Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] 22.06.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] - фізичної особи-підприємця про розірвання договору. Позивачка [PERSON] зазначала, що 23.12.2012 року між сторонами було укладено договір з надання косметологічних послуг, за вказані послуги позивачка мала заплатити 5500,00 грн.; оплата повинна була здійснюватися частинами протягом семи місяців, тобто протягом строку отримання зазначених послуг. Позивачка [PERSON] погодилась з умовами договору та сплатила відповідачу авансовий платіж у сумі 200,00 грн., підписавши договір та акт прийому-передачі товару; також у день підписання договору їй були проведені перші процедури з омолодження шкіри обличчя. Оскільки під час наступного візиту відношення до позивачки кардинально змінилося, надавались послуги не ті, про які домовлялися сторони; під час другого візиту позивачка сплатила 760,00 грн.; позивачка в черговий раз відвідала косметологічний центр відповідача за адресою здійснення ним своєї діяльності - м. Київ, проспект П.Григоренка, 16, оф.1 та письмовою заявою повідомила відповідача, що вона відмовляється від отримання в подальшому від нього послуг та не буде платити за них кошти, тобто повідомила, що розриває укладений раніше договір; її заяву було прийнято та позивачці повідомили, що послуги більше надаватися не будуть і сплачувати кошти не потрібно, тобто, що договір розірваний. Вважаючи, що відповідач, укладаючи оспорюваний правочин (договір), не мав на меті належно виконувати свої зобов»язання, а сам договір не був спрямований на реальне встановлення цивільних прав та обов»язків, позивачка просила суд постановити рішення, яким - визнати договір купівлі-продажу від 23.12.2012 року №140164 нікчемним; розірвати зазначений договір з моменту звернення до Відповідача з відповідною заявою. Під час судового розгляду даної справи позивачкою [PERSON] було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог від 24.02.2016 року, згідно якої позивачка просить постановити рішення про розірвання договору купівлі-продажу від 23.12.2012 року №140164 з моменту звернення до Відповідача з відповідною заявою про розірвання договору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені (зменшені) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві; представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, стверджуючи, що позовні вимоги заявлені без достатніх правових підстав та недоведені в судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача в судовому засіданні, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: як стверджує позивачка [PERSON], 23.12.2012 року між сторонами було укладено договір з надання косметологічних послуг, за вказані послуги позивачка мала заплатити 5500,00 грн., оплата повинна була здійснюватися частинами протягом семи місяців, тобто протягом строку отримання зазначених послуг. При цьому, згідно наданої копії договору від 23.12.2012 року - сторонами було укладено Договір купівлі-продажу №140164, згідно п.1 якого Продавець (відповідач) зобов»язується передати у власність Покупця (позивачки) косметичні засоби, найменування та кількість яких зазначені у акті прийому-передачі товару, а Покупець зобов»язується прийняти та оплатити вказаний Товар на умовах визначених Договором. Згідно п.3-5 Договору - товар передається належної якості, відповідає стандартам, установленим чинним законодавством України, та придатний до використання за функціональним призначенням; ціна товару становить 5500,00 грн.; розрахунок за Товар провадиться Покупцем з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі, шляхом сплати Ціни Товару наступним чином: авансовий платіж у розмірі 200,00 грн., залишок у розмірі 5300,00 грн. Покупець оплачує рівними частками протягом семи місяців по 757,14 грн. на місяць, до 20 числа кожного місяця. Згідно Акту прийому-передачі товару до Договору №140164 від 23.12.2012 року Продавець передав у власність Покупця, а Покупець прийняв наступний товар: омолоджуючий крем від зморшок 50 мл (1), щоденний очищувач для обличчя 200 мл (1), щоденний тонік для обличчя 200 мл (1), сироватка «Сутність молодості» 30 мл (1); загальна ціна Товару становить 5500,00 грн. (а.с.9). Позивачка [PERSON] не заперечує про те, що вона особисто підписала примірники зазначених Договору та Акту як Покупець; відповідно вона отримала зазначені чотири одиниці Товару, що також підтверджується п.4 Акту, згідно якого - будь-які зауваження та претензії до якості та кількості Товару у Покупця відсутні (а.с.9 зв.); в подальшому Товар продавцеві не повертався тощо. Представник відповідача - [PERSON] не заперечує ствердження позивачки про те, що остання зверталась до відповідача із заявою від 02.02.2013 року про відмову від подальшого надання/отримання косметологічних послуг, після чого такі послуги відповідачем не надавалися позивачці (а.с.12). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв»язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Аналізуючи зміст Договору купівлі-продажу №140164 від 23.12.2012 року, твердження позивачки за змістом позовної заяви та заперечення відповідача проти позову, суд приходить до висновку про те, що достатніх підстав для задоволення вимог позивачки про розірвання Договору від 23.12.2012 року - з 02.02.2013 року, у тому числі з урахуванням показань свідка [PERSON], в судовому засіданні не встановлено, тому в задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено.

Outcome: dismissed