Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, уточнивши вимоги якого, просить стягнути із [PERSON] на свою користь частину матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, що становить різницю витрат необхідних для виконання робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу та граничною сумою страхового відшкодування, у розмірі 1778 грн. 32 коп.; витрати пов'язані з виконанням правової допомоги у розмірі 3066 грн. 36 коп.; витрати пов'язані з визначенням вартості матеріальних збитків пошкодженого автомобіля в сумі 1500 грн. 00 коп.; франшизу в розмірі 500 грн. 00. коп.; моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати понесені в зв'язку з розглядом справи. Позивач також просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 29 969 грн. 35 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вини [PERSON], який керував автомобілем «Wolkswagen LT 35 TDI», державний номерний знак [NUMBER], і належить на праві власності [PERSON], 29 січня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої пошкоджено автомобіль «KIA Cerato», державний номерний знак [NUMBER], належний йому на праві власності. За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди постановою Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2016 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП неправомірними діями якого спричинено шкоду транспортному засобу «KIA Cerato», державний номерний знак [NUMBER] і дана постанова суду набрала законної сили. В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача його автомобіль отримав ряд механічних пошкоджень, які зафіксовані у довідці інспектора ВДАІ. Після ДТП йому стало відомо, що цивільно-правова відповідальність третьої особи [PERSON], як власника автомобіля марки «Wolkswagen LT 35 TDI», державний номерний знак [NUMBER], застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно - страхова компанія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АІ за №5160850, виданого 13.08.2016 року строком на один рік, з 13 серпня 2015 року по 13 серпня 2016 року. 01 лютого 2016 року він звернувся до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» з повідомленням про дорожньо транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, надавши всю необхідну інформацію та документи для сплати страхового платежу. Як передбачено п.п.4,5 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю та здоров'ю становить 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 5000,00 грн. при цьому франшиза складає 500 грн. Згідно звіту експерта - оцінювача [PERSON], проведеного на його замовлення, вартість відновлювального ремонту складає 51778,32 грн., а вартість матеріального збитку, з технічної точки зору складає 33160,79 грн. ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» сплатила йому страхове відшкодування лише у розмірі 20030,65 грн. Не погоджуючись з сумою виплати страхового відшкодування звернувся до суду за захистом свого права. У зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] частину матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, що становить різницю витрат необхідних для виконання робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу та граничною сумою страхового відшкодування, у розмірі 1778 грн. 32 коп.; витрати пов'язані з виконанням правової допомоги у розмірі 3066 грн. 36 коп.; витрати пов'язані із визначенням вартості матеріальних збитків пошкодженого автомобіля в сумі 1500 грн. 00 коп.; франшизу в розмірі 500 грн. 00. коп.; моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати понесені в зв'язку з розглядом справи. Позивач також просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 29969 грн. 35 коп. Також просить стягнути з відповідача на відшкодування завданої йому моральної шкоди 20000 грн., мотивуючи тим, що через пошкодження вказаного автомобіля він зазнав моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, постійних хвилюваннях та стресах. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судовому засіданні участі не приймав, при цьому представником позивача адвокатом [PERSON]подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судові засідання не з'являється, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, з урахуванням положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Поштові повідомлення, що направлялись за місцем реєстрації відповідача, повернулись на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідач приватне акціонерне товариство «Українська пожежна-страхова компанія» про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання свого представника не направив , при цьому у своїх письмових запереченнях представник [PERSON] зазначив, що 01.02.2016 року ПрАТ ««Українська пожежно - страхова компанія»» одержало від позивача повідомлення про дорожньо транспорту пригоду. 03.02.2016 року за участю позивача та представника ПрАТ «УПСК» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «KIA Cerato», державний номерний знак [NUMBER] та підписано відповідний акт огляду , жодних заперечень з боку позивача акт огляду не містить. Згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право самостійно встановити розмір шкоди лише у разі, якщо страховик не оглянув пошкоджений транспортний засіб протягом 10 робочих днів з дня повідомлення про ДТП. Таким чином ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» виконало необхідні умови щодо строків визначених п.34.2 ст.34 зазначеного Закону та протягом 10 днів з дня отримання повідомлення про дорожньо транспорту пригоду направили представника до місця знаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків. Розмір страхового відшкодування становить 20540,65 грн., що сплачено позивачу у повному обсязі. Тому вважає що ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» виконано свої обов'язки пов'язані з розслідуванням та розрахунком розміру завданого збитку на дату дорожньо транспортної пригоди, отже позовні вимоги до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» є безпідставними та задоволенню не підлягають. Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судові засідання не з'являється, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, з урахуванням положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Поштові повідомлення, що направлялись за місцем реєстрації відповідача, повернулись на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. 29 січня 2016 року о 08 год.45 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Wolkswagen LT 35 TDI», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] по вулиці Козакова в місті Жовті Води Дніпропетровської області з боку вулиці Чапаєва в напрямку вулиці Залізнодорожньої не врахував швидкості руху, не дотримуючи безпечного інтервалу здійснив зіткнення з автомобілем «KIA Cerato», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], якого відповідно довіреності від 07 листопада 2013 року [PERSON] уповноважив бути його представником з питань експлуатації та розпорядження (продати , обміняти, передати в оренду, позичку) належним йому автомобілем «KIA Cerato», державний номерний знак [NUMBER] та який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення транспортні засобі отримали механічні пошкодження, що зафіксовані в довідці інспектора ВДАІ міста Жовті Води (а.с.8,11). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2016 року яка в силу частини 6 статті 82 ЦПК України має преюдиційне значення в цій справі, встановлена вина відповідача [PERSON] у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.Враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає (а.с.221). Так статті 979,980 ЦК України визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно дост. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Згідно статті 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цьогоЗакону та чинного законодавства України. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Wolkswagen LT 35 TDI», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] на момент настання дорожньої транспортної пригоди була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно - страхова компанія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АІ за №5160850, виданого 13.08.2016 року строком на один рік, з 13 серпня 2015 року по 13 серпня 2016 року. Ліміт відповідальності (страхова сума) даного полісу, за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілого 100000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50000 грн., розмір франшизи становить 510,00 грн. (а.с.49). 01 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ ««Українська пожежно - страхова компанія» з повідомленням про дорожньо транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченного транспортного засобу для визначення причини настання страхового випадку та розміру збитків. (а.с.50-53). 11 лютого 2016 року на замовлення позивача складений висновок №2 про визначення вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля KIA Cerato», державний номерний знак [NUMBER] виконаного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 51778,32 грн., а вартість матеріального збитку, з технічної точки зору складає 33160,79 грн.(а.с.15-23). Вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей згідно калькуляції №131К від 15.04.2016 року, без ПДВ та зменшеного на суму раншизи 510 грн. проведеного за замовлення ПрАТ Українська пожежно - страхова компанія» та складеного 15.04.2016 року оцінювачем [PERSON] становить 20030,65 грн. (а.с.57-64) 25 березня 2016 року [PERSON]звернувся до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.56) Страховим актом №ОЦ/048/000/16/0041 ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та виплатити потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 20 030,65 грн. (а.с.65). Відповідно до платіжного доручення №1088 від 05.05.2016 року позивачу виплачено страхове відшкодування з урахуванням коєфіцієнту фізичного зносу за вирахуванням франшизи та перераховано суму на його картковий рахунок у розмірі 20 030,65 грн.(а.с.66). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), оскільки він є спеціальним законом, який регулює подібні правовідносини. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень статей 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспорної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, в тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 34 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний напавити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, потерпілий має право обрати аварійного комісара та провести експертне дослідження для визначення розміру шкоди самостійно лише за умови порушення страховиком зобов'язань, зокрема за умови якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направить свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу. Як встановлено судом представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача у визначений строк та вчинив усі передбачені законом дії після отримання інформації про настання страхового випадку, в тому числі, провівши експертну оцінку, з урахуванням зносу, визначив матеріальний збиток завданий позивачу та виплатив страхове відшкодування у розмірі 20030,65 грн. У разі незгоди з оцінкою завданого збитку, потерпілий після отримання страхового відшкодування не позбавлений був можливості висловлювати страховику свою незгоду з розміром відшкодування, проте позивач, на власний розсуд, без достатніх на те правових підстав замовив самостійно експертний висновок усупереч порядку, встановленому законом. Отже, судом встановлено, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховик, виконав усі дії, відповідно до встановленого Законом порядку, а тому вимоги [PERSON] в цій частині є безпідставними. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] частини матеріальної шкоди заподіяної йому внаслідок пошкодження транспортного засобу, що становить різницю витрат , необхідних для виконання робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу та граничною сумою страхового відшкодування у розмірі 1778, 32 грн. При визначення даної суми позивач керувався тим, що згідно звіту експерта оцінювача [PERSON] проведеного на його замовлення, твартість відновлювального ремонту складає 51 778, 32 грн., а згідно Полісу серії АІ за №5160850, виданого 13.08.2016 року строком на один рік, ліміт відповідальності (за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., тобто 51 778,32 грн. - 50000 грн.= 1778,32 грн., яку просить стягнути з відповідача [PERSON] Однак, враховуючи той факт, що страховую компанією на законних підставах оцінено розмір страхового відшкодування у розмірі 20540.65 грн. та дана сума виплачена позивачу, дана вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» - франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно із вимогами ст. 12.1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] франшизу у розмірі 500 грн., в той час як Полісом серії АІ №5160850 від 13.05.2015 року сума франшизи становить 510 грн. Однак враховуючи, що суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, то стягненню підлягає сума, яка визначена позивачем у позовній заяві а саме 500,00 грн. Також, позивачем [PERSON] заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3066,36 грн., (що складається з поштових витрат- 66,36 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.,) при цьому останнім надано копію договору про надання правової допомоги, копію квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 06.02.2016 року. Однак дана вимога не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як неоднаразово наголошував у свої ухвалах Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Однак в матеріалах справи відсутні докази (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю), які б підтверджували те, що представник позивача [PERSON] дійсно є адвокатом.Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконаних об'ємів робіт , їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат. За викладених обставин суду не надано належних доказів понесення позивачем [PERSON] процесуальних витрат, а тому у задоволенні вимог позивача в частинні стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь 3000,00 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу слід відмовити. Що стосується поштових витрат у розмірі 66,36 грн., то суд вважає не можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами, а наявні квитанції «Укрпошти», не можуть бути визнані такими, відповідно до вимог ст.76-78 ЦПК України. Вимоги позивача щодо стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, суд також вважає такими що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик відшкодовує потерпілому витрати, у разі, якщо ним були порушені вимоги ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»», а саме, якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, страховик не направить свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виконав вказані зобовязання, 03.02.2016 року складено протокол огляду транспортного засобу, таким чином, відсутні правові підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачу дійсно причинена, оскільки наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, спричинення побутових незручностей позивачу, порушення його звичайного ритму життя, перенесення нервового стресу із-за пошкодження його автомобіля, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку та є негативною подією для нього, що виражається у життєвих переживаннях, що сталась з вини відповідача, а тому суд з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON]на користь [PERSON] в сумі 1000,00 грн., що є співмірним і достатнім заподіяним моральним стражданням. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог за вимогу майнового характеру у розмірі 63,40 грн., та за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 22,00 грн., а всього розмір судового збору складає 85,40 грн.

Outcome: partial