Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача батьком народженої нею 26 лютого 2015 року дитини [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], так-як донька [PERSON] була зачата сторонами в період часу, коли між ними у 2013 - 2014 роках існували близькі стосунки. Після народження дитини [PERSON] мав намір зареєструвати з нею , [PERSON], шлюб, про що подав до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву. Також [PERSON] висловлював намір визнати батьківство дитини, однак в подальшому від реєстрації шлюбу відмовився і заперчив батьківство дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з тих же підстав. Позивач додатково пояснила, що переконана у тому, що батьком її доньки [PERSON] є [PERSON] і бажає юридичного оформлення батьківства, з тією метою, щоб дитина знала про свого батька та була пов"язана з ним відповідними сімейними правовідносинами. [PERSON] подав заперечення проти позову, в яких позов не визнав, посилаючись на відсутність біологічної спорідненості між ним та дитиною [PERSON]. В задоволенні позову просив відмовити. ( а.с. 19 - 21) Водночас відповідач, а також його представник [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і дату судового розгляду ( а.с. 115) жодного разу в судове засідання не з'явились без поважних причини. Зокрема, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, а повідомлені його представником, який достовірно знав про дату і час судового розгляду ( а.с. 120, 124), відомості про участь в іншому процесі, не підтверджені відповідними доказами. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач \~не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши поясненняя позивача, вивчивши заперечення проти позову відповідача та дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року народилась [PERSON], матір'ю якої згідно свідоцтва про народження є [PERSON], а відомості про батька дитини зазначені згідно частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, тобто зі слів матері дитини, яка не перебуває у шлюбі та за відсутності спільної заяви батьків. (а.с. 4, 126) Отже, за відсутності заяви батька дитини про походження дитини, спірні правовідносини у даній справі регулюються ст.128 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь- які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено наступні дані, які відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України слугують підставою для визнання батьківства. Так, з дослідженого в суді висновку проведеної з участю сторін судової молекулярно- генетичної експертизи № 10/568 від 17.07.2017 року вбачається, що : - Генетичні ознаки ( ДНК-профіль) зразка букального епітелію [PERSON], [INFO] ( об'єкт № 3) містять генетичні ознаки ( алелі), які визначені в ДНК-профілі зразка букального епітелію [PERSON] ( об'єкт № 1), що свідчить про їх біологічну спорідненість. - [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Ймовірність даної події складає -99,99999% ( а.с. 103 - 111). При цьому, зазначений висновок узгоджується з поясненнями позивача, а також з даними, наведеними відповідачем у його запереченнях проти позову, з яких вбачається, що [PERSON] і [PERSON] дійсно у період 2013 - 2014 років зустрічалися і підтримували відносини. При цьому, відповідач у своїх письмових запереченнях визнав той факт, що мав намір зареєструвати шлюб з позивачкою, однак від реалізації цього наміру пізніше відмовився. Також суд враховує, що намагаючись врегулювати спір в досудовому поярдку, сторони, спільно з дитиною [PERSON], звертались до медичної установи для проведення відповідного дослідження на предмет визначення можливого батьківства дитини і згідно представленого відповідачем звіту аналізу батьківства не виключається , що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] з ймовірністю 99.99%. ( а.с. 28) Зазначений звіт відповідач піддає сумніву. Проте, сукупність наведених доказів у взаємозв'язку з належним та допустимим висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10/568 від 17.07.2017 року, який стороною відповідача не спростовано, свідчить про біологічне споріднення [PERSON] і [PERSON], [INFO] як батька й дитини з ймовірністю даної події - 99,99999%. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про доведеність обставин, якими [PERSON] обгрунтовує наявність біологічної спорідненості між [PERSON] і [PERSON], як батька й дитини. Натомість обставини, якими [PERSON]В, заперечує факт батьківства дитини [PERSON] свого підтвердження не знайшли. З цих підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 640 гривень ( а.с. 1) та проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 7 614 гривень. ( а.с. 116, 127). На підставі ст. 128 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved