overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. При цьому зазначає, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Разом з нею в будинку зареєстрована її онука [PERSON]. Між нею та онукою була усна домовленість, що остання буде її доглядати. Однак, з 2005 року відповідачка з нею не проживає, має свою сім"ю, з якою проживає по [ADDRESS]. Крім того, відповідачка з 2013 року взагалі її не відвідує та не допомагає їй. А тому, вона звернулась до суду з даним позовом та просить визнати відповідачкоу такою, що втратила право на користування житлом, а саме будинком [ADDRESS] та зобов"язати Коростенський міський відділ УМВС України сектор у справах громадянства та імміграції реєстрації фізичних осіб зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. Сторони до суду не З"явились, представник позивачки [PERSON] надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позові; відповідачка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі; предсьавник третьої особи не заперечує протии задоволення позову та розгляду справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 6). У вказаному будинку зареєстрована відповідачка по справі, яка з 2005 року в будинку не продиває. Вказані обставини підтверджені актом (а.с.9) та визнала і сама відповідачка, визнавши позовні вимоги. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині визнання відповідачки втратившою право на житло. При цьому не підлягає задоволенню вимога про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, так як відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється... на підставі...остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користавання житловим приміщенням). З врахуванням вищенаведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль «Део Ланос», д.н. [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], оскільки втрачено правовстановлюючі документи на зазначений автомобіль, у зв'язку з чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. У судовому засіданні позивачка підтримали позовні вимоги, надали аналогіні пояснення. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечували, відмовилась від чвоєї частки спадщини на користь матері [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON] (свідоцтво про одруження, а.с.7) та донька [PERSON] (свідоцтво про народження, а.с.6). Вони належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON] та отримали свідоцтва про право на спадщину на частку у квартирі [ADDRESS] (а.с.9-10). Спадщина на автомобіль «Део ланос», 2008 року випуску, шасі [NUMBER] д.н. [NUMBER], не була оформлена, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на автомобіль, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12). Відповідно довідки Харківської ДАІ (а.с.11,14) автомобіль "Део ланос», 2008 року випуску, шасі [NUMBER] д.н. [NUMBER] належав [PERSON] на підставі довідки-рахунку № А-1104П. Технічний паспорт на даний автомобіль було втрачено, що підтверджується довідкою Московського РВ ГУМВС України в Харківській області (а.с.13). Відповідно ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Спадкоємці за угодою між собою можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями 1 черги, що належним чином прийняли спадщину після померлого чоловіка [PERSON], та дійшли згоди між собою про збільшення частки у спадщині [PERSON] на ? частку автомобілю. Таким чином, суд визнає право власності [PERSON] на автомобіль «Део ланос» в цілому в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй разом з повнолітнім сином [PERSON] в користування житлову кімнату площею 15,4 кв.м., а відповідачу - житлову кімнату площею 11,2 кв.м., кухню, ванну кімнату, коридор, лоджію та кладовку залишити в їх спільному користуванні, посилаючись на те, що їм на праві власності належить по ? частки даної квартири. Однак, вони не в змозі добровільно встановити порядок користування нею. В судове засідання представник позивача не з"явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 358 ч. ч. 1 - 3 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що сторонам на праві власності належить по ? частки квартири [ADDRESS]. Позивач проживає в даній квартирі та користується житловою кімнатою площею 15,4 кв.м. Оцінюючи встановлене, та враховуючи інтереси сторін, суд приходить до висновку встановити наступний порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування [PERSON] житлову кімнату площею 15,4 кв.м., а [PERSON] - житлову кімнату площею 11,2 кв.м. Кухню, ванну кімнату, коридор, лоджію та кладовку залишити в їх спільному користуванні. Відповідно до вимог ст. 3 ч. ч. 1 та 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Як з»ясовано судом, [PERSON] неє позивачем у даній справі. Крім того, він не уповноважував позивача чи її представника подавати в його інтересах позовну заяву до суду з цього приводу. А тому за таких обставин в решті позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання її покійного чоловіка [PERSON] на момент його смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS] та визнання за нею в порядку спадкування права власності на транспортний засіб марки «ВАЗ-21083» 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який належав померлому на праві власності, посилаючись на відмову нотаріуса видати відповідне свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де проживає відповідач, яка в свою чергу не подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини чи її прийняття, що унеможливлює набуття позивачем права власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав транспортний засіб марки «ВАЗ-21083» 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується відповідним свідоцтвом про його реєстрацію. Позивач перебувала в шлюбних відносинах з [PERSON] з 18 січня 1983 року і до його смерті, тобто до [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу та про смерть. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1270ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як з»ясовано судом, [PERSON] на момент смерті [INFO] року проживав за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою голови комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани, договором про навчання від 14 квітня 2006 року, та наданими в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], яка є сестрою померлого. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 29.07.2014 року з відповідача стиягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частин від всіх видів доходів, але не менша 30% від прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. На день постановлення рішення відповідач сплачував аліменти на утримання сина від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO], а тому розмір аліментів був визначений - 1/6 частина. В даний час син відповідача [PERSON], [INFO] досяг повноліття. Відповідач праціює, їх спільна дитина перебуває на її утриманні, коштів які вона отримує недостатньо для утримання сина. А тому, позивачка звернулась до суду за даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (дохлоду) щомісячно до повноліття дитини. Сторони до суду не з"явились, позали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з рішенням Коростенського міськрайонного суду від 29.07.2014 року з [PERSON] стиягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частин від всіх видів доходів, але не менша 30% від прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. На день постановлення рішення відповідач сплачував аліменти на утримання сина від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO], а тому розмір аліментів був визначений - 1/6 частина. В даний час син відповідача [PERSON], [INFO] досяг повноліття. Неповнолітній [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду ..., може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в суді, обгрунтовані, проти них не зщаперечує і відповідач, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів , в якому зазначив, що з 06.03.2002 року по 03.10.2014 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду від 22.05.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. В даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, має мінливий дохід та не може компенсувати матеріального та духовного розвитку дитини. При таких обставинах вважає, що розмір аліментів на дитину може бути визначений в твердій грошовій сумі, а саме 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. А тому, вона звернулась до суду з даним позовом. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позов підтримує, відповідач був допитаний судовим дорученням, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 06.03.2002 року по 03.10.2014 рік перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду від 22.05.2014 року з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. В даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, має мінливий дохід та не може компенсувати матеріального та духовного розвитку дитини. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду ..., може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, вказуючи, що сплачуваних аліментів не вистачає на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 24 вересня 2013 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. 25 листопада 2013 р. рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/8368/13-ц було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. щомісяця, починаючи з 22.10.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо сплати аліментів у твердій грошовій сумі, відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід. Однак, на теперішній час матеріальне становище [PERSON] змінилося, а саме: з червня 2014 року відповідач працює в ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» на посаді майстра комбікормового виробництва. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, майнове становище сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Виноградівського районного суду від 18.03.2008 року. Вимоги мотивовані тим, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 200 гривень щомісячно. Цих коштів недостатньо для матеріального утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відстуності. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина знаходиться на диспансерному обліку у дитячого лікаря-невролога (а.с.5). Рішенням Виноградівського районного суду від 18.03.2008 року з відповідача вирішено стягувати у примусовому порядку аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 200 гривень (а.с.6-7). Відповідач отримує пенсію як інвалід ІІІ групи (а.с. 35). За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 29 липня 2009 року її позовні вимоги до [PERSON] були задоволені та стягнуто аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину для дитини відповідного віку на кожну дитину , щомісячно, починаючи з 03.06.2009 року і до їх повноліття. З 30.01.2013 року утримання аліментів на сина [PERSON] з відповідача припинено у зв"язку з досягненням повноліття. Прохає суд постановити рішенням, яким змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON]. на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав не заперечує проти його задоволення. Третя особа Відділ ДВС Лубенського МРУЮ надіслав листа з проханням справу слухати у відсутність їх представника, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.. 273 СК України, якщо матеріальний стан особи, яка сплачує аліменти змінився, суд може за позовом особи змінити встановлений розмір стягуваних аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] З відповідача [PERSON] згідно рішення Лубенського міськрайсуду від 29.07.2009 року було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину для дитини відповідного віку на кожну дитину , щомісячно, починаючи з 03.06.2009 року і до їх повноліття. [INFO] їх син [PERSON] досяг повноліття. Суд вважає, що необхідно змінити розмір стягуваних аліментів з 1/3 частини на 1/4 частину щомісячно і до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття, на користь її матері позивачки по справі [PERSON]

Outcome: approved