Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн щомісячно. Крім того просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період з 12 листопада 2013 року по день звернення до суду в розмірі 7500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували. Але відповідач являється батьком дитини, оскільки відомості про батька до актового запису про народження [PERSON] було внесено на підставі їх спільної заяви. Відповідач матеріально не допомагає та участі в утриманні дитини не бере, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки відповідач не працює та має нерегулярний дохід вважає, що аліменти повинні стягуватись у твердій грошовій сумі. Оскільки вона 12 листопада 2013 року зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, але їй було у задоволенні позову відмовлено, просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що [PERSON] не являється його біологічною донькою. Пояснив, що дійсно відомості про батька в її актовий запис про народження були здійснені за його згодою та заявою, на той час йому було відомо, що [PERSON] не є його донькою . Він наразі ніде не працює, отримує дохід від оренди земельної ділянки, щороку в розмірі 3000 грн. Заслухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши подані ними докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4) З копії актового запису про народження [PERSON] вбачається, що відомості про її батька були внесені на підставі запису акта про встановлення батьківства Глодоської сілької ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 11.06.2001 року № 5 (а.с.57), тобто на підставі ч.1 ст. 55 КпШС України. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 12.02.2015 року № 33, [PERSON] проживає з матір"ю (а.с.15). 12 листопада 2013 року [PERSON] зверталась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, але рішенням Маловисківського суду Кіровоградської області від 04 грудня 2013 року їй було відмовлено у задоволенні позову в зв»язку з тим, що відповідач не являється біологічним батьком дитини а також у зв»язку з тим, що позивач зверталась до суду з метою отримання соціальної допомоги. Рішення суду набрало законної сили з 16.12.2013 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст 55 КпШС України (яка була чинною на час виникнення між сторонами правовідносин)якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 56 КпШС України, особа, записана батьком дитини за її заявою або за спільною заявою з матір'ю дитини, не має права оспорювати батьківство, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що вона фактично не є батьком цієї дитини. Відповідно до ст. 57 КпШС України, діти, походження яких встановлено за спільною заявою батьків або за рішенням суду, мають ті ж права і обов'язки щодо батьків та їх родичів, що й діти, які народилися від осіб, які перебувають у шлюбі. Відповідно до ст. 80 КпШС України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В порядку ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідні роз'яснення надані і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до яких вирішуючи питання щодо аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи ту обставину, що відповідач знав, що [PERSON] не являється його біологічною донькою, але на підставі його заяви , про нього були внесені до актового запису про народження дитини відомості як про батька, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] цілком обґрунтованими. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує рівність обов»язку батьків утримувати своїх дітей, а тому вважає що аліменти в розмірі 200 грн цілком можуть задовольнити матеріальні потреби дитини. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає наступне. Так, згідно ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачем , не доведено належними та допустимими доказами,того що нею вживалися заходи для одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Рішення Маловисківського районного суду від 04.12.2013 року про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, не може розцінюватись судом , як умисне ухилення відповідача від сплати аліментів. Тому через недоведеність обставин, що мають значення для справи в задоволенні цієї частини позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial