Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 28 червня 2010 року померла її бабуся - [PERSON]. . За свого життя [PERSON] склала заповітне розпорядження, за яким належний їй житловий будинок №74 що розташований по вул. Крушник в смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, на випадок її смерті, заповіла заявниці [PERSON]. Оскільки вона постійно проживала з своєю бабусею по день її смерті та надалі проживає у спадковому будинку то вважає, що таким чином набула правового статусу особи, яка прийняла спадщину в порядку положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Для оформлення своїх спадкових прав заявниця, як спадкоємець за заповітом, в порядку отримання правової консультації звернулася до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна - Рахівської державної нотаріальної контори із проханням відкриття спадкової справи та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії через відсутність факту прийняття спадщини, що підтверджується постановою Рахівської ДНК № 36 від 23.06.2016 року. Просили суд винести рішення, яким встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявниці [PERSON] надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовільнити. Представник заінтересованої особи - Великобичківської селищної ради, також в судове засідання не з`явився, селищний голова - [PERSON] надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, заявлені вимоги визнає та просить їх задовільнити. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Звернення заявниці до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, а саме відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON]. Згідно заповіту від 18 квітня 2002 року, складеного [PERSON], остання, все своє майно, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селищі Великий Бичків по вул. Крушник №74, заповіла [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 005373 від 08 жовтня 2005 року)- заявниці по справі. [PERSON] померла 28 червня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №105351. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки виконкому Великобичківської селищної ради №3595 від 24 червня 2016 року вбачається, що [PERSON], до дня смерті бабусі [PERSON], фактично, без реєстрації, проживала з нею за адресою смт. Векликий Бичків, вул. Крушник №74 та вела з нею спільне господарство, після смерті бабусі продовжує проживати за вказаною адресою. Дане свідчить про те, що заявниця прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] Васмиліани. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з бабусею, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявницею та її представником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці із спадкодавцем [PERSON], а отже й підтверджують факт прийнття заявницею спадщини після смерті спадкодавця Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved