблі 05.09.2013 року були доставлені за адресою: [ADDRESS] де було здійснено їх збирання, монтаж та установка. Проте, після їх встановлення позивачем було виявлено невідповідність якості меблів тим показникам, про які була домовленість з виконавцем, що була обумовлена додатком до договору. Після встановлення цих меблів, позивач була змушена звернутися за медичною допомогою, оскільки в неї був набряк гортані, що підтверджується відповідною медичною довідкою. У зв'язку з неналежною якістю виготовленої продукції - кухонних меблів, [PERSON] не було підписано акт прийому-передачі виконаний робіт та не було виплачено залишок грошових коштів у розмірі 8150 грн. На неодноразові звернення щодо усунення недоліків відповідач не реагує, до теперішнього часу жодних дій не виконано. Зважаючи на вищевикладені обставини, вважає, що мають місце всі достатні підстави для розірвання договору поставки корпусних меблів від 29.06.2013 року. Зважаючи на те, що на виконання умов п. 2.4. договору нею на умовах передплати було сплачено 50 % від загальної вартості продукції в розмірі 7 500 грн., вказана сума, за порушення умов договору, має бути стягнута з відповідача на її користь. Окрім того, неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно і моральну шкоду, яка полягала в тому, що позивач перебувала в знервованому стані, перенесла психологічний стрес, оскільки належним чином не могла і зараз не може користуватися кухонними меблями, кухня по вині відповідача не була виготовлена належним чином, що позбавляє можливості її експлуатації. Вказані обставини призвели до негативних змін та порушення нормальних життєвих зв'язків, оскільки вона була змушена витрачати особистий час на звернення до відповідача, оформлення документів, звернення до суду. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в сумі 2000 грн., що є обґрунтованим і достатнім, зважаючи на обставини справи. Представник відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] позов не визнала. Подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області, по якій просить стягнути з відповідача на користь позивача фізичної особи - підприємця [PERSON] грошові кошти у розмірі 8150 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що фізична особа - підприємець [PERSON] відповідно до чинного законодавства зареєстрований як суб'єкт господарювання. Згідно п.2.4. договору, укладеного між сторонами, замовник - [PERSON], прийняла на себе зобов'язання здійснити розрахунки за товар шляхом внесення попередньої оплати у розмірі 7500 грн. Залишок грошових коштів у розмірі 8150 грн. повинен бути сплачений в день прийому виконаних робіт. На виконання умов укладеного договору від 29 червня 2013 року, відповідачем - [PERSON], 03 липня 2013 року, було здійснено попередню оплату від повної вартості продукції яка складала 7500 грн. Позивачем ФОП [PERSON], умови договору на поставку корпусних меблів від 29.06.2013 року були виконані в повному обсязі та в строки передбачені п. 3.5., п. 3.6. договору. Сторонами також не заперечується той факт, що виготовлені по індивідуальному замовленню [PERSON], кухонні меблі 05.09.2013 р. були поставлені позивачем - ФОП [PERSON], за адресою [ADDRESS], і здійснено їх збирання, монтаж та установка. При прийомі-передачі виконаних робіт письмові претензії по кількості та якості виконаних робіт замовник не заявляла. В супереч умовам п. 2.4. укладеного договору [PERSON], не було виконано зобов'язання щодо сплати залишку грошових коштів у розмірі 8150,00 грн., дана обставина не заперечується відповідачем в змісті первісної позовної заяви. Направлена ФОП [PERSON], письмова вимога від 18 червня 2014 року про сплату залишку заборгованості у розмірі 8150 грн. залишена відповідачем без відповіді. Факт виготовлення та встановлення 05 вересня 2013 року корпусних меблів за індивідуальним замовленням відповідачем [PERSON], підтверджується, що свідчить про прийняття нею виконаних робіт по умовам договору від 29 червня 2013 року. Відповідно вважає, що відповідач зобов'язана сплатити на користь позивача залишок суми грошових коштів у розмірі 8150 грн., за виконані роботи у встановленому умовами договору від 29.06.2013 року порядку. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити, проти зустрічної позовної заяви заперечили в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги зустрічної позовної заяви підтримала в повному обсязі, заперечила проти задоволення первісних позовних вимог. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди не підлягає задоволенню у повному обсязі, зустрічна позовна заява фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.06.2013 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір постачання корпусних меблів, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з постачання корпусних меблів за індивідуальним заказом - кухні (без стільниці), фурнітура BLUM, проект (ескізи) якого є додатками до вказаного договору (п. 1.2. договору). Згідно п. п. 2.1., 2.2 договору, ціна виготовленої продукції складає 15 650 грн. Ціна договору включає в себе: виготовлення, доставку та установку (крім кухні) продукції. Установка кухонь оплачується по окремому прайс-листу, який, при замовленні кухні, додається до даного договору. Договором, а саме п. 2.4., передбачена форма оплати у вигляді 50 % передоплати від загальної вартості продукції, яка складає 7500 грн. та виплачується виконавцеві в день підписання договору. Сума, яка має бути сплачена в день приймання замовником виконаних робіт в розмірі 50 % загальної вартості продукції складає 8150 грн. Додатком до договору №71 від 29 червня 2013 року між замовником та виконавцем було погоджено проект (ескіз) корпусних меблів, обумовлено матеріали та фурнітура, які б мали бути використані при її виготовленні. Відповідно до п. З.5. Договору передбачено, що строк виготовлення продукції складає 45 робочих днів з моменту передплати. Пунктом 3.9. Договору передбачено, що гарантійний строк на меблі складає 12 місяців . На виконання умов укладеного договору від 29 червня 2013 року, позивачем - [PERSON], 03 липня 2013 року, було здійснено попередню оплату від повної вартості продукції яка складала 7500,00 грн. Сторонами також не заперечується той факт, що виготовлені по індивідуальному замовленню [PERSON], кухонні меблі 05.09.2013 р. були поставлені позивачем - ФОП [PERSON], за адресою [ADDRESS], і здійснено їх збирання, монтаж та установка. Згідно відповіді Медичної компанії «Інто-Сана» за вих. №154 від 24.07.2014 року, 05.09.2013 року о 22 год. 50 хв. до [PERSON] була викликана бригада СМП «МК «Інто-Сана», після огляду та опитування був поставлений діагноз: алергічна реакція на невідомий алерген у вигляді вазомоторного риніту /а.с. 9/. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір с укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно до статті 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. Пунктом 2 частини 1 ст. 872 ЦК України передбачено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно частини 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. З ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред'явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми можливо тільки у разі виявлення істотного недоліку товару, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2014 року по справі було призначено судово-товарознавчу експертизу в зв»язку з тим, що для об»єктивного, повного та всебічного дослідження справи необхідні спеціальні знання в області товарознавства /а.с. 66-67/. Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано до суду повідомлення №5236/26 від 25 листопада 2014 року про неможливість надання висновку експерта, через ненадання експерту нормативно-технічної документації, за якими були виготовлені об'єкти дослідження; не забезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до огляду об'єктів дослідження, а також належні умови його роботи, а також не вирішено питання про оплату вартості експертизи /а.с. 81-82/. Як вбачається з наданих відповідачем доказів, матеріали та фурнітура, які використовуються ФОП [PERSON] відповідають встановленим медичним критеріям безпеки /а.с. 29-41/. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що меблі виготовлені відповідачем мали істотні недоліки, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару. Від проведення експертизи позивач в судовому засіданні відмовилась. Посилання позивача на довідку медичної компанії «Інто-сана» щодо виклику бригади CMII «МК Інто-сана» 05 вересня 2013 року та встановлення попереднього діагнозу «алергічна реакція па невідомий алерген у вигляді вазамоторного риніту» не може вважатися доказом того, що виготовлені кухонні меблі не відповідають санітарним нормам та викликали відповідну алергічну реакцію. Тому позовні вимоги щодо розірвання договору поставки корпусних меблів від 29 червня 2013 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та стягнення з відповідача на користь [PERSON] кошти в сумі 7 500 грн., сплачені на виконання умов договору задоволенню не підлягають. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Згідно п.5 ч.І ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до Закону України «Про відповідальність за шкоду завдану в наслідок дефекту продукції» визначено поняття шкоди, шкода - завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст.711 ЦК України, шкода завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу". Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Позивачем не доведено причинний зв'язок між викликом «швидкої допомоги» та встановленими кухонними меблями, тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. Зустрічні позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Після монтажу та установки з 05 вересня 2013 року кухонні меблі знаходяться у особистому користуванні відповідача - [PERSON] Статтею 865 ЦК України на замовника покладено обов'язок з прийняття та оплати роботи, виконаної підрядником. Згідно зі ст.873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Проте всупереч умовам п. 2.4. укладеного договору [PERSON], не було виконано зобов'язання щодо сплати залишку грошових коштів у розмірі 8150,00 грн. Дана обставина не заперечується відповідачем в змісті первісної позовної заяви. 18 червня 2014 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до [PERSON] із вимогою сплатити в 5-ти денний термін з моменту отримання вимоги грошові кошти у розмірі 8 150 грн. /а.с. 10-11/. Однак до теперішнього часу зазначена вимога залишена відповідачем без відповіді. Згідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. За вказаного, зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved