Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

17 квітня 2020 року представник органу опіки та піклування Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області звернувся до суду із позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, зобов`язання законного представника дитини відкрити особовий рахунок на ім`я дитини у АТ «Державний ощадний банк України". 02 липня 2020 року, на виконання ухвали суду від 19 травня 2020 року, позивачем поданий новий текст позовної заяви. В обгрунтування позову, в заяві зазначається, що на території Слов`янського району за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , [INFO] , який виховує малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . У липні 2019 року мати дитини - [PERSON] , яка проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу січня 2020 року, покинула свою доньку, залишивши її без материнського догляду та піклування. 11 липня 2019 року складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку, згідно з яким було зафіксовано факт знайдення дитини. Після встановлення батьківства [PERSON] малолітня дитина передана на виховання батьку. Службою у справах дітей Слов`янської райдержадміністрації малолітня [PERSON] поставлена на облік дітей, які знаходяться у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Питання виконання батьківських обов`язків розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Слов`янської райдержадміністрації, на яке [PERSON] не з`явилася. З січня 2020 року [PERSON] не проживає разом зі своєю донькою [PERSON] .. Станом на 26 червня 2020 року малолітня [PERSON] продовжує проживати разом з батьком [PERSON] .. Мати дитини життям та здоров`ям дівчинки не цікавиться, не відвідує дитину за місцем її проживання, не надає матеріальну допомогу на придбання продуктів харчування, іграшок, одягу. Жінка має іншого співмешканця, стосунків з колишньою родиною не підтримує. З січня 2020 року [PERSON] самотужки виховує та забезпечує доньку. Родина перебуває під постійним контролем органу опіки та піклування Хрестищенської сільської ради. На думку позивача, зазначені факти свідчать про свідоме нехтування матір`ю своїми обов`язками. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , передати малолітню дитину [PERSON] на виховання батьку - [PERSON] , стягнути з [PERSON] (доходу). В судове засідання представник позивача - органу опіки та піклування Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області Савон В. В., яка діє на підставі довіреності, не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Представник органу опіки та піклування Хрестищенської сільської ради, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187ЦПК України. Однак відповідач у судове засідання не з`явився, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідачу був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак [PERSON] , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи судовою повісткою та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, заяви про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 19 травня 2020 року позовну заяву органу опіки та піклування Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області було залишено без руху. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання, залучено до участі в справі [PERSON] , як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено орган опіки та піклування Хрестищенської сілської ради Слов`янського району Донецької області до участі у справі в порядку ст. 56 ЦПК України та зобов`язано надати суду висновки щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року справу було призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року вирішено справу розглядати із постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 13 серпня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно із висновком оцінки потреб сім`ї, на час оцінювання що проводилось у період з 01 липня 2019 року по 08 липня 2019 року, встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме не забезпечує санітарно - гігієнічні умови проживання дитини, у дитини відсутнє окреме ліжко та місце для гри, дитина брудна, продуктів харчування обмаль, мати залишає свою дитину на співмешканця та його дідуся і покидає домівку на декілька днів(а.с. 7-8). Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку, 11 липня 2019 року, о 13 год. 30 хв., біля КП «ЦПМСД» м. Слов`янськ була знайдена покинута дитина, в подальшому було встановлено, що це [PERSON] , 30 жовтня 2017 року(а.с10). Згідно із рішенням комісії з питань захисту прав дитини Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 82 від 25 липня 2019 року, щодо здійснення соціального супроводу сім`ї [PERSON] , було взято під соціальній супровід сім`ю [PERSON] , попереджено [PERSON] про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, організовано постійний контроль за умовами проживання та виховання малолітньої дитини [PERSON] , яка виховується матір`ю [PERSON] (а.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 16 серпня 2019 року, були обстежені умови проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що умови проживання в будинку задовільні, але подвір`я не прибране. З моменту останнього відвідування мати дитини з батьком здійснили генеральне прибирання у будинку, склали до шафи речі, вимили домівку. В кімнаті дитини не доклеєні шпалери, стіни обідрані. Долівка в кімнатах переважно застелена килимами, на яких відсутні бруд та сміття. На долівці застелений лінолеум. В наявності є меблі. Опалення в будинку пічне. Дівчинка зі слів матері в манежі не спить, а спить з нею. Постільна білизна в наявності. В наявності одяг в невеликій кількості. Є іграшки, переважно м`які. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дохід сім`ї на місяць складає приблизно 5 тисяч грн. Згідно із актом обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 15 листопада 2019 року, [PERSON] разом із цивільним чоловіком [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] в приватному будинку, який належить [PERSON] . На момент проведення перевірки, дитина перебувала в будинку одна, без будь - якого нагляду з боку дорослих. За телефонним дзвінком додому з`явився [PERSON] , який повідомив, що мати дитини наразі працює, а він ненадовго відлучився. Житловий будинок складається з 3-х кімнат, опалення пічне. Зроблений косметичний ремонт. Для дитини обладнана окрема кімната. В наявності є всі необхідні меблі, одяг в тому числі зимовий, іграшки тощо. Однак санітарний стан в будинку вкрай незадовільний. Скрізь розкидані речі, дитячий одяг, брудний посуд. Дитина занедбана, брудна, ходить без нижньої білизни. Постільна білизна в дитячому ліжку давно не пралася. Комісія не побачила елементарних засобів гігієни, немає горщика. Запасу продуктів для збалансованого харчування дитини немає. При обстеженні в наявності було лише півпачки макаронів та близько 1 кг. картоплі. Холодильник порожній, не беручі до уваги 1 хлібину та пів ополоника борщу, тобто приготованої їжі для дитини на цілий день немає(а.с.13). Згідно із актом обстеження умов проживання від 22 листопада 2019 року, під час огляду умов проживання за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що у будівлі відсутній водопровід, електроенергія підключена, опалення в будинку пічне, тепловий режим дотримується, піч розтоплена. Долівка застелена килимами, але вони брудні. Загальний санітарний стан потребує значного покращення. Меблі зношені, місцями обідрані. Шафи вкриті пилом. Постільна білизна не досить чиста. На кухні багато побутових речей, які знаходяться у брудному стані. На пічі залишки недопалків. Відсутня приготовлена їжа, є лише яблука, апельсини, картопля, яйця у невеликій кількості. Подвір`я огороджене, але не доглянуте. Для виховання і розвитку дитини створені такі умови: є манеж, але він брудний, відсутній горщик. Дівчинка ходить до туалету на каструлю, що зовсім не відповідає потребам дитини. Дитина спить на великому ліжку. Одяг запраний. Є візок, не новий, але придатний для використання. Іграшки м`які, брудні. Іграшки по віку, які розвивають дворічну дитину, відсутні. В поле зору не потрапила художня література, канцелярські вироби. Одяг та взуття не повною мірою задовольняють потреби дитини(а.с. 14). Згідно із листом УСЗН Слов`янської районної державної адміністрації № 780/07-45/4201 від 05 грудня 2019 року, [PERSON] перебувала на обліку в управлінні та одержувала на [PERSON] допомогу при народженні дитини в період з 01 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 10320 грн. 00 коп. та з 01 листопада 2017 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 860 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідно до листа Слов`янського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 03 липня 2019 року № 170/01-18 внаслідок незабезпеченням [PERSON] належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, виплату вищезазначеної допомоги припинено з 01 вересня 2019 року. У зв`язку із тим, що [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Слов`янського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 01 серпня 2019 року за серпень 2019 року виникла переплата бюджетних коштів, на погашення якої гр.. [PERSON] надала добровільну письмову згоду 02 грудня 2019 року. [PERSON] ніяких інших видів державної соціальної допомоги та компенсаційних виплат не одержує( а.с. 15 з.б.). Відповідно до наказу служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 84 від 02 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків(а.с.16). Згідно із рішенням комісії з питань захисту прав дитини Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 134 від 16 грудня 2019 року, посилено профілактичну роботу з батьками [PERSON] та [PERSON] стосовно створення належних умов для проживання дитини, запропоновано притягнення батьків [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП(а.с.18). Згідно із листом КП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області № 01-11/1221, [PERSON] , 30 жовтня 2017 року, знаходиться під диспансерним наглядом сімейного лікаря [PERSON] в лікарській амбулаторії с. Хрестище комунального підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області з приводу гіпсохромної анемії легкого ступеня. Дитина оглянута лікарем 11 грудня 2019 року у присутності дідуся(а.с.19). 27 січня 2020 року начальником служби у справах дітей райдержадміністрації було скеровано до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області подання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 184 КУпАП(а.с.20). Згідно із рішенням комісії з питань захисту прав дитини Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 8 від 29 січня 2020 року, посилено профілактичну роботу з батьком [PERSON] - [PERSON] запропоновано позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] (а.с.21). Згідно із листом Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області №1082/303/01-20 від 07 лютого 2020 року, з [PERSON] та [PERSON] була проведена профілактична бесіда щодо недопущення ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, а також відносно [PERSON] був складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також, повідомлення служби у справах дітей райдержадміністрації було зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Слов`янського ВП за № 2856 від 28 січня 2020 року(а.с.22). Згідно із інформацією про стан виконання індивідуального плану соціального захисту дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах, складеної станом на 01 квітня 2020 року, було встановлено, що мати та батько [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків в частині забезпечення належних умов проживання, залишають дитину без нагляду, не в повній мірі забезпечують задоволення потреб малолітньої, крім того вказано, що санітарні умови проживання потребують покращення. Батьки не приділяють достатньо уваги підтримці чистоти у будинку, де проживає 2- річна дитина. Батьки мають низький рівень зрілості. [PERSON] неврівноважений. [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків. Батьки не мають позитивного досвіду сімейних стосунків. Зазначено, що дитина отримує недостатньо уваги з боку батьків та потребує батьківського догляду та забезпечення. У вказаній інформації зазначено, що з батьком дитини ведеться робота спрямована на зміцнення емоційних контактів між членами родини, мати зв`язок з фахівцем із соціальної роботи не підтримує.(а.с.23). Згідно із висновком Слов`янської районної державної адміністрації, беручи до уваги те, що мати дитини [PERSON] протягом тривалого часу не проживає з малолітньою дитиною, не цікавиться її життям та здоров`ям, не бере участі у матеріальному забезпеченні, послугу соціального супроводу отримує батько дитини [PERSON] , оскільки мати з родиною не проживає, зв`язок з фахівцем із соціальної роботи не підтримує, з огляду на викладене Слов`янська районна державна адміністрація вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнення на користь дитини до її повноліття аліментів у розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Згідно із листом Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області, орган опіки та піклування виконкому Хрестищенської сільської ради підтверджує той факт, що з січня 2020 року [PERSON] не проживає разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] . Станом на 26 червня 2020 року [PERSON] продовжує проживати разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини життям та здоров`ям дівчинки не цікавиться, не відвідує дитину за місцем її проживання, не надає матеріальну допомогу на придбання продуктів харчування, іграшок, одягу. Жінка має іншого співмешканця, стосунки з колишньою родиною не підтримує. З січня 2020 року [PERSON] самотужки виховує та забезпечує доньку, дитина знаходиться на обліку в службі у справах дітей Слов`янської районного державної адміністрації як та, що перебуває у складних життєвих обставинах, родина перебуває під постійним контролем органу опіки та піклування Хрестищенської сільської ради. Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із положеннями Закону та роз`яснень, наведених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не з`явилася та не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачем доведений факт самоусунення [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини [PERSON] , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідачка не піклується про свою дитину, не відвідує її, долею, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надає та жодних заходів для спілкування з дитиною не здійснює. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] .. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин матері із дитиною. Проаналізувавши обставини ухилення [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідачки такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно її доньки. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , якимось чином вплине на інтереси дитини, яка не отримує від матері необхідної допомоги, уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно його малолітньої дитини [PERSON] , та його задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.182 СК України виходить з того, що відповідачка є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття щомісяця. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно із ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аліменти на утримання дитини слід стягувати на користь дитини, а саме на її особовий рахунок який буде відкрито у Державному ощадному банку України. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з таких міркувань. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. За приписами п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд звертає увагу на те, що позивачем судовий збір в частині вимог про позбавлення батьківських прав сплачений не був. У зв`язку з цим, зважаючи, що позов судом повністю задоволений, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачки за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. в дохід держави. Щодо стягнення судового збору за вимоги про стягнення аліментів, суд доходить таких висновків. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч. 6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав для стягнення судового збору з відповідачки в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved