Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

16 травня 2019 року представник позивача акціонерного товариства "МегаБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ "Мегабанк" заборгованість за кредитним договором № 183-011-850-2-17-Г від 28.12.2017 року в сумі 45569 грн. 66 коп., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 28 грудня 2017 року між [PERSON] , та ПАТ «МегаБанк» правонаступником якого є АТ «МегаБанк» було укладено кредитний договір №№ 183-011-850-2-17-Г, згідно з яким відповідач отримала кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою у розмірі 28026,91 грн. Даний кредит надавався на строк з 28 грудня 2017 року до 25 грудня 2020 року включно зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. Відповідач порушила умови договору, а саме не сплачує ануїтетні платежі за кредитом. Так, станом на 05.11.2018 року заборгованість за кредитом складає 45569,66 та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом - 28026,91 грн.; суми процентів за користування кредитом за період з 28.12.2018 року по 04.11.2018 рік в розмірі 1427,29 грн.., суми комісійної винагороди за період з грудня 2017 року по листопад 2018 рік включно в розмірі - 3503,35 грн., суми штрафу в розмірі - 12612,11 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, згідно якої він просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги він підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причину неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, на підставі частини 11 ст. 128 ЦПК України ,так як у відповідності до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 22 травня 2019 року( а.с. 39) остання зареєстрованою не значиться , знята із реєстрації 04.06.2018 року в Полонський район Хмельницької області ( у відповідності до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Хмельницькій області від 05 червня 2019 року остання зареєстрованою по даній області не значиться, аналогічна інформація надійшла із Полонської міської ради об"єднаної територіальної громади Хмельницької області за № 2400 від 23.07.2019 року) , тому вона викликалась через оголошення на офіційному сайті судової влади України. При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи представник позивача згідно заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Судом встановлено, що 28 грудня 2017 року між сторонами був укладений кредитний договір № 183-011-850-2-17-Г, з ануїтентними платежами. Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти - кредит на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, в розмірі 28026,91 грн. на строк з з 28 грудня 2017 року до 25 грудня 2020 року включно зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором ( а.с. 7-8). Пунктом 4.4 договору визначено, що у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п. 2.1 цього договору (0,1% річних), а за невиконання прийнятих на себе зобовязань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.6.3 цього договору. У відповідності до п. 6.3 договору у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 відсотків від суми кредиту. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Правом спростувати суму заборгованості відповідач не скористався. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 05.11.2018 року складає 45569,66 грн. із них: суми залишку заборгованості за кредитом - 28026,91 грн.; суми процентів за користування кредитом за період з 28.12.2017 року по 04.11.2018 рік в розмірі 1427,29 грн., суми комісійної винагороди за період з грудня 2017 року по листопад 2018 рік включно в розмірі - 3503,35 грн., суми штрафу в розмірі - 12612,11 грн. Також судом встановлено, що згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів (протокол № 73 від 25 вересня 2018 року) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне та змінено найменування банку з публічного акціонерного товариства «МЕГАБАН» на акціонерне товариство «МЕГАБАНК», останнє є правонаступником ПАТ «Мегабанк», про що свідчить копія витягу із статуту акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (у новій редакції) ( а.с. 30-31). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 183-011-850-2-17-Г від 28 грудня 2017 року у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 183-011-850-2-17-Г від 28 грудня 2017 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, суд вважає що сума заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 45569,66 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до меморіального ордеру № 1396-7 від 02 травня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн., так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved