Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] 21.12.2017 року звернувся до суду з позовною заявою до Усоцької сільської ради Ямпільського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, вказавши, що [INFO] в с. Усок Ямпільського району Сумської області помер батько позивача - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]; та земельних ділянок, які розташовані за вищевказаною адресою, загальною площею 0,48 га в тому числі для ведення особистого селянського господарства - 0,18 га та для обслуговування житлового будинку - 0,25 га. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця: позивач - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, дружина спадкодавця - [PERSON] померла раніше свого чоловіка. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. 18.12.2017 року приватним нотаріусом Лях В.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому [PERSON] змушений звернутись до суду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, підготовче судове засідання просив проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав /а.с. 32/. Від відповідача, за підписом сільського голови, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача, та визнання позовних вимог /а.с. 30/. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, оголосивши заяви сторін, встановив наступні факти та відповідні правовідносини: Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [INFO] народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] у віці 71 рік в с. Усок Ямпільського району Сумської області, актовий запис про смерть № 23 /копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] а.с. 33/. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] - [INFO] у віці 82 роки в с. Усок Ямпільського району Сумської області помер батько позивача [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №1 в книзі реєстрації актів про смерть, /а.с. 7/. Згідно довідки, виданої виконкомом Усоцької сільської ради 11.12.2017 року за №505 /а.с.11/ житловий будинок [ADDRESS], дійсно належав на правах приватної власності [PERSON], погосподарській книзі №5 за 1991-1995 р зроблено запис № 211, що також підтверджується і витягом з по господарської книги №5 Усоцької сільської ради за 1991-1995 роки /а.с. 9-10/. Рішенням народних депутатів Усоцької сільської ради Ямпільського району Сумської області від 06.12.1993 року № 60 передано земельну ділянку (ІБЖ 0,25, ОПГ 0,18) [PERSON] безкоштовно у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель у межах норм, установлених земельним Кодексом України / а.с.14/. Згідно довідки виданої виконкомом Усоцької сільської ради 11.12.2017 року за №02-15/352, 06.12.1993 року рішенням виконавчого комітету за № 60 [PERSON] надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,43 га, в тому числі для ОСГ - 0,18 га, для ІЖБ 0,25 га, але правовстановлюючі документи за життя не отримав у зв'язку із смертю. До сільської ради звернувся [PERSON] з клопотанням про надання дозволу на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на земельні ділянки загальною площею 0,48га, в тому числі для ОСГ-0,18 га, для ІБЖ - 0,25га, які розташовані за адресою [ADDRESS]. [PERSON] було відмовлено у задоволені клопотання, рекомендовано звернутись до суду про визнання права на закінчення приватизації земельних ділянок /а.с.13/. Згідно довідки КП «Глухівське БТІ» від 05.10.2017 року, право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. Рік побудови житлового будинку 1921 р. /а.с. 21/. Згідно витягу з погосподарсткої книги №5 Усоцької сільської ради за 1991-1995 роки роком побудови житлового будинку зазначено 1920 /а.с. 10/. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено 05.10.2017 року /а.с. 17-20/. Спадкоємці за законом - [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [INFO] їх батька - [PERSON] не приймали та на неї не претендують / а.с. 15-16/ Згідно наданої інформації приватного нотаріуса Лях В.В. /а.с. 22/ після смерті [INFO] громадянина [PERSON] Ямпільською нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 122/2003 від 01.07.2003 року. Спадкова справа знаходиться на зберіганні в Сумському обласному нотаріальному архіві, тому коло спадкоємців нотаріусу не відомо. На успадкований житловий будинок за адресою [ADDRESS], свідоцтво про право на спадщину не видавалось, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Спадкоємцю [PERSON], який звернувся до нотаріуса Лях В.В., роз'яснено порядок оформлення спадщини та рекомендовано звернутись до Ямпільського районного суду Сумської області про встановлення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування / а.с.22/. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], позивач обґрунтовано звернулася до суду. Стаття 1216 Цивільного Кодексу України визначає поняття спадкування як перехід прав та обов'язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966 року, у період її дії державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у цьому разі, якщо перші власники не оформили документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON], прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] набув право на спадщину, до складу якої увійшло нерухоме майно /житловий будинок розташований [ADDRESS]/, на яке спадкодавець за життя не оформив документи та не реєстрував його в органах БТІ, однак за відсутності відповідної реєстрації в органах БТІ та правовстановлюючого документу на ім'я померлого, він згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved