overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

11 лютого 2021 року, з Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому вона просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 16 серпня 1986 року Відділом РАЦС Чернігівського міськвиконкому УРСР, актовий запис № 969, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 16 серпня 1986 року відділом РАЦС Чернігівського міськвиконкому УРСР, актовий запис № 969 (а.с.5). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

11 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 12 вересня 2009 року, актовий запис № 189, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена з вини відповідача, який зневажливо відноситься до неї, зраджує в подружній вірності,зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2013 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти надання строку для примирення з відповідачем заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечує проти надання строку для примирення з позивачем. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім"ї і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

11 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Волочиським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 22 листопада 1997 року, актовий запис № 212, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена з вини відповідача, який не займався вихованням дітей, зловживав спиртними напоями, у зв'язку з чим вона втратила почуття поваги до нього. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти надання строку для примирення з відповідачем заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд не надавати строк для примирення їм з позивачем. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження, довідкою про склад сім"ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 17 вересня 2008 року в Центральному відділі реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 1222. Від зазначеного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з 2011 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити його позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1222, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

11 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій підтримала позов та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 2,3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON]. не виконує обов'язок по утриманню сина, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю . Відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON]. аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

11 січня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на дочку [PERSON],[INFO],в твердій грошовій сумі по 600 грн.,щомісячно,до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з 26 листопада 2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає,в зв"язку з чим просить стягувати з відповідача на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 600 грн. 00 коп.,щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на дочку [PERSON], [INFO], по 600 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON]- сторони по справі, з 26 листопада 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають дочку [PERSON],[INFO](свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом РАЦС м.Рівне). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, дитина перебуває на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, згідний надавати таку допомогу в подальшому, підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі,визначеному позивачкою, наявні. На підставі ст.ст.155,180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

11 січня 2018 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 04 липня 2014 року, актовий запис № 281. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, сім"я існує формально, оскільки тривалий час сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам та інтересам дитини, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини та поділ майна відсутній. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали, а розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 281. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 04.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.6). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 19.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.3). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дитини відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

11 червня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 650 грн. 00 коп.,щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказувала, що з 19 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо, відповідач допомоги на утримання сина не надає, ухиляється від виконання своїх обов»язків,хоча спроможний надавати таку допомогу. Покликаючись на викладені обставини, просила позов задовольнити,стягувати з відповідача на її користь на утримання сина по 650 грн. 00 коп.,щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивачка [PERSON] позовні вимоги зменшила,про що подала письмову заяву,згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, стягувати з відповідача на її користь на сина [PERSON] по 450 грн. 00 коп.,щомісячно. Проти ухвалення рішення при заочному розгялді справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 вересня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER],від подружнього життя сторони мають сина [PERSON],[INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з пояснень позивачки, вона з чоловіком проживають окремо, син перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, ним не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Враховуючи, що дитина проживає з матір'ю, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, доводи позивачки не спростував, підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі,про який просить позивачка, наявні. Із врахуванням принципу рівності прав та обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, встановлений ч.6 ст.7 СК України, встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років до 18 років, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 450 грн. 00 коп., щомісячно. На підставі ст.ст.180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

11 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй - [PERSON] [INFO] трудової книжки БТ-1 № 0117764 заповненої 02 серпня 1976 року. В судове засідання заявник не з"явилася, але через канцелярію суду надала заяву у якій просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву в якій просить справу розглянути у відсутність представника Управління Пенсійного фонду України, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. За змістом ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення, зокрема суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів. Суд констатує, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки має для неї юридичне значення, оскільки встановлення такого факту необхідно для вирішення питання про призначення пенсії. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище Сумцова) [PERSON] народилася 08 січня 1958 р. в х. Миколаївка Балаклійського району, Харківської області, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6). В свідоцтві про реєстрацію шлюбу ( а.с. 6 ), зазначено дошлюбне прізвище заявника «Сумцова» та підтверджується зміна прізвища на «Павлик», з вказаного свідоцтва вбачається, що заявник народилася саме 08 січня 1958 року. Аналіз доказів у їх сукупності свідчить про відповідність прізвища та даних року народження заявника зазначеного в трудовій книжці, свідоцтву про народження, щодо підтвердження дати народження, свідоцтву про реєстрацію шлюбу щодо підтвердження зміни прізвища, паспортним даним. Вказане дає підстави для висновку, що під час заповнення трудової книжки про особу заявника була допущена помилка в зазначенні дати народження останнього, а саме замість 08 січня 1958 р. зазначено 01 січня 1958р.. В подальшому було здійснено виправлення на 08 січня 1958 року, але відмітки та печатки, що свідчить про правомірність виправлення в трудовій книжці не зроблено. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги відсутність протиріч в датах, імені та прізвищі досліджуваної особи, суд приходить до висновку про належність трудової книжки заявнику. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

11 червня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 02.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-16031-020407, згідно якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 2 099,00 грн. з 12% відсотками річних та платою 2,75% за ведення кредитної справи. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 1995,10 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-16031-020407, згідно якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 2 099,00 грн. з 12% відсотками річних та платою 2,75% за ведення кредитної справи. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 20.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 1 995,10 грн., яка складається з: 1 494,39 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 56,28 грн. - заборгованість за відсотками та 444,43 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 1 995,10. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved