Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

11 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за виконавчим написом № 2514 від 29 березня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., звернуто стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» кредитної заборгованості у сумі 30234,24 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушення порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки позивач не був повідомлений як боржник про наявність зобов`язання перед відповідачем; нотаріусом порушено вимоги ст.ст.87,88 Закону України "Про нотаріат" щодо обов"язку пересвідчитися у безспірності заборгованості боржника; розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблений відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, і такий розрахунок боргу не відповідає дійсній сумі заборгованості, тому просив визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 16 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. та Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. засвідчені копії документів та матеріалів, на підставі яких 29 березня 2021 року вчинено виконавчий напис за реєстровим №2514 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» заборгованості в розмірі 30234,24 грн.; витребувано у ТОВ ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» документи щодо надання кредиту позивачу. Ухвалою судді від 16 серпня 2021 року за заявою позивача зупинено стягнення, яке здійснюється у примусовому порядку Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем Степаном Вікторовичем в межах виконавчого провадження ВП №66330584 на підставі виконавчого напису №2514 від 29 березня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. щодо стягнення зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 30234,24 грн. до вирішення вказаної справи по суті та набрання рішенням суду законної сили. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.39). Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.206). У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, правом на надання відзиву щодо позову не скористалась; витребуваних ухвалою суду від 16 серпня 2021 року документів до суду не надано (а.с.165, 207). Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на надання пояснень щодо позову не скористався (а.с.167, 208). Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 березня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2514, яким пропонує звернути стягнення зі [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 10001357942 від 20 грудня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 19 лютого 2020 року по 27 лютого 2021 року у розмірі 30234,24 грн., що складається з: 11898,80 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18335,44 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також за вчинення цього виконавчого напису з позивача підлягають стягненню на користь відповідача 500 грн., тобто загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача за даним виконавчим написом становить 30734,24 грн. (а.с.163). За постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. від 29 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП 66330584 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.152). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 29 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як убачається з копії кредитного договору, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, цей договір було укладено 20 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та позивачем в електронній формі і такий договір не є посвідченим нотаріально (а.с.154-160, 185-188). Таким чином, суд приходить до переконання, що договір кредиту, який було надано нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, належні та допустимі докази, зокрема, первинні документи (касово-бухгалтерські документи), на підтвердження перерахування позивачу кредитних коштів за вказаним кредитним договором відсутні. Надані відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» інформаційні довідки про проведені транзакції та виписка по кредитному договору №10001357942 від 20.12.2019 року із зазначенням суми операції не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовими документами та документами первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Надана виписка не містить інформації щодо часу, дати, суми, місця, ПІБ платника, призначення платежу, дебет/кредит, яка повинна міститись у виписці за рахунком, а є лише односторонніми та одноособовими нарахуваннями стягувачем суми заборгованості за певний період. Розрахунком заборгованості не можна довести виконання умов договору кредиту, у зв`язку з тим, що єдиним доказом внесення готівкової валюти на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-20цс12). Окрім цього, дана виписка з особового рахунку не містить інформації щодо розміру отриманих позивачем кредитних коштів (коли саме, яким чином та в якому розмірі вони були надані), не містить інформації щодо погашення заборгованості (коли саме, ким, яким чином та в якому розмірі були надані грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом). За такого, суд вважає, що зазначена виписка з особового рахунку не може бути документом, який би підтверджував безспірність заборгованості, зокрема, заборгованості у розмірі 30234,24 грн. Крім того, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» всупереч вимог п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій не надав нотаріусу доказів отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Оскільки судом встановлено, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було порушено процедуру його вчинення та вимоги відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», з якими він звернувся до нотаріуса, в частині розміру заборгованості не є безспірними, виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 1362 грн. (908 грн. судового збору за подання позовної заяви + 454 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved