Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить співвласникам: [PERSON] належить 1/6 частка квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради та 1/6 частка квартири згідно Свідоцтва виданого приватним нотаріусом Плетньовим В.О. Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 09 квітня 2021 року, яка раніше належала [PERSON] ; [PERSON] належить 1/6 частка квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради; [PERSON] належить 1/6 частка квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради; [PERSON] належить 1/6 частка квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради; [PERSON] належить 1/6 частка квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради. З відповідачем [PERSON] позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду від 23.09.2015 року, шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати разом з матір`ю. [PERSON] більше шести місяців за зареєстрованим місцем проживання не з`являється та не проживає, спільним побутом не пов`язаний, всі витрати по догляду за житлом несе позивач. Реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди у повноцінному володінні та розпорядженні , користуванні майном. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву від 31.05.2021 р. про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить співвласникам: [PERSON] належить 1/6 частка квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради та 1/6 частка квартири згідно Свідоцтва виданого приватним нотаріусом Плетньовим В.О. Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 09 квітня 2021 року, яка раніше належала [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належать по 1/6 частки квартири відповідно до Свідоцтва про право власності від 28 травня 2019 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради. Реєстрація відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області та адресною карткою м.Рівне №19401 від 26.04.2021 року. Відповідно до акту від 23.04.2021 р. про не проживання особи за місцем реєстрації затвердженого головою правління ОСББ «Волинь» Смаль Л.С., вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , не проживає з вересня 2020 р. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи\~ на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1ст.156\~Житлового кодексу\~Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї і не ведуть з ним спільне господарство, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі [ADDRESS] , створює позивачу перешкоди у користуванні майном зокрема, щодо сплати комунальних послуг. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад один рік. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування житловим приміщенням підлягає припиненню. Зважаючи на обставини справи, згоду третьої особи, та досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved