Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. У позові вказувала, що 04 травня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №446. в шлюбі 19 листопада 2016 року народився син [PERSON], який проживає з нею, знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Зазначала, що після народження дитини вони з відповідачем разом не проживають, він не надає матеріальної допомоги на утримання сина, добровільно сплачувати аліменти відмовляється, а тому змушена звернутися до суду. [PERSON] в даний час офіційно ніде не працює, але має тимчасові заробітки і може працювати. Оскільки відповідач офіційно не працює, вона ставить питання про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в адресованій суду телефонограмі заявлений позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 04 травня 2016 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зареєстрували шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії І-МИ №116081. У шлюбі, 19 листопада 2016 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серія 1-МИ №253159 від 12 грудня 2016 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується в суді належним доказом: довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради №17 від 13.01.2017 року. З пояснень позивача судом установлено, що відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з наданих позивачем доказів Судом установлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання неповнолітньої дитини, офіційно не працює, є здоровим, працездатним чоловіком, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, а тому позов є обґрунтованим, але підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів у межах прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. На час розгляду справи, відповідно до положень Закону України „Про Державний бюджет на 2017 рік ", для дитини віком до шести років з 01 січня 2017 року пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн. З урахуванням реальної можливості сплати аліментів відповідачем, суд вважає, що сума у 1000,00 грн. на місяць може бути значною та завідомо непосильною для нього, тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного позивачем суду не надано. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача судового збору відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial