Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, Великобурлуцької районної державної адміністрації про визнання за ним права на земельну частку (пай) в розмірі 7,04 умовних кадастрових гектарів як члена колишнього КСП ім. Ватутіна. Позивач посилався на те, що він був членом КСП ім. Ватутіна з 1990 р. по 1998 рік. КСП ім. Ватутіна 12.02.1997 р. отримало Державний акт на право колективної власності на землю, при цьому його не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). У судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив, що після розпаювання земель він ще приблизно з 2000-го року звертався до тодішнього голови КСП ім. Ватутна Паюнова О.В. з проханням вирішити питання про виправлення помилки, який обіцяв це зробити, але так і не зробив. Пізніше він звертався до Вільхуватської сільської ради, до різних органів державної влади з цього питання, однак воно так і не було вирішене. Представник Великобурлуцької РДА Рубіжанський С.І. позов визнав, пояснивши, що дійсно [PERSON] у вказаний ним період був членом КСП ім. Ватутіна і повинен був отримати земельну частку (пай). Судом встановлені обставини справи і визначено відповідні їм правовідносини. [PERSON] був членом КСП ім. Ватутіна з 27.11.1990 р. до 23.11.1998 р., що підтверджується його трудовою книжкою та архівною довідкою про те, що [PERSON] працював у КСП ім. Ватутіна і отримував заробітну плату в 1991-1995,1997 роках (а.с. 10,15). Згідно Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку(пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України 1991 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право власності на землю виникає після одержання державного акта, до якого додається список громадян-членів КСП. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Ватутіна був одержаний 12 лютого 1997 року, тобто на час членства позивача в цьому підприємстві (а.с. 11-12). Розмір земельної частки (паю) земель колективної власності колишнього КСП ім. Ватутіна на території Вільхуватської сільської ради складає 7,04 умовних кадастрових гектарів (а.с. 13). [PERSON] не був включений до списку, що додається до державного акта, що встановлено на підставі довідки, виданої відділом у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (а.с. 14). На підставі наведеного суд дійшов висновку, що у [PERSON] виникло право на земельну частку(пай), однак він безпідставно не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, чим було порушено його право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). За таких обставин, враховуючи також визнання позову представником Великобурлуцької РДА, як це передбачено до ч.4 ст. 174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню, оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач подав клопотання про поновлення строку позовної давності. Оскільки [PERSON] з 2000 року звертався до різних посадових осіб з метою вирішення питання про надання йому земельної частки (паю), де йому то обіцяли вирішити питання, то заперечували його право на земельну частку (пай), суд дійшов висновку про поважність причини пропуску ним передбаченого ст. 71 ЦК України 1963 року строку позовної давності і відповідно до ст.ст. 80,81 ЦК України 1963 року строк позовної давності підлягає поновленню.

Outcome: approved