Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

02.04.2021 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.07.2015 р. сторони зареєстрували шлюб у відділ державної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби Бродівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №79. Від спільного подружнього життя народився син - [PERSON] [INFO] . Підставою для подання даної заяви в суд є те, що відповідачка нічого не сказавши забрала дитину, зібрала речі та переїхала проживати до своїх батьків у с. Стоянів Радехівського району Львівської області. Фактично кожен з подружжя живе своїм самостійним життям. В позові вказує на те, що в них немає спільного бюджету та побуту; у них різні погляди на сімейне життя, через що постійно виникають непорозуміння і сварки. Добровільної згоди розірвати шлюб у сторін немає. Примирення між ними неможливе, тому строк на примирення просить не надавати. Просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 18.07.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бродівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 79. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.04.2021 року справу номер 451/459/21 розподілено судді Патинок О.П. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 21.04.2021 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, 02.04.2021 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити, та не надавати строк на примирення (а.с.8). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що 18.07.2015 р. зареєструвала шлюб з позивачем, від спільного подружнього життя народився син [INFO] . З позивачем проживають окремо з [INFO] , спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вказала на те, що спільне подружнє життя не склалося, оскільки позивач ображає її та застосовує фізичне насильство, вже кілька разів позивач йшов із сім`ї і повертався, останній раз вони як подружжя прожили разом 1 рік і 2 місяці, проте все було гаразд тільки два місяці. Представник відповідача просив суд не надавати строк на примирення, оскільки таке не дасть бажаних результатів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяви позивача у справі про розгляд справи без його участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення відповідача та її представника, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 18.07.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бродівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 79, згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.04.2021 р. (а.с.6). Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2021 р. (а.с.7). Згідно матеріалів справи та показань відповідача - сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в позовній заяві вказав, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засідані, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивач не просить стягувати судовий збір з відповідача.

Outcome: approved