Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 112. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі з 13 липня 2013 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] З березня 2017 року сторони припинили спільно проживати. Через непорозуміння позивач та відповідач не можуть проживати разом як сімя, виконувати сімейні обовязки, вирішувати навіть нескладні проблеми побутового характеру. Сторони не ведуть спільне господарство, між ними зникло почуття поваги та любові, відсутнє взаєморозуміння. Позивач неодноразового намагалась поговорити з відповідачем про їхні проблеми та вирішити їх, проте в кращу сторону нічого не змінилось. Намагання зберегти шлюб виявились безрезультатними. Позивач в судове засідання не з"явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, однак подала до суду заяву в якій просить провести судове засідання без її участі, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] за викликом суду в судове засідання не зявився повторно, незважаючи на те, що був повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду , причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши\~ позов, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,\~ судом встановлено наступне.\~ Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 085053 від 13.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб 13.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 112. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачем, спору про її місце проживання немає. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України, частини 1\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України\~дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а збереження шлюбу є недоцільним. Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб\~це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сімю не бажає, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2\~ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved