Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

18.11.2013 року ТОВ «Вердикт фінанс», що є правонаступником за договором факторингу від 20.04.2012 року ТОВ «Кредекс фінанс», який в свою чергу є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» за договором від 20.04.2012 року, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави автомобіль «Ноnda», модель «Сіviс», 2006 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором кредиту, укладеного між ним та АКІБ «УкрСиббанк» 16.11.2006 року та допустив заборгованність в сумі 228071,92грн. також позивач просить витребувати вказаний автомобіль у [PERSON] та передати у володіння ТОВ «Вердикт фінанс». В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомленей належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.11.2006 року [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» уклали договір кредиту, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 27 115 доларів США, в забезпечення виконання умов якого того ж 16.11.2006 року передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль«Ноnda», модель «Сіviс», 2006 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Свої зобов'язання за договором позичальник викунував неналежним чином та станом на 25.09.2013 року допустив заборгованість перед правонаступником "УкрСиббанку»-ТОВ «Вердикт фінанс» в сумі 228 071,92 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором про надання споживчого кредиту від 16.11.2006 року № 11078604000; додатковими угодами до нього від 05.01.2009 року; 02.02.2009 року; графіком погашення кредиту; договором застави транспортного засобу від 16.11.2006 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; розрахунком заборгованості; договорами факторингу від 20.04.2012 року. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч..1 ст.19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.20 цього Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. В силу ч.2 ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Відповідно до ст. 28 цього Закону Якщо протягом 30 днів з моменту Реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки зобов'язання за основним договором позичальником виконані не були, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмети застави - автомобіль «Ноnda», модель «Сіviс», 2006 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. При цьому розмір заборгованості відповідача слід вказати в сумі 28 533,96 доларів США, що являється еквівалентом станом на 25.09.2013 року, оскільки кошти бралися в кредит саме в доларах США. Будь-яких доказів того, що позивачем вживалися заходи щодо передачі в його володіння предмету обтяження представником позивача не надано, а віддтак відсутня підстава для задоволення позову в частині витребувння автомобіля, ключів, свідоцтва про реєстраію та номерних знаків, оскільки всі ці дії є складовими звернення стягнення на предмет застави та здійснюються з врахуванням ч.2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Судові витрати по справі, що відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають розподілу складають становлять 2280,72 грн.

Outcome: partial