Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

20 грудня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ФОП [PERSON] , третя особа Одеська міська рада про визнання незаконними та скасування електронних торгів, свідоцтва про право власності, державної реєстрації права власності, договору купівлі-продажу та технічної документації щодо незаконного переведення нежитлового підвального приміщення у житлове. Позивач просить: Визнати недійсними електронні торги арештованого майна, протокол № 413435 проведення електронних торгів, які відбулись 18.06.2019 року і проведені Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України щодо лота № 352852, відповідно до якого було продано нежиле підвальне приміщення, загальною площею 22,53 м2, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] ; Визнати недійсним та скасувати свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 2481, видане 25.07.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Янковської О.С., номер свідоцтва: 6471, [PERSON] та державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна, а саме: квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер: 1880025051101, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Янковської О.С., номер свідоцтва: 6471 та запис про право власності № 33414796; Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 26.09.2019, зареєстрований в реєстрі за № 3278, укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Янковської О.С., номер свідоцтва: 6471 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48887808 від 26.09.2019, складеного приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Янковської О.С., номер свідоцтва: 6471; Визнати недійсним та скасувати висновок щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна від 30.09.2019 № 133-536-19 та технічний паспорт від 30.09.2019, б/н, виданий ФОП [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначено, що 04.10.2019 року позивач дізнався від сусідів про те що деякі особи проводили фотофіксацію нежилого підвального приміщення, загальною площею 22,53 м2, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , яким він безперервно користується. Дане нежиле приміщення знаходиться під квартирою [ADDRESS] , власником якої є позивач. Так, 14.02.2005 року рішенням Приморського суду м. Одеси (справа № 2-4317/05) Заявник набув право власності на дане підвальне приміщення. 28.01.2014 року рішенням Апеляційного суду Одеської обл. (провадження № 22-ц/785/335/14) було задоволено апеляційну скаргу Одеської міської ради та скасовано рішення Приморського суду м. Одеси від 14.02.2005 року. Тому, з 2014 року до теперішнього часу Заявник намагається відновити права власності, захищає свої права та інтереси щодо даного підвального приміщення в судових та інших інстанціях. Однак, з 2005 року, потім і з 2014 року та по теперішній час Заявник відкрито користується даним підвальним приміщенням. На протязі усього часу та по теперішній момент Заявник отримує та справно сплачує всі рахунки за користування даним підвальним приміщенням, які нараховуються за системою ГЕРЦ та приходять за адресою підвального приміщення. Заявник вважає, що об`єкт нерухомості, а саме підвальне приміщення, яке на даний час можливо вважати комунальною власністю Одеської міської ради, було незаконно передано для продажу на електронних торгах, незаконно продано, незаконно переоформлено та незаконно переведено з нежилого у жиле приміщення (квартиру [ADDRESS] ). Таким чином, заявник вважає порушеними свої законні права та інтереси як користувача даного приміщення, тому змушений звернутися за їх захистом до суду. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року заяву [PERSON] задоволено частково, надано [PERSON] відстрочку у сплаті судового збору в розмірі 2 305 гривень 20 копійок на строк до винесення судового рішення у справі. Також, ухвалою суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нежиле підвальне приміщення загальною площею 22, 53 кв.м., яке розташовано за адресою [ADDRESS] . 06 лютого 2020 року від представника ДП «СЕТАМ» до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що електронні торги з реалізації спірного майна відбулись відповідно до Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5. Також, зазначили, що у позовній заяві не зазначено жодного порушення норм Порядку під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав Позивача у результаті проведення електронних торгів. 16 квітня 2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є необґрунтовані, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 08 грудня 2020 року від [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що спірні електронні торги з реалізації нежилого підвального приміщення є недійсними, оскільки приватним виконавцем звернено стягнення та реалізовано майно, яке не належить позивачу [PERSON] на праві власності; приватним виконавцем та Організатором торгів - ДП «Сетам» продано майно яке належить громаді м. Одеси, а саме співвласникам багатоквартирного будинку №66 , які не мають ніякого відношення до боргів [PERSON] ; борг [PERSON] без відома та згоди Позивача та Одеської міської ради був погашений за рахунок коштів з реалізації майна громади м. Одеси; відповідачами без відома та згоди [PERSON] та Одеської міської ради було втягнуто Позивача в неправову схему з реалізації майна громади м. Одеси; Заявка щодо передачі на реалізацію арештованого майна від 20.05.2019 р. та Інформаційне повідомлення про електронні торги не відповідають вимогам Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. На думку позивача перехід права власності на спірне нежиле підвальне приміщення спочатку на [PERSON] , а потім до [PERSON] відбувся з порушенням вимог чинного законодавства та внаслідок злочинних дій всіх відповідачів. 11 грудня 2020 року ухвалою суду заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , (реєстраційний номер 1880025051101). Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року в задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів відмовлено. Протокольною ухвалою суду від 02 лютого 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 03 червня 2021 року в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник [PERSON] заперечував, просив відмовити. Приватний виконавець Долинський М.М. також просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд оглянув оригінал виконавчого провадження, який був наданий приватним виконавцем Долинським М.М.. У справі було оголошено перерву. 29 липня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи був відкладено на 13 жовтня 2021 року. 13 жовтня 2021 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи був відкладено на 11 листопада 2021 року. 11 листопада 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Також від представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій представник просив у зв`язку з повторним відкладенням розгляду справи за заявами позивача, розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами та за відсутності представника. Також зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання 11 листопада 2021 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Судом вирішено розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, враховуючи, що сторони надали пояснення по суті позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків. 20.05.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. було направлено до державного підприємства «CETAM» заявку на реалізацію нежитлового підвального приміщення, загальною площею 22,53 кв.м., за адресою: [ADDRESS] у рамках виконавчого провадження № 56779587. До заявки приватним виконавцем було долучено інформаційну довідку з реєстру речових прав № 1680586852, сформовану за запитом приватного виконавця 27.05.2019 року, відповідно до якої нежиле підвальне приміщення належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Приморського районного суду від 14.02.2005 року по справі № 2-4317/05. 18.06.2019 року Державним підприємством «CETAM» на підставі заявки виконавця було проведено електронні торги з реалізації нежитлового підвального приміщення, загальною площею 22,53 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 державне підприємство «CETAM» уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Відповідно до пункту другого розділу II Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Відповідно до абзацу четвертого пункту четвертого розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Згідно з пунктом 2 розділу VII Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки проведення таких електронних торгів тa на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 22,53 кв.м., за адресою: [ADDRESS] не було предметом іпотеки, відповідно вимоги щодо встановленої процедури повідомлень та публікації, щодо нього не застосовувались. Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено можливість визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Статтями 48, 56 та 61 Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та проведення прилюдних торгів Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України правила вiд 29.09.2016 № 2831/5. У своїй постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, Верховний суд зазначив, що: "Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Тобто суду для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна. Верховним судом у постанові від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17 зазначено, що "Верховний Суд наголошує, що під час розгляду спору про визнання недійсними електронних торгів судами повинно бути встановлено: - чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або iнших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало; - чи вплинули ці порушення на результат торгів; - чи відбулося порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів." Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом не було встановлено порушення проведення електронних торгів з реалізації нежитлового підвального приміщення, загальною площею 22,53 кв.м., за адресою: [ADDRESS] 26.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу. [PERSON] передав у власність (продав), а [PERSON] , прийняла у власність (купила) нежитлове підвальне приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 22,53 кв.м. Реєстраційний номер нерухомого майна: 1880025051101. Нерухоме майно, що відчужувалось належало Продавцю на підставі Свідоцтва, виданого Янковською О.С., приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу 25.07.2019 року, за реєстровим № 2481. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Янковською О.С. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 25.07.2019 номер запису про право власності 32544722. Належність продавцю права власності на нерухоме майно перевірено нотаріусом на підставі відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав отримання яких підтверджено Інформаційною довідкою. Продаж нерухомого майна вчинено за 159 011,00 гривень. Вказану суму Покупець повністю заплатив готівкою, а Продавець особисто одержав до підписання договору. Продавець свідчить, що відчужуване нерухоме майно до укладання цього договору нікому іншому не продане, не подароване, не відчужене іншими способом під забороною (арештом) та будь-якій заставі, в тому числі податковій не перебуває. Договір посвідчено Янковською О.С. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі. Стаття 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України, визначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з ст. 659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Доводи викладені Позивачем в позові, щодо не виконання сторонами договору купівлі - продажу його положень нічим не обґрунтовані, викладені в формі припущень. Враховуючи встановлені при судовому розгляді справи обставин, в тому числі скасування Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28.01.2014 року, провадження № 22-ц/785/335/14 рішення Приморського суду м. Одеси вiд 14.02.2005 року по справі № 2-4317/05 яким було визнано право власності на спірне приміщення за Позивачем, суд встановив відсутність порушених прав та інтересів Позивача. Позивачем також не було доведено належними та допустимими доказами недодержання [PERSON] положень ст. 659 Цивільного кодексу України. Позиція Позивача ґрунтується виключно на припущеннях, що не може бути покладено в основу судового рішення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. постанови КГС ВС від 18.02.2021 у справі N 920/503/19. Відповідно до частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог. Згідно п.9-10 ст. 158 ЦПК України увипадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved