Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

24 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що після розірвання шлюбу дитина лишилася проживати з позивачем, батько ніякої уваги дитині не приділяє, матеріально не допомагає, не цікавиться її здоров`ям,не забезпечує здобуття дитиною освіти, веде аморальний спосіб життя, за що неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності, а наразі вібвуває покарання у Старобабанівській ВК №92, також не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, тобто свої батьківські обов`язки не виконує та свідомо ухиляється від їх виконання. На підставі викладеного просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України згідно положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався,а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 04.03.2015 року, згідно актового запису про розірвання шлюбу №08, зробленого 04.03.2015 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.2006 року відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] . 25 грудня 2015 року зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.02.2019 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2019 №1566 виданого Чорнобаївським районним відділом ДВС, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] становить 6341 грн. 35 коп. Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 09.09.2019 №5161 виданої Чорнобаївським районним відділом ДВС, заборгованість по сплаті аліментів станом на 09.09.2019р. становить 12398,00 грн. Згідно довідки від 10.10.2019 №05-08/47, виданої Геронимівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Руськополянської сільської ради, [PERSON] навчалася в Геронимівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області з 01.09.2012 по 31.05.2018. За період навчання дитини в школі батько [PERSON] жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не приймав участі у шкільних заходах та не спілкувався з вчителями з приводу її навчання та виховання. Згідно характеристики виданої Геронимівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області [PERSON] , [INFO] навчалась з 01.09.2012 по 31.05.2018 рік. За період навчання у школі батько [PERSON] , жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не приймав участі у шкільних заходах та не спілкувався з вчителями з приводу навчання та виховання доньки. Згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.01.2018р. надано дозвіл на тимчасові виїзди малолітньої [PERSON] у супроводі матері [PERSON] або у супроводі уповноваженого нею [PERSON] до Республіки Польща без згоди та супроводу батька [PERSON] . Згідно сертифікатів 1/2018 від 07.05.2018 року та 1/2019 від 05.02.2020 року [PERSON] перебуває на навчанні в початковій школі №2 в Львувек Шльонський республіка Польша. Відповідно до висновку Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, орган опіки та піклування, вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З огляду на ч. 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз"ясненнями п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вирішуючи питання про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дітей, а також той факт, що відповідачі не тільки не виконують своїх обов`язків щодо виховання дітей, а й негативно впливають на їх виховання, шляхом вчинення дій, які негативно впливають на психічний стан дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вважає доведеним факт, що відповідач не виконує обов`язків батька щодо виховання та розвитку дитини, тим самим порушує вимоги ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , [INFO] , та свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками знайшов своє підтвердження, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на утримання не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з донькою та не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, має заборгованість зі сплати аліментів, обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено, доказів того, що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин не надано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768, 40 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved