Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Овсепян К.А., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У позовній заяві представник позивача посилається на те, що 25.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 304, серія №201285. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2019 року (№ 308/10432/19). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що відповідач [PERSON] є особою молодого віку, фізично здоровий, працездатний, останнє відоме місце роботи відповідача - служба таксі «Сіті», однак офіційно не працевлаштований. Також зазначає, що відповідач веде розгульний спосіб життя, про що свідчать постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та ухвала про відкриття кримінального провадження відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що у відповідача існують реальні можливості належним чином надавати матеріальну допомогу єдиній дитині, так як, батько дитини на даний час працює, хоча не офіційно, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина не має, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Учасники справи у підготовче судове засідання 15.04.2021 року не з`явилися. Представником позивача подано через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 15.04.2021 постановлено відкласти розгляд справи на 11 год. 10 хв. 05 травня 2021 року, про що належним чином повідомити учасників справи. У судове засідання 05.05.2021 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце цього засідання. Від представника позивача - адвоката Овсепян Кристини Адіківни надійшла заява про відкладення розгляду справи. Поряд з цим, до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду та копією позовної заяви, надісланих на вказану позивачем адресу. Також у позовній заяві зазначена адреса фактичного місця проживання, на яку суд повторно надіслав поштову кореспонденцію з ухвалою суду та примірником позовної заяви. Ухвалою суду від 05.05.2021 постановлено відкласти розгляд справи на 09 год. 00 хв. 31 травня 2021 року, про що належним чином повідомити учасників справи. У судове засідання 31.05.2021 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце цього засідання. Ухвалою суду від 31.05.2021 постановлено відкласти розгляд справи на 13 год. 10 хв. 15 червня 2021 року, про що належним чином повідомити учасників справи. У судове засідання 15.06.2021 учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце цього засідання. Відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи. Представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи на іншу дату. Ухвалою суду від 15.06.2021 постановлено відкласти розгляд справи 13 год. 20 хв. 24 червня 2021 року, про що належним чином повідомити учасників справи. 24.06.2021 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача, за змістом якої останній повідомив, що відповідач не визнає заявлений позов, оскільки місце проживання дитини на даний час не відповідає місцю проживання матері. У зв`язку із наявною у реєстрі справ, призначених до розгляду Ужгородським міськрайонним судом на сайті «Судової влади» інформації про призначення судового засідання по даній справі на 13.20 год. 24.06.2021 р. та неможливістю ознайомлення із представника відповідача з матеріалами справи з причин як його завантаженості так і суду, а також надто коротким проміжком часту з дата минулого судового засідання та відсутністю належною повідомлений відповідача про дату даного судового засідання, для забезпечення прав відповідача передбачених ст. ст. 43, 49 ЩІК України, представник просив відкласти судове засідання, з 13.20 год. 24.06.2021 р. - на іншу дату, по яку повідомити завчасно. Ухвалою суду від 24.06.2021 постановлено відкласти розгляд справи 09 год. 00 хв. 03 вересня 2021 року. Ухвалою суду від 03.09.2021 розгляд справи відкладено на 01.10.2021. Судове засідання 01.10.2021 відкладено на 25.10.2021 у зв"язку із заявою представника відповідача про відсутність контактів з клієнтом, що ставить під сумнів можливість здійснення представництва його інтересів. 25.10.2021 через канцелярію суду представником відповідача подано аналогічну попередній заяву про неможливість представництва інтересів клієнта, просив відкласти розгляд справи. 03.09.2021 року від представника відповідача - адвоката Бомбушкар С.П. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовної заяви. В обґрунтування відзиву посилається на те, що відповідач [PERSON] заявлений позов не визнає, вважає його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що сторони являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач належним чином і в повній мірі виконував покладений на нього обов`язок по сплаті аліментів на утримання сина, надавав дитині матеріальні засоби для існування у формі одягу, харчування, оплаті, відпочинку, проживання. Зі свого боку мати дитини, належної і достатньої участі у вихованні і утриманні сина не бере. Вказує, що позивачем не доведено розміру матеріальних витрат, необхідних на щомісячне утримання дитини, не доведено необхідність у аліментах, саме в заявленому до стягнення розмірі. Представником позивача подано заяву про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подала заяву, згідно з якої позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач та його представник у дане судове засідання не з`явилися, при цьому представник відповідача подав заяву, у якій зазначає, що згідно з інформацією розміщеною на офіційному сайті Ужгородського міськрайонного суду, йому стало відомо, що відповідач [PERSON] оголошений в розшук по кримінальній справі № 308/13545/20. Місце перебування [PERSON] йому невідомо, на розгляд справи без його участі відповідач не погоджувався. У зв`язку з цим просив відкласти розгляд справи. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Враховуючи наявність даних про те, що відповідачеві відомо про розгляд справи судом, зважаючи на неодноразові відкладення розгляду справи, причини неявки неповажними та те, що сторона повинна цікавитись ходом розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 25.10.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними 20.12.2019 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2019 року (видане повторно). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2019 року (видане повторно), згідно з яким батьком дитини значиться [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Дитина сторін проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою виконавчим комітетом Ужгородської міської ради. Заперечення відповідача стосовно непроживання дитини разом з матір`ю, наявністю на його утриманні матері, надані у відзиві на позов, що поданий з пропущенням строку для його подання, не підтверджені належними і допустимими доказами, подальші процесуальні дії відповідача не свідчать про бажання доводити свою позицію перед судом. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільна дитина сторін проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріального забезпечення. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітньою дитиною сторін, вік дитини (неповні шість років), матеріальне становище платника аліментів, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у відповідача аліментних зобов`язань, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком від 06 років до 18 років в період з 1 січня становить 2395 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину найнеобхіднішим. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Крім того, саме в такому розмірі аліменти просить позивач. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Враховуючи, що позивач пред`явила позов 21.01.2021, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved