Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.03.1992року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син, який на даний час є повнолітнім та донька: [PERSON] , [INFO] . Позивач самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує доньку. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею повнолітття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача - адвокат Козар М.М. надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності та встановити стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі ј частини. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Статтями 8, 11 Закону України " Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ст. ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.1992року (а.с.7), у шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: син, який на даний час є повнолітнім та донька [PERSON] , [INFO] , відповідач є її батьком (а.с.8). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене та те, що позивач на підтвердження позову не надала доказів того, що несе додаткові витрати на утримання дитини, відповідач не працює, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення - слід стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку доходів, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved