Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

9 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначає, що 1.10.2008 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей. Подружні відносини належно не склалися. Між ними постійно виникають сварки, непорозуміння. Відповідач неврівноважений, часто приходить в стані алкогольного сп»яніння, ображає її, створює нестерпні умови для подружнього життя. Всі її намагання вплинути на відповідача, щоб зберегти сім'ю не дали жодного результату. Жити в шлюбі надалі стало неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 1.10.2008 року Стоянівською сільською радою, Радехівського району Львівської області, актовий запис №8 та після реєстрації розірвання шлюбу прошу присвоїти прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується, просить позов задовольнити (а.с.16). Відповідач в судове засідання не зв'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо позовної заяви не заперечує, на примирення не погоджується, просить позов задовольнити (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися позивач та відповідач. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 1.10.2008 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис за № 8 (а.с.5). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 2.02.2010 року та серії [NUMBER] від 25.03.2011 року.(а.с.6,7.) Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги вимоги позовної заяви позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Що стосується позовних вимог про присвоєння їй прізвища «[PERSON]», то такі на думку суду є безпідставними, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial