Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

26 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - ПрАТ "СК "Дніпроінмед", про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.10.2013 р. відповідач на вул. Криворізькій в м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем марки «Volxwagen», реєстраційний номер - [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda», реєстраційний номер - [NUMBER], під керуванням позивача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна шкода. Частину шкоди було відшкодовано третьою особою. Решту суми відповідач добровільно не відшкодовує. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 3 257,74 грн., а також судових витрат (а.с.а.с. 2, 3, 14, 18, 19). Позивач до суду не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, якою також не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представник третьої особи до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 34). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 03.10.2013 р. відповідач на вул. Криворізькій в м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем марки «Volxwagen», реєстраційний номер - [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda», реєстраційний номер - [NUMBER], належним позивачу (а.с.а.с. 6, 11). 08 жовтня 2013 року ТОВ "Автоцентр-Україна Плюс" було складено звіт, за яким матеріальна шкода, заподіяна позивачу, склала 19 229,47 грн. (а.с.а.с. 7 - 9). 16 жовтня 2013 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідача за вказаним фактом було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6). 30 січня 2014 року частину шкоди в сумі 15 971,73 грн. було відшкодовано третьою особою (а.с. 10). Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідач 03.10.2013 р. керував автомобілем правомірно, отже, у розумінні закону, був володільцем джерела підвищеної небезпеки, тому відповідальність за заподіяну шкоду має нести саме він. За правилами частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача була встановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 16.10.2013 р. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 203/6659/13-п (провадження № 3/0203/2037/2013). Таким чином, суд вважає, що вимога про відшкодування позивачу невідшкодованої третьою особою матеріальної шкоди є цілком обґрунтованою. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача слід також стягнути компенсацію понесених судових витрат у сумі 1 743,60 грн. (судовий збір та вартість послуг з надання правової допомоги) (а.с.а.с. 1, 22).

Outcome: approved