Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

19.10.2016 року позивач пред'явила вказаний позов до відповідача та зазначала, що 27.01.2014 року рішенням Мар'їнського районного суду було встановлене батьківство [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER], а також у частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримування дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 29.08.2011 р. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2015 року за позовом [PERSON] розмір аліментів було зменшено з 1/4 частини із всіх видів доходу щомісяця на 1/5 частини із всіх видів доходу щомісяця до повноліття дитини. В даний час виконавчий лист знаходиться на виконанні в Мар'їнському районному управлінні юстиції. Заборгованість станом на 01.01.2016 року становить 34 448,51 грн. Всі стосунки з відповідачем було припинено з травня 2010 року, дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні. Дитина знаходиться на обліку в Курахівській міській лікарні та потребує лікування. Двічі проходила реабілітацію в м. Харків. На теперешній час подібну реабілітацію можливо проходити в м. Донецьк, що набагато зручніше та доступніше з матеріальної сторони. Для цього необхідне нотаріально завірена довіреність від батька дитини на виїзд дитини за межі країни. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження здійснює мати. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймає. Отримати дозвіл від нього неможливо оскільки на контакт не йде, спілкування уникає. Позивач [PERSON] до судового засідання з'явилася, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. До суду з'явився представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності, зареєстрованої за № 489 державним нотаріусом Островерховою О.А., з позовними вимогами не погодився. Вказав на те, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання дитини та за можливістю погашає заборгованість за виконавчим листом, яка утворилася станом на 01.01.2016 рік. Представник третьої особи Курахівської міської ради Кобзар Г.А. у судове засідання надав рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради від 13.12.2016 року № 301 про відмову у наданні висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] Відповідно до якого вбачається, що Виконкомом курахівської міської ради неодноразово направлялися запрошення до міської ради, з ним намагалися зв'язатися у телефонному режимі, але відповідач не реагує, можливості поспілкуватися з ним та з'ясувати всі обставини не має. Суд, вислухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Встановлено, що сторони у шлюбі не перебували. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 27.01.2014 року встановлено, що громадянин [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Внесено до актового запису про народження № 180 від 29 листопада 2010 року складеного виконкомом Курахівської міської ради, Мар»їнського району, Донецької області зміни, а саме: змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]» та вказати у графі «батько» - [PERSON], громадянин України. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 29 серпня 2011 року. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в актовому запису про народження дітей внесені згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2015 року за позовом [PERSON] розмір аліментів було зменшено з 1/4 частини із всіх видів доходу щомісяця на 1/5 частини із всіх видів доходу щомісяця до повноліття дитини. Підтвердження про розмір заборгованості на виконавчими листами про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини відсутні. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданох КП «МСЕЗ» від 12.10.2016 року за № 638 та актом-підтвердженняи депутата Курахівської міської ради від 11.10.2016 року [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON]. Згідно ст. 164 ч. 1 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час розгляду даної справи, відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду з'явився його представник [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що для повноцінної участі [PERSON] у вихованні дитини є деякі перешкоди, однак він має намір належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Також, у судовому засіданні встановлена наявність між батьками дитини негативних відносин і ця обставина, на думку суду, є причиною того, що відповідач не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України , регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Бдь-яких доказів того, що відповідач не виконував свої батьківські обов'язків позивачем до суду не надано. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим, враховуючи відсутність будь-яких доказів не виконання батьком обов'язків свідчать про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу. З урахуванням указаних обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до дитини.

Outcome: dismissed