Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Адвокат Родрігес\~Наталія Аркадіївна в інтересах [PERSON] звернулася з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, посилаючись на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Первинним оглядом МСЕК 17.06.2009 року йому встановлено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності. При переогляді залишено 35% та третю групу інвалідності за професійним захворюванням. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 160000 гривень, яку просив стягнути з відповідача. 01 березня 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18\~березня 2021\~року через\~канцелярію суду\~відповідач надав\~відзив на\~позовну заяву.\~У якому\~просив в\~задоволенні позовних\~вимог відмовити.\~В обґрунтування\~зазначив,\~що у якості доказів обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду виписку до акту огляду медико-соціальною експертом» комісією серії ДНА-02 від 17.06.2009 року. Згідно вказаної виписки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ДНА-02 від 17.06.2009 року за результатами огляду [PERSON] встановлено третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної\~працездатності.\~З них\~30%\~по виробничій\~травмі та\~35\~%\~за професійне\~захворювання.Рішенням Марганецького\~міського суду\~від 05.01.2021\~року у\~справі №180/1990/20\~за позовом\~ [PERSON] \~до акціонерного\~товариства «Марганецький\~гірничо-збагачувальний\~комбінат» про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої ушкодженням\~здоров`я,\~з АТ\~«Марганецький ГЗК»\~на користь\~ [PERSON] \~було стягнуто\~моральну шкоду\~в розмірі\~120000\~грн.\~за ушкодження\~здоров`я,\~спричинене АТ\~Марганецький ГЗК.При цьому\~в своєму\~рішенні суд\~не наводить\~розрахунків з\~посиланням на\~встановлені МСЕК\~відсотки втрати\~працездатності.Таким чином, надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров`я [PERSON] і наявність у нього професійного захворювання та виробничої травми та як наслідок інвалідності відбулося при виконанні ним трудових обов`язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. А відтак відповідач вважає, що моральна шкода, спричинена [PERSON] внаслідок ушкодження здоров`я через отримане професійне захворювання та трудове каліцтво, вже стягнута з АТ «Марганецький ГЗК» згідно рішення Марганецького міського суду від 05.01.2021 року у справі №180/1990/20. Відповідно до ч.5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів протягом 12 років 10 місяців 5 днів на посаді поверхневого електрослюсаря чергового та з ремонту обладнання 3 р., підземного електрослюсаря чергового та з ремонту обладнання 3 р., підземного електрогазозварювальника 3 р., підземного електрогазозварювальника 4 р. (а.с.12-14). Відповідно виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 17.06.2009 року [PERSON] первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку із професійними захворюваннями 25% радикулопатія, 10% ХОЗЛ; повторно 30% втрати професійної працездатності у зв`язку із ЧМТ з 16.06.2009 року до 01.07.2010 року, а всього 65% втрати професійної працездатності (а.с.10). Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 25.06.2019 року [PERSON] повторно залишено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку із професійними захворюваннями 25% радикулопатія, 10% ХОЗЛ; 30% втрати професійної працездатності у зв`язку із ЧМТ, а всього 65% втрати професійної працездатності, з 01.07.2019 року безстроково (а.с.11). Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 28.05.2009 року встановлено причини виникнення професійного захворювання: напруженість зовнішньої роботи з переважною участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба, підіймання та переміщення (разове) вантажів постійно протягом робочої зміни, робоча поза (вимушена), нахили корпусу, температура, відносна вологість, рівень пилу, рівень марганцю, залізо, титан, оксид азоту, оксид вуглецю, озон (а.с.9). За професійними захворюваннями позивачу вперше була встановлена втрата професійної працездатності 17.06.2009 року, тобто під час дії правового акту, яким було покладено обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. У разі професійного захворювання, нещасного випадку, що стався з працівником на виробництві, таку шкоду потерпілій особі повинен відшкодувати роботодавець на підставі ст.237-1\~КЗпП України, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди [PERSON] підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Доводи представника АТ «МГЗК» про відсутність обов`язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану [PERSON] , суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця. Крім того, доводи представника відповідача щодо факту відсутності підстав відшкодування [PERSON] моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Так, [PERSON] відчуває задишку при фізичному навантаженні та ходьбі, сильний кашель з виділенням слизового, в`язкого харкотиння та сухий, біль та хрипи у грудях, загальну слабкість, підвищену втому, головний біль, запаморочення, підвищення АТ, біль та обмеженість рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією у обидві ноги, переважно праву та з іррадіацією у праву та ліву руки, періодичне затерпання в руках, біль та обмеженість рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднену ходу, що вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, він обмежений в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві зв`язки. Таким чином, встановивши, що професійне захворювання [PERSON] , яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц). До доводів представника позивача про закриття провадження суд відноситься критично, виходячи з наступного. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15. Посилання відповідача на той факт, що на користь відповідача вже сплачено моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, не може свідчити про те, що позивач звернувся із аналогічними вимогами, оскільки згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року, право на компенсацію за моральну шкоду виникло у [PERSON] з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії від 18.06.2008 року. \~ \~ \~ \~Позов адвоката Родрігес Наталії Аркадіївни, поданий в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням грунтується на виписці з акта огляду МСЕК серії ДНА-02 №032380 від 17.06.2009 року, у якій [PERSON] первинно встановлено втрату працездатності внаслідок професійних захворювань з 13.05.2009 року. Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, який переносить задишку при фізичному навантаженні та ходьбі, сильний кашель з виділенням слизового, в`язкого харкотиння та сухий, біль та хрипи у грудях, загальну слабкість, підвищену втому, головний біль, запаморочення, підвищення АТ, біль та обмеженість рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією у обидві ноги, переважно праву та з іррадіацією у праву та ліву руки, періодичне затерпання в руках, біль та обмеженість рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднену ходу, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 65%, з яких 35 % у зв`язку із професійними захворюваннями, період роботи у відповідача протягом 12 років10 місяців 5 днів в умовах впливу шкідливих факторів, що також призвело до інвалідності ІІІ групи, тому суд вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 30 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~Закону № 466\~внесено зміни до п.п.164.2.14\~статті 164 Податкового кодексу України\~щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020 року). \~\~\~\~\~\~ До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених\~Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14\~п.164.2\~ст.164 Податкового кодексу України). \~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ В зв`язку з вищевикладеним, розмір моральної шкоди необхідно стягнути з урахуванням утримання з нього обов`язкових податків і зборів. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень.

Outcome: partial