Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь аліменти на своє утримання в 1/6 частині від заробітку/доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позову зазначено, що 28.03.2014 в сім`ї позивача відбувся конфлікт, з того часу дружина не проживає разом з позивачем. У позивача та його дружини є двоє дорослих дітей син [PERSON] та дочка - відповідач, які мешкають окремо. [PERSON] допомагає дружині позивача. Після конфлікту позивач залишився проживати один у своєму будинку. З квітня 2014 року стан здоров`я позивача став не стабільний, у зв`язку з чим він проходив лікування у 2014, двічі у 2015, двічі у 2016 та у 2017 роках у зв`язку із ішемічною хворобою серця, гіпетронічною хворобою, стенакордією. У 2019 році знаходився на стаціонарному лікуванні в Обласній клінічній травматологічній лікарні з діагнозом «Полісерментрарний остеохондроз поперекового відділу хребта, спонділоартроз, спондильоз, конкресцензія L2-L3 хребців. Стеноз хребтового каналу на поперековому рівні. Компресійний корінцевий синдром L5-S1 ліворуч, виражений больовий та міотонічний синдром, порушення статико-динамічної функції хребта», у 2019 було діагностовано пахову грижу, Позивач зауважує, що тільки в березні-квітні 2019 року вартість медикаментів склала 10825 грн. 26 коп, також необхідно врахувати проїзд, обов`язкові благодійні та інші „лікарняні" витрати, комунальні платежі та інше. Враховуючи наведені обставини, які вказують на потребу позивача в додатковій матеріальній допомозі, оскільки розмір його пенсії дорівнює 2000 грн, та посилаючись на приписи ст.51 Конституції України, ст.202 СК України та Постанову Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3, позивач вказує на наявність у нього права на отримання від відповідача аліментів, які остання зобов`язана сплачувати на його користь, оскільки має таку матеріальну можливість. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, про що подала відзив на позов (а.с.66-73). Мотиви незгоди зводяться до такого. Обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати непрацездатних батьків виникає за наявності такої умови, як потреба матеріальної допомоги. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, яке може приносити дохід тощо. Позивач отримує пенсію, розмір якої є більшим за прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втрапити працездатність. Також відповідач зазначає, що з квітня 2017 року в Україні працює урядова програма « Доступні ліки». Програма працює для пацієнтів які живуть з серцево-судинними захворюваннями, бронхіальною астмою, цукровим діабетом II типу. До списку ліків, які можна отримати за програмою, включено 254 лікарських засобів, 78 з яких можна отримати безоплатно, інші ж - з незначною доплатою. Крім того позивач має право на отримання житлової субсидії, яке він не реалізує без поважних причин. Позивач має інше майно, що може приносити дохід - земельна ділянка розміром 0,35 га; будинок, в якому він на даний час проживає один, а будинок містить чотири житлові кімнати; - автомобіль ВАЗ 21063. Як сільський житель позивач має право на отримання земельного паю, який можна здавати в оренду та суттєво покращити своє матеріальне становище. Після конфлікту пзивача з іншими членами родини в 2014 році, дружина позивача почала проживати окремо від Позивача, взявши з собою лише самі необхідні речи та невелику суму коштів. Всі інші сімейні заощадження (кошти в гривнях, доларах США, золоті прикраси, золоті монети, що дістались дружині Позивача у спадок), побутова техніка (телевізор, холодильник тощо), меблі залишились у користуванні позивача (показання свідка [PERSON] - дружини Позивача). Окремо відповідач вказує, що до того, як в 2014 році у позивача з членами його родини, в тому числі з відповідачем, виник конфлікт, син позивача з невісткою (дружиною сина) кожні вихідні дні відвідували позивача та допомагали йому. Відповідач неодноразово приходила до дому до Позивача та намагалась відновити стосунки та надати по своїй можливості батьку необхідну допомогу, але позивач сам відмовляється її приймати. Також відповідач вказує, що документів про проходження обстеження, які можуть підтвердити діагноз пахової грижі, позивачем не надано; орієнтовний розрахунок суми коштів, необхідних для лікування. позивачем надано. Крім того, відповідач також здійснює необхідні витрати, які є життєво важливими для неї та членів її сім`ї, вона має доньку, яка потребує матеріальних витрат з боку відповідача. До того ж від повідач оплачує лікування своєї матері (дружини позивача), яка хворіє на ряд хворіб. Ухвалою суду від 20.11.2019 провадження у справі відкрито, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 09.12.2019 за клопотанням представника відповідача адвоката Боженко Г.В. призначено справу до розгляду за правила загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.02.2020 клопотання представників позивача та відповідача задоволені, в судове засідання викликані свідки; також витребувано з Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації Харківської області інформацію про те, чи звертався [PERSON] з 01.01.2017 із заявою (заявами) про отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг по вказаному будинковолодінню та яке (які) було прийняте рішення, а також копію відповідного рішення в разі його наявності (а.с.143-144). Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, навівши доводи аналогічні викладеним в позові, наголошуючи на тому, що розмір пенсії позивача не покриває витрати на лікування та придбання ліків. Позивач зазначив, що не має можливості сам себе забезпечувати, він звертався задля отримання житлової субсидії, яку раніше мав, але йому було відмовлено; через відсутність коштів позивач не може виконувати рекомендації лікаря. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позов, стверджуючи відсутність у позивача потреби матеріальної допомоги. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] з 30.04.1972 (копія свідоцтва про шлюб від 07.07.2015, виданого повторно, а.с.82); від шлюбу мають дітей - відповідача та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією акта обстеження від 08.11.2019, підписаного свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про проведення перевірки за місцем проживання позивача, в ході перевірки встановлено, що останній зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрований його син [PERSON] та онука [PERSON] , 2002 року народження, які фактично проживають в м. Харкові з 2003 року; позивач проживає один (а.с. 10, 11). Відповідно до копії свідоцтва про право власності та довідки КП «Зміївського бюро технічної інвентаризації» житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві особистої власності позивачу; записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №311від 12 січня 1991 року (а.с.13, 77-80); вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,35 га (а.с.81). Згідно з копіями виписок із історій хвороби №3218 від 07.07.2008, №2005 від 23.04.2009, №3825 від 20.08.2013, №1951 від 27.03.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ЦРЛ (а.с.14-16, 19). Довідкою ЛКК від 25.05.2009 останньому поставлено діагноз ИБС, прогресуюча стенокардія ІІ ф-ки, «дифузний кардиосклероз СНПА ст., астеноневротичний синдром. Протипоказання - тяжкий фізичний труд, підйом вантажів, робота на висоті, тривале перебування на сонці, нічні зміни (а.с.62). Згідно з копією виписки з амбулаторної карти позивача останній періодично звертався до лікарні, де знаходився на стаціонарному/амбулаторному лікуваннях з діагнозами стенокардія, гіпертонічна хвороба, остеохондроз грудного відділу хребта, ГРВІ, бронхіт, а саме: у 1986 році, 08.12.1987, 03.02.1994, 14.10.2004, 04.07.2008, 25.09.2008, 23.04.2009, 20.08.2013, 14.04.14, 13.10.14, 16.03.2015, 19.10.15, 11.04.2016, 14.11.16, та 13.02.2017 (а.с.17-18) Відповідно до копії довідки від 14.03.2019 №1951 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 27.03.2019 по 12.04.2019 з діагнозом полісегментарний остеохондроз поперекового відділу хребта, спонділоартроз, спондильоз, конкресенція L2-L3хребців, стеноз хребтового каналу на поперековому рівні, компресійний корінцевий синдром L5-S1 ліворуч, виражений больовий та міотонічний синдром, порушення статико-динамічної функції хребта; лікування призначено на 7 днів (а.с.20). Відповідно до довідки лікаря [PERSON] від 08.11.2019 позивачу поставлено діагноз - пахова грижа; рекомендовано провести операцію (а.с.21). Згідно довідки Зміївської центральної районної лікарні від 27.11.2019 позивача оглянуто лікарем - хірургом поставлено діагноз двухстороння пахова грижа; рекомендовано-оперативне лікування (а.с.60). На підтвердження понесення витрат на придбання ліків позивачем надані копії фіскальних чеків на загальну суму в розмірі 8698,64 грн (а.с.23-26). Згідно з копією довідки про доходи Пенсійного фонду України від 07.11.2019 №1272/02.9-20 сума пенсії позивача за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 складає 19 578,36 грн. (а.с.12), на дату розгляду справи щомісячний розмір пенсії позивача, з його слів, дорівнює 2216 грн. Свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] підтверджується, що позивач є власником транспортного засобу ВАЗ 21063, 1988 р.в. (а.с.152). Згідно з копією довідки управління соціального захисту населення Зміївської районної адміністрації від 05.12.2019 №08-20/7083 позивач не перебуває на обліку як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, на придбання скрапленого газу та рідкого пічного побутового палива (а.с.61). За змістом листа УСЗН ЗРДА від 14.02.2020, надісланого на виконання ухвали суду, позивачу було відмовлено в надані житлової субсидії з 01.11.2018 у зв`язку з ненадання інформації про персональні дані всіх членів домогосподарства; інших заяв від позивача до управління не надходило (а.с.153,154). З листа Геніївської сільської раді Зміївського району від 26.12.2019 вбачається, що інформація про отримання позивачем земельного паю в сільській раді відсутня (а.с.163). Позивач в судовому засіданні підтвердив факт неотримання ним земельного паю, оскільки він йому не потрібен. Згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] відповідач має доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] - чоловік відповідача (а.с.83). Відповідно до копії довідки КЗ «Геніївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Героя Радянського Союзу І.І. Протопопова Зміївської районної ради Харківської області» від 03.12.2019 №01-18/253 [PERSON] є ученицею 9 класу, активно задіяна в позашкільній роботі (а.с.84). Відповідно до копії довідки про доходи відповідача від 10.12.2019 №0736/285 остання працює на посаді вчителя в Геніївській ЗОШ 1-2ст.; сума доходу за період з січня 2019 р. по листопад 2019 р. становить 143 995,39 грн, отже розмір середньомісячної заробітної плати дорівнює 13 090 грн (а.с.75). Відповідно до копії довідки Пенсійного фонду України від 17.12.2019 №1437/029-20, матір відповідача, [PERSON] перебуває на обліку в Зміївському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.06.2019 по 30.11.2019 складає 14204,12 грн (а.с.76). Згідно виписок із медичної картки [PERSON] від 15.03.2017, №3861 від 23.09.2019, №3470 від 28.08.2019 вона перебуває на обліку з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеня СНПА з 1998 року (а.с.90); знаходилась на стаціонарному лікуванні (а.с.92-93). Згідно з копією довідки про доходи сина позивача - [PERSON] , який займає посаду менеджер із збуту у ФОП [PERSON] , загальна сума доходу за період з 01 червня 2019 року по 30 листопада 2019 року становить 12618 гривень 79 коп. (а.с.94). За змістом листа Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області позивач 28.03.2014 звертався в поліцію з приводу вчинення сварки збоку відповідача, співробітниками відділу прийнято рішення про припинення перевірки, у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення (а.с.27). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який товаришує з позивачем, показав суду, що позивач проживає один, дружина від нього пішла 6 років назад, будинок та земельну ділянку позивач в оренду не здає; земельну ділянку обробляти позивач не може через стан здоров`я; свідок його возив в лікарню на автомобілі позивача та робив йому уколи; свідок к не бачив, щоб хтось позивачу допомагав; позивач скаржився свідку, що дочка з ним не вітається. Свідок підтвердив, що іноді до позивача приїжджає жінка, буває у нього два-три дні, допомагає позивачу; позивач вирощує на своєму городі картоплю, овочі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] показала суду, що вона намагалась надавати позивачу допомогу, приносила їжу, пропонувала допомогу по городу, але він відмовляється від такої допомоги та хоче лише гроші; відповідач не згодна сплачувати батьку аліменти щомісячно, їй самій конче необхідна заробітна плата, оскільки вона витрачає чималі гроші на дочку, на комунальні послуги, на матір. З позивачем відповідач, її матір та брат не спілкуються з 2014 року, коли вони намагались приходити до позивача допомагати - він викликає поліцію. Свідок зауважила, що позивач проживає не один, з жінкою. Також свідок зазначила, що син позивача [PERSON] пропонував позивачу роботу, але він відмовився. Свідок, як і її чоловік мають земельні паї. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона проживає з позивачем та відповідачем в одному селі, раніше діти завжди допомагали батькам, коли останні жили разом; зазначила, що позивач все життя ставить собі діагнози та не бажає ходити на роботу; свідок не бачила, щоб до позивача коли-небудь приїжджала швидка допомога; наразі позивач проживає з якоюсь жінкою, свідок бачила її за кермом автомобіля позивача. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є сином позивача, зазначив, що позивач вигнав його з будинку, до себе не пускає, допомоги не приймає, не розмовляє з ним та відповідачем, коли вони приїжджають до позивача миритись - він одразу викликає поліцію. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є дружиною сина позивача - [PERSON] , зазначила, що матеріальний стан позивача задовільний, у нього є автомобіль, земельна ділянка, що може приносити йому прибуток, позивач займається господарством, на городі є насадження; позивач не впускає до себе відповідача та сина з сім`єю, коли вони до нього приїжджають. Свідок бачила, як відповідач пропонувала позивачу допомогу, але він відмовлявся. Син позивача може надавити лише фізичну допомогу, позивач відмовляється. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є чоловіком відповідача, показав суду, що остання намагалась примиритись з позивачем, але він не бажає, ніякої допомоги від своїх дітей він не приймає, проживає разом з жінкою, у якої хворий син; свідку не відомо про інші доходи позивача окрім пенсії; свідок підтвердив, що позивач часто їздить на своєму автомобілі; також свідок зазначив, що в разі необхідності відповідач завжди готова допомогти позивачу понести конкретні витрати, в тому числі на проведення операції, якщо потрібно. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є дружиною позивача, показала суду, що 6 років живе окремо від позивача, йому не допомагає; стверджує, що позивач не віддає їй земельну ділянку, яку вона намагалась повернути собі, але позивач не впустив її у двір; також свідок зауважила, що позивач погано поводив себе з нею та дітьми, бив її, за сумісне життя позивач складав гроші в доларах, які витрачав на коханок; свідку відомо, що позивач мав намір купити з коханкою будинок; коли свідок від позивача пішла - все золото залишила позивачу; свідок стверджує, що у позивача завжди щось хворіло, як тільки треба було працювати; свідок неодноразово бачила за кермом автомобіля позивача його жінку, а також самого позивача. Вирішуючи спір, суд враховує такі норми права. Приписами ст.51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. За приписами ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За приписами ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін; при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (ст.205 СК України). За роз`ясненнями, наведеними в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). З указаного вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено в ході розгляду справи, що позивач є батьком відповідача та є непрацездатним через свій пенсійний вік. Перевіркою доводів позивача про його потребу в матеріальній допомозі, як підстави для стягнення з відповідача аліментів в заявленому розмірі, судом на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів та показів свідків встановлено, що: - пенсія позивача дорівнює 2216 грн, проживає позивач один в будинку з 4-х кімнат, що належить йому на праві власності, та має в користуванні земельну ділянку площею 36 соток, з яких обробляє меншу частину - вирощує картоплю та овочі; - позивач має у власності транспортний засіб, яким регулярно користується (як самостійно так і за допомогою інших осіб); - отримувати земельний пай позивач не вважає за необхідне, адже «воно йому не потрібно»; - право на отримання житлової субсидії позивач з 01.11.2018 не реалізує; докази безрезультатного вжиття ним заходів для отримання інформації про персональні дані всіх членів домогосподарства для надання управлінням соціального захисту позивачу відповідної субсидії - відсутні; - позивач, як особа, яка має серцево-судинне захворювання, не приймає участь у програмі « Доступні ліки», яку з квітня 2017 року розпочав Уряд України; зворотного позивачем не доведено, доказів звернення до сімейного лікаря для отримання відповідного рецепта не надано; - від отримання будь-якої допомоги, що пропонується дітьми - відповідачкою та сином позивач відмовляється. Надані позивачем копії фіскальних чеків, за якими придбані медичні товари на загальну суму 8698,64 грн, суд не бере до уваги, оскільки відповідні призначення лікаря на ім`я позивача відсутні, відомості про придбання таких медичних товарів саме задля свого лікування позивачем не надані. Надані позивачем довідки щодо наявних у нього захворювань автоматично не свідчать про його потребу в матеріальній допомозі; між тим зміст медичних виписок та довідок не засвідчує наявність у позивача такої хвороби, яка б вимагала постійного щомісячного отримання платних медичних послуг, необхідності щомісячного вжиття позивачем медичних ліків, які не підпадають під програму « Доступні ліки»; доказів про щомісячний розмір понесених позивачем витрат на лікування та, як наслідок, про недостатність отримуваної ним пенсії для такого лікування позивачем не надано. Наведене в сукупності не дозволяє суду дійти висновку про потребу позивача в матеріальній допомозі, яка б обумовила обов`язок відповідача утримувати батька шляхом сплати на його користь аліментів щомісячно. Враховуючи недоведеність належними та допустимими доказами факт потреби матеріальної допомоги позивачем, що виключає можливість застосування ч.1 ст.202 СК України та обов`язок відповідача утримувати свого непрацездатного батька, суд, зважаючи на вище викладені законодавчі положення, констатує про відсутність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відмовляючи в задоволені позову, суд не бере до уваги доводи відповідача про перевищення пенсії позивача визначеного законом прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в розмірі 1564 грн, а також про недостатнє матеріальне становище відповідача через наявність витрат на дитину, матір, комунальні платежі, тощо, оскільки законодавець не пов`язує обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків з матеріальною можливістю таких дітей, а також з отримання батьками пенсії, меншої за прожитковий мінімум. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, в тому числі, в зазначеній вище постанові. Також суд відмічає, що відповідачем не заявлялись доводи про ухилення батька від виконання своїх обов`язків щодо неї, відповідних доказів до суду не надано. З приводу покликань позивача про необхідність проведення операції з пахової грижі суд зазначає, що відповідно до ст.203 СК України діти зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Отже, такі аргументи позивача за наявності відповідних умов можуть бути підставою для ініціювання позову про стягнення додаткових витрат з дітей позивача. Беручи до уваги наведене, в позові належить відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення, то розподіл судових витрат відповідно до правил ст.141 ЦПК України не здійснюється.

Outcome: dismissed