Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

14 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, його бабці [PERSON], належав житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] його бабуся [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначений житловий будинок та в установлений законом термін його батько - [PERSON] звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, однак не встиг оформити свої спадкові права після смерті матері та помер [INFO] [INFO] померла його мати - [PERSON], яка не встигла прийняти спадщину після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. У встановлений законом термін він звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила\~І. А. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спадкового будинку, оскільки іншим спадкоємцем за законом першої черги є його брат [PERSON], однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не представлений правовстановлюючий документ про належність спадкодавцю спадкового будинку. У зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 125). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 23). Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 59). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового майна не заперечував та ці вимоги просив задовольнити. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 80-81). Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року залучено до участі у справі [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого Виконавчим комітетом Новомосковської районної Ради депутатів трудящих, наданого суду в копії, [PERSON] виділено під забудову земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], для будівництва трикімнатного житлового будинку житловою площею 31,39 м2 (а.с. 5-6). Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24 червня 2011 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як убачається з технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS], складеного 24 березня 1987 року і наданого суду в копії, власником цілої частки домоволодіння є [PERSON], а саме домоволодіння в цілому складається з: будинок - А, загальною площею 57,0 м2, житловою площею 27,6 м2, літня кухня - Б, прибудова - б, гараж - В, літня кухня - Г, погріб - пг, сарай - Д, літній душ - Е, вбиральня - Ж, колодязь № 1, колодязь № 2, забір № 3, калитка № 4, ворота № 5, 1963-1984 років побудови (а.с. 42-44). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 2004 року, наданим суду в копії (а.с. 13). За життя [PERSON], заповіт на вищезазначений житловий будинок не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 481/2005, відкритої після її смерті (а.с. 100-101). 09 червня 2005 року [PERSON] звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (а.с. 100). Відповідно до довідки сільського голови Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Д.А. Лисичкіна № 879/02-24 від 16 листопада 2018 року, згідно запису по господарської книги № 8, номер об'єкта по господарського обліку 672, житловий будинок [ADDRESS], належить [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 вересня 2008 року, наданим суду в копії (а.с. 7). За життя [PERSON], заповіт на вищезазначений житловий будинок не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 125/2009, відкритої після його смерті (а.с. 98-99). 25 лютого 2009 року [PERSON] звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 98), а інший спадкоємець за законом першої черги - [PERSON] 02 березня 2009 року звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про відмову від своєї частки спадкового майна після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на користь матері - [PERSON] (а.с. 102). Судом установлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 травня 2017 року, наданим суду в копії (а.с. 110). За життя [PERSON], заповіт на вищезазначений житловий будинок не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 69/2017, відкритої після її смерті (а.с. 104-115). 14 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І. А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с. 104), інший спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] - [PERSON] звернувся до вищезазначеного нотаріуса із відповідною заявою 02 жовтня 2017 року (а.с. 111). Листом приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І. А. стосовно видачі спадщини № 523/01-16 від 04 грудня 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не представлено правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 114). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на те, що [PERSON] за життя належало домоволодіння [ADDRESS], спадкоємцем за законом після смерті якої був [PERSON], який в установлений законом строк прийняв спадщину після її смерті, однак не встиг оформити свої спадкові права та помер, після смерті якого [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті, інший спадкоємець [PERSON] - із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], матеріали справи доказів інших спадкоємців за законом, які в установлений законом строк звернулись до нотаріуса з приводу спадщини не містять. Враховуючи, що [PERSON] не встигла оформили свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] та померла, позивач та [PERSON] є спадкоємцями за законом після її смерті, які прийняли спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкове домоволодіння після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на ? частину спадкового домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved