Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувлася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивує тим, що [INFO] помер дідик позивача [PERSON] , [INFO] помер батько [PERSON] , [INFO] померла баба [PERSON] . Всі спадкодавці проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після смерті дідика позивача залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті батька позивача [PERSON] є: дружина [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідачі по справі: дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину не прийняли. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР з для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Батько та бабця позивача прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вони вступили у фактичне володіння спадковим майном, так як проживали та були зареєстровані у спадковому будинку разом із спадкодавцем, що підтверджується довідками, виданими Великопаладською сільською радою за № 427 та 428 від 01.10.2019 року. Позивач прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України за батьком та бабцею, тому що станом на день їхньої смерті, на 30.12.2006 року та 03.04.2010 року, проживав та був зареєстрований із спадкодавцями у спадковому будинку, що підтверджено довідками за номерами 429, 430 від 01.10.2019 року та за номерами 119, 120, виданими Великопаладською сільською радою. Спадковий будинок завершений будівництвом, належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА 03.05.2001 року на підставі розпорядження № 232, голови РДА від 03.05.2001 року. Правовстановлюючий документ загублено, тому позивач вимушений за захистом своїх звернутись до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явлися, представником подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дідик позивача [PERSON] , [INFO] помер батько [PERSON] , [INFO] померла баба [PERSON] (а.с. 8-10). Всі спадкодавці проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після смерті дідика позивача залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті батька позивача [PERSON] є: дружина [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідачі по справі: дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . спадщину не прийняли, до нотаріальної контори із заявами на прийняття спадщини не звертались, на час відкриття спадщини із спадкодавцями не проживали (а.с.22, 47). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР з для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Батько та бабця позивача прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вони вступили у фактичне володіння спадковим майном, так як проживали та були зареєстровані у спадковому будинку разом із спадкодавцем, що підтверджується довідками, виданими Великопаладською сільською радою за № 427 та 428 від 01.10.2019 року. Позивач прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України за батьком та бабцею, тому що станом на день їхньої смерті, на 30.12.2006 року та 03.04.2010 року, проживав та був зареєстрований із спадкодавцями у спадковому будинку, що підтверджено довідками за номерами 429, 430 від 01.10.2019 року та за номерами 119, 120, виданими Великопаладською сільською радою (а.с.19-24). Спадковий будинок завершений будівництвом, належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА 03.05.2001 року на підставі розпорядження № 232, голови РДА від 03.05.2001 року (а.с.15). У відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.2). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач зобов`язаний отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved