Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

15.01.2016 р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] 26.06.2013 р. укладено договір № 003-Z/012705 про відкриття відновлюваної кредитної ліції у формі овердрафту, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26251150138980001, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності з розміром ліміту овердрафту в сумі 30000 грн., а відповідач зобовязався повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 27.06.2016 р. та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Проте своїх зобовязань згідно договору відповідач належним чином не виконувала. У звязку з порушенням зобовязань за договором відповідач станом на 22.10.2015 року має заборгованість - 100601 грн. 83 коп. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Просить стягнути в користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з відповідача заборгованість в сумі 100601 грн. 83 коп. та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчать розписки про отримання повістки, про причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2013 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 003-Z/012705 про відкриття відновлюваної кредитної ліції у формі овердрафту, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26251150138980001, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності з розміром ліміту овердрафту в сумі 30000 грн., а відповідач зобовязався повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 27.06.2016 р. та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором (а.с. 7-11, 14-19). Відповідач порушила строки сплати кредиту і станом на 22.10.2015 р. прострочена заборгованість складає 100601 грн. 83 коп., яка складається з: 9090,93 грн. заборгованості за кредитним договором; 19086,26 грн. простроченої (несанкціонованої) заборгованості за кредитним договором; 41008,71 грн. нарахованих відсотків по заборгованості; 5922,47 грн. нарахованих відсотків по простроченій (несанкціонованій) заборгованості; 25493,46 грн. пеня. Факт несплати відповідачем суми кредиту підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 21-23). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зі змісту ст. 1054 ЦК України випливає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. Відповідно до ст. 610-611 ЦК України невиконання зобовязання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобовязання являється порушенням зобовязання. В разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушив вимоги кредитного договору і сума заборгованості, яка нарахована позивачем згідно доданої суду таблиці розрахунку підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 100601 грн. 83 коп. судового збору в користь позивача згідно платіжного доручення № 12118 від 18.11.2015 р. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved