Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] 24 грудня 2013 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб з відповідачем було розірвано, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини надає різними сумами та з перервами. Сину виповнилось 18 років, він навчається на третьому курсі на денній формі навчання у Державному освітньому закладі професійної освіти Московської області Підмосковному індустріальному технікумі, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 18 листопада 2012 року, на утримання дитини до закінчення навчання. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, але не заперечує про зменшення позовних вимог до 1/6 частини доходу відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки у нього є сумніви про навчання його сина у Підмосковному індустріальному технікумі. Крім того, його син не проживає з позивачкою, тому вона не має права на отримання аліментів. На його утриманні знаходиться малолітня дитина, він сплачує необхідні кошти для проживання сім"ї у гуртожитку. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Згідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, 190 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. За змістом зазначених статей [PERSON] має також право звернутися до суду з позовом. Однак, такий позов може бути поданий в інтересах повнолітнього сина, а з урахуванням того, що останній є дієздатною особою, то аліменти мають бути стягнуті на нього, а не на інших осіб, користь. Згідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітній дочки чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги. Відповідно до ст.191 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. Відповідно до копій свідоцтв про народження дитини (а.с.6), про розірвання шлюбу (а.с.7) сторони знаходились у шлюбі, який 11 травня 2004 року було розірвано. В період шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який навчається на третьому курсі на денній формі навчання у Державному освітньому закладі професійної освіти Московської області Підмосковному індустріальному технікумі з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2015 року (а.с.8), ним відповідно до квитанцій (а.с.18-25) сплачується кошти за навчання та проживання. Позивачка і її повнолітній син зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідач працює, отримує заробітну плату у розмірі 7 329 грн. 76 коп., на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO], проживає з ним та дружиною у гуртожитку, за який сплачує щомісячно 1 239 грн. 60 коп. (а.с.42). Позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому суд не може погодитися з нею про стягнення аліментів з 18 листопада 2012 року. Ствердження відповідача щодо не навчання його сина у Державному освітньому закладі професійної освіти Московської області Підмосковному індустріальному технікумі, суд не приймає до уваги, оскільки довідки підписані керівництвом цього закладу і завірені мокрою печаткою (а.с.8-10). З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2015 року, що не суперечить його інтересам і вимогам закону. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки також утримувати дитину.

Outcome: partial