Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

16 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» про зміну формулювання причин та дати звільнення, мотивуючи свій позов тим, що з 01.12.2011 року вона працювала на посаді менеджера у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» на умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк - наказ про призначення №03-К від 01.12.2011 року. 03.08.2015 року з роботи у вказаному підприємстві її звільнено за п.2 ч.1 статтею 41 КЗпП України, у зв»язку з втратою довір»я до неї. Вважає звільнення з роботи за вказаною підставою незаконним, виходячи з наступного. Під час роботи на ТОВ «Євростандарт-Автогаз», 26.06.2015 року на адресу підприємства нею була подана заява про звільнення з роботи за угодою сторін (пункт 1 частини 1 статті 36 КЗпП України). Вказана заява направлена на підприємство цінним листом через УДППЗ «Укрпошта», проте не отримана відповідачем з невідомих їй причин. При цьому, 17 та 24 липня 2015 року нею через УДППЗ «Укрпошта» до ТОВ «Євростандарт-Автогаз» направлялись електронні повідомлення про необхідність отримання її заяви з пошти, проте підприємством її повідомлення були залишені поза увагою. З огляду на вказані обставини, 13.07.2015 року через ТОВ «Нова Пошта», яке здійснює експрес поштові відправлення, на адресу ТОВ «Євростандарт-Автогаз» нею була направлена заява про надання невикористаної тарифної відпустки з 16 по 30 липня 2015 року (включно) з подальшим звільненням за власним бажанням, тобто за статтею 38 КЗпП України, яка отримана відповідачем. Вважає, що з урахуванням поданої нею заяви про надання відпустки та звільнення, ТОВ «Євростандарт-Автогаз» повинно було звільнити її з роботи з 30.07.2015 року за власним бажанням, за статтею 38 КЗпП України. Проте, ТОВ «Євростандарт-Автогаз» її заяву у визначений законом спосіб не задовольнило, рішення про звільнення її з роботи з 30 липня 2015 року за власним бажанням, тобто за статтею 38 КЗпП України, не прийняло. 06.08.2015 року від працівника відділу кадрів Приватного підприємства «Компанія «Надєжда» Яколенка В.М. їй надійшло телефонне повідомлення про те, що її звільнено з роботи з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» і їй необхідно з»явитися на підприємство для отримання трудової книжки. При цьому, дату та підставу звільнення їй повідомлено не було. Отримати трудову книжку та належні їй розрахункові грошові кошти на ТОВ «Євростандарт-Автогаз» нею було уповноважену [PERSON], якій у встановленому законом порядку 10.08.2015 року видана нотаріально посвідчена довіреність. Однак, 11.08.2015 року працівниками ТОВ «Євростандарт-Автогаз» її трудова книжка та грошові кошти уповноваженій особі [PERSON] видані не були, а запропоновано подати нотаріально посвідчену заяву про направлення трудової книжки поштою. 17.08.2015 року через уповноважену особу [PERSON], нею була подана нотаріально посвідчена заява про направлення трудової книжки поштою та видачу грошових коштів [PERSON] 25.08.2015 року нею була отримана трудова книжка, в якій вказано, що її звільнено з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» 03.08.2015 року за пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, у зв»язку з втратою довір"я до неї (наказ по підприємству №10-К від 03.08.2015 року). В порушення частини 2 статті 47 КЗпП України, копія наказу про звільнення їй не направлена. Вважає, звільнення її з ТОВ «Євростандарт-Автогаз» за пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, у зв»язку з втратою довір»я до неї, незаконним. Робота за посадою менеджера, яку вона виконувала на ТОВ «Євростандарт-Автогаз», не була пов»язана з безпосереднім обслуговуванням грошових коштів та товарних цінностей, а також їх обліком, контролем за рухом та зберіганням. Отже, вона, як менеджер ТОВ «Євростандарт-Автогаз», не могла бути суб»єктом звільнення за пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України. Крім того, вона не вчиняла жодних винних дій, які б давали власнику підстави для втрати довір»я до неї. За законом вона має статус одинокої матері, як жінка, що виховує і утримує дитину сама. Як на час звільнення з роботи, так і на даний час, вона самостійно виховує та утримує свого сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з її колишнім чоловіком [PERSON] розірвано 18.06.2007 року. Останній участі у вихованні та утриманні їхнього сина не приймає, аліменти не сплачує. Вважає, що ТОВ «Євростандарт-Автогаз» не мало правових підстав для звільнення її з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з огляду на положення ч.3 ст.184 КЗпП України. Просила суд визнати формулювання причини та дати її звільнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» таким, що не відповідає чинному законодавству. Змінити формулювання причини та дати її звільнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», зазначивши причину звільнення «за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України», дату звільнення - «30.07.2015 року». Зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» внести відповідні зміни до її трудової книжки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримала. Просила суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Яколенко В.М., Карнарук А.В. з позовом не згодні. Просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Яколенко В.М., Карнарук А.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що на підставі наказу №03-К від 01.12.2011 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» [PERSON] було призначено на посаду менеджера підприємства з 01 грудня 2011 року з випробувальним терміном два місяця, встановлено посадовий оклад згідно зі штатним розкладом (а.с.28). 14 листопада 2011 року під особистий підпис [PERSON] була ознайомлена з посадовою інструкцією менеджера відділу реалізації скрапленого газу (а.с.29-30). 01 грудня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» в особі директора Кобзаря Олександра Сергійовича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та громадянкою [PERSON] був укладений договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.31-32). Згідно Підписки матеріально відповідальної особи Додаток №1 до Договору про повну матеріальну відповідальність (а.с.32 зворот) [PERSON], працюючи з ТОВ «Євростандарт-Автогаз», дала підписку про те, що вона ознайомлена з правилами роботи і зобов»язується у повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, збереження та видачі товарно-матеріальних цінностей та коштів, а також дотримуватись порядку та термінів подання звітності. Відповідно до посадової інструкції, а також договору про повну матеріальну відповідальність менеджер [PERSON] займалася на ТОВ «Євростандарт-Автогаз» реалізацією, плануванням поставок скрапленого газу, тобто його розподілом по клієнтам. По її вказівці відбувалося як відвантаження газу в автомобілі (газовози) з ГНС (місця зберігання), так і транспортування на АЗС та до клієнтів. Згідно наказу №20 від 19.06.2015 «Про призначення перевірки» (а.с.33) директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзар Олександром Сергійовичем було створено комісію щодо здійснення перевірки службової діяльності менеджера Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» [PERSON]. Відповідно до Акту від 25.06.2015 року документальної перевірки реалізації скрапленого газу менеджером [PERSON] в кількості 40 тон відповідно ТТН на перевезення №В1399, №В1402 від 10.09.2014 року (а.с.34) встановлено, що [PERSON] станом на 31.05.2015 року було привласнено 572 000 грн. за вивезений скраплений газ з ГНС села Селещина 10.09.2014 року в кількості 40 тон, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» недоотримано грошові кошти на вказану суму. Відповідно до Висновку за результатами службового розслідування по діяльності менеджера ТОВ «Євростандарт-Автогаз» [PERSON] (а.с.35) директора ТОВ «Євростандарт-Автогаз» Кобзар О.Є. з урахуванням того, що в діях [PERSON] є ознаки привласнення грошових коштів підприємства, на підставі положень ст.191 КК України, у термін до 05 липня 2015 року, звернутися до представників МВС України з заявою про розгляд вчинених [PERSON] дій у межах, кримінального правопорушення; ініціювати перед трудовим колективом Товариства питання щодо отримання згоди на звільнення менеджера [PERSON] з займаної посади в зв»язку з втратою довіри до працівника, відповідно до ч.2 ст.41 КЗпП України. Згідно наказу від 25.06.2015 року №279 «Про відсторонення від роботи [PERSON].» (а.с.37) менеджера [PERSON] було відсторонено від роботи з 26.06.2015 року на термін проведення службової перевірки, із збереженням заробітної плати. На підставі заяви [PERSON] від 25.06.2015 року (а.с.38), згідно наказу від 25.06.2015 року №06-В «Про надання відпустки» (а.с.39) [PERSON], менеджеру підприємства, було надано відпустку без збереження заробітної плати відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про відпустки» на 13 календарних днів з 26.06. по 09.07.2015 року. 25 червня 2015 року за вихідним №117 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзар О.С. звернувся до начальника УМВС України в Полтавській області полковника міліції Бех О.В. з заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.40). Просив внести відомості про вчинення [PERSON], [INFO], кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснити досудове розслідування даного кримінального правопорушення. 04 липня 2015 року дана заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзаря О.С. була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.41). На підставі заяви [PERSON] від 13.07.2015 року (а.с.53), згідно наказу від 20.07.2015 року №07-В «Про надання відпустки» (а.с.54) [PERSON], менеджеру підприємства, було надано тарифну відпустку за період роботи з 03.11.2014 року по 03.11.2015 року на 14 календарних днів з 20.07. по 02.08.2015 року. 27 липня 2015 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзар О.С. було направлено Представнику трудового колективу Даньку С.В. Подання про надання згоди на звільнення працівника за ініціативи роботодавця (а.с.55). Відповідно до Протоколу зборів трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» від 30.07.2015 року (а.с.58-59) трудовим колективом було надано згоду директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзарю Олександру Сергійовичу на звільнення менеджера [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України в зв»язку з втратою довіри до працівника. Згідно з наказом від 03.08.2015 року №10-К директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзаря О.С. було звільнено [PERSON], менеджера підприємства, з 03 серпня 2015 року у зв»язку із втратою довір»я до неї (п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України). З даним формулюванням дати та причини звільнення [PERSON] не згодна в зв»язку з чим звернулась в суд з позовом за захистом своїх прав. Але з позовними вимогами [PERSON] суд не може погодитись з наступних підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України встановлено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір»я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. За цією підставою можуть бути звільнені з роботи лише особи, що безпосередньо обслуговують грошові чи товарні цінності. Товар у сенсі п.2 т.41 КЗпП України - це матеріальні цінності прийняті, сховані, відпущені зі складу, з торгового залу, іншого сховища. Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 звільнення з підстав втрати довір»я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір»я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечують сторони по справі, що [PERSON] на підставі договору про повну матеріальну відповідальність від 01.12.2011 року була матеріально відповідальною особою та нею була надана підписка матеріально відповідальної особи, в якій позивач зобов»язувалася у повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, зберігання та видачі товарно-матеріальних цінностей та коштів, а також дотримуватись порядку та термінів подання звітності. Отже, [PERSON] безпосередньо обслуговувала грошові та товарні цінності, одержувала їх під звіт. В розумінні пункту 2 частини 1 статті 41 КЗпП України [PERSON], як менеджер ТОВ «Євростандарт-Автогаз», була безпосереднім суб»єктом обслуговування грошових коштів та товарних цінностей, а також займалась їх обліком, контролем за рухом та зберіганням, а тому могла бути звільнена за вказаною статтею. Факт привласнення [PERSON] 572 000 грн. за вивезений скраплений газ з ГНС села Селещина 10.09.2014 року в кількості 40 тон, було встановлено в Акті від 25.06.2015 року документальної перевірки реалізації скрапленого газу менеджером [PERSON] в кількості 40 тон відповідно ТТН на перевезення №В1399, №В1402 від 10.09.2014 року, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» недоотримано грошових коштів на 572 000 грн. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що Акт від 25.06.2015 року документальної перевірки реалізації скрапленого газу менеджером [PERSON] в кількості 40 тон відповідно ТТН на перевезення №В1399, №В1402 від 10.09.2014 року позивачем не оскаржувався. На підставі вищевказаного Акту, а також Висновку за результатами службового розслідування по діяльності менеджера ТОВ «Євростандарт-Автогаз» [PERSON], директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзар О.С. 25 червня 2015 року звернувся до начальника УМВС України в Полтавській області полковника міліції Бех О.В. з заявою про вчинення кримінального правопорушення. 04 липня 2015 року дана заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» Кобзаря О.С. була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Судом не приймаються до уваги твердження представника позивача [PERSON], що кримінальне провадження порушено за фактом привласнення працівниками ТОВ «Євростандарт-Автогаз» грошових коштів в сумі 572 000 грн., а не відносно [PERSON] і підстав для втрати довір»я у відповідача немає. Але з даними твердженнями представника позивача [PERSON] суд не може погодитись, оскільки для звільнення працівника в зв»язку з втратою довіри достатньо встановлення роботодавцем протиправних, незаконних дій працівника відносно підприємства. Не приймаються судом до уваги твердження представника позивача [PERSON], що [PERSON] не була особою, яка безпосередньо на ТОВ «Євростандарт-Автогаз» обслуговувала грошові та товарні цінності та не була особою, яка одержувала ці грошові та товарні цінності під звіт, оскільки дані твердження суперечать зібраним по справі доказам та фактичним обставинам справи. По-перше, судом в судовому засіданні досліджений договір про повну матеріальну відповідальність від 01.12.2011 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» в особі директора Кобзаря Олександра Сергійовича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та громадянкою [PERSON], з другого боку (а.с.31-32), де зазначено, що працівник зобов»язується у встановленому порядку та в установлений термін згідно із затвердженими формами подавати звітність про рух товарно-матеріальних цінностей і коштів, переданих йому під звіт; бережливо ставиться до переданих йому на зберігання або інших цілей матеріальних цінностей Роботодавця і вживати заходів до запобігання шкоди, тоді як Актом документальної перевірки реалізації скрапленого газу менеджером [PERSON] встановлено, що [PERSON] станом на 31.05.2015 року було привласнено 572 000 грн. за вивезений скраплений газ з ГНС с.Селещина 10.09.2014 року в кількості 40 тон, в результаті чого ТОВ «Євростандарт-Автогаз» недоотримано грошові кошти на вказану суму; своєчасно повідомляти Роботодавця про всі обставини, загрозливі забезпеченню збереження увірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації матеріальних цінностей, переданих йому. Крім того, [PERSON] надана Товариству з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» підписка матеріально відповідальної особи (а.с.32 зворот), відповідно до якої вона ознайомлена з правилами роботи і зобов»язується у повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, збереження та видачі товарно-матеріальних цінностей та коштів, а також дотримуватись порядку та термінів подання звітності. Не приймаються до уваги доводи представника позивача [PERSON], що [PERSON] має статус одинокої матері, оскільки дані твердження не відповідають дійсності, згідно доданих до позовної заяви документів [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В шлюбі 27 березня 2003 року в них народився син [PERSON] (а.с.15), батьком дитини в свідоцтві про народження записаний [PERSON] Леонідович.18 червня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16). Чинним законодавством України передбачено, що мати дитини має можливість звернутись з позовом в суд про стягнення з батька дитини аліментів на утримання дитини. В разі не сплати батьком дитини аліментів, його відсутності, державою надається соціальна допомога на утримання дитини до повернення її батька і можливості надання їм матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких обставин, суд вважає, що у [PERSON] відсутній статус одинокої матері і це не може бути підставою для застосування частини 3 статті 184 КЗпП України при розгляді питання законності її звільнення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог статті 88 ЦПК України з позивача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved