Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ТОВ «Рівнетеплоенерго», просить стягнути з відповідача на її користь 16625 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та 3829,60 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 липня 2017 року у її квартирі за адресою [ADDRESS] , працівниками ТОВ «Рівнетеплоенерго» було знято два теплові лічильники №000582 та №004929 для проведення державної метрологічної повірки, про що було складено акт демонтажу засобу вимірювальної техніки. При цьому представник відповідача запевнив її, що в місцях демонтажу він поставив заглушки. Однак, повернувшись додому 28 липня 2017 року вона виявила, що вся підлога у квартирі була залита водою. Про подію вона повідомила поліцію та ЖКП «Перспективне» і начальника метрологічної служби ТОВ «Рівнетеплоенерго» Лапченка [PERSON] . Актом, складеним представником ЖКП «Перспективне» у присутності трьох сусідів було встановлено, що працівниками ТОВ «Рівнетеплоенерго» не була перекрита вода та не були поставлені заглушки, в результаті чого відбулося залиття квартири. Згідно з кошторисом, складеним ФОП [PERSON] , вартість відновлювальних ремонтних робіт, включаючи вартість складання кошторису становить 16625 грн. Крім того, їй завдано моральної шкоди, оскільки через підтоплення вона змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, постійні хвилювання про те, за які кошти зробити ремонт у квартирі, тримає її в нервовій та психологічній напрузі. Вона не може безпечно проживати у своїй квартирі через те, що від сирості завівся грибок. Тому моральну шкоду вона оцінює в 15000 грн. Також зазначила, що понесені нею судові витрати у сумі 3829,6грн. складаються з наступного: 2400 грн. на правничу допомогу, 1409,6 грн. - судовий збір та 20 грн. банківська комісія. Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 15 травня 2018 року. 03 травня 2018 року від ТОВ «Рівнетеплоенерго» до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказав, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що акт обстеження квартири позивача є недопустимим доказом, оскільки при складенні акту не був залучений представник ТОВ «Рівнетеплоенерго», позивач не надала доказів звернення до відповідача як можливого винуватця затоплення. Претензію про відшкодування шкоди, завданої затопленням, було надіслано позивачем лише 07 серпня 2017 року. Крім того, згідно ату про монтаж засобу вимірювальної техніки від 31.07.2017 року, складеного за участю позивача та представника ТОВ «Рівнетеплоенерго», лічильники гарячої води встановлені, протікання відсутні. А тому у задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року за клопотанням позивача [PERSON] було призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження у справі зупинено, після чого справу було направлено ППФ «Експерт-Рівне» для проведення експертизи. 22 листопада 2018 року 2018 року до суду надійшов висновок експерта №181112/5_ФМ. Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року провадження у справі було поновлено В судовому засіданні позивач та її представник, уточнивши позовні вимоги, просили стягнути з відповідача з підстав, вказаних у позовній заяві, 24296 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та 7429 грн. судових витрат. Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на аргументи, вказані у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.08.1998 року. 27 липня 2017 року у квартирі за адресою [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] , працівниками ТОВ «Рівнетеплоенерго» було знято два теплові лічильники №000582 та №004929 для проведення державної метрологічної повірки, про що було складено акт демонтажу засобу вимірювальної техніки від 27.07.2017 року. Після вказаних дій працівників ТОВ «Рівнетеплоенерго» 28 липня 2017 року позивач виявила, що вся підлога у квартирі була залита водою. Про затоплення [PERSON] повідомила поліцію, що підтверджується листом Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області №15194/200/01-2017 від 04 вересня 2017 року, з якого убачається, що дійсно вона зверталася з такою заявою 28 липня 2018 року. Відповідно до акта від 28 серпня 2017 року, складеного комісією у складі сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у присутності представника ЖКП «Перспективне» [PERSON] , при обстеженні квартири [ADDRESS] , встановлено, що причиною підтоплення квартири 28 липня 2017 року стало те, що при демонтажі лічильників працівниками ТОВ «Рівнетеплоенерго» не була перекрита вода та не поставлені заглушки. У результаті затоплення квартири пошкоджений паркет в залі 2 м., у спальні 7 м. та у коридорі 6 м. Згідно висновку експерта №181112/5_ФМ судової будівельно-технічної експертизи від 21 листопада 2017 року, вартість відновлювального ремонту, викликаного внаслідок затоплення 28 липня 2017 року квартири [ADDRESS] , становить 24296 грн. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою\~статті 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. Із зазначеного вище акту вбачається, що причиною підтоплення квартири 28 липня 2017 року стало те, що при демонтажі лічильників працівниками ТОВ «Рівнетеплоенерго» не була перекрита вода та не поставлені заглушки. У судовому засіданні відповідач не довів, що шкода завдана не з його вини. Позивач надав достатньо доказів про наявність факту залиття його квартири, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири, хоча це його процесуальний обов`язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Встановивши факт\~залиття квартири\~позивача,\~причину та\~розмір завданої\~шкоди майну\~позивача і\~врахувавши,\~що відповідач\~не\~спростував належними\~та допустимими\~доказами своєї\~вини у\~залитті квартири\~позивача,\~не надав\~іншихдоказів\~щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у сумі 24296 грн., розмір якої підтверджений висновком експерта. Позивач [PERSON] також вказує, що їй завдано моральної шкоди, оскільки через підтоплення вона змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, постійні хвилювання про те, за які кошти зробити ремонт у квартирі, тримає її в нервовій та психологічній напрузі. Вона не може безпечно проживати у своїй квартирі через те, що від сирості з"явився грибок. Тому моральну шкоду вона оцінює в 15000 грн. Згідно зі\~статтею 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, положення\~статті 1167 ЦК України\~містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. А тому враховуючи глибину душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, суд дійшов висновку розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню з відповідача на користь [PERSON] , становить 500 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню 1409,60 грн. в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору та 3600 грн. - в рахунок відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, що разом становить 5009,60 грн. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення 2400 грн. на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Також безпідставною суд вважає вимогу про стягнення з відповідача банківської комісії у сумі 20 грн.

Outcome: partial