Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з 27 березня 2007 року відповідач, згідно рішення Баришівського районного суду Київської області сплачує аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], яка на даний час з 01 вересня 2015 року навчається без відриву від процесу навчання на першому курсі факультету корекційної педагогіки та психології Національного педагогічного університету імені [PERSON]. У звязку з тим, що позивач одна утримує доньку, має тяжке матеріальне становище, вона просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку до закінчення нею навчання. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши, що їхня донька, [PERSON], отримує стипендію. Крім того, він не має матеріальної можливості надавати допомогу, тому що має нестабільний заробіток, низьку заробітну плату, у нього на утриманні перебуває дружина, яка на даний час тимчасового не працює, стоїть на обліку у Державній службі зайнятості як безробітна, хворіє, потребує оперативного втручання. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року зазначено, що обовязок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обовязкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). [PERSON] дійсно є студенткою першого курсу факультету корекційної педагогіки та психології Національного педагогічного університету імені [PERSON] з 01 вересня 2015 року (а.с. 3), отримує стипендію у розмірі 825 гривень щомісячно (а.с. 25), проживає разом з матір'ю (а.с. 26). Відповідач [PERSON] має нестабільний заробіток, за період березень-квітень 2016 року отримав заробітну плату у розмірі 4072 гривні 72 коп. (а.с. 24), 16 грудня 2014 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 27), яка з березня 2016 року перебуває на обліку в Березанській службі зайнятості як безробітна, у звязку із цим отримала нарахування за період березень-травень 2016 року 1368 гривень 79 коп. (а.с. 28). Також дружина відповідача перебуває на диспансерному обліку в Березанській міській лікарні і станом на 06 червня 2016 року потребує оперативного лікування (а.с. 29). Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25 грудня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 травня 2016 року складає 1450 гривень. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Отже, різниця між встановленим державою прожитковим мінімумом і доходом, який отримує [PERSON] у вигляді стипендії складає 625 гривень (1450-825=625). Оцінюючи в сукупності викладені осбтавини, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має змогу надавати своїй дочці [PERSON] допомогу в розмірі половини від різниці між прожитковим мінімумом і стипендією дочки, а саме 300 гривень. У п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене суд допускає негайне виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1378 гривень. У звязку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 551 гривню 20 копійок. Таким чином, [PERSON] належить сплатити на користь держави зазначені кошти на відшкодування судових витрат. На підставі статей 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: partial