Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

26.03.2018 року на розгляд до Верхньорогачицького районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON], до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житлом. Просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, розташованим за адресою: Херсонська область, Верхньорогачицький район, смт. Верхній Рогачик, вул. 35 річчя Перемоги, 31, оскільки вони більше року не проживають у будинку позивача без поважних причин і безпідставне їх перебування на реєстраційному обліку за вказаною адресою перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла. Судовий збір позивач стягувати з відповідачів не бажає. Ухвалою від 04.04.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 15.00 годину 02.05.2018 року. Але, в звязку з неявкою сторін в судове засідання, його проведення відкладено до 14.00 години 24.05.2018 року з одночасним повідомленням відповідачів [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет на сторінці за веб-адресою https://vr.ks.court.gov.ua/sud2105/pres-centr/news2/, оскільки на адресу суду повернулися листи з відміткою про їх непроживання за адресою зареєстрованого місця проживання. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання 24.05.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в призначений час 24.05.2018 року в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в призначений час 24.05.2018 року в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через опубліковане 05.05.2018 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет на сторінці за веб-адресою https://vr.ks.court.gov.ua/sud2105/pres-centr/news2/, про що в матеріалах справи мається відповідне підтвердження (а.с. 41), надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в призначений час 24.05.2018 року в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через опубліковане 05.05.2018 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет на сторінці за веб-адресою https://vr.ks.court.gov.ua/sud2105/pres-centr/news2/, про що в матеріалах справи мається відповідне підтвердження (а.с. 40), про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Але, згідно ч. 2 ст. 280 ЦПК України, у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. В даному випадку в судове засідання без повідомлення причини не зявилася лише відповідач [PERSON], тому розгляд справи проводиться в загальному порядку на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при вивченні матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, Верхньорогачицький район, смт. Верхній Рогачик, вул. 35 річчя Перемоги, 31, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2013 року, виданого Верхньорогачицькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 599 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.12.2013 року № 15386308 (а.а.с. 3-4). 18.09.2006 року відповідачів було зареєстровано за адресою будинку позивача, що підтверджено копією записів в домовій книзі та довідкою виконавчого комітету Верхньорогачицької селищної ради від 20.03.2018 року № 854 (а.а.с. 5, 8-9). За час свого проживання [PERSON] уклав із колишнім власником будинку [PERSON] мирову угоду від 14.10.2011 року (а.с. 7), згідно якої [PERSON] зобовязався після 6 місяців із дня набрання чинності ухвалою суду про визнання вказаної мирової угоди звільнити вказаний житловий будинок. Дана домовленість була виконана і з 01.06.2013 року [PERSON] та члени його сімї [PERSON] та [PERSON], виселилися із займаного будинку та з того часу там не проживають вже більше чотирьох років, що підтверджено актом про не проживання за місцем реєстрації від 20.03.2018 року (а.с. 6). Ніяких домовленостей щодо зберігання права на житло у період відсутності відповідачів між власником будинку і відповідачами не було. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться з судовому порядку. У звязку з втратою права користування та проживання, особа, що вибула з жилого приміщення, підлягає зняттю з реєстрації. Наявність реєстрації відповідачів в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Таким чином, оскільки відповідачі більше року не проживають у будинку позивача без поважних причин, а безпідставне їх перебування на реєстраційному обліку за адресою: Херсонська область, Верхньорогачицький район, смт. Верхній Рогачик, вул. 35 річчя Перемоги, 31, перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Витраті по сплаті судового збору позивач стягувати з відповідачів не бажає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved