Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

02.10.2013 року МТСБУ звернулось до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 03.06.2010 року о 18 год. 05 хв., по Броварському проспекті в м.Києві, керуючи автомобілем «Део Ланос» державний номерний знак [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до платіжного доручення №3098 від 05.11.2010 року МТСБУ виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] у сумі 23900 грн. 86 коп., оскільки на дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. З огляду на викладене, МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] вказану шкоду у порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2010 року о 18 год. 05 хв., по Броварському проспекті в м. Києві, керуючи автомобілем «Део Ланос» державний номерний знак [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», державний номерной знак [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2010 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав належним чином оформленого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Натомість, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № ВА/7063493 від 21.03.2010 року, тип полісу 1, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Відповідно до пп. А) п. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння її транспортним засобам, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пп. 7.1 ст.1 цього Закону, та майну яке знаходиться у такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 вищевказаного Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому ДТП. 04.10.2010 року МТСБУ отримало від [PERSON] повідомлення про ДТП. 05.10.2010 року МТСБУ видало на ім'я аварійного комісара [PERSON] доручення №12393, яким доручило здійснити збір документів по справі, встановити розмір завданих збитків, визначити вартість транспортного засобу потерпілого після ДТП. 21.10.2010 року до МТСБУ був переданий пакет документів, необхідной для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. 05.11.2010 року МТСБУ платіжним дорученням № 4502 перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 23900 грн 86 коп. Також МТСБУ було сплачено 720,00 грн. аварийному комісару відповідно до платіжного доручення № 4410 від 02.11.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст.41 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 вказаного Закону, передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законом. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 даного Закону, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 23900 грн. 86 коп. Ст.1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Ст.1166 ЦК України передбачає обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також позивач посилається на те, що ним понесено витрати у розмірі 720 грн. на послуги аварійного комісара, вказану суму коштів просить стягнути з відповідача. Як вбачається зі змісту ст.1191 ЦК України, регресний позов до особи, яка завдала шкоду може бути пред'явлений у розмірі виплаченого відшкодування. Як зазначалось вище, виплачене позивачем відшкодування дорівнює 23900 грн. 86 коп. та 720 грн. послуги аварійного комісара, а всього 24 620 грн. 86 коп. Позивачем на адресу відповідача неодноразово було направлено претензії з вимогою про сплату страхового відшкодування, однак відповіді від відповідача отримано не було. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та доведені в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved