Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Рахівський районний відділ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 10 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського РУЮ було розірвано. Від шлюбу з відповідачем, у неї народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день, після розірвання шлюбу їх спільна дитина проживає разом з позивачкою, вона самостійно утримує та виховує дитину. Відповідач, після розірвання шлюбу, вихованням дочки не займається, матеріально дитину не забезпечує, не приймає участі у розвитку дитини, життям останньої не цікавиться, позивачка, як мати дитини, всі питання щодо її виховання вирішує самостійно. У зв'язку з тим, що її донька постійно хворіє, а вона має можливість вивезти дитину на лікування та відпочинок за кордон. Однак нотаріально посвідчену згоду, яка необхідна для виїзду дитини за кордон, відповідач, як батько дитини, надати відмовляється. Тому, враховуючи наведене, просить суд винести рішення, яким надати дозвіл на виготовлення проїзного документа неповнолітній дитині - [PERSON], для виїзду за кордон без згоди батька. Просить надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини - [PERSON], за межі державного кордону України, без згоди її батька - [PERSON]. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Однак через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання жодного разу не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованими листами. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області, в судове засідання не з'явився. Однак начальник відділу Андрусяк Ф.Ф., надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника Рахівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, на задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами дійшов до наступного висновку. Сторони, [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, який відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області 10 липня 2008 року, було розірвано. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні та вихованні. Неповнолітня [PERSON], хворіє та знаходиться на "Д" обліку з діагнозом "хронічний бронхіт", потребує постійного лікування та зміни клімату, що стверджено довідкою амбулаторії с. Верхнє Водяне Рахівського центру ПМСД від 27.01. 2014 року. З пояснень позивачки, наведених у позовній заяві, вона наразі має можливість вивезти доньку за кордон з метою її оздоровлення та лікування. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За таких обставин, зі змісту позову, вбачається, що батько неповнолітньої [PERSON], категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд доньки за кордон для її оздоровлення та відпочинку, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення . Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Також необхідно зазначити, що із Конвенцією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про повернення судових витрат, понесених позивачкою, при зверненні до суду з даним позовом, не ставилося.

Outcome: approved