Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вони з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. На даний момент вони з відповідачем не проживають разом однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. Дочка залишилась проживати разом з нею. Згідно зі ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. На час подання позовної заяви відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати допомогу на утримання дочки. Вона бажає стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 800 грн. Даний розмір аліментів буде відповідати частині участі відповідача в утриманні дитини, оскільки на утримання дитини в неї витрачається коштів приблизно 1600 грн. в місяць. Оскільки батьки рівні в своїх правах та обов'язках щодо утримання дітей, тому вона вважає, що відповідач зобов'язаний забезпечити утримання дитини у розмірі 50 відсотків від коштів, що витрачаються на утримання дитини. Відповідач на час подання позовної заяви отримує дохід, але офіційно не оформляє трудові відносини. Просить стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить росить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання дочки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1032 грн. на місяць (Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року N719-VІI). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.3), мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Шершнівської сільської ради про склад сім'ї №527 від 21.07.2014 р. Позивачка [PERSON] не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає із дитиною в будинку батьків, що стверджується випискою з погосподарської книги №252/02-13 (а.с.7). Відповідач постійного місця роботи не має, оскільки його доходи мінливі та нерегулярні, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved