Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса [PERSON] про визнання незаконними дій нотаріуса. В обгрунтування поданої позовної заяви посилався на те, що 15 грудня 2008 року він уклав договір іпотеки, за яким передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 19 травня 2012 року відповідачем були вчинені записи до Державного реєстру іпотек по припиненню записів про передачу в іпотеку вказаної квартири на підстві заяв і повідомлень. Такі дії відповідача від 19 травня 2015 року відносно договору іпотеки він вважає незаконними так як заяву до нотаріальної контори про повернення йому боргу він написав під загрозою застосування фізичної розправи. Нотаріус не мала законних підстав оформляти розірвання договору іпотеки, так як він був посвідчений зовсім іншим нотарісуом [PERSON] Крім того, він не мав при собі паспорта, тому нотаріус не встановила його особу під час вчинення нотаріальних дій. Також не встановила дійсні наміри та волевиявлення сторін. Просить суд визнати незаконними дії нотаріуса по вчиненню нотаріальних дій 19 травня 2012 року з приводу складання Заяви № 488 за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року і розірвання договору іпотеки в зв»язку зі: складанням і реєстрацією договору іпотеки від 15 грудня 2008 року нотаріусом [PERSON], а розірванням його нотаріусом [PERSON] без законних на те підстав, так як нотаріус [PERSON] 19 травня 2012 року працювала; без встановлення особи [PERSON] в зв»язку з відсутністю у нього паспорта при складанні 19 травня 2012 року Заяви № 488 по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року; без встановлення волевиявлення [PERSON] при складанні вищевказаної заяви у нотаріуса. Також просить суд визнати недійсною Заяву № 488 від 19 травня 2012 року. Позивач [PERSON] на розгляд справи до суду не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Раніше при розгляді справи підтримував позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснюючи суду, що оскаржувані позивачем нотаріальні дії вона вчиняла відповідно до вимог діючого законодаства України. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, стверджувала, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви виходячи з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] 19 травня 2012 року особисто звернувся в нотаріальну контору до приватного нотаріуса [PERSON] про посвідчення його підпису на заяві про повний розрахунок за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], укладеним 15.12.2008 року за № 8215 на квартиру [ADDRESS], про що свідчить копія реєстру для реєстрації нотаріальних дій (а.с.71-73). З копії реєстру також вбачається, що особа [PERSON] встановлена за його паспортними даними, а саме: серія, номер та ким виданий паспорт. З копії заяви [PERSON] на ім'я приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 19.05.2012 року вбачається, що останній розуміючи значення своїх дій та без будь-якого впливу цією заявою стверджує, що [PERSON] здійснила повний розрахунок з ним згідно Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 15.12.2008 року за реєстром № 8215. [PERSON], приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області засвідчила справжність підпису [PERSON] Особу [PERSON], який підписав документ встановлено (а.с.48). Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] не повідомив приватного нотаріуса [PERSON] про те, що він звернувся до неї за вчиненням з її боку нотаріальних дій не за своєю волею, а під загрозою фізичної розправи. Даний факт підтвердили сторони. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на 19.05.2012 року) не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. Особа віком до 16 років встановлюється за свідоцтвом про народження за умови підтвердження батьками (одним з батьків) того, що ця особа є їх дитиною. Статтею 44 даного Закону передбачено, що під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов'язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою. Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Встановлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії,відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених цим Законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Зі змісту статті 54 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. Відповідно до ст.78 вищевказанного Закону нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. На угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. Нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 п.6 гл.5 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить закону і які не мають характеру правочинів та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. Зміна або розірвання нотаріально посвідченого договору передбачені п.7. п.п.7.1,7.2,7.3 у розділі 2, глави 1 даного Порядку, а саме:7.1. Договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. Договір про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну або розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну або розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою. Якщо нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну або розірвання (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), договір про зміну або розірвання договору може бути посвідчений іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом складається додатковий примірник договору, який направляється ним за місцем зберігання договору, що змінюється або розривається. Сторонам договору нотаріус роз'яснює про повернення документа за місцем зберігання примірника договору, що розірваний. Таким чином, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус [PERSON] при вчиненні нею нотаріальних дій щодо засвідчення справжності підпису на документі-заяві № 488 про повний розрахунок по договору іпотеки на квартиру, укладеного між позивачем та [PERSON] 15.12.2008 року за № 8215, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] діяла в межах своєї компетентності, відповідно до вимог діючого законодавства. Враховуючи те, що судом не встановлено неправомірності дій нотаріуса при складанні Заяви № 488 за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року та за відсутності інших доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання вказаної заяви недійсною. Відмовляючи у задоволенні позову по суті, суд не вирішує питання щодо застосування строків позовної давності по заяві відповідача.

Outcome: dismissed