Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

24.01.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що на праві власності має земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий № [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. На вказаній земельній ділянці позивач побудував жилий будинок загальною площею 74,8 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок, експлікацією приміщень, плану та характеристикою будинку. Оформити своє право на побудований будинок позивач не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Тому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник військово-цивільної адміністрвції м. Волноваха в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд без участі представника відповідача, вирішити спір на розсуд суду. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий № [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на підставі договіру купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2018 року (а.с.11,12.). Із технічного паспорту на будинок виконаного 04.09.2019 року ТОВ "Моноліт сервіс" вбачається, що по [ADDRESS] , загальною площею 74,8 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м.(а.с7-9 ). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст.ст.328, 1218, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved