Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визначення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що сторони є співвласниками квартири в рівних частинах, проте [PERSON] не має можливості там проживати, оскільки частки в натурі не виділені, [PERSON] проживає у квартирі з іншим чоловіком і займають всю житлову площу. Отже, з метою уникнення конфліктів [PERSON] просить визначити порядок користування квартирою, а також виділити йому кімнату меншого розміру, проте із лоджією, оскільки остання знаходиться ближче до виходу і у стіну кімнати вмонтований сейф, де зберігаються речі [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та представник останнього позовні вимоги підтримали. В свою чергу, не зважаючи на вимоги [PERSON], останній в судовому засіданні пояснив, що для нього не має принципового значення яку кімнату йому буде виділено в користування. Кімната, яку [PERSON] просить виділити, знаходиться ближче до виходу і на його думку, якщо вона буде виділена [PERSON], це забезпечить уникнення конфліктів між мешканцями квартири. Проте [PERSON] пояснив, що просто бажає проживати у квартирі, оскільки в останнього не завжди має місце стабільне матеріальне становище, що ускладнює питання з орендою житла, тим більш що він є власником і має право вільно користуватися своєю власністю. [PERSON] та представник останньої позовні вимоги не визнали, у зв'язку з чим [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON]де є третя особа, про визначення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог [PERSON] зазначає, що у квартирі сторін проживає разом із дитино та цивільним чоловіком, [PERSON] у квартирі тривалий час не проживає. В свою чергу, кімната яка має меншу площу має лоджію, за рахунок перероблення якої площа кімнат збільшилася на декілька метрів, проте їх достатньо для проживання трьох осіб. Крім того, [PERSON] постійно проживала і проживає у кімнаті меншої площі, за домовленістю між [PERSON] і сином сторін, останній проживав у кімнаті більшої площі, проте дитина звільнить кімнату [PERSON] і проживатиме разом із [PERSON] та її цивільним чоловіком втрьох у кімнаті меншої площі, проте з лоджією за рахунок якої кімната стала більшою втрьох там проживати зручніше. Таким чином [PERSON] просить виділити [PERSON] кімнату більшого розміру, що не порушуватиме його право власності на ? частини квартири, тим більш що як зазначив особисто [PERSON] для нього не має принципового значення, яка кімната йому буде виділена у користування. [PERSON] та представник останнього вимоги зустрічного позову не визнали з підстав зазначених у первісному позові. Від третьої особи надійшов лист про розгляд справи у відсутність представника та ухвалення рішення згідно вимог закону /а.с. 83/. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справ, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2013 року сторонам на праві спільної часткової власності належить по одній другій частині квартири [ADDRESS] (далі квартира) /а.с. 6, 7/. Згідно копії технічного паспорту квартира складається із двох житлових кімнат площею 18,0 кв.м. та 17,4 кв.м. із лоджією 2,2 кв.м. та місць загального користування /а.с. 4,5/. [PERSON] проживає у квартирі разом із сином [PERSON] /а.с. 93/. [PERSON] у квартирі не проживає з 2013 року, що не заперечувалось учасниками процесу. Крім того, не заперечувалось учасниками процесу та обставина, що [PERSON] проживає та користується кімнатою площею 17,4 кв.м., а син сторін [PERSON] кімнатою 18,0 кв.м. Також не заперечувалось учасниками процесу, що разом із [PERSON] та [PERSON] у квартирі проживає чоловік. Зазначені обставини згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. З пояснень [PERSON], що не спростовано в судовому засіданні вбачається, що чоловік, який проживає із останньою та сином сторін є цивільний чоловік [PERSON] та проживає з ними як сім'я. [PERSON] зазначає, що в разі вселення [PERSON] до квартири, вона її чоловік та син проживатимуть разом, а за рахунок того, що у кімнаті 17,4 кв.м. демонтована лоджія, що офіційно не встановлено, на 2,2 кв.м. збільшилась площа у вказані кімнаті і у трьох проживати буде зручніше. В свою чергу, виділ [PERSON] кімнати площі 18,0 кв.м. забезпечить його право на ? частину у праві власності на квартиру, оскільки хоча за рахунок лоджії кімната 17,4 кв.м. на 2,2 кв.м. стала більшою офіційний статус збільшення житлової площі у квартирі остання не містить. В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що хоча його позовні вимоги про виділ йому у користування кімнати 17,4 кв.м., принципового значення яка кімната у квартирі буде йому виділена для нього не має. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не вливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно до п. 3 постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів, президії Київської міської ради профспілок № 582 від 15.07.85 «Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв. м. жилої площі, але не більш однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв. м жилої площі. Відповідно до п. 6 ППВСУ № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у разі неможливості поділу в натурі жилого будинку (квартири), що знаходиться у спільній власності, суд може за відповідним позовом встановити порядок користування сторонами цією частиною, при якому відособлені приміщення передаються їм у користування відповідно до частки кожної з них у праві власності, а інші приміщення і будівлі залишаються у спільному користуванні. Суд вважає, що за вище вказаних обставин, при виділенні [PERSON] кімнати більшої площі 18,4 кв.м. права останнього на ? частину у праві власності будуть дотриманні. Разом з тим, [PERSON] сама просить звузити права останньої у праві власності ? частину квартири виділивши їй у користування кімнату 17,4 кв.м. Суд приймає до уваги, що [PERSON] постійно проживала та користувалась кімнатою 17,4 кв.м., зокрема останні три роки на відміну від [PERSON] [PERSON] продовжує проживати у кімнаті 17,4 кв.м., крім того проживає у вказаній кімнаті з цивільним чоловіком і після вселення [PERSON] також продовжать проживати у кімнаті із сином. В свою чергу, для [PERSON] не має принципового значення у якій кімнаті він буде проживати. [PERSON] надав пояснення щодо наявності його вмонтованого сейфу у кімнаті 17,4 кв.м., проте суд вважає неспроможним такий аргумент для задоволення вимог останнього, оскільки сейф можна демонтувати, інших доводів та доказів які б підтверджували вимоги [PERSON] щодо виділу останньому кімнати 17,4 кв.м. [PERSON] не надав. Враховуючи наведене, суд вважає, що за вище вказаних обставин перевагу на продовження проживання у кімнаті 17,4 кв.м. має особа, що постійно там проживала, тобто [PERSON], що не буде порушувати право спільної часткової власності сторін на ? частину у квартирі, зокрема враховуючи, що [PERSON] сама вимагає такого зменшення та виділ їй у користування кімнату із меншою житловою площею ніж [PERSON], у зв'язку з чим суд задовольняє вимоги зустрічного позову. Разом з тим, вимоги про стягнення витрат на проведення експертизи задоволенню не підлягають, оскілки така експертиза не була призначена судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial