Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

19.03.2015 року Позивач звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини- [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але розміром не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позивних вимог позивачка посилається на те що, 21.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Відділі державної реєстрації цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 205. Від шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, відповідач вчиняв сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. 15.02.2015 року відповідач остаточно вигнав позивачку з дитиною з квартири та з цього часу сторони мешкають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Малолітня донька перебуває на повному утриманні позивачки, оскільки матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному відповідач не надає. Крім цього, позивачка зазначила, що відповідач є фізичною особою - підприємцем та основним видом його діяльності є комп'ютерне програмування, а отже він має можливість надавати матеріальну допомогу і на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Письмових заперечень проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.04.2012 року в Відділі державної реєстрації цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 205. ( а.с.6). Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, вони мешкають окремо, вважає що примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв»язку в вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Стосовно стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає, що позивні вимоги в цієї частині також підлягають задоволенню, з наступних підстав : Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.02.2014 року сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO]. ( а.с.7) Згідно довідки з КП „ Жилкомсервіс" дільниці № 21 від 16.03.2015 року, сторони зареєстровані за адресою : [ADDRESS]. Їх донька - [PERSON],2014 року народження також зареєстрована за вказаною адресою. Як зазначила позивач в своєму позові, вони з відповідачем в період з вересня 2013 року по 15.02.2015 року фактично мешкали за адресою [ADDRESS], що також підтверджується наданою позивачкою довідкою Харківської міської дитячої поліклініки № 15, в якій зазначено що дитина - [PERSON], [INFO] наблюдається в ХМДП № 15 з народження за адресою [ADDRESS]. Також позивачка вказує, що з 15.02.2015 року вона з відповідачем мешкає окремо та вона з дитиною мешкає зі своїми батьками за місцем своєї реєстрації. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку не надає. Згідно ч.1 ст..84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця. Частиною 6 ст.84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі . Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved