Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Виконавчий комітет Нікопольської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якості третіх осіб: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора і приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був його син [PERSON], який на час смерті батька знаходився у місцях позбавлення волі. У вересні 1997 року із місць позбавлення волі повернувся [PERSON], який став проживати у батьківському домоволодінні по [ADDRESS] 21 січня 1998 року [PERSON] надав нотаріальну довіреність на ім'я [PERSON] на оформлення спадщини та продаж домоволодіння по [ADDRESS], посвідчену Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-219. [INFO] року [PERSON] помер, але [PERSON] приховав даний факт та на підставі доручення від 21 січня 1998 року звернувся 27 січня 1998 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS], та 03 лютого 1998 року уклав від імені [PERSON] із [PERSON], яка доводиться йому матір'ю, договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS], який був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 1-171. З цього часу [PERSON] постійно проживає у спірному домоволодінні та зареєстрована за вказаною адресою. [INFO] року [PERSON] помер. Представник позивача вважає, що згідно ч. 1 ст. 69 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час видачі свідоцтва про право власності на спадщину та укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, чинність довіреності, виданої 21 січня 1998 року [PERSON] на ім'я [PERSON] на оформлення спадщини та продаж домоволодіння по [ADDRESS], припинилась внаслідок смерті [PERSON], а саме [INFO] року. Тому, відповідно до ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягає визнанню недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS], укладений 03 лютого 1998 року між [PERSON] та [PERSON], якій діяв від імені [PERSON] за довіреністю від 21 січня 1998 року, чинність якої було припинено [INFO] року, та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 1-171, оскільки дана угода не відповідає вимогам закону. Також, [PERSON], від імені якого діяв за довіреністю від 21 січня 1998 року [PERSON], звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з порушенням строків, передбачених ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). До того ж, після смерті [INFO] року [PERSON] спадщина не відкривалась і спадкоємців немає. Тому, на думку представника позивача спадкове майно за правом спадкоємства мало перейти до держави відповідно до вимог ст. 555 ЦК України (в редакції 1963 року). До того ж, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2012 року по цивільній справі № 2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012) за позовом [PERSON] до [PERSON], Сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якості третіх осіб: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання факту складання заповіту, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, усунення перешкод у користуванні житловим будинком та зобов'язання вчинити певні дії, - були встановлені обставини припинення доручення від 21 січня 1998 року, на підставі якого [PERSON] уповноважив [PERSON] оформити спадщину та продати домоволодіння по [ADDRESS], у зв'язку зі смертю [PERSON] [INFO] року на день видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] та укладання договору купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] З урахуванням пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) та на підставі вимог 1277 ЦК України позивач просив суд визнати спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] та складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], відумерлою та передати її у власність територіальної громади м. Нікополь в особі Нікопольської міської ради. Витребувати із незаконного володіння [PERSON] спірне домоволодіння, зобов'язавши її передати житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] у власність позивачу. Також, позивач вважає, що строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом ним не пропушенний, оскільки про порушення свого права та незаконне заволодіння відповідачем спірним майном виконавчому комітету Нікопольської міської ради стало відомо 16 листопада 2012 року після отримання подання Нікопольської міжрайонної прокуратури про усунення порушень цивільного та житлового законодавства та окремої ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2012 року по цивільній справі № 2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, про день розгляду справи 04 квітня 2013 року, 04 червня 2013 року, 29 жовтня 2013 року, 18 лютого 2014 року, 27 березня 2014 року, 22 травня 2014 року належним чином повідомлена. В судові засідання жодного разу не з'явилася без поважних причин. Повідомлення про день слухання справи були направлені відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, але повістка була повернута суду за спливом строку зберігання. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явились та надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. За згодою представника позивача суд вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу № 2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012) за позовом [PERSON] до [PERSON], Сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якості третіх осіб: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання факту складання заповіту, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, усунення перешкод у користуванні житловим будинком та зобов'язання вчинити певні дії, суд приходить до наступного. Як встановлено судом та підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 19 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], Дніпропетровської області зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 03 лютого 1998 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 1-171 (а.с.28). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2012 року по цивільній справі № 2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012) було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS], яке належало померлому [PERSON], було видано Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 27 січня 1998 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі доручення, посвідченого 21 січня 1998 року [PERSON], завідуючою Першої Нікопольської державної нотаріальної контори за реєстраційним № 1-219. Також договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] 03 лютого 1998 року, був укладений між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі виданого ним 21 січня 1998 року доручення, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1-220. Дійсно, на день видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] та укладання договору купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS], згідно із п. 6 ч. 1 ст. 69 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) доручення припинили свою дію у зв'язку зі смертю [PERSON], який помер [INFO] року. Даним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2012 року було відмовлено [PERSON] в позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] від 03 лютого 1998 року, оскільки вона не є стороною за спірним договором купівлі-продажу домоволодіння. Інші особи цей договір купівлі-продажу на той час не оспорювали. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2012 року по цивільній справі № 2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012) набрало законної сили 13 вересня 2012 року (а.с.134-136 цивільної справи № 2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012). Таким чином, суд вважає доведеним факт припинення довіреності, посвідченої 21 січня 1998 року [PERSON], завідуючою Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 1-219, на підставі якої [PERSON] уповноважив [PERSON] оформити спадщину та продати домоволодіння по [ADDRESS], у зв'язку зі смертю [PERSON] [INFO] року на день видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] та укладання договору купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] Згідно ст. 41 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час видачі свідоцтва про право власності на спадщину та укладення договору купівлі-продажу) угодами визнаються дії громадян і організацій, які направлені на встановлення, зміну та припинення цивільних прав і обов'язків. Угоди можуть буди односторонніми, двосторонніми та багатосторонніми (договори). Ст. 44 ч. 2 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що письмові угоди повинні бути підписаними особами, які їх вчиняють. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 48 ЦК України (в редакції 1963 року), недійсна угода, яка не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє інтереси неповнолітніх дітей. За недійсною угодою кожна із сторін зобов'язана повернути другої стороні все, що було отримано за угодою, а при неможливості повернути отримане в натурі - відшкодувати його вартість в грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Оскільки, згідно із п. 6 ч. 1 ст. 69 ЦК України (в редакції 1963 року) довіреність припинила свою дію у зв'язку з його смертю, підлягають визнанню недійсним на підставі ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року) свідоцтво про право на спадщину за законом видане Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 27 січня 1998 року на ім'я [PERSON], від імені якого діяв на підставі доручення [PERSON], на домоволодіння по [ADDRESS], Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], та договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] 03 лютого 1998 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі виданого ним 21 січня 1998 року доручення, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1-220. Так як договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS], укладений 03 лютого 1998 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], підлягає визнанню судом недійсним, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що було отримано за угодою. Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, що підтверджується листом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори за № 2238/01-14 від 12 жовтня 2009 року (а.с.39 цивільної справи № 2-1782/11). Спадкоємців після його смерті немає. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкове майно по праву спадкування переходить до держави якщо жодний спадкоємець не прийняв спадщину. В той же час, Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Згідно частин 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи те, що за недійсною угодою кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що було отримано за угодою, та приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] [INFO] року помер та протягом одного року з часу відкриття спадщини після його смерті її ніхто не прийняв, суд вважає доцільним задовольнити заяву виконавчого комітету Нікопольської міської ради та визнати спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді домоволодіння по [ADDRESS], Дніпропетровської області, відумерлою, передавши її у власність територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради. Вартість домоволодіння по [ADDRESS], Дніпропетровської області на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] складала 20 630,00 грн., що підтверджується довідкою КП „Нікопольське МБТІ" за № 479 від 27.03.2013 (а.с.17). Отже, [PERSON] зобов'язана повернути житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] у власність територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь виконавчого комітету Нікопольської міської ради судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved