Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В грудні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №123. В шлюбі є двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вже кілька разів відповідач залишав її та дітей та йшов з дому, а через деякий час повертався. Відповідач влаштовує сварки з надуманих причин, зокрема безпідставно звинувачує її у подружній невірності. Останні два роки вони не підтримують подружніх стосунків, [PERSON] на протязі двох останніх років працює в Польщі. Після останньої поїздки він не приїхав до неї та дітей, а проживає у свої батьків. Просить розірвати шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «Южда», дітей залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Суду пояснила, що з відповідачем не підтримують подружніх відносин на протязі двох останніх років, Однією з причин розірвання шлюбу є те, що чоловік безпричинно ревнує її, наносив побої.Сварки, скандали в сім"ї вона не в змозі більше терпіти.Просить позов задовольнити. Дітей залишити проживати з нею. Прізвище залишити їй "Южда". Відповідача [PERSON] на розірвання шлюбу погоджується, оскільки це є бажання позивачки. Вважає, що дружина належним чином не виконує своїх обов"язків, дає повід йому для ревнощів та підозр у подружній невірності через повідомлення в соцмережах. Просить позов задовольнити. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Максимів) [PERSON] уклали шлюб 22 липня 2006 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №123, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є діти: дочка [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами втрачена повага та довіра один до одного, сторони не підримують подружних відносин протягом двох років. спільно не проживають. Сварки, скандали, ревнощі привели до розпаду сім"ї. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved