Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про його батьківство з актового запису №1 від 10.01.2008 року, про народження [PERSON], [INFO], місце народження с.Григорів Монастириського району Тернопільської області, Україна, місце реєстрації Григорівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 10.05.1998 року він уклав шлюб з відповідачем. За період їхнього шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких згідно актових записів про народження записано позивача по справі та [PERSON] 02.02.2010 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. 25.06.2012 рокурішенням Монастириського районного суду Тернопільської області було вирішено стягувати з нього аліменти в користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.06.2012 року до досягнення дитиною повноліття. В позовній заявіц позивач зазначає, що з 2003 року по 2008 рік він періодично виїжджав на роботу в Республіку Португалію, проте час від часу приїжджав на територію України до відповідача. Коли дружина повідомила йому, що вагітна другою дитиною, він не сумнівався, що ця дитина його. Після того як [PERSON] подорослішала він став помічати, що вона не має на обличчі жодних рис подібних до нього. Крім того, проаналізувавши період перебування закордоном зрозумів, що час зачаття [PERSON] не входить у період коли я перебував на території України, оскільки в той час був за її межами. Після розмови з відповідачкою з приводу походження дочки [PERSON] він зрозумів, що це не його дочка. Відповідачка на його твердження, що [PERSON] походить від іншого чоловіка завжди промовчувала і не намагалася оспорювати цей факт, а тому в звязку з наведеним він вирішив звернутися в суд з позовом про виключення запису його як батька з актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилася, суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає повністю та просить суд їх задовольнити. Також в даній заяві вказує, що її дочка [PERSON], [INFO], місце народження с.Григорів Монастириського району Тернопільської області народилася під час шлюбу з позивачем, але її рідним біологічним батьком є інший чоловік по імені [PERSON]. Представник третьої особи Монастириського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області в попереднє судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи в відсутності представника відділу. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приписами ст. 130 ЦПК України передбачено, що попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 02.02.2010 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №033241, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 09.04.2010 року, актовий запис №07. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №001964 виданого 10.03.1999 року та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №067451 виданого Григорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 10.01.2008 року. Позивач в позовній заяві стверджує, що [PERSON], [INFO] не його дочка, що відповідачкою не заперечується, а наоборот відповідач в заяві суд повідомила, що дійсно позивач по справі не є біологічним батьком [PERSON] так як її батьком є інший чоловік на імя [PERSON] в звязку з чим суд приходить до переконання, що даний спір врегульований до судового розгляду справи так як позивач не відмовився від позову, а відповідач позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз"яснив, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Обставина відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON] визнана сторонами, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає таке визнання і виносить рішення про задоволення позову. Клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи від 05.05.2017 року суд залишає без розгляду в звязку з тим, що відповідач позов визнала повністю, позивач не настоював на проведенні судової експертизи щодо встановлення батьківства, позовні вимоги позивача задоволені, а тому відсутні підстави для задоволення даного клопотання позивача. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача - [PERSON] підлягає стягненню в користь позивача [PERSON] сплачений ним при зверненні до суду з позовною заявою та підтверджений квитанцією судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved