Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

16.02.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він з [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Оскільки [PERSON] не була в шлюбі з позивачем то запис про батьківство дитини в Книзі реєстрації народження проводився по прізвищу та громадянству матері, а імя та по батькові дитини записувався по зазначенню [PERSON] Тому, дитина була зареєстрована таким чином: «Василісков Кирило Андрісович» прізвище «Василіскова» вказана по прізвищу матері, по батькові «Андрісович», імя та по батькові національність батька зазначені за вказівкою матері як «[PERSON], латиш», оскільки позивач є батьком [PERSON]. На час народження [PERSON] у [PERSON] позивач знаходився зареєстрованим у шлюбі з іншою жінкою та мешкав у іншій республіці тому не міг офіційно визнати себе батьком дитини. Однак позивач постійно підтримував звязок з [PERSON] писали листи, телефонували одне одному та на теперішній час продовжують спілкування. У 2005 році [PERSON] приїздив у гості до свого батька. На теперішній час позивач є особа похилого віку та бажає офіційно признати себе батьком дитини [PERSON]. Позивач та треті особи до суду не зявилися хоча повідомлені були належним чином, але від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач в свою чергу наполягав на задоволенні позовних вимог, треті особи не заперечували проти позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК , приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч. 1 ст. 135 СК . Згідно ст. 7 Конвенції «Про права дитини» дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Виходячи з даного, конкретного випадку, суд вважає, що позивач, який вважає себе батьком [PERSON], запис про якого у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, надав достатньо відомостей, що засвідчують походження дитини саме від нього, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved