Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

14 червня 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (далі - ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», які розміщені за посиланням www/bistrozaim.ua (надалі Правила). Так, 20 травня 2018 року між ТОВ ПРОСТІ ЗАЙМИ та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №180518-210048, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua, відповідно до якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 3000 гривень строком на 18 днів - до 06 червня 2018 року та зобов`язалася його повернути і сплатити відсотки за його користування у розмірі 60 гривень за кожен день користування, а всього 1080 гривень. Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 20 травня 2018 року. Позичальник також зобов`язалася при виникненні заборгованості сплатити неустойку у вигляді штрафу та пені. Разом з тим, при простроченні виконання грошового зобов`язання вона має сплатити кредитору 3% річних від простроченої суми та інфляційни витрати. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, перерахувавши кошти за Кредитним договором на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу 20.05.2018 9:52:37, відповідачці були перераховані грошові кошти у розмірі 3000 грн. Відповідачка [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання не повернула позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 05 травня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 70615 грн 11 коп., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 63420 грн. - заборгованість за відсотками; 1174,44 грн - індекс інфляції за весь період прострочення; 3020 грн 67 коп. - 3% річних від простроченої суми. Позивач, посилаючись на те, що заборгованість до теперішнього часу не погашена, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за Договором надання фінансових послуг №180518-210048 від 20 травня 2018 року в розмірі 70615 грн 11 коп. та судові витрати в розмірі 2270 грн. Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачкою не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов не подавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа. Основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія) (а.с.6, 8-10). 20 травня 2018 року між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг №180518-210048, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті відповідача, згідно умов якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 3000 грн строком на 18 днів - до 06 червня 2018 року та зобов`язалася його повернути і сплатити відсотки у розмірі 1080 гривень (розмір відсотків: 2% за кожен день користування кредитом). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 20 травня 2018 року. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 % (а.с.11). У інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу від 20 травня 2018 року містяться дані [PERSON] , а також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якого - 41, останні чотири цифри 1235 (а.с.15). Відповідно до п.п.4-6 заяви-анкети [PERSON] підтвердила, що доступ до заповнення від її імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише їй, ні які інші особи не мають можливості скористатись від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від її імені на сайт pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua , є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону є дійсними та надані нею особисто (а.с.11). ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 20 травня 2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000 грн на платіжну картку, вказану позичальником у заяві. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську картку [NUMBER] , категорія картки Visa, час запиту 20 травня 2018 року о 09 год 52 хв, було перераховано кошти у розмірі 3000 гривень (а.с.16). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до укладеного між сторонами договору про надання фінансових послуг №180518-210048 від 20 травня 2018 року позичальник [PERSON] отримала кошти у розмірі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності строком на 18 днів, із сплатою відсотків у розмірі 1080 гривень Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. Відповідно до розрахунків ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором №180518-210048 від 20 травня 2018 року станом на 05 травня 2021 року складає 70615 грн 11 коп., у тому числі: 3000 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 63420 гривень - заборгованість за відсотками; 1174,44 грн - індекс інфляції за весь період прострочення; 3020 грн 67 коп. - 3% річних від простроченої суми (а.с.33-60). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд доходить висновку, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка підлягає стягненню з відповідачки. Проте, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за відсотками за період з 20 травня 2018 року по 05 травня 2021 року в сумі 63420 гривень задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору №180518-210048 від 20 травня 2018 року ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі 06 червня 2018 року, проте свої зобов"язання не виконала. Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 06 червня 2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 63420 гривень включає період з 07 червня 2018 року по 05 травня 2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 07 червня 2018 року по 05 травня 2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Разом з цим, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, 17.07.2018 року відповідачка сплатила ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» 1500 гривень заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами (а. с. 33 зворотня сторона). Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] в порядку ч.2 ст.625 ЦК України 1174,44 гривень індексу інфляції за весь період прострочення та 3020 грн 67 коп. - 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.43-60), збитки від інфляції за весь період прострочення становлять - 1223,82 гривень та 3% річних від простроченої суми становить - 3020,67 грн. Проте суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки ці суми ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» були визначені з урахуванням 63420 гривень відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 07 червня 2018 року по 05 травня 2021 року, вимога про стягнення яких задоволенню не підлягає. Суд вважає, що розрахунок заборгованості зазначених сум слід проводити виходячи із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 000 гривень, яка є доведеною та підлягає стягненню з відповідачки. А тому, розраховуючи індекс інфляції за весь період прострочення, з відповідачки підлягає стягненню сума в розмірі 612 грн. 11 коп. (3 000,00 x 1.20403557 - 3 000,00). Також, за період з 07.06.2018 по 05.05.2021 на користь позивача необхідно стягнути 262,11 гривень 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання в порядку ст.625 ЦК України. Вказана сума була розрахована наступним чином: 1) з 07.06.2018 до 31.12.2019 = 573 дня, 3 000 x 3 % x 573 / 365 / 100 = 141,29 грн.; 2) з 01.01.2020 до 31.12.2020 = 366 дня: 3 000 x 3 % x 366 / 366 / 100= 90 грн.; 3) з 01.01.2021 до 05.05.2021= 125 дня, 3 000 x 3 % x 125 / 365 / 100= 30,82 грн.; 4) 141,29 грн. + 90 грн. + 30,82 грн. = 262,11 гривні. Відповідно до розрахунку заборгованості на відповідачку накладено пеню у розмірі 1 500 гривень, яку вона відповідно до розрахунку заборгованості сплатила в повному обсязі. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за кредитним договором №180518-210048 від 20.05.2018 у розмірі 3 874,22 грн, яка складається з: 3000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 612,11 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 262,11 грн. - 3% річних від простроченої суми. Відповіднодо вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 124 грн. 54 коп. (3 883,10 грн х 100 : 73507,54 = 5,49%, 2270 х 5,49% = 124 грн 54 коп.).

Outcome: partial