Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 39423,58 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 05 листопада 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами » складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000 гривень, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.2.3, п.2.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору. Станом на 09 вересня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 39423,58 грн., яка складається з наступного: 28311,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 28311,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1884,42 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 9227,24 грн. - нарахована пеня. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованості за договором про надання банківських послуг, тому просять стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання представник позивача просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до канцелярії суду подав заяву про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені в сумі 9227,24 гривень вказуючи на те, що останній платіж на погашення кредиту ним здійснено 05.01.2018 в сумі 500 гривень. Всі інші платежі на погашення кредиту здійснювалися позивачем шляхом автоматичного списання коштів з карткового рахунку, що не може вважатися діями, що переривають строк позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно у 2010 році отримував кредитну картку, ліміт якої змінювався до 10000 гривень, після чого був зменшений. На яких умовах та який термін надавався кредит не знає, але не заперечує, що відповідач користувався кредитною карткою. Згідно отриманої виписки банку вбачається, що загальна сума надходжень по рахунку відповідача склала 74383,87 гривні. З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині тіла кредиту в межах суму кредитного ліміту 10000 гривень не заперечує. Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази щодо застосування пені та її розміру, а відтак відсутні підстави вважати, що сторони домовлялися про таке. Щодо заборгованості по відсотках згідно ст.625, як зазначено у позові, то у матеріалах справи відсутній відповідний розрахунок. Враховуючи правові позиції Верховного Суду з подібних правовідносин та те, що відповідач не був ознайомлений з Тарифами та Правилами надання банківських послуг, слід вважати, що витяги Тарифів та Правил не є складовою умов договору кредиту, а нараховані за ними відсотки та пеня не можуть бути стягнуті з відповідача, тому проситьь відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині. Крім того, окремою підставою відмови у стягненні пені вважає пропуск строку звернення до суду. Згідно виписки з рахунку вбачається, що останній платіж відповідач здійснив 05.01.2018 в розмірі 500 гривень, у подальшому жодних платежів не здійснював. Автоматичне списання банком грошових коштів з рахунку відповідача здійснювалося банком, тому такі дії не можуть свідчити про переривання перебігу строку позовної давності. З огляду на зазначене, у разі встановлення судом обґрунтованості позовних вимог в цій частині, просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені в сумі 9227, 24 гривень. Суд, заслухаши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. 05 листопада 2010 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку із зазначенням бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD та бажає отримати кредит в розмірі 5000 гривень (а.с. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.11.2010 року, станом на 31.05.2015 року заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 9759,84 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 9495,19 грн., заборгованість за процентами в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 264,65 грн. (а.с.3-6). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.11.2010 року, станом на 09.09.2020, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 39423,58 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в т.ч. за простроченим тілом кредиту - 28311,92 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 1884,42 грн., заборгованість по пені - 9227,24 грн. (а.с.11). Згідно довідки банку про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), картковий рахунок відкрито 05.11.2010 без зазначення кредитного ліміту. 02.03.2012 встановлено кредитний ліміт в розмірі 4000 гривень; 02.04.2012 змінено кредитний ліміт шляхом зменшення до 4000 гривень; 15.10.2013 кредитний ліміт збільшено до 5500 гривень; 18.12.2013 кредитний ліміт збільшено до 7000 гривень; 11.01.2014 повторно збільшено кредитний ліміт до 8500 гривень; 09.02.2014 кредитний ліміт збільшено до 10000 гривень; в подальшому 05.11.2017 кредитний ліміт зменшено до 5000 гривень (а.с.12). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У заяві позичальника від 05.11.2010 року не вказано розміру наданого кредиту, термін та його умови, в тому числі умови відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Заявником зазначено бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD в розмірі 5000 гривень. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, пені, посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"- "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідачка ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Судом встановлено, що надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з Тарифами та Умовами та правилами надання банківських послуг. Частиною п`ятою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, не є належним і достовірним доказом у справі. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України , висловленою у справах N6-16цс15 від 11 березня 2015 року та N 6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року, зазначається, що Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо Умови не містять підпису позичальника. Крім того, відсутні належні та допустимі докази, які би підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» № 342/180/17, провадження №14-131цс19 (постанова від 3 липня 2019 року) де зазначив, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені в сумі 9227,24 грн. та 1884,42 грн. заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит. Водночас, згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що наявна заборгованість по тілу кредиту кредиту в сумі 28311,92 гривень. Згідно довідки банку встановлено, що кредитний ліміт [PERSON] змінювався неодноразово, в тому числі у сторону збільшення. 02 березня 2012 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 4 000 гривень, в подальшому, а саме 09 лютого 2014 року кредитний ліміт збільшено до 10 000 гривень (а.с.12). При цьому, відомостей у підтвердження того, що кредитний ліміт був збільшений до 28311,92 гривень, або ж більше, матеріали справи не мають. За вказаних обставин, суд приймає до уваги відомості про встановлення кредитного ліміт у розмірі 10 000 гривень. Відповідно до ч.ч. 1.3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 10 000 гривень заборгованість по тілу кредиту. Також стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 533,28 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 25,37 %.

Outcome: partial