Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

29.08.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 29.10.2019 - з уточненою позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дочкою; визначити наступні способи його участі у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , особисте спілкування: побачення два рази на тиждень: середа, п`ятниця з 09:00 години до 11:00 години або з 18:00 години до 20:00 години. Та у неділю з 12:00 години до 17:00 години - в день його побачення з дочкою, він має право забирати дочку з дому особисто; зобов`язати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), за два дні до дня його зустрічі з дочкою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. На обґрунтування\~позовних вимог\~ [PERSON] \~у позовній\~заяві зазначив,\~що 07.10.2017 між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин дочка [PERSON] залишилася проживати разом із відповідачем та її батьками. Фактично з часу припинення шлюбних відносин у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні дочки, її відвідуванні, почали створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його дочкою, стосовно неможливості його нормального спілкування з дитиною. Всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з дочкою. Весь цей час він намагався налагодити нормальний зв`язок із дитиною, брати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, він вимушений звернутися до суду із цією позовною заявою. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 05.09.2019 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 03.10.2019. 26.09.2019 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона виклала свої заперечення проти позову (а. с. 19-22). 03.10.2019 та 07.11.2019 підготовче засідання відкладено за клопотанням позивача. 06.12.2019 підготовче засідання відкладено у зв`язку з відрядженням судді. 09.12.2019 в підготовчому засіданні прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, відповідач подала письмові докази, а також документи на DVD диску. Після цього підготовче засідання відкладено. 23.01.2020 закінчено підготовку справи до судового розгляду та призначено судовий розгляд на 19.02.2020. Під час судового розгляду позивач [PERSON] в цілому підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Щодо часів побачень з дитиною, які в позовній заяві нам зазначені альтернативно, покладався на розсуд суду. Не наполягав на побаченнях з дитиною з 12:00 щонеділі, оскільки під час формулювання вимоги в цій частині він не врахував, що після 12:00 години у дочки денний сон, тому просив призначити побачення після 15:00 години. Наполягав на тому, що побачення з дитиною мають бути дозволені за відсутності матері. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] частково визнала позов, не заперечувала проти надання можливості позивачеві зустрічатися та спілкуватися з дитиною декілька разів на тиждень, однак наполягала на тому, що побачення мають відбуватися лише за її присутності. Таку позицію пояснила віком дитини, яка боїться залишатися без неї. Представник третьої особи [PERSON] в цілому підтримала заявлені позивачем вимоги про визначення способу його участі у вихованні дочки мотивуючи це виключно інтересами дитини. Що стосується часів зустрічей позивача з дитиною, просила врахувати висновок Зміївської районної державної адміністрації від 18.10.2019. Вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано копію свідоцтва Серія [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Згідно відомостей паспорта громадянина України, Серія [NUMBER] , позивач [PERSON] має місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8-10). За інформацією Зміївської міської ради від 02.09.2019 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). Як пояснили під час судового засідання позивач та відповідач, зазначені адреси відповідають їх фактичному місцю проживання та розташовані неподалік один одного. З висновку Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , №01-32/2645 від 18.10.2019 вбачається, що Зміївська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважала доцільним: 1. Надати [PERSON] , [INFO] , право на спілкування з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , та брати участь у її вихованні. 2. Враховуючи вік дитини та стан її здоров`я, визначити наступний порядок спілкування [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] : - кожної середи, п`ятниці тижня з 10:00 години по 12:00 годину за місцем проживання батька з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання; - кожної неділі тижня з 10:00 години по 13:00 годину за місцем проживання батька з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання; перший місяць з моменту прийняття висновку про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , в присутності матері [PERSON] . 3. У разі хвороби дитини або виникнення інших причин, які перешкоджають виконанню даного порядку, рекомендувати батькам діяти за домовленістю, не порушуючи прав один одного. 4. Під час перебування дитини з батьком [PERSON] дотримуватись рекомендацій матері щодо режиму дня, режиму харчування тощо. 5. Попередити обох батьків про відповідальність за не виконання даного порядку (а. с. 37-38). З листа Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 01-32/852 від 19.11.2019 вбачається, що Служба у справах дітей районної державної адміністрація розглянула заяву [PERSON] від 29.10.2019 про роз`яснення пункту 3 висновку Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . За результатами розгляду повідомлено, що з батьками дитини 14.11.2019 була проведена бесіда та працівниками служби у справах дітей було надано консультацію з даного питання та рекомендовано батькам діяти за домовленістю, не порушуючи прав один одного (а. с. 51, 61). Також, під час судового розгляду були досліджені надані відповідача аудіо та відеофайли на DVD-диску, а також роздруківка з мобільного телефону переписки між сторонами (а. с. 50, 52-54), зі змісту яких вбачається існування між сторонами суперечок з приводу забезпечення позивачу зустрічей з дитиною. Також, з і змісту відеофайлів слідує, що під час прогулянок з батьком малолітня [PERSON] становиться тривожною, якщо поруч немає матері. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків тощо, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20\~листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага ("Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992 року, п. 90, "Хант проти України", п. 54), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною, що має наслідком недостатню участь позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, судом не встановлено жодних перешкод для спілкування батька з дитиною. Суд із врахуванням зазначених вище норм права, а також встановлених обставин у справі та відсутності обставин, які б перешкоджали спілкуванню батька і дитини, а також інших негативних фактів поведінки позивача, які б могли зашкодити дитині, дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в межах заявленого ним позову. Оскільки позивачем альтернативно викладено вимоги щодо часів побачень з дитиною у будні, доцільним є наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] : побачення та спілкування кожної середи з 9:00 до 11:00 години; побачення та спілкування кожної п`ятниці з 18:00 до 20:00 години. Що стосується побачень з дитиною в неділю, судом враховано розпорядок дня дитини та рівність прав обох з батьків щодо спілкування з дитиною, тому судом визначається право позивача на побачення та спілкування з дитиною першої та третьої неділі місяця з 15:00 до 17:00 години. З метою забезпечення реалізації позивачем вказаного порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, відповідно до положень статті 157 СК України, належить зобов`язати [PERSON] : сприяти позивачу у зустрічах з дитиною та надавати можливість забирати дитину з дому у визначені судом дні та часи; завчасно надавати позивачу достовірну інформацію про обставини, які перешкоджають зустрічі з дитиною у визначений час. Разом з тим, враховуючи особисту прихильність дитини до матері, обумовлену віком дитини, виключно в інтересах дитини належить обумовити побачення батька з дитиною правом матері бути присутньою під час їх зустрічей протягом перших трьох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили. Решту позову належить залишити без задоволення. Оскільки позивач у позовній заяві та під час судового розгляду не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо їх розподілу між сторонами судом не вирішувалося.

Outcome: partial