Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації місця проживання, в обгрунтування якого вказала, що є наймачем квартири [ADDRESS]. В данй квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], бувший чоловік. З 2010 року відповідач не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальних платежів, особистих речей не зберігає. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі понад шість місяців, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житлом та зобов'язати управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання квартира [ADDRESS]. В судове засідання позивач позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник третьої особи Житлово-експлуатаційної контори № 2 в судове засіадння не з'явився, просить справу слухати за відсутності представника, при вирішенні спору покладається на думку суду. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно ордеру на жиле приміщення серія [NUMBER] від 28.11.2001 року [PERSON] з сім'єю надано право на зайняття жилого приміщення - квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки Житлово-експлуатаційної контори № 2 від 07.04.2016 року № 1454 зазначено, що у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.09.2006 року Згідно актів посвідчених Житлово-експлатаційною конторою № 2 від 11.03.2014 року, 02.09.2014 року,05.04.2016 року у вказаній квартирі [PERSON] не проживає з червня 2010 року. Відповідно до ч. 2 ст.64 ЖУ України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12.04.1985 р. у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України можливе у разі відсутності особи у жилому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, а у даному випадку поважних причин не має. У зв'язку із вищевикладеним, позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зобов'язання управління реєстрації Хмельницької міської зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] то сдом враховано наступне. Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям із реєстрації місця проживання, і положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення, яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник майна має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України). На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а [PERSON] належить визнати таким, що втратив право користування житлом в кв. [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved