Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

18.07.2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 01.08.2007 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 002-21045-010807 від 01.08.2007 року, відповідно до якого банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя картки на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься у додатку № 1 до Договору та умовах, викладених в Правилах операцій за картковими рахунками. Банк надає держателю картки кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. Кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідачка станом на 16.05.2012 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 049,04 грн., та судові витрати у розмірі 214,60 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить справу розглянути у відсутність представника позивача Романченко А.С., вказав, що позовні вимоги повністю підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлена за місцем реєстрації, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, згідно якої сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти про зміну свого місця проживання або місця знаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В судовому засіданні 10.10.2012 року відповідачка позов не визнавала, пояснила, що не погоджується з сумою заборгованості, оскільки щомісячно погашала кредитну заборгованість, а тому вважає, що сума заборгованості не відповідає сумі яка вказана в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" уклав з [PERSON] кредитний договір у формі договору № 002-21045-010807 від 01.08.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, по якій надавався кредит відновлювальної лінії (а.с.8). З тарифами на обслуговування платіжних карток [PERSON] була ознайомлений, що підтверджується його підписом на умовах тарифу (а.с.9). Згідно наданого розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.05.2012 року складає 4 049,04 грн., яка складається з: - тіла кредиту: 1 363,15 грн.; - заборгованість за відсотками - 905,82 грн.; - заборгованості по комісії : 1 780,07 грн.; - пеня - 225,00 грн. Відповідачці надавалася можливість спростувати доводи позивача щодо розміру заборгованості перед банком, проте заперечень відповідачка не надіслала, доказів сплати заборгованості по кредитному договору також не надала, а тому суд приходить до висновку, що вона погоджується із розміром заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що між сторонами склалися договірні кредитні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснила, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду, позивачем було сплачено судові витрати у розмірі 214,60 грн., то з відповідача повинна бути стягнута вказана сума на користь позивача.

Outcome: approved