Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

30.10.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.06.2019 року до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. Враховуючи, що він добре знав відповідача і на той час мав таку суму грошей, погодився допомогти останньому за умови повернення зазначеної суми до 15.10.2019 року. На підтвердження передачі грошей, [PERSON] написав розписку, однак своїх зобов`язань згідно договору у вказані строки не виконав. Він неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші, однак відповідач грошові кошти не повертає. Своїми діями відповідач завдав йому моральних страждань, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки про наслідки неповернення коштів, негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі повернення коштів та реабілітації, психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Наслідки подій, що сталися, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь 200 000 (двісті тисяч) грн., з яких: 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. сума позики, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. - моральна шкода, а також стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2000 (дві тисячі) грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. Позивач в судове засідання не з`явився, представник його надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 21.06.2019 року між сторонами було укладено договір позики у письмовій формі у вигляді розписки, згідно якого [PERSON] отримав у [PERSON] безпроцентну позику у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн., яку зобов`язався повернути 15.10.2019 року. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Надана позивачем, як доказ укладеного договору, розписка про позику коштів від 21.06.2019 року, свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі, даний договір відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, і приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми позики, яка становить 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Позивач в позові посилається на те, що відповідачем порушено його право, внаслідок чого він зазнав моральних страждань. При цьому, позивач посилається на ст.1167 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак, правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст.ст. 625, 1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Крім того, не передбачає таких наслідків порушення договору позичальником і укладений між сторонами договір позики. З оригіналу розписки вбачається, що позивач зобов"язався не вимагати повернення боргу до 15.10.2019 року, але вже 30.10.2019 року звернувся з вказаним позовом до суду. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. У зв`язку з частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial