Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.05.2003 p., виданим державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. за реєстровим №1299. Відповідач [PERSON] , як колишня невістка позивача зареєстрована в належному позивачеві будинку, але вже фактично не проживає в ньому більше шести місяців. Шлюб між відповідачем та сином позивача розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 14.01.2019 р. у справі №299/3644/18. Позивач особисто не зверталася до відповідача з проханням, щоб вона добровільно виписалися з її будинку, оскільки останнє відоме її офіційне місце проживання - це за адресою позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Право власності на будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.05.2003 p., виданим державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. за реєстровим №1299. Відповідач [PERSON] зареєстрована в належному позивачеві будинку, але вже фактично не проживає в ньому більше шести місяців, що стверджується довідкою сільської ради від 06.03.2019 року № 02-21/121. Шлюб між відповідачем [PERSON] та позивача сином [PERSON] розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 14.01.2019 р. у справі №299/3644/18 (а.с.9-10). Як зазначає позивач, реєстрація відповідача у будинку порушує її права та законні інтереси. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України) Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком, оскільки права членів сім`ї власника будинку на об`єкт власності є похідними від прав самого власника. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім`ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом сім"ї про безоплатне користування приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК України. Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З врахуванням наведеного, відповідач втратив право на проживання та користування вказаним житлом, оскільки не проживає в зазначеному житловому будинку понад 6 місяців, у зв"язку з чим суд приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved