Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти, до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-х річного у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, у розмірі однієї четверті його заробітку (доходу), але не менше наж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що між батьками позивача ніколи не було укладено шлюб і його виховувала тільки мати [PERSON] , батько участі в вихованні на приймав, аліментів на утримання не сплачував. На даний час [PERSON] є повнолітнім, однак в період з 31.07.2019 року прийнятий на навчання та продовжує навчання у Львівському університеті імені Івана Франка на факультеті іноземних мов на стаціонарному навчанні. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, то у нього не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Мати [PERSON] в даний час не працює і не має значних доходів, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів. Відповідач добровільно не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини. З цих підстав просить позов задоволити. Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі №\~569/7982/21\~ за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, ухвалив провести заочний розгляд справи. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи заяву позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, встановив таке. Судом встановлено, що батьками позивача, [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29 травня 2003 року (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] досягнув повноліття, однак не досягнув 23 років, що стверджується паспортом № [NUMBER] (а.с. 3). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] навчається у Львівському університеті імені Івана Франка на факультеті іноземних мов на стаціонарному навчанні, що підтверджується довідкою Львівського університету імені Івана Франка про продовження стаціонарного навчання студентом другого курсу за рахунок коштів фізичних осіб (а.с. 7). За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. 2\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Судом враховується, що утримання дитини, це законодавчий обов`язок батьків. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки дитина, через свій вік, стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у ВУЗі як правило, не може сама себе утримувати, не має можливості працювати. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, \~ [PERSON] , [INFO] , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. За правилами\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20\~Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового \~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно, але не більш ніж до досягнення ним 23 років в разі продовження навчання. Згідно і\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved