Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] пред'явив позов до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS], що фактично належав [PERSON], яка померла [INFO] в с. Воронківці Старокостянтинівського району, місце державної реєстрації Григорівська сільська рада Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з [PERSON] являються єдиними спадкоємцями по заповіту до майна померлої. Він прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно та через те, що в заповіті не визначені частки спадкоємців, в зв'язку з чим йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 15 лютого 2017 року до участі в справі було залучено [PERSON], яка підтримала заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування. При цьому вказала, що являється спадкоємцем іншої половини вищевказаного домоволодіння після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], яка була спадкоємцем по заповіту поряд з позивачем в рівних частках після смерті [PERSON], котра померла [INFO]. Мати прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте не встигла оформити свої спадкові права, померла. Незважаючи на відсутність зазначення часток спадкоємців в заповіті [PERSON], однак всі сприймали їх рівними спадкоємцями. Заслухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. Згідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Крім того, згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 2 згідно даних повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 08 грудня 2009 року. За змістом матеріалів спадкової справи Старокостянтинівської державної нотаріальної контори № 449/2016 року до майна померлої [INFO] [PERSON], позивач [PERSON] єдиний звернувся із заявою про оформлення спадкових прав. Згідно довідки виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району від 16 травня 2016 року за № 722 [PERSON] на день смерті була зареєстрована і проживала по [ADDRESS]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будовами та спорудами по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 07 січня 1991 року вступили спадкоємці за заповітом - [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила - померла [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт належності [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] також підтверджується змістом виписки з погосподарської книги виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району від 11 жовтня 2016 року за № 2125; рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради від 29 квітня 1987 року за № 78 з додатком списку громадян с. Григорівка Старокостянтинівського району для признання власності на житлові будинки, в яких проведена технічна інвентаризація, де зазначена [PERSON] відносно домоволодіння по [ADDRESS]; будівельним паспортом на земельну ділянку під будівництво жилого будинку [PERSON]; свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР; договором на оформлення технічної інвентаризації житлового будинку між [PERSON] та представником технічного бюро Старокостянтинівського районного виконавчого комітету; рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради від 15 жовтня 1968 року за № 239 про дозвіл на будівництво житлового будинку [PERSON]; планом забудови земельної ділянки під забудову житлового будинку [PERSON] У відповідності до даних дублікату заповіту, виданого секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 07 грудня 2009 року за р. № 107, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON], про що склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 06 липня 1987 року за р. № 28. За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08 квітня 2017 року за № 47374546 вищевказаний заповіт та його дублікат є чинними. Згідно матеріалів спадкової справи Старокостянтинівської державної нотаріальної контори № 531/2015 року до майна померлої [INFO] [PERSON], її спадкоємцем являється третя особа - [PERSON] Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 09 вересня 2016 року за № 3166/02-13 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на заявлене домоволодіння та відсутністю визначення часток в заповіті [PERSON] відносно спадкоємців [PERSON] та [PERSON] Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на заявлене спадкове майно, а також через відсутність зазначення в заповіті часток спадкоємців, які вважали їх рівними, тому права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню.

Outcome: approved