Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 13.03.2010 року у виконавчому комітеті Костилівської сільської ради за актовим записом № 08 та спільно прожили до вересня 2014 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач, як батько дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а їй одній важко утримувати та забезпечувати дітей всім необхідним, тому просить суд зобов"язати відповідача сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, у зв"язку із сімейними обставинами. На задоволені позову наполягає. Відповідач [PERSON] будучи допитаний в порядку судового доручення Іршавським районним судом Закарпатської області позовні вимоги визнав. Пояснив суду, що згідний проводити оплату аліментів по 500 гривень на кожну дитину. Згідний, щоб справу розглядали за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2010 року, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Костилівської сільської ради за актовим записом № 08. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідач [PERSON], являється батьком малолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочки, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка сама виховує та утримує дітей. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 2098 від 20.10.2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач, не надав жодних доказів того, що він має постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище самих дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який позовні вимоги визнав, являється працездатною особою, має мінливий дохід, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати, в користь позивачки аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій сумі, по 500 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 05 листопада 2014 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved