Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 27 серпня 2013 року [PERSON] (відповідач) отримала від неї у позику грошові кошти в сумі 1920,00 (тисяча дев»ятсот двадцять) грн., які зобов»язувалася повернути частинами в кінці кожної неділі, тобто до 25 жовтня 2013 року, склавши власноруч при цьому розписку. На час подачі позову, сума боргу відповідачем не повернута. Добровільно повертати борг [PERSON] відмовляється, чим спричиняє позивачу значні збитки. У відповідності до ст.50 ЦК України, зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК і є правовідношення, в якому одна сторона зобов»язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином. У відповідності до розрахунку сума до сплати за договором позики з урахуванням 3% річних з розрахунку (сума боргу х 3%:100%:365 дн.х 225дн.)1920,00 х 3:100:365 х 225= 35,41 грн., а загалом становить 1955,51 грн. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст.16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач прохає стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики від 27 серпня 2013 року у розмірі у розмірі 1955 грн. 51 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, прохаї їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Звертаючи увагу, що Відповідач не з'явилася, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав Як вбачається з розписки, датованої 27 серпня 2013 року, Позивач 27.08.2013 року надала Відповідачу грошові кошти, загальна сума яких склала1920. Зазначена розписка відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України, і слугує доказом укладення договору позики. (а.с.4). Відповідно до досягнутої домовленості Відповідач повинна була повернути позивачу грошові кошти до 25 жовтня 2013 року. Грошових коштів отриманих від Позивача Відповідач на теперішній час не повернула. Як вбачається зі ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК і є право відношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлений та підтверджений письмовими доказами факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором позики, тому зазначена позивачем сума боргу підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved