Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

03.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить суд встановити факт родинного звязку між ним та [PERSON], яка померла 16.08.2003 року, а саме встановити факт того, що є сином [PERSON]; встановити факт того, що [PERSON], яка померла 16.08.2003 року належить квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності №316, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 18.03.2002р.; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що існує невідповідність у документах в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. У судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] та вона є власником квартири [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності за №316 від 18.03.2002р. [PERSON] (рос. мовою) на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1643 від 26.09.2012р. відповідно до запису в погосподарській виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №0997-01 [PERSON] належить на праві особистої власності квартира, що розташована в [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 20.11.2017р. за №1543 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (рос. мовою) на підставі свідоцтва про право власності №316 від 18.03.2002р., видане виконавчим комітетом Кислицької сільської ради, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №1-77 від 18.03.2002р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 346386, виданого 20.08.2003 року Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 16.08.2003 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на квартиру [ADDRESS]. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №49295206 від 29.09.2017р. інформація про заповіт від імені [PERSON] відсутня. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР №1148701 від 29.01.1964р., показами свідків. Спадщину після смерті матері позивач прийняв фактично, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, протягом шести місяців проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено довідкою Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1643 від 26.09.2012р. Інший спадкоємець за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України дочка [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців не проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк до нотаріуса не подавала, та до суду надала заяву в якій зазначила, що на спадщину не претендує та відмовляється від неї. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Інших спадкоємців немає. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] №447/02-14 від 29.09.2017р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки згідно свідоцтва про смерть І-ЖД №34386 від 20.08.2003р. імя померлої вказане як «Борониченко Ліда Іванівна». Згідно свідоцтва про право власності за №316 від 18.03.2002р. імя померлої вказане російською мовою як «Борониченко Лідія Іванівна». Згідно свідоцтва про народження серії V-УР №1148701 від 29.01.1964р. прізвище спадкоємця вказане «Борониченко», а в паспорті як «Бороніченко». Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно інформації КП «Ізмаїльське МБТІ» від 20.11.2017р. за №1543 та довідки Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1643 від 26.09.2012р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. З показів свідків [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] та остання є власником квартири [ADDRESS]. Суд вважає, що поясненнями свідків, дослідженими\~в судовому засіданні\~доказами, встановлена\~наявність\~підстав для визнання факту родинного звязку між [PERSON], [INFO], та [PERSON], яка померла 16.08.2003 року, а саме факту того, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлої 16.08.2003 року. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved