Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

1. 01.11.2021 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка» (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування наказу від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ у частині встановлення позивачці в період з 01.08.2014 по 31.10.2018 включно надбавки за особливі умови роботи в розмірі 5 % посадового окладу; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру надбавки за особливі умов роботи, що виплачувалася позивачці в період з 01.08.2014 по 31.10.2018 включно, встановити її в розмірі 50 % посадового окладу, з урахуванням вже сплаченої надбавки в розмірі 5 %. 2. В обґрунтування позову зазначила, що в зазначений вище період відповідач мав фінансову можливість виплачувати надбавку за особливі умови роботи в розмірі 50 % посадового окладу, при цьому були відсутні правові підстави для її зменшення до 5 %. 3. У судовому засіданні представник позивачки пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача не з`явився, при цьому надіслав відзив на позовну заяву в якому вказує, що встановлення конкретного розміру надбавки є виключним правом керівника університету; вважає, що позивачкою пропущено тримісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений статтею 233 КЗпП України. З наведених у сукупності підстав просить суд у задоволенні позову відмовити. 4. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З 01.08.1986 позивачка працювала у відповідача і 26.04.2019 була звільнена з роботи на посаді завідувача сектора наукової бібліотеки (а.с. 10-12). Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2009 № 1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» в редакції від 25.03.2014 (далі Постанова), працівникам державних і комунальних бібліотек, які провадять культурну, освітню, інформаційну, науково-дослідну, методичну діяльність та займають посади, включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.2005 № 84, встановлено надбавку за особливі умови роботи у граничному розмірі 50 % посадового окладу; конкретний розмір надбавки встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці. Таким чином, позивачка мала право на отримання надбавки за особливі умови роботи у граничному розмірі 50 % посадового окладу, при цьому визначення конкретного розміру цієї надбавки Постановою віднесено до компетенції ректора Національного університету «Чернігівський колегіум" імені Т. Г. Шевченка. Наказом відповідача від 21.05.2014 № 100 вк/ІІ всім працівникам наукової бібліотеки, в тому числі й позивачці, знято 50 % надбавки за особливі умови роботи, починаючи з 01.08.2014 (а.с. 12). Наказом відповідача від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ всім працівникам наукової бібліотеки, в тому числі й позивачці, на період з 01.08.2014 по 31.10.2018 було встановлено надбавку за особливі умови роботи в розмірі 5 % (а.с. 13). Позивачка з наказом відповідача від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ не погоджується і вважає, що у відповідача не було правових підстав для встановлення їй надбавки за особливі умов роботи в розмірі меншому ніж передбачено Постановою (50 %). 5. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 14-20), в період з 01.08.2014 по 31.10.2018 включно Міністерство освіти і науки України профінансувало відповідачеві виплату надбавки, передбаченої Постановою, в розмірі 50 % посадового окладу тобто в повному обсязі. Отже, відповідач мав фінансову можливість виплачувати позивачці надбавку за особливі умови роботи в розмірі 50 % посадового окладу, при цьому в справі відсутні докази того, що фактичний стан виконання позивачкою своїх трудових обов`язків надавав відповідачу обґрунтоване право зменшувати розмір цієї надбавки або позбавляти права її отримання в якості заходу дисциплінарного впливу. 6. Відповідно до частин першої та другої статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»). Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати. Зокрема, до структури заробітної плати можуть входити: додаткова заробітна плата винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми). Частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (ч. 4 ст. 97 КЗпП України). Згідно з положеннями статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Суд констатує, що при вирішенні спорів про виплату надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. 7. У постанові Верховного Суду від 15.09.2021 № 750/1031/20 (а.с. 41 зв.) зазначено, що встановивши, що фінансування фонду оплати праці на виплату надбавки працівникам бібліотеки Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г.Шевченка на 2014-2018 рр. проводилось у розмірі 50 % посадового окладу та відсутність доказів того, що <…> протягом спірного періоду існували обставини, з якими чинне законодавство пов`язує можливість здійснювати оплату праці [PERSON] у меншому, ніж передбачено штатним розписом розмірі, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування наказу від 15.02.2019 № 28 вк/II в частині встановлення [PERSON] надбавки за особливі умови роботи у розмірі 5 % посадового окладу в період з 01.08.2014 по 31.10.2018, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок надбавки за особливі умови роботи за вказаний період. За приписом частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. За таких обставин, наказ відповідача від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ в частині встановлення позивачці надбавки за особливі умови роботи у розмірі 5 % посадового окладу в період з 01.08.2014 по 31.10.2018 включно підлягає визнанню незаконним і скасуванню; у зв`язку з цим відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок розміру надбавки за особливі умови роботи позивачки за вказаний період. 8. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки предмет цього позову зводиться до виплати позивачці заробітної плати, до спірних правовідносин не застосовується строк позовної давності, а тому доводи представника відповідача щодо його порушення позивачкою підлягають відхиленню. 9. З урахуванням наведених мотивів і висновків, пред`явлений позов підлягає задоволенню. 10.

Outcome: approved