Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання з [PERSON] з грудня 2009 року по день смерті останньої - [INFO] , оскільки будучи спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , наразі вона не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса по причині того, що фактично проживала з померлою в [ADDRESS] , будучи зареєстрованою за іншою адресою - [ADDRESS] . Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.12.2019 року вказана заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.01.2020 року. 23.01.2020 року підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 12.02.2020 року. 12.02.2020 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням представника заявниці до 10.03.2020 року. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали подану заяву і просили її задовольнити з вищевикладених підстав. Окрім того, представник заявниці пояснив, що [PERSON] була одинокою людиною, не мала рідні, однак підтримувала дружні стосунки з [PERSON] , котра у зв`язку з похилим віком [PERSON] та погіршенням стану її здоров`я у грудні 2009 року перейшла проживати до останньої в [ADDRESS] , де фактично мешкала до дня смерті [PERSON] ; вони разом вели сумісне господарство та були пов`язані спільним побутом; [PERSON] доглядала за [PERSON] , а після смерті здійснила її поховання та продовжує доглядати за будинком. На даний час заявниця, будучи спадкоємцем четвертої черги за законом через відсутність документального підтвердження спільного проживання з померлою не має можливості належним чином оформити спадщину. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці та померлої [PERSON] і їй добре відомо, що [PERSON] приблизно останні 6 років перед смертю [PERSON] постійно проживала разом з останньою в [ADDRESS] , доглядала за нею, піклувалася та всіляко допомагала; вони були пов"язані спільним побутом, вели сумісне господарство; після смерті [PERSON] заявниця здійснила її поховання; на даний час доглядає за могилою та за будинком [PERSON] . Аналогічні покази дала у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка також є сусідкою заявниці та померлої [PERSON] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, письмових пояснень щодо заяви не подав. Заслухавши пояснення заявниці, її представника та свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, Суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в м.Бахмачі померла [PERSON] (а.с.4). Згідно з довідкою виконавчого комітету Бахмацької міської ради №3065 від 29.08.2019 року, [PERSON] з 14.02.1996 року до дня смерті - [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті була зареєстрована одна (а.с.8). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю від 05.02.1996 року, [PERSON] мала у приватній власності земельну ділянку площею 0.06 га, розташовану на території м.Бахмач, Бахмацької міської ради для обслуговування житлового будинку і господарських споруд (а.с.9). Окрім того, за [PERSON] зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок, розташований в [ADDRESS] (а.с.8 зворотна сторона). Згідно з копією паспорта [PERSON] , місце її проживання з 21.04.2008 року зареєстровано в [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Бахмацької міської ради №3178 від 06.09.2019 року (а.с.2 зворотна сторона, 7). Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 27.01.2020 року №01-16/25, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.33). Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 29.08.2019 року №179/01-16, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , зокрема, і у зв`язку з відсутністю доказів фактичного прийняття спадщини (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що заявниця не має можливості документально підтвердити факт свого постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини, але встановлення такого факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов`язує прийняття спадщини. Надані заявницею докази Суд визнає належними і допустимими, оскільки дані докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані між собою та показами свідків і підтверджують факт спільного проживання заявниці з [PERSON] ; при цьому спір про право у даному випадку відсутній. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved