overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

23.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Об'єднання житлово-будівельних кооперативів міста Чернігова та Чернігівської міської ради про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування майна матері, яка померла [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що за життя матір не оформила документи на право власності на квартиру, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі та змушує звертатися за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представники відповідачів не з'явилися, про день і час розгляду справи сповіщалися належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є дочкою [PERSON], яка у 1970 році вступила в члени житлово-будівельного кооперативу і отримала в користування квартиру [ADDRESS] (далі по тексту - квартира). Як убачається з довідки Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова (а. с. 7 зв.), [PERSON] повністю сплатила свій пайовий внесок за квартиру як член житлово-будівельного кооперативу в 1985 році. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України „Про власність" від 26.03.1991 року № 885-ХІІ, що діяв на час смерті [PERSON], член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. Таким чином, повністю сплативши свій пайовий внесок за квартиру [PERSON] автоматично набула на неї право власності. [INFO] [PERSON] померла, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належну їй квартиру. Згідно статті 529 ЦК Української РСР, що діяв на час відкриття спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем майна матері першої черги за законом. На день смерті матері позивач постійно проживала разом із спадкодавцем і, відповідно до статті 549 цього Кодексу, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. У зв'язку з тим, що за життя матір позивача не оформила документи про право власності на квартиру, на теперішній час позивач позбавлена можливості отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

23.02.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 268 грн. 30 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNYRAU06143473, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 893 грн. 04 коп. на термін до 08.08.2014 року та зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушеннями зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач, станом на 23.10.2014 року має заборгованість - 7 268 грн. 30 коп. грн., яка складається з наступного:- 1 709 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; - 1 014 грн. 18 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4 544 грн. 19 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення. Суд розглядає справу в порядку ст.224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. ст. 525, 526, 611, 612, 622-625, 1054 ЦК України позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 08.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNYRAU06143473, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 893 грн. 04 коп. на термін до 08.08.2014 року та зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.7-9). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач, належним чином умови кредитного договору не виконував, у зв'язку з чим, станом на 23.10.2014 року має заборгованість в розмірі - 7 268 грн. 30 коп., яка і підлягає стягненню з нього на користь банку (а.с.4-6). Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., сплачені останнім при звернені до суду з даним позовом, що відповідає положенням ч. І ст.88 ЦПК України (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

23.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 січня 2008 року виконкомом Нововелідницької сільради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №1. Зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відносини в сім»ї не склалися, з самого початку подружнього життя відсутнє взаєморозуміння, так як відповідач не бажав працювати, не допомогав по господарству, не займався вихованням та утриманням дітей. В сім»ї часто виникали сварки, після яких відповідач залишав сім»ю та проживав у своєї матері, де і в даний час проживає. Вважає, що їхня сім"я розпалася та зберегти її неможливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 27.01.2008 року серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який з відповідача стягувати відмовляється, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

23.02.2016 року до Слов"янського міськрайонного суду звернувся з позовом ПАТ «Київський страховий дім» до [PERSON] про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт того, що він являється рідним сином [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи тим, що після смерті матері він є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Заявник посилається на те, що в свідоцтві про його народження в графі «мати» вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть його матері - в графі «по-батькові» вказано «[PERSON]», у зв'язку з чим він позбавлений можливості довести свій родинний зв'язок та нотаріально оформити спадщину після смерті матері. Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити його вимоги. Заінтересована особа - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї не явки в судове засідання суду не повідомив, з заявою про перенесення розгляду справи до суду не звертався. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Після її смерті залишилася спадщина, але наявність розбіжностей у написанні по-батькові спадкодавця у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження заявника, створюють заявнику перешкоди у оформленні спадщини. Факт того, що заявник являється сином спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 10.07.1978 року, в якому батьками заявника зазначені «[PERSON]» та "[PERSON]», свідоцтвом про народження брата заявника [PERSON] серія [NUMBER] від 02.09.1971 року, в якому батьками зазначено «[PERSON]» та «[PERSON]», свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], дублікат якого виданий 20.10.2004 року, з якого вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після шлюбу «[PERSON]». Крім цього, зазначений факт підтверджений довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №431 від 15.02.2017 року, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] в спадковому будинку проживали її чоловік [PERSON] та сини [PERSON], заявник по справі, та [PERSON] Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що він являється рідним сином [PERSON], яка померла [INFO], оскільки різниця в написанні по-батькові його матері в свідоцтві про його народження та в свідоцтві про її смерть, виникла через помилку працівників сільської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, де вказала, що з 19.08.2005 року по 08.08.2012 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний момент син проживає з нею на повному її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини . У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але не в тій сумі, що просить позивачка, а в розмірі 500 грн, так як не має постійного місця роботи. Вислухав пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 19 серпня 2005 року до 08 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії [NUMBER] (а.с.4). На даний момент вихованням сумісної дитини повністю займається позивачка, відповідач зобов"язаний надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, оскільки, відповідач як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки його дохід має нерегулярний (мінливий) характер, то він повинен сплачувати аліменти в твердій сумі, яку суд визначає в розмірі 800 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 17.07.2015 р. вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб і проживали разом до 05.03.2016 р. Під час реєстрації позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Спільне життя у сторін не склалося у зв'зку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припинені з часу переїзду відповідача на інше місце проживання 05.03.2016 р., спільне господарство не ведеться, подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі. Спорі про поділ майна між сторонами не має. У зв"язку з цим позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачем Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути в його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17.07.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.07.2015 р. серії [NUMBER]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

23.03.2017 року [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 2,1068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Мотивує це тим, що у державному акті було неправильно зазначено її прізвище, а саме вказано - «[PERSON]», замість - «[PERSON]». Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, прізвище заявника в паспорті серії [NUMBER] вказано як "[PERSON]", в той час, як в державному акті на право власності на землю серії [NUMBER], її прізвище зазначено як „[PERSON]". Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаного державного акту [PERSON], а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документу доведеним. Заявником сплачено судовий збір в розмірі 320 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

23.03.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 1994 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явився, представник надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. 02 грудня 1994 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з 1998 року через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

23.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказала, що 15.06.2006 р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені, між ними припинилися шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Сторони втратили всі почуття любові, взаємоповаги, розуміння одне до одного і це є поважною причиною для розірвання шлюбу. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі та суперечить їх інтересам. Спір про поділ майна, що є спільною власністю буде вирішуватися в другому цивільному провадженні. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє. Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 15.06.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.06.2006 р. Згідно свідоцтва про народження від 14.07.2006 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON]М звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу, пояснюючи, що з 1983 року по 07.08.2013 року він мешкав однією родиною з [PERSON] у смт. Володимирівка по вул. Шевченко, 133, Волноваського району Донецької області, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов, язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. 07.08.2013 [PERSON]В померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. За життя [PERSON]В було складено заповіт за яким заявник єдиний спадкоємець всього майна, на що свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріуса отримав. Встановлення факту проживання однією сім,єю має значення для належного нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб. Тому просить суд, встановити факт проживання його - [PERSON] та померлої 07.08.2013 року [PERSON] по вул. Шевченко, 133 у смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області однією сім,єю без реєстрації шлюбу з 1983 року до 07.08.2013 року. Заявник у судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав. Зацікавлена особа, представник Державної податкової інспекції у Волноваському районі ГУ Міндоходів у Донецькій області, у судове засідання не з,явився, надав письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутність, проти вимог заявника не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що з 1983 року заявник проживав спільно з [PERSON] у смт. Володимирівка, по вул. Шевченко, 133 Волноваського району Донецької області, без реєстрації, що підтверджується актом обстеження на факт мешкання від 12.08.2013 року виданим депутатом Володимирівської селищної ради. 07.08.2013 року [PERSON]В померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 703870. Вказані вище обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON]С, [PERSON]П, [PERSON]П та у суду немає підстав вважати їх пояснення неправдивими, оскільки вони були сусідами, довгий час знають їх сім, ю, знають, що заявник з 1983 року проживав з [PERSON]В в одному домі, без реєстрації шлюбу. Пояснення заявника та свідків підтверджуються і матеріалами справи, а саме: заповітом [PERSON]В від 18.06.1997 року, актом обстеження на факт мешкання від 12.08.2013 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]М про встановлення факту проживання однією сім,єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення, а саме для належного нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб.

Outcome: approved