Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

19.06.2018 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] з наступними вимогами: позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням: будинокм № 39 по вул. Слобожанській в с. Лиман Зміївського району Харківської області. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що вона є власником будинку за адресою: с. Лиман Зміївського району Харківської області, вул. Слобожанська, 39. Крім неї, у будинку значаться зареєстрованим відповідач, який з серпня 2016 за місцем реєстрації не проживає, спільне господарство не ведуть. Реєстрація відповідача перешкоджає в оформленні субсидії на оплату житлово - комунальних послуг. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 22.06.2018 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.07.2018 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та не наполягає на фіксуванні судового засідання технічними засобами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов до наступного висновку. Відповідно до копії договору купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] належить на праві власності будинок № 39 по вул. Леніна (нині Слобожанська) в с. Лиман Зміївського району Харківської області (а.с. 8-10) У вказаному будинку значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], що підтверджується даними з будинкової книги (а.с. 11-12) З довідки - підтвердженням № 90 від 03.08.2017, складеної депутатом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], однак з серпня 2016 за вказаною адресою не проживає (а.с. 13) Згідно акту обстеження № 55 від 10.06.2018, складеного депутатом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON], [PERSON] дійсно значиться зареєстрованим за адресою: [INFO], однак з серпня 2016 за вказаною адресою не проживає, місце перебування не відоме (а.с. 14) За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Частиною 1 статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] є власником спірного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідач, який не є членом сім"ї позивача. Враховуючи, що відповідач [PERSON] у спірному будинку не проживає понад один рік, на встановлені правовідносини поширюються норми статтей 64, 156 ЖК України, статті 405 ЦК України. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Леніна), але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власниками житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. З погляду на вищевикладені обставини справи та норми закону, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved