Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернуся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/9 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 22 березня 2011 року. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 14.04.2016 року на підставі вищевказаної позовної заяви було відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує, просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, у поштовому повідомленні про вручення їй судової повістки зазначила, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~ратифікована Україною\~Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року\~і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі\~\~„Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 1978 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №405884, видане 14.07.1978 року Київським відділом ЗАГСу м. Одеси, актовий запис №1093. Батьком зазначено [PERSON], матірю [PERSON]. 22 березня 2011 року у віці 60 років помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №256707, виданим Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №657. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за час життя на праві власності майно, зокрема на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 26.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 26341035, КП «ОМБТІ та РОН» в книзі:671 пр-74; номер запису: 904. Надалі, 17 червня 2011 року [PERSON] було надано до Третьої Одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого 22.03.2011 року, в якій також зазначено, що спадкоємця є син спадкодавця [PERSON], [INFO], інвалід з дитинства, який мешкає за адресою: [ADDRESS] 06 вересня 2011 року до Третьої Одеської держаної нотаріальної контори також були надані заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 22.03.2011 року. Вищевказані обставини підтверджуються наявними документами в матеріалах спадкової справи №743/2011 до майна померлого 22.03.2011 року [PERSON], яка була витребувана судом під час розгляду справи. З матеріалів вищевказаної спадкової справи, також вбачається, що державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №5-3095 та №5-3097, згідно з якими [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 22.03.2011 року, отримали кожний по 1/9 частці квартири [ADDRESS]. З вказаних свідоцтв вбачається, що свідоцтво про право власності на 1/9 частку квартири, ще не видано. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того суд зазначає, що відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову є безумовним, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved