Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

16.09.2015 року позивачка звернулася в Городоцький районний суд з позовом до [PERSON] про поновлення строку позовної давності, визнання спільною сумісною власністю будинковолодіння в [ADDRESS], про реальний поділ будинковолодіння та визнання права власності за нею на ? частину спірного будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.09.1990 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 14.08.2007 року розірвано. За час перебування в шлюбі, ними збудовано житловий будинок по [ADDRESS], який є спільним подружнім майном. Між нею та відповідачем виникають суперечки щодо належності будинку до спільного майна та користування таким. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Просили ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Позивачка додала, що натепер створила іншу сімю, доглядає хворого чоловіка тому не змогла своєчасно ставити питання про поділ майна подружжя. Відповідач в судове засідання не явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.29,30), а також оголошення в пресі, щоденній газеті "Високий Замок" (а.с.84). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивачки, позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 14.08.2007 року (а.с.14) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В шлюбі перебували з 01.09.1990 р. (а.с.14). Згідно рішення № 266 від 08.08.2013 року Кліцківською сільською радою було дано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,09 га в [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до ст..356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності . У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників , які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ст..364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок № 7 від 04.10.1991 р. якщо виділ будинку в натурі не можливий, суд вправі встановити порядок користування відособленими приміщеннями. У цьому випадку окремі приміщення (коридор, кухня, тощо) можуть бути залишені у загальному користуванні спільної сумісної власності. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 21.12.2015 р. по справі призначено будівельно-технічну експертизу (а.с.44) За результатами проведеної експертизи № 015/16 від 14.04.2016 року, запропоновано варіанти поділу із зазначенням дійсної вартості будинковолодіння в [ADDRESS], з якої видно, що вартість становить 449 550 грн.; реальний поділ будинковолодіння з повною ізоляцією співвласників з облаштуванням окремих входів та виходів з урахуванням належних їм частин по 1/2 можливий, при якому частки співвласників практично не змінюються з врахуванням робіт в житловому будинку виконаних позивачем, а також запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку (а.с.49-73). В суді представник позивача [PERSON] підтримав варіант поділу, додавши, що більшу частину грошей у будинковолодіння вкладала позивачка, відповідач заперечень до суду не направив. Згідно висновку експертизи відповідачеві [PERSON] пропонується у власність наступні приміщення житлового будинку: частина веранди літ. 1-3 площею 3,25 кв.м. для влаштування вхідного тамбуру площею 3,10 кв.м.; 1-5 - житлова кімната площею 17,80 кв.м., в якій встановленням перегородок облаштувати кухню, коридор, санвузол; 1-7 - житлова кімната площею 18,70 кв.м. всього будинку площею - 39,75 кв.м., що на 2,55 кв.м. менше ідеальної частини - зелений колір таблиці №1 і № 2 додатку до висновку. [PERSON] пропонується бетонний ганок з сходами і підвал з входом, з господарських споруд - гараж, ворота. Вихід на горище пропонується облаштувати з новоутвореного тамбуру площею 3,10 кв.м. встановленням люку з висувними сходами. Позивачці [PERSON] пропонується у власність наступні приміщення житлового будинку: частина веранди літ. 1-3 площею 5.05 кв.м для влаштування санвузла площею 4.90 кв.м.; 1-4 житлову кімнату площею 15.90 кв.м в якій облаштувати кухню; 1-6 житлову кімнату площею 19.80 кв.м.; 1-8 приміщення кухні площею 4.10 кв.м. в якому облаштувати вхідний тамбур, всього частину будинку площею - 44.85 кв.м., що на 2.55 кв.м. більше ідеальної частини - синій колір таблиці № 1 додатку до висновку. З господарських споруд - зблокована господарська споруда і вбиральня. Горищем будинку кожний з співвласників користується у відповідності до розподілу першого поверху, кожний над своєю половиною будинку. При запропонованих варіантах розподілу співвласникам необхідно закласти дверні прорізи між кімнатами 1-4 і 1-5, 1-6 і 1-7, встановити розділяючу перегородку в приміщенні веранди - коридору літ. 1-3, співвласнику [PERSON] закласти дверний проріз з частини приміщення літ.1-3 в кімнату літ.1-4, пробити новий дверний проріз з приміщення кухні літ.1-8 в приміщення кімнати літ.1-4, в якій переплануванням облаштувати кухню, обладнати вхід в свою виділену частину будинку встановленням вхідних дверей на місці вікна в приміщенні 1-8, обладнати ганок - сходи на дворовому фасаді будинку, співвласнику [PERSON] пробити дверний проріз з новоутвореного тамбуру площею 3,10 кв.м. в приміщення кімнати літ. 1-5, в якій переплануванням утворити кухню, коридор і сумісний санвузол. Кожному співвласнику виготовити в ліцензованій проектній організації проект перепланування своєї частини будинку з подальшим розділенням газової та електричної мережі і затвердити його у встановленому законом порядку ( а.с.65). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вимогами ст.63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно вимог ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, належить житловий будинок в [ADDRESS], який був набутий під час перебування у шлюбі. Згідно із частинами 1 та 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або законом. Разом з тим, п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснює, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог та беручи до уваги положення ст. 369 ЦК України, відповідно до якої співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Позивачка просить залишити автомобіль відповідачу, а її стягнути грошову компенсацію. З урахуванням вищенаведеного, норм матеріального права та прав кожної із сторін, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Щодо поновлення строку позовної давності для звернення до суду, суд вважає за можливе поновити такий, оскільки позивачка з часу розлучення з відповідачем намагалася вирішити питання поділу будинку добровільно, з 2003 року по 2014 рік систематично проходила курс лікування (а.с.11), при якому їй було рекомендовано вести спокійний спосіб життя. При вирішенні спору між сторонами, як при поділі будинковолодіння в [ADDRESS], так і визначення порядку користування земельною ділянкою для обслуговування вказаного будинковолодіння, судом враховано принцип рівності часток сторін. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує зі відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 2524 грн. 98 коп. витрат на правову допомогу, та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивачки половину вартості проведеної експертизи.

Outcome: approved