Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування будинком [ADDRESS] та стягнути судові витрати, що складаються з витрат по оплаті судового збору . Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач, зареєстрований в даному будинку, однак фактично в ньому не проживає з 2011 року, в зв'язку з тим, що виїхав на постійне місце проживання в с. Бабичі, Мукачівського району Закарпатської області, однак знятися з реєстрації добровільно не бажає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала пояснення, які відповідають обставинам викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання. Суд, враховуючи думку позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №69910099 від 06.10.2016 року. Згідно довідки про склад сім'ї виданої КП «Житлосервіс» від 02.10.2958 року [PERSON] встановлено, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] по наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, щоб відповідач прописався в даному будинку в 2011 році щоб пройти навчання та отримати посвідчення водія, після чого він виїхав у 2011 році в Закарпатську область, однак з реєстрації не знявся, та на телефонні дзвінки не відповідає. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач, за вказаною адресою фактично не проживає понад 5 років, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов'язані спільним побутом. Таким чином відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу. Відповідач всупереч ст. 81 ЦПК України не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, в зв'язку з наведеним є всі підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим житловим будинком [ADDRESS], є способом захисту прав та інтересів позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved