Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В Краматорський міський суд Донецької області звернулося ПАТ КБ „ПриватБанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.04.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 15595,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 1883,56 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10193,33 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2300 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов кредитного договору в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 718,84 грн. (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15595,73 грн. та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 01.08.2011 року, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з можливістю в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. (а.с.6-31) Відповідно до розрахунку за кредитним договором б/н від 01.08.2011 року станом на 30.04.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 15595,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 1883,56 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10193,33 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2300 грн., а також заборгованість по судовим штрафам в сумі 1218,84 грн. (а.с.4-5) Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] дане місто відноситься до населеного пункту, де проводилася антитерористична операція. А отже, заборгованість по пені та комісії, яка була нарахована після 14.04.2014 року, та судові штрафи не підлягають стягненню. Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконанням; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Як видно з розрахунку заборгованості відповідач вносить проплати по кредитному договору, які зараховуються на погашення пені та комісії, відповідно до ст. 534 ЦК України. Станом на 05.04.2014 року заборгованість по пені та комісії становить 200 грн. Однак, відповідачем була внесена проплата 16.07.2014 року в сумі 200 грн., яку слід зарахувати в погашення вказаної пені. Крім того, заборгованість по процентам слід зменшити 10193,33 грн. (сума пред'явлена до стягнення) - 100 грн. (сума, яку відповідач сплатив з 26.07.2014 року, та яка була безпідставно зарахована в погашення пені та комісії) = 10093,33 грн. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача [PERSON]необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 11976,89 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial