Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого вказав, що згідно заповіту, посвідченого 23 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 268, [PERSON], мешканка села Бовбасівка Хорольського району Полтавської області, заповідала належний їй земельний (пай) в розмірі 2,27 кадастрових гектарів позивачу [PERSON]. [INFO] року спадкодавець [PERSON] померла в с.Вишняки Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина на вказане у заповіті спадкове майно, тобто земельну ділянку розміром 2, 1892 га кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала останній згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER]. Із довідки виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 13.12.2017 року за № 1949 слідує, що [PERSON], дійсно проживала та була зареєстрована по день смерті [INFO] року за адресою: село Вишняки Хорольського району Полтавської області. На дань смерті з покійною ніхто не проживав і не був зареєстрований. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи у його відсутність. В судове засідання представник відповідача Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з повідомленням від 14.12.2017 року № 2163/02-14 Хорольська державна нотаріальна контора не має можливості видати позивачу, як спадкоємцю за заповітом свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, вказану у заповіті, оскільки ним не надано оригінал державного акта на право власності на землю, який пройшов державну реєстрацію. У Хорольській держнотконторі 23.08.2017 року відкрито спадкову справу № 236/2017 на майно померлої [INFO] року [PERSON] на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає. У зв»язку з втратою правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, що слідує з вказаного повідомлення Хорольської держнотконтори, яким роз»яснено йому необхідність звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 14.12.2017 року за № 1140/116-17 [PERSON] дійсно належав державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] площею 2,1892 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трубайцівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Також, [PERSON], що проживала в [ADDRESS] проведено заміну державного акта на право приватної власності на землю Серія [NUMBER] на Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] на Території Трубайцівської сільської ради. Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України позивач [PERSON], є єдиним спадкоємцем майна померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом, який прийняв її спадщину, тому має право на вказану у цьому заповіті майно. Належність вказаного спадкового майна померлій [INFO] року [PERSON] доводиться копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], довідкою відділу Держгеокадастру у Хорольському районі від 14.12.2017 року за № 1140/116-17. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем у справі є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, відповідачем по даній справі є Трубайцівська сільська рада Хорольського району Полтавської області, на території якої було зареєстроване останнє місце проживання спадкодавця та розташоване спірне майно. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved