Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ФОП [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов мотивований тим, що 03.06.2014 року в газеті 33 канал позивач знайшов оголошення про те, що ФОП [PERSON] продає міні трактори. В цей же день зранку позивач, зателефонував [PERSON] та домовився з ним, уклав усний договір, що він доставить позивачу новий міні трактор колісний і позивач його купить за 26000 гривень. 03.06.2014 року представники від ФОП [PERSON]В, [PERSON] і водій, у вечірній час привезли позивачу міні трактор колісний марки DW 120 і самі поставили його на подвір'я, за що позивач їм заплатив 26300 гривень. В цей же день [PERSON] дав підписати аркуш паперу, а позивач його не читаючи, підписав, як потім вияснилось , що це документ огляду та про сплату за трактор, решту документів сказав що дадуть пізніше. Технічний стан трактора позивач не перевіряв, так як було вже пізно і вказані представники сказали , що дуже поспішають. На другий день позивач вирішив перевірити технічний стан даного трактора, при перевірці було виявлено, що він не придатний до експлуатації так як має ряд несправностей: несправна гальмівна система; несправна муфта зчеплення; рівень масла в коробці передач та головній передачі на нижньому рівні; рівень масла в двигунові на нижньому рівні; рівень гідросистеми на нижньому рівні та підтікає масло без нагрузки робочих органів; масляний піддон воздухоочистки без масла; ричаги блокіровки не відповідають стандартним; болти рами кріплення впирають в скати коліс; відсутня пружина педалі зчеплення та відсутнє штопорне кільце валу; тяги гальма та муфти зчеплення не відповідають спецболтам; полік не співпадає з болтами; взагалі відсутні ключі для ремонту трактора та відсутня заводна ручка двигуна; відсутнє стояночне гальмо; не тримає паливо фільтр відстоювала; акумуляторна батарея суха - без електроліт; керівництво по експлуатації не відповідає міні трактору марки - DW 120 . Таким чином вказаний міні трактор до роботи виявився непридатним, після виявлення вказаних недоліків позивач 04.06.2014 року по телефону звернувся до продавця - ФОП [PERSON] про те щоб він забрав даний міні трактор та вернув витрачені ним кошти за неякісний товар, але [PERSON] коштів позивачу не повернув. Через дві неділі позивачу хтось зателефонував, хто йому невідомо, бо не відрекомендувались і сказали приїхати в м. Вінниця на вул. Першотравнева, 160 та забрати документи на придбаний міні трактор. В м. Вінниця за вказаною адресою було три чоловіки, яких позивач не знає, видали позивачу довідку рахунок на суму 8840 гривень, паперовий транзитний номер для наклейки на скло, сертифікат відповідності та на двох аркушах митні документи. Гарантійний талон, та інших документи на гарантійні строки або строк придатності позивачу не надали. Потім позивач ще неодноразово звертався до [PERSON] по телефону з проханням забрати вищевказаний міні трактор та повернути йому 26300 гривень, однак коштів відповідач йому не повернув і міні трактор не забрав. 02.07.2014 року позивач звернувся із заявою в Оратівський РВ УМВС, ними проведена перевірка та рекомендовано звернутися до суду. 12 вересня 2014 року позивач відправив ФОП [PERSON] телефонограму, після чого [PERSON] прислав електронне повідомлення від 16.09.2014 року про те, що до позивача виїдуть спеціалісти для виявлення та усунення недоліків. 21 вересня 2014 року до позивача додому приїхали представники від ФОП [PERSON] механік звати [PERSON] та [PERSON], позивач по телефону запросив начальника Оратівської Держсільгоспінспекції [PERSON] [PERSON] попросив разом з ними оглянути вказаний міні трактор та скласти акт технічного огляду, вони всі погодились. [PERSON] після огляду склав акт перевірки якості , підписав даний акт , а представники ФОП [PERSON] зателефонували [PERSON] , після чого відмовились підписувати даний акт і поїхали. В даному акті зазначено , що міні трактор не експлуатувався. Рівень масла в двигуні, коробці і головній передачі на нижнім рівні. Пильніки на рульових тягах потріскані. Не включається ОВМ (отбор вала мощності). В керівництві по експлуатації не вказано порядок включення передач. Відсутня заводна рукоятка. Відсутній стояночний тормоз. Ряд недоліків позивач намагався усунути сам, але йому це не вдалося.24.11.2014 року позивач знову відправив ФОП [PERSON] рекомендований лист, щоб усунути порушення його прав як покупця, однак відповіді мені ФОП [PERSON] не надав. З вказаного питання позивач звертався в прокуратуру Оратівського району, кримінальне провадження слідчим Оратівського РВ УМВЄ закрито за відсутності в діях відповідача ознак шахрайства. За захистом своїх прав позивач звертався в Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області, так як в даний час вони не мають можливості провести перевірку, позивачу рекомендовано звернутись до суду. Також протиправними винними діями відповідача позивачу завдано душевних страждань у виді негативних переживань через неможливість користуватися міні трактором, необхідності докладати додаткові зусилля для повернення сплачених за неякісний товар коштів, а також враховуючи глибину і тривалість страждань, зниження якості його життя , моральну шкоду позивач оцінює в сумі 3000 гривень. На даний час ціна вказаного трактор підвищилась і міні трактор колісний DW 120 коштує 42100 гривень. Відповідно до п.7 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час предявлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. В звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу неякісного товару - міні трактора колісного марки DW 120 від 03.06.2014 року та стягнути з ФОП [PERSON] 42100 грн. вартості міні трактора колісного марки DW 120 , а також 3000 грн. моральної шкоди, яка полягає в неможливості користуватися вказаним міні трактором, необхідності докладати додаткові зусилля для повернення сплачених за неякісний товар коштів. Просить розірвати договір купівлі-продажу неякісного товару - міні трактора колісного марки DW 120, укладений 03.06.2034 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON], розташованого м. Вінниця, вул. 1 Мая, 160, на його користь 42100 грн., завданої отриманням товару неналежної якості, - міні трактора колісного марки DW 120, матеріальної шкоди; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON], розташованого в м. Вінниця, вул. 1 Мая, 160, на його користь 3000 грн. завданої отриманням товару неналежної якості, - міні трактора колісного марки - DW 120 моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити та розірвати договір купівлі-продажу неякісного товару - міні трактора колісного марки DW 120, укладений 03.06.2034 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON], розташованого м. Вінниця, вул. 1 Мая, 160, на його користь 42100 грн., завданої отриманням товару неналежної якості, - міні трактора колісного марки - DW 120, матеріальної шкоди; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON], розташованого в м. Вінниця, вул. 1 Мая, 160, на його користь 3000 грн. завданої отриманням товару неналежної якості, - міні трактора колісного марки - DW 120 моральної шкоди. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість та пояснив, що обставини виниклого спору, які викладені в позовній заяві позивачем носять спотворений, перекручений характер, а зазначені факти не в повній мірі відповідають дійсності, а тому повідомляє суду дійсні та реальні обставини справи, що також відповідають показам відповідача, котрі були надані ним правоохоронним органам в якості свідка, згідно протоколу допиту свідка від 25.02.2015року, який було додано позивачем до позовної заяви. 03 червня 2014 року механік від підприємства [PERSON] разом із водієм, котрого було найнято для перевезення трактора, відвезли відповідний міні-трактор за місцем проживання [PERSON] [PERSON] під час передачі відповідного міні-трактору, механіком [PERSON] в присутності [PERSON] було перевірено технічний стан та справність міні-трактора, безпосередньо трактор заводився та своїм ходом заїхав у двір [PERSON] Ніяких зауважень щодо технічного стану трактора у [PERSON] не було, про що було підписано відповідний акт від 03.06.2015р., більше того [PERSON] повідомляв, що являється механізатором і в техніці розбирається. Після розвантаження і перевірки трактора, [PERSON] в рахунок купівлі трактора сплатив механіку 26300,00 грн., дана ціна була попередньо обумовлена між [PERSON] та [PERSON] під час попереднього огляду [PERSON] трактора у м. Вінниця. Також позивач вказує, що на наступний день 04.06.2014 року коли виявилося, що трактор ніби непридатний до роботи, він звернувся по телефону до [PERSON] з проханням повернути йому кошти взамін на неякісний товар. Але таке твердження не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом. Насправді лише після спливу приблизно 2-3 місяців [PERSON] почав телефонувати до [PERSON] та висловлювати претензії щодо технічного стану міні-трактора, який було куплено. З метою улагодження даної проблеми, для перевірки та технічного огляду трактора, [PERSON] до [PERSON] було відряджено механіків [PERSON] та [PERSON] Однак як пояснили механіки, [PERSON] не підпустив їх для огляду трактора, про що за участі головного спеціаліста Держсільгоспінспекції у Вінницькій області [PERSON]Є було складено відповідний акт приймання-передачі виконаної роботи від 24.09.2014 року, де зазначено, що від виконання робіт відмовились клієнти, а [PERSON] власноручно написав: «Прошу замінити мені трактор справний новий на суму двадцять шість триста, а ні, так повернути гроші, тільки гроші», що також підтверджується листом [PERSON] від 24.11.2014 року, де він власноручно зазначив, що він в присутності представників від продавця і інспектора Рябошапко Т.Є. склали акт, де він дав в акті одну згоду обміняти трактор справний на суму 26300,00 грн. Мова йде про акт від 24.09.2014 року, як єдиний акт, який складався в присутності представників продавця, інспектора Рябошапко Т.Є. та самого [PERSON], також в своєму листі [PERSON] жодних інших актів не згадував, бо їх не було. З чого слідує, що станом на 24 вересня 2014 року трактор взагалі був справний, а механіків для огляду трактора [PERSON] не підпустив, таким чином відмовившись від виконання робіт, і це все відбулося в присутності інспектора Рябошапко Т.Є., про що позивач у своєму позові умовчує. [PERSON] зазначив, що начальником Оратівської «Держсільгоспінспекції» [PERSON] було складено акт перевірки якості машини від 21.09.2014 року, де представники ФОП [PERSON] відмовились підписуватись, але в даному акті зазначене прізвище [PERSON], як учасника перевірки, хоча його там не було, і нічого не зазначено про представників, крім того механіки стверджують, що в їхню присутність ніяких інших актів ніхто не складав. Також в протоколі допиту свідка [PERSON]Є від 12.03.2015 року, якого було допитано з попередженням про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України (завідомо неправдиві покази), взагалі зазначено, що гр. [PERSON] відмовився від підписання даного акту, а повідомив, що він забере трактор у гр. [PERSON] в свою чергу він поверне гроші за даний трактор, що взагалі являється цинічною неправдою, бо [PERSON] взагалі жодного разу особисто до [PERSON] не приїздив, а тому і не міг брати участі в огляді техніки, і не міг відмовлятись від підписання будь-якого акту. До речі в даний час по факту надання завідомо неправдивих показів свідком [PERSON] готується відповідне звернення до правоохоронних органів з метою притягнення його до кримінальної відповідальності. ФОП [PERSON] являється неналежним відповідачем, оскільки головною обставиною, що є основною підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON], а саме що відповідний договір купівлі-продажу, який являється підставою позову, було укладено між ТОВ «Торговий дім ДТЗ», в особі його повірника СПД ф.о. [PERSON], що діяв на підставі договору доручення, з одного боку, і фізичною особою [PERSON] Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Із зазначеної норми слідує, що сторонами договору купівлі-продажу безпосередньо є продавець і покупець, тобто сторонами вказаного вище договору купівлі-продажу є ТОВ «Торговий дім ДТЗ» та фізична особа [PERSON] Крім того із аналізу ст. 655 ЦК України вбачається, що зміст договору купівлі-продажу становлять права та обовязки сторін, і нікого іншого. [PERSON], підписуючи відповідний договір купівлі-продажу із [PERSON] діяв в якості повіреного (представника) від ТОВ «Торговий дім ДТЗ» на підставі відповідного договору доручення, про що зазначено в самому договорі купівлі-продажу, а тому і не являється стороною договору, та не має обовязків перед покупцем, а обовязки має та несе відповідальність безпосередньо продавець ТОВ «Торговий дім ДТЗ». Частиною 1 статті 1000 ЦК України встановлюється, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Тобто повірений за договором доручення виступає лише як представник свого довірителя перед третіми особами, як і в даному випадку [PERSON] Крім того між ТОВ «Торговий дім ДТЗ» та [PERSON] було укладено не тільки письмовий договір купівлі-продажу, а й ТОВ «Торговий дім ДТЗ» видав [PERSON] довідку-рахунок № 128191 від 18.06.2014 року про те, що йому було продано відповідний трактор. Тому підсумовуючи вищезазначене, враховуючи, що відповідач [PERSON] не являється стороною відповідного договору купівлі-продажу, а саме продавцем і не несе ніякої відповідальності за цим договором, а тому і не може бути відповідачем по справі, що є беззаперечною підставою для відмови у позові. Безпідставність вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу. Позивач в своїй позовній заяві заявляє вимогу про розірвання договору купівлі-продажу міні-трактора колісного марки - DW 120, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] Вважаємо таку вимогу позивача необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена із наступних підстав: оскільки сторонами вказаного договору являються ТОВ «Торговий дім ДТЗ» та [PERSON], а тому вимога про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] (не існуючого) є безпідставною. Положеннями ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлюється, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Цією ж нормою передбачається, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. При цьому ч. 12, 15 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначається, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижче наведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Із аналізу зазначених норм вбачається, що поняття «істотного недоліку» зовсім відрізняється від поняття «недоліку», також ці поняття несуть за собою зовсім різні правові наслідки. А тому вважаємо, що в даному випадку, якщо позивач заявляє вимогу про розірвання договору купівлі-продажу, тобто просить застосувати правові наслідки, котрі виникають при встановленні істотних недоліків проданого товару, він повинен безпосередньо довести не лише наявність якихось недоліків у придбаному товарі, а ще й те, що ці недоліки дійсно відносяться до категорії саме істотних недоліків. Відповідно до ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доцільно також звернути увагу, що позивач у своєму позові зазначає 16 несправностей, але згідно наданого ним акту перевірки якості машин, який було складено за участі спеціаліста «Держсільгоспінспекції» [PERSON] від 21.09.2014 року, [PERSON] разом із інспектором було виявлено всього 6 несправностей, тобто на 10 несправностей менше. Згідно ч. 1, ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Пунктом 4.2. відповідного договору купівлі-продажу встановлюється, що приймання Покупцем Товару за кількістю, якістю й комплектністю здійснюється в момент передачі Товару. Претензії з приводу некомплектності, якості або дефектів Товару після передачі Товару Покупцеві не приймаються, за винятком прихованих дефектів. Крім того п. 5.8. цього ж Договору визначено випадки на що не поширюється гарантія, включаючи заміну технічних рідин і фільтрів. Вважаємо, що наявність істотних недоліків проданого товару, в даному випадку міні-трактору DW 120, повинна бути підтверджена згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» висновком відповідної експертизи, крім того позивачем взагалі не доведено, що недоліки товару виникли до передання товару покупцеві, оскільки наявний акт від 03.06.2015 року, який свідчить про відсутність таких недоліків при передачі товару покупцеві. Оскільки в даному випадку відсутній висновок відповідної експертизи про наявність саме істотних недоліків у проданому ТОВ «Торговий дім ДТЗ» [PERSON] міні-трактору модельного ряду DW 120, тому наявна недоведеність саме наявності істотних недоліків товару, і вимога позивача про розірвання відповідного договору купівлі-продажу являється безпідставною. Крім цього, позовна вимога [PERSON] про стягнення із відповідача 42100,00 грн. матеріальної шкоди, завданої отриманням товару неналежної якості є необґрунтованою. Позивач мотивує свою вимогу про стягнення із відповідача 42100,00 грн. тим, що п. 7, ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачається, що при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час предявлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі, до того ж ця норма немає ніякого відношення до матеріальної шкоди. На підтвердження своєї вимоги позивач [PERSON] зазначає, що на сьогоднішній день ціна вказаного трактора підвищилась і становить 42100,00 грн. та надає роздруківку ціни трактора DW 120В із інтернету. Однак позивач купив міні-трактор колісний марки DW 120, характеристика та ціна котрого відрізняється від моделі DW 120В, який дорожчий. Згідно ч. 2, 3, ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В даному випадку позивачем було додано до позову роздруківку із інтернету із ціною із ціною іншого, дорожчого трактора DW 120В, при тому, що предметом DW 120, тому такий доказ являється не належним доказом по справі і не стосується предмету доказування, а тому суд не може брати його до уваги. До того ж міні-трактори DW 120 взагалі відсутні в продажу у ФОП [PERSON], тому і відсутня ціна на відповідному інтернет-сайті. Крім того Позивач безпідставно сформулював свою вимогу про стягнення із Відповідача 42100,00 грн. саме в якості матеріальної шкоди. Матеріальна (майнова шкода) - це майнові та/чи грошові збитки спричинені юридичній або фізичній особі. Положеннями п.1, ч. 2, ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Але в даному випадку Відповідач ніяких збитків майну Позивача не завдавав, а Позивач їх нічим не доводить, тому в порядку ч. 7, ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» Позивач може ставити лише вимогу при розірванні договору провести із ним розрахунок виходячи з вартості товару на час предявлення відповідної вимоги, тому ніяким чином не можна сформульовувати вимогу про стягнення саме матеріальної шкоди із відповідача, бо це зовсім різні вимоги за своєю юридичною природою та суттю. Оскільки суд розглядає позов в межах заявлених позивачем вимог, тому вважаємо вимогу Позивача про стягнення із Відповідача матеріальної шкоди у розмірі 42100,00 грн. - безпідставною та необґрунтованою. Необґрунтованість вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, завданої отриманням товару неналежної якості. Таким чином позивач в своєму позові ставить також питання про стягнення із відповідача, моральної шкоди, яку оцінює в 3000,00 грн., завданої отриманням товару неналежної якості. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вимогами п. 5 цієї ж Постанови передбачається, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В даному випадку повірений від продавця ТОВ «Торговий дім ДТЗ» [PERSON] передав покупцеві товар належної якості, що підтверджується відповідним актом від 03.06.2014 року, який наявний в матеріалах справи, а тому заявлена вимога про стягнення моральної шкоди, ніби завданої позивачу отриманням товару неналежної якості - безпідставна та необґрунтована, оскільки відсутні протиправні дії з боку відповідача, а тому і відсутній будь-який причинний зв'язок та вина відповідача. Крім того позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про завдання відповідачем йому моральної шкоди, а також необґрунтовано заявлений розмір її грошового відшкодування. Окремо доцільно звернути увагу, що позивач в прохальній частині свого позову просить в судове засідання викликати [PERSON] при тому взагалі не зазначаючи в якому правовому статусі (свідок, спеціаліст чи третя особа) необхідно його викликати та необгрунтовує причину такого виклику, що не відповідає вимогам ЦПК України. Підсумовуючи все вищевикладене вважає, що позовну заяву [PERSON] до ФОП [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - надуманою, безпідставною та необґрунтованою, поданою до неналежного відповідача, а тому просимо суд відмовити в задоволенні цього позову. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу №00301/040614/1 від 04.06.2014 року вбачається, що ТОВ «Торговий дім ДТЗ» іменоване надалі Продавець, в особі його Повірника СПД ф.о. [PERSON], що діє на підставі договору доручення №ДА 120301-052 від 01.03.2012 року, з одного боку, і фізичною особою [PERSON] продавець зобовязується передати у власність, а покупець оплатити й прийняти трактор DW 120 Шасі № DW2013100128 за договірною ціною, визначеною Повірником на підставі проведення переговорів і наведеною в накладній. Згідно довідки-рахунку виданої ТОВ «Торговий Дім «ДТЗ» №128191 від 18 червня 2014 року [PERSON] продано трактор колісний марки DW 120 Шасі № DW2013100128 вартістю 8840 грн. Як вбачається із листа\~\~№4-4 від 18.03.2015 року \~ інспекції з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області адресованого позивачу,\~\~перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявою субєкта господарювання щодо його перевірки. \~\~В судовому засіданні представник відповідача вказав, що позивач не купував трактор у відповідача, а відповідач ФОП [PERSON] діяв на підставі довіреності ТОВ ТОВ «Торговий дім ДТЗ». \~Ст. 6 ЦК України\~встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів\~\~цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,\~\~вимог\~\~розумності\~\~та справедливості, згідно\~ст. 627 ЦК України. Ч.1\~ст. 203 ЦК України\~\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 2\~ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2,\~ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі - продам продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар оплатити його. Договір роздрібної купівлі - продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі - продажу з участі покупця - фізичної особи, не врегульованих\~Цивільним кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ч. 1, 2\~ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він ( придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розмір або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, рахуючи\~\~з дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збереже його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ\~\~виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або\~\~придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або\~\~розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази,\~\~які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність\~\~конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ст. 60 ЦПК України\~встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд звертає увагу, що Законом України «Про захист прав споживачів» врегульовано питання реалізації права покупця на обмін \~товару, як належної так і не належної якості\~проте, під час розгляду даної справи судом встановлено, що договір купівлі-продажу №00301/040614/ укладено 04.06.2014 року в м. Дніпропетровськ між ТОВ «Торговий дім ДТЗ» іменоване надалі Продавець, з одного боку, і фізичною особою [PERSON], а не позивачем СПД ф.о. [PERSON], а отже позивач не є стороною даного правочину, а саме покупцем. Жодних клопотань про заміну неналежного відповідача на належного, чи залучення до справи співвідповідача позивачем не заявлялось. Відповідно до ст.1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім цього,суд зазначає, що як вбачається з телефонограми від 12.09.2014 року позивач звернувся до СПД ф.о. [PERSON] з телефонограмою про технічні несправності 12.09.2014 року. Позивач не звертався щодо здійснення заміни належної якості товару або повернення коштів. В процесі розгляду справи, судом позивачем не було заявлено клопотання про експертизу, тому встановити чи обставини викладені у позовній заяві та технічні несправності, а також момент їх виникнення неможливо. Згідно ч. 1 ст.708\~ЦК України\~у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3)\~\~вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України „Про захист прав споживачів" виробник забезпечує належну роботу продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається у паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Аналогічні правила захисту прав споживачів, встановлені ст. ст.\~708,\~709 ЦК України. Тобто споживач має право вибору способу захисту своїх прав, які мають різні правові наслідки. Відповідно до ч. 1\~ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.\~\~ У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно п. 14\~ст. 8\~\~ЗУ «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Згідно п.4\~ст. 17 цього ж Закону\~, у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Статтею 60 ЦПК України\~, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано переконливих доказів того, що придбаний товар має істотні недоліки, які були виявлені протягом встановленого гарантійного строку та виникли з вини виробника (продавця, виконавця). В даному випадку саме\~\~обов'язок організувати проведення експертизи пов'язується з умовами наявності потреби у визначенні причин втрати якості товару, а тому доказування покладається саме на позивача. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. В матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач використав всі необхідні можливості передбачені законом для усунення недоліків товару, або для заміни товару належної якості. Оскільки, позивач не надав належних доказів про те, які саме істотні недоліки має придбаний товар, чому він є неналежної якості, то суд вважає, що його вимоги\~\~про розірвання договору купівлі-продажу, а також стягнення матеріальної шкоди в сумі 42100 грн. з ФОП [PERSON], є безпідставними , необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Отже, у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Виходячи з наведеного , наявності підстав для задоволення вимог позову в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди не ґрунтується на приписах чинного законодавства, а тому і\~\~задоволенню\~\~також не підлягають. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed