Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

[INFO] в с. Комарашево, Миколаївського району, Одеської області померла мама позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна, розміром 8,36 умовних кадастрових гектарів. Мама до дня смерті проживала зі своїм чоловіком та батьком позивачки - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті мами. [INFO] в с. Комарашево, Миколаївського району, Одеської області помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна, розміром 8,36 умовних кадастрових гектарів, яку батько [PERSON] , прийняв у спадщину після смерті своєї дружини і його мами - [PERSON] . Таким чином, батько [PERSON] , проживаючи разом із спадкодавцем [PERSON] , в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , станом на час його смерті, фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом ( ст. 524 ЦК УРСР ). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачка, як дочка,є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач від спадщини не відмовилася, фактично своєчасно, протягом шести місяців, прийняла спадщину. Це підтверджується тим, що вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте у зв`язку з тим, що в свідоцтвах про народження та про смерть мами її ім`я зазначене, як [PERSON] , а в свідоцтві про одруження батьків ім`я мами зазначено, як [PERSON] , тому неможливо встановити, що вони були подружжям і батько прийняв спадщину після смерті мами. Так, як без встановлення факту родинних відносин мами та батька і через відсутність правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ульяновської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , були подружжям. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право на земельну частку ( пай ) з земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна, на території Ульяновської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, розміром 8,36 умовних кадастрових гектарів, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) серія ОД № 039751 від 29 березня 1996 року, що належало [PERSON] , померлому [INFO] , яке він прийняв у спадщину після смерті [INFO] своєї дружини [PERSON] , в порядку успадкування за законом. Данні обставини підтверджується матеріалами справи копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 8 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 9 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 10 - 12 ), довідкою виданою з Держгеокадастру ( а.с. 13 ), копією Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) ( а.с. 14 ), листом зверненням до суду від приватного нотаріусу Сологуба О.А. ( а.с. 15 ). У відповідності до статті 315 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України 1963 року який діяв на час відкриття спадщини, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця ( стаття 17 цього Кодексу ), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 529 ЦК України 1963 року, перша черга спадкоємців за законом, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних часках, діти ( у тому числі усиновлені ), дружина і батьки ( усиновителі ) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. Статтею 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Статею 549 ЦК України 1963 року встановлено: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України ( чинного на теперішній час ), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 328 ч. 2 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положеннь статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Outcome: approved