Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до суб»єкта підприємницької діяльності - [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів за наслідками невиконання зобов"язання по договору. Мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та суб»єктом підприємницької діяльності - [PERSON] серпня 2016 року укладений договір № 635 про виготовлення меблів. На виконання умов вказаного договору ним як замовником в день його підписання, а саме - 07 серпня 2016 року було внесено грошові кошти за вказані послуги у вигляді авансу розмірі 15 000 грн. 00 коп. Відповідач взяв на себе зобов»язання виконати договір, а саме виготовити з власного матеріалу виріб - шкаф-купе, доставити та встановити його за адресою місця проживання замовника: [ADDRESS], в 25 - ти денний строк, визначивши кінцений термін виконання договору - 08 вересня 2016 року. Проте, в обумовлений строк зобов»язання виконані не були, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі договору про надання правовї допомоги від 25 січня 2017 року (а.с.21), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: розірвати Договір № 635 про виготовлення меблів від 07 серпня 2016 року, укладений між [PERSON] та суб»єктом підприємницької діяльності - [PERSON], стягнути з суб»єкта підприємницької діяльності - [PERSON] на користь [PERSON] 15 000 грн. 00 коп. - сплачених коштів по договору про виготовлення меблів. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між [PERSON] та суб»єктом підприємницької діяльності - [PERSON] серпня 2016 року укладений договір № 635 про виготовлення меблів (а.с. 6-7). На виконання умов вказаного договору [PERSON] в день його підписання, а саме - 07 серпня 2016 року було внесено грошові кошти за вказані послуги у вигляді авансу (передоплати) розмірі 15 000 грн. 00 коп. (п. 3.1 Договору). Відповідач взяв на себе зобов»язання виконати договір, а саме виготовити з власного матеріалу виріб - шафу-купе, доставити та встановити його за адресою місце проживання позивача: [ADDRESS], в 25 - ти денний строк - до 08 вересня 2016 року (а.с.6-7), проте й в обумовлений строк, так в взагалі зобов»язання виконані не були. Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона зобов»язується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладати на викоговлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її замовникові (ч.2 ст. 837 ЦК України). Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно договору підряду вартість виконаних робіт та наданих послуг визначена у 15 000 грн. 00 коп. Позивачем (замовником) було внесено відповідачу (виконавцю) кошти за вказані послуги у вигляді авансу (передоплати) у сумі 15 000 грн. 00 коп., строк виконання робіт визначений протягом 25 робочих днів та встановлена дата виконання - 08 вересня 2016 року (п.3 Договору). Відтак сторони обумовили умови договору: ціну та строк виконання робіт. Робота, відповідно до ст. 857 ЦК України, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, якості, визначеній у договорі, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. У встановлений строк відповідач не виконав визначені договором роботи. У зв»язку з недобросовісним ставленням відповідача до обумовлених договором зобов»язань, яке суд розцінює як підставу уникнення від відповідальності, позивач не отримав замовлені послуги. Права та обов»язки споживачів визначені статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.8 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не надав позивачу розрахунковий документ, що посвідчує факт виконання роботи, чим порушив права останнього як споживача. Таким чином, судом встановлено, що позивач згідно умов даного договору виконав свої зобов»язання, сплативши кошти у сумі 15 000 грн. 00 коп. за роботу, яка мала б бути виконаною, а відповідач не виконав роботу за завданням замовника, не надав належні послуги, відтак вимоги позивача в частині розірвання договору та стягнення коштів за наслідками неналежного виконання роботи підлягають задоволенню; підстав для їх відмови судом не встановлено. Договір, відповідно до ч.1 ст.907 ЦК України, про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим Законом або за домовленністю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленністю сторін. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч.4 ст. 10 вказаного Закону). Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів». За таких підстав, приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягають стягненню 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 526, 837, 901, 906, 907 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12 квітня 1996 року (зі змінами та доповненнями),

Outcome: approved