Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

03 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення коштів, посилаючись на те, що у зв`язку порушенням цивільних прав споживача відповідачем завдано позивачу реальних збитків на суму 86685 грн. 75 коп., які він в добровільному порядку повернути відмовляється, а тому позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 7 вересня 2019 року, в ранковий час позивач виявив, що мобільний зв`язок за його особистим номером [NUMBER] заблокований без його відома та в ніч з п`ятниці на суботу, зокрема з 06.09 на 07.09.2019, безпідставно списано акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі Банк) з його рахунку для зарахування заробітної плати та виплат від ТОВ "ЕПІЦЕНТР К», з емітованої Банком картки № [NUMBER] , кошти в сумі 56855 грн., а в ніч з 06.09. на 07.09.2019 безпідставно списано Банком з його неактивованої кредитної картки № [NUMBER] кошти в сумі 30122 грн. Несанкціоноване держателем карток безпідставне списання грошових коштів Банком з його рахунків відбулося шляхом шахрайської заміни невстановленою особою сім-карти мобільного номеру [NUMBER] та протиправним Сходом у систему інтернет-банкінг для фізичних осіб Му Alfa-Bank з іншого ІМЕІ, без будь-яких дій позивача [PERSON] і без фізичного вибуття телефону з мобільним номером [NUMBER] з його володіння. Згідно з роздруківками Банку №96474- 23.1-6/6 від 21.10.2019, упродовж з 22:18год. 06.09.2019 по 03:26год. 07.09.2019 із зарплатної картки позивача № [NUMBER] списано десятьма транзакціями 56855 грн. та з кредитної картки [NUMBER] , яка до цього часу є неактивованою та знаходиться в заклеєному конверті із невведеним первинним ПІН- кодом, у стані, що відповідає моменту отримання її в Хмельницькому відділенні AT «Альфа-Банк», дев`ятьма транзакціями списано знято 30122 грн. Також, Банк повідомив, що вищевказані операції були здійснені в системі інтернет-сервісу Му Alfa- Bank відповідно до умов типового Договору про банківське обслуфвування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Водночас, повідомлено, що підрозділам безпеки Банку вдалося заблокувати кошти у сумі 6877,00 грн., які в подальшому було повернуто на рахунок позивача № [NUMBER] , на який надходить його заробітна плата та обслуговується зарплатною карткою № [NUMBER] . Таким чином, з зарплатної картки позивача № [NUMBER] в ніч з 6 на 7 вересня 2019 року списано 56855 грн. (Банком заблоковано та повернуто 6877 грн.), тобто сума протиправно списаних коштів становить 49978 грн. Згідно виписки Банку з рахунку приватного клієнта № [NUMBER] , розрахунковий період з 05.09.2019 по 06.09.2019, після зарахування 05.09.2019 заробітної плати позивача, на його основному рахунку [NUMBER] в кінцевому залишку знаходилося 56856 грн. Доступна сума для зняття готівки (з урахуванням блокувань) становить 17174 грн.; Згідно виписки Банку з рахунку приватного клієнта № [NUMBER] , розрахунковий період з 05.09.2019 по 06.09.2019 на основному рахунку [NUMBER] залишок на початок періоду: 0,00 грн. Доступна для використання сума 30000 грн. Доступна сума для зняття готівки (з урахуванням блокувань) 5987 грн. Виявивши незаконне списання (викрадення) коштів з карток емітованих AT «Альфа-Банк», 07.09.2019 позивач одразу звернувся з письмовою заявою до Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області та 07.09.2019 слідчим внесені до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, кримінальне провадження №12019240010004254. Банк протиправно, змусив повертати безпідставно списані кошти з його кредитної картки № [NUMBER] , яка до цього часу є неактивованою та знаходиться в заклеєному конверті із невведеним первинним ПІН-кодом, у стані, що відповідає моменту отримання її в Хмельницькому відділенні АТ «Альфа-Банк». Також Банк змусив позивача протиправно сплатити (відсотки за користування коштами, погашення мінімального платежу, розрахункове касове обслуговування карток, щомісячний платіж за страховий пакет та ін.) Незважаючи, що позивач не активував і не використовував кредитну картку, не знімав з неї коштів, AT «Альфа Банк» після 7 вересня 2019 року самоправно знімав кошти із зарплатної картки позивача в рахунок погашення неіснуючого кредиту, відсотків і інших платежів. Так, упродовж вересня-грудня 2019 року Банк самоправно списав у рахунок погашення неіснуючого боргу з зарплатної карти позивача № [NUMBER] відсотки за користування кредитом наступними сумами: 611,60+804,72+41,16+62,69+783,37+601,51+0,02,+0,03+ 0,90=2906 грн. За розрахунково-касове обслуговування п`ятьма платежами по 60 грн. самоправно стягнуто з зарплатної картки позивача № [NUMBER] , всього 300 грн. За погашення обов`язкового мінімального платежу самоправно з зарплатного рахунку позивача (картка № [NUMBER] ) списано 78,79+1742,42+1450+1450+0,26+12,94+50+50, всього 4834,41 грн. Також банком шістьма платежами по 30 грн. самоправно списано з зарплатної картки позивача 180 грн. за страховий пакет від фінансових ризиків. Окрім цього, Банком самоправно списано з зарплатної картки позивача за користування Му Alfa-Bank 75 грн. (п`ять платежів по 15 грн.) та 2,34грн. як відсотки за овердрафт. Самоправно списуючи кошти з зарплатного рахунку Банк змусив позивача сплатити неіснуючий борг в сумі 28260 грн., щоб уникнути надалі безпідставного списання коштів. Фактично Банк самоправно списав з зарплатного рахунку позивача (картка № [NUMBER] ) кошти в сумі 8297,75 грн. та змусив внести на рахунок Банку власні кошти в сумі 28410 грн. з метою уникнення подальших самоправних безпідставних нарахувань і списань. У зв`язку порушенням цивільних прав споживача банком завдано позивачу реальних збитків на суму 86685 грн. 75 коп. (49978+28410+8297,75). Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. ч. 2 цієї статті визначено, що права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст. 11 Закону Україні від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-ХІІ). Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства Україні та умов договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що вкладник є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Відповідно до п. 14.17 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень скарг громадян. Відповідно до пунктів 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Судові витрати по справі становлять 7000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved