Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

14 листопада 2016 року орган опіки і піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON], з вимогами про звільнення її від обов»язків піклувальника над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON], [INFO] та направити [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім». В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що Дитина, позбавлена батьківського піклування [PERSON]. [INFO], відповідно до рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради від 26.10.2005 № 528 «Про встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON]» із 2005 перебуває під опікою у сім,ї тітки [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Оскільки рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 6 квітня 2009 року батьки дівчини [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав. З 2013 року і дотепер між [PERSON] та [PERSON] почали виникати конфліктні ситуації та непорозуміння, а з часом неприязні стосунки. Підопічна не бажає жити в сім,ї піклувальника. Контроль за її поведінкою та навчанням втрачений, як наслідок - ухилення від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини. Тому просили звільнити [PERSON] від обов,язків піклувальника над неповнолітньою дитиною. У судовому засіданні представник органу опіки і піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області, позовні вимоги підтримала у суді дала покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги не визнала, проте суду пояснила, що дійсно контроль з її боку над племінницею втрачений, останнім часом між нею та підопічною складаються відносини, які унеможливлюють подальше виконання нею обов'язків опікуна: дівчинка зовсім не слухається, не піддається виховному процесу, постійно виникають конфлікти. На даний час вдома вона не живе, де і з ким живе їй невідомо. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ріпкинської райдержадміністрації в судове засідання не з»явився, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без участі працівника служби в зв»язку із великою завантаженістю на роботі, просять прийняти рішення на розсуд суду. Представник Служби у справах дітей та сім»ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області позовні вимоги підтримали, вважають, що в інтересах неповнолітньої дитини, відповідачку доцільно звільнити від повноважень піклувальника. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO] дитина, позбавлена батьківського піклування. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 6 квітня 2009 року батьки дівчини [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради від 26.10.2005 року № 528 «Про встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON]» її тітка [PERSON] призначена опікуном. З протоколів № 3 від 30.01.2014, № 22 від 27.11.2014, № 25 від 21.10.2015, № 5 від 16.02.2016, № 21 від 16.08.2016, № 24 від 29.09.2016, № 27 від 10.11.2016, вбачається, що з 2013 року між неповнолітньою [PERSON] та опікуном [PERSON] почали виникати конфліктні ситуації та непорозуміння, а з часом і неприязні стосунки. Контроль опікуна над неповнолітньою втрачено, з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини питання щодо стану виховання, утримання неповнолітньої [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Як вбачається з інформаційної довідки неповнолітня [PERSON] у 2015/2016 навчальному році була зарахована до Славутицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 на екстернатну форму навчання за програмою 10 класу (універсального профілю), але не з»являлась на консультації і не склала річного оцінювання, тому була 27.05.2016 року відрахована зі складу учнів школи. У 2016/2017 навчальному році [PERSON] з 26.10.2016року знову зарахована на екстернатну форму навчання за програмою 10 класу вищезазначеного закладу. Допитана у суді свідок, соціальний педагог Славутицької загальноосвітньої школи №2 [PERSON],, суду повідомила, що [PERSON], зарахована до Славутицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 на екстернатну форму навчання за програмою 10 класу (універсального профілю), але не з»являлась на консультації і не склала річного оцінювання, тому була 27.05.2016 року відрахована зі складу учнів школи. У 2016/2017 навчальному році [PERSON] з 26.10.2016року знову зарахована на екстернатну форму навчання за програмою 10 класу вищезазначеного закладу, проте консультації не відвідує, рівень знань низький. Сім»я опікуна [PERSON] перебувала під соціальним супроводом міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді з 30.01.2014 по 02.12.2014, допитані у суді свідок [PERSON], спеціаліст центру соціальної служби для сім,ї дітей та молоді у суді підтвердила, що з [PERSON] та [PERSON], проводилась профілактична робота, для налагодження стосунків, проте стосунки на краще не змінилися. Дівчинка пішла від опікуна ( піклувальника) і на даний час проживає з повнолітніми особами чоловічої статі. Тітка ніякого впливу на дівчину не має. Допитаний у суді свідок [PERSON], старший інспектор ювенальної превенції патрульної поліції Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції ГУНП у Київській області суду повідомив, що 17.09.2016року неповнолітня [PERSON], вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КУпАП, стоїть у нього на обліку,він проводить з нею профілактичну роботу, проте, між нею і тіткою немає злагоди. Постановою Славутицького міського суду Київської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП і накладено стягнення у виді попередження. 30 вересня 2016 року, [PERSON], подала письмову заяву на адресу начальника служби у справах дітей та сім»ї Київської обласної державної адміністрації та служби у справах дітей та сім»ї виконавчого комітету Славутицької міської ради про сприяння щодо направлення підопічної [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації Київської області. Неповнолітня [PERSON] категорично відмовилась від запропонованого направлення. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Відповідно до ст. 69 ЦК України, піклувальник над неповнолітньою особою зобов'язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Відповідно до ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст.251 Сімейного кодексу України особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Відповідно ст. 75 ЦК України - за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Відповідачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів в спростування свого невизнання позовних вимог, які б суд міг покласти в основу рішення про відмову в задоволенні вимог, а ті докази які надані, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки об'єктивно спростовуються наданими до суду позивачами доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами. Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст.7 Сімейного кодексу України є забезпечення дитині можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання. Враховуючи, що відносини опіки та піклування базуються на вільній згоді опікуна або піклувальника виконувати свої повноваження (ч.3 ст.63 Цивільного кодексу України), суд вважає необхідним звільнити [PERSON] від обов,язків піклувальника над неповнолітньою [PERSON]. Відповідно до п.31 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов,язаної із захистом прав дитини» - тимчасове влаштування дитини до притулку, центру, соціально-реабілітаційного центру (дитячого містечка) здійснюється за направленням служби у справах дітей. Влаштування дитини до притулку, центру можливе також на підставі акта уповноваженого підрозділу органів Національної поліції про доставлення дитини до притулку, центру. Тому [PERSON] необхідно передати до Служби у справах дітей та сім,ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області для подальшого влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивач звільнений віл сплати судового збору, у разі задоволення позовних вимог, судовий збір стягується з відповідача.

Outcome: approved