Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS], яка належить їй відповідно до договору купівлі - продажу від 07.10.2010 року та на земельну ділянку площею 0,0900 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в [ADDRESS], яка належить їй відповідно до договору дарування від 07.10.2010 року. Дані договори позивачка уклала з відповідачем по справі - [PERSON], який був власником вищевказаних земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 655537 та серії ЯИ № 655538. На зазначених державних актах нотаріусом зроблено запис про те, що право власності на спірні земельні ділянки переходить до [PERSON] Проте, позивачка не може на даний час зареєструвати своє право власності на належні їй земельні ділянки в органах реєстраційної служби, оскільки правовстановлюючі документи - оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки втрачені при виготовленні відповідної технічної документації, що наразі позбавляє позивачку можливості реалізувати свої права на належні їй на підставі правочинів земельні ділянки. В судове засідання сторони не з»явилися, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідач не з»явився з невідомих суду причин, про час і місце повідомлений належним чином. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка, відповідно до договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі під № 2019 придбала земельну ділянку площею - 0.1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], та відповідно до договору дарування від 07 жовтня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі під № 2020 одержала земельну ділянку площею - 0,0900 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в [ADDRESS], що підтверджується копіями вищезазначених правочинів. Дані договори [PERSON] уклала з відповідачем по справі - [PERSON], який був власником вищевказаних земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 655537 та серії ЯИ № 655538, виданих Батуринської міською радою 05.10.2010 року. На зазначених державних актах нотаріусом зроблено запис про те, що право власності на спірні земельні ділянки переходить до [PERSON] Разом з тим, позивачка не може на даний час зареєструвати своє право власності на належні їй земельні ділянки в органах реєстраційної служби, оскільки, правовстановлюючі документи - оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 655537 та серії ЯИ № 655538, видані Батуринської міською радою 05.10.2010 року на ім»я відповідача втрачені при виготовленні технічної документації, що позбавляє позивачку можливості реалізувати свої права на належні їй на підставі правочинів земельні ділянки. Відповідно до положень статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Отже, позивачка має право на земельну ділянку площею 0,1500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS], відповідно до договору купівлі - продажу від 07.10.2010 року та на земельну ділянку площею 0,0900 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 07.10.2010 року. Проте, [PERSON] не може належним чином зареєструвати свої права на належні їй земельні ділянки, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на вказані вище земельні ділянки серії ЯИ № 655537 та серії ЯИ № 655538, видані Батуринської міською радою 05.10.2010 року, що підтверджується відповідним повідомленням, надрукованим в газеті „Голос Присемів»я" №84 (10658) від 30 жовтня 2013 року. Згідно повідомлення відділу Держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області № 01-25/112 від 26.02.2013 року вбачається, що дублікати державних актів на право власності на земельні ділянки, оригінали яких були втрачені (пошкоджені, загублені) - не видаються. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. У зв'язку з вищевикладеним та позбавленням можливості відновити порушене право позивачки в позасудовому порядку, суд вважає її позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved