Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що після смерті [INFO] року його бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно, яким, в тому числі являється житловий будинок [ADDRESS]. За свого життя бабуся [PERSON] склала заповітне розпорядження, за яким житловий будинок [ADDRESS], у випадку її смерті заповіла йому [PERSON]. Так як його бабуся [PERSON], [INFO] являлася особою перестарілого віку, він пройшовши строкову службу в рядах Збройних Сил України, почав проживати разом з нею у її дворогосподарстві, а саме житловому будинку [ADDRESS], допомагаючи їй у веденні цього господарства, його утриманні. Оскільки на час відкриття спадщини - 9 січня 2007 року, він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], вважає, що таким чином набув правового статусу особи, яка прийняла спадщину в порядку положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Для оформлення своїх спадкових прав він, як спадкоємець за заповітом, в порядку отримання правової консультації звернувся до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна - Рахівської державної нотаріальної контори із проханням відкриття спадкової справи та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом було запропоновано йому звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту - постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки у житловому будинку він не зареєстрований, тому прямих доказів цього надати нотаріусу він не зміг. У зв'язку із наведеним мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку, шляхом прийняття відповідного судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту постійно проживання спадкоємця за заповітом [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - 9 січня 2007 року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] доводи заяви підтримав, просить заяву про встановлення юридичного факту задовольнити. Представник заінтересованої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Пріц О.І. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно заповіту від 4 жовтня 2006 року, складеного [PERSON], заявник [PERSON] є спадкоємцем майна останньої на випадок її смерті. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм майно. Довідкою Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області № 4344 від 24 липня 2014 року вказується, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Водночас в матеріалах справи від спадкоємців першої черги спадкування за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON], міститься заява - підтвердження, нотаріально засвідчена, про те, що дійсно заявник [PERSON] постійно проживав з [PERSON] до дня її смерті. Звернення заявника до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази на які, не приймаються нотаріальною конторою. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з бабусею, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved