Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Штомпелівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про про встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що [INFO] року в с. Наталівка Хорольського району Полтавської області померла [PERSON], [INFO] Після її сметрі відкрилася спадщина в тому числі у вигляді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], складається з: житлового будинку «А-1» житловою площею 11,0 кв.м., загальною площею 37,5 кв.м., загальною вартістю 40 811 гривень. Вказаний житловий будинок в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровнаий. Після померлої [INFO] року [PERSON] спадшину прийняв її син [PERSON], [INFO], але не встиг оформити свої спадкові права, оскільки помер [INFO] року. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], яка у встановлений шести місячний строк звернулася до нораріуса з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Штомпелівської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Берези Д. В. у 2016 році відкрито спадкову справу за №89 на майно померлого. Однак оформити всю спадщину у встановленому законом порядку, а саме житловий будинок [ADDRESS], незмогла, у звязку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів. У зв'язку з неможливістю оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. У зв'язку з збиранням документів для подання позову до суду на її замовлення в ПП «Бюро послуг та консультацій», виготовлено 26.06.2018 року технічний паспорта на вказаний житловий будинок, 1949 року. У звязку з цією обставиною позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Викладені обстаивни підтверджуються наступними доказами: 1)фотокопією паспорта громадянки України серії [NUMBER] та ідентифікаційного коду позивача; 2)фотокопією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] 3)фотокопією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] 4)оригіналом виписки з господарської книги №7, вих. №02.27/517 від 01.08.2018 року; 5)оригіналом довідки вих. №02.25/864 від 13.08.2018 року; 6)фотокопією довідки №76-Т від 05.07.2018 р.; 7)фотокопією свідоцтва на спадщину від 07.03.2017 р., спадкова справ №89 за 2016 рік; 8)фотокопією технічного паспорту на будинок; 9)фотокопією інформаційної довідки вих.№2096 від 05.07.2018 року; 10)фотокопією листа вих.№611/01-18 від 07.03.2018 року,; Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно достатті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved