Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно та стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, посилаючись на те, що 02.04.2018 року народила дитину-сина [PERSON], [INFO]. Оскільки в теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, також не надає кошти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, позивач вимушена звернутись з позовом\~ до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON]І.в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили\~ суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, поскільки позивачка [PERSON]працює на посаді директора магазину за трудовим договором з 23.11.2018 року по теперішній час, на підтвердження чого надав суду відповідну довідку. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших дітей та утриманців, крім спільних з позивачем дітей не має, ніде не працює, має мінливий дохід,\~ а тому суд вважає, що він як батько зобовязаний брати участь в утриманні сина. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2018 року народилась дитина син [PERSON], батьками якої є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] На утримання дитини, в теперішній час, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, дітей. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно. В судовому засіданні також встановлено, що в теперішній час дитина проживає разом з матірю, однак відповідач не надає матеріальної допомоги матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку суд враховує розмір аліментів які стягнуті з відповідача на утримання дитини, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років слід відмовити, поскільки така має постійне місце роботи і відповідно має відповідний заробіток.

Outcome: partial