Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

14.02.2017 року КП «Славутське житлово-комунальне обєднання» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення їх та їхніх дітей [PERSON] та [PERSON] з житлового приміщення кімнати 13-м в будинку № 24 по вул. Кузовкова в м. Славута, без надання іншого. В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.11.2016, визнано [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в гуртожитку в м. Славута по вул. Кузовкова, 24/13-м. Позивач є балансоутримувачем гуртожитку в будинку № 24 по вул. Кузовкова в м. Славута, Хмельницької області. Наймачами кімнати № 13-м в цьому гуртожитку були відповідачі, які у 2007 році виселився з гуртожитку, а саме, з кімнати № 13-м і з того часу в зазначеній кімнаті не проживають. Діти відповідачів жодного дня в гуртожитку не проживали. У вказаній кімнаті відсутні будь-які речі відповідачів, а кімната, в якій зареєстроване їх місце проживання, порожня, закрита на замок. Відповідно до акту комісії КП «Славутське ЖКО» від 11.03.2016 встановлено, що відповідачі та їх діти в кімнаті № 13-м вказаного гуртожитку не проживають понад пять років та проживають в кв. № 62, що в будинку № 69 по вул. Я. Мудрого в м. Славута на підставі договору пайової участі у будівництві житлового будинку. КП «Славутське ЖКО» неодноразово надавало попередження та вимогу відповідачам про те щоб вони добровільно звільнили займане ними приміщення за адресою: м. Славута, вул. Кузовкова, 24/13-м та забрали з нього свої речі, але останні вказане житлове приміщення не звільнили та відмовились віддати від нього ключі представнику позивача. Позивач просить суд виселити відповідачів та їх дітей з спірного житлового приміщення без надання іншого. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідачів заперечив проти задоволення позову та вказав, що підстави для виселення з гуртожитку передбачені ст. 132 ЖК України. Оскільки підстав передбачених вказаною вище нормою позивачем не надано, тому у задоволенні позову слід відмовити. Представник третьої особи вирішення вказаного позову залишив на розгляд суду. Заслухавши думку учасників розгляду даної справи, перевіривши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.11.2016 та яке набрало законної сили, визнано [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в гуртожитку в м. Славута по вул. Кузовкова, 24/13-м. Даним рішенням також встановлено, що будинок № 24 по вул. Кузовкова в м. Славута Хмельницької області є гуртожитком і у 2006 році переданий у комунальну власність міста Славути, а саме, КП «Промжитлобуд». Відповідно до поквартирної картки, наймачем кімнати № 13-м в будинку № 24 по вул. Кузовкова в м. Славута на підставі протоколу КП "Промжитлобуд" від 12.11.2002 року № 5 "Про виділення кімнати в гуртожитку" є [PERSON] До складу його сім"ї входять дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] Житлова площа кімнати 11,8 кв.м. Місце проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] і їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстроване в кімнаті № 13-м в будинку № 24 по вул. Кузовкова в м. Славута Хмельницької області. З 2006 року [PERSON] та [PERSON] в гуртожитку не проживають. Діти відповідачів жодного дня в гуртожитку не проживали. У цій кімнаті відсутні будь-які речі відповідачів. [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Славута, вул. Я. Мудрого, 69/62, як учасник пайового договору, його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] з 2014 року проживають у вказаній квартирі [ADDRESS]. [PERSON] приймає пайову участь у будівництві будинку № 69 по вул. Я. Мудрого в м. Славута та зобовязується сплатити вартість паю до 20.12.2017 р, а виконавцець - ТОВ «Ізяславський Райагробуд» зобовязувався побудувати, а після підписання [PERSON] державної комісії про введення в експлуатацію у 2 кварталі 2014 року передати [PERSON] його частку - квартиру № 62. З 2 кварталу 2014 р. Гарбаруку В.В. передана у користування квартира [ADDRESS]. Встановлені судовим рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2016 обставини на день розгляду справи не змінилися, що також було підтверджено наданими під час судового засідання поясненнями представника позивача, та представника третьої особи. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що встановлені вище обставини не можуть бути підставою для задоволення позову про виселення відповідачів із гуртожитку із наступних підстав. Частиною 1 та 2 ст. 132 ЖК України передбачено, що сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. При припиненні трудового договору з інших підстав вони, як і особи, перелічені в ст.125 ЖК, можуть бути виселені лише з наданням іншого жилого приміщення. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач не довів жодної із підстав передбачених ст. 132 ЖК України для виселення відповідачів із гуртожитку без надання іншого житла.. Крім того, з підстав передбачених ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК України, на які позивач посилається як на підставу для задоволення своїх вимог, вже є ухвалене рішення суду, яке набрало законної сили і яким вирішено спір з вказаних підстав між тими самими сторонами. Здійснивши системний аналіз правових норм, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню у звязку з їх необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed