Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 доходу щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, не цікавиться життям сім'ї та потребами дитини. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, звернувшись до суду з заявою, в якій просив не розглядати справу у його відсутність, але поважних причин неявки суду не довів. Відповідно ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно ст. 169 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. Розглянувши заяву відповідача, враховуючи строки розгляду справи, дослідивши доводи про причини неявки, суд не визнає їх поважними, оскільки ці причини суду відповідними доказами доведені не були, тому суд вважає, що неявка відповідача у судове засідання відбулась без поважної причини. Таким чином, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 листопада 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої "[PERSON]", актовий запис №3094, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], сторони є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], разом з сином [PERSON], який також зареєстрований за даною адресою з 03.10.2014 року, що підтверджується копією довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія "Комфорт-Майстер" (а.с. 19). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Разом з тим, з боку відповідача суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення проти позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підстав викладеного,

Outcome: approved