Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони розірвали шлюб про що 06.02.2009 року видане відповідне свідоцтво. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.09.2015р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Місце проживання відповідача зареєстроване у квартирі №10, проте протягом восьми років вона в цій квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей [PERSON] у квартирі немає. Перешкод у користуванні квартирою та проживанні у квартирі №10 їй ніхто не чинив і не чинить. В теперішній час [PERSON] не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, на його утриманні знаходиться син і тому реєстрація місця проживання [PERSON] у квартирі №10 змушує позивача сплачувати кошти за комунальні послуги, в той час коли відповідач не користується такими послугами та не проживає у вказаному жилому приміщенні. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю. З пояснень позивача слідує, що квартира №10 не приватизована, позивач є наймачем житла. Відповідач тільки зареєстрована у квартирі та не проживає у ній приблизно років вісім. Позивач зазначав, що перешкод в користуванні квартирою [PERSON] не було. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. З її пояснень слідує, що [PERSON] у квартирі №10 не проживає понад 8 років. У неї є трикімнатний будинок в селі, а в теперішній час вона проживає разом із своєю матір'ю. З позивачем вони розлучилися, тому й не можуть проживати спільно. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З копії ордеру від 06.06.1995р. №1358 на жиле приміщення вбачається, що позивачу надано право заняття жилого приміщення в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 26.05.2016р., [PERSON] є наймачем вищевказаної квартири. Із довідки, виданої ЖЕД №4 від 10.05.2016р. №3831 слідує, що в спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.02.2009р. сторони розірвали шлюб. Копіями актів ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства від 13.07.2015р., 12.08.2015р., 17.09.2015р., 16.11.2015р., 14.12.2015р., 05.01.2016р. підтверджено, що на час перевірки [PERSON] була відсутня в квартирі №10. Крім того, копією акту, складеного працівниками Золотинської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 23.05.2016р. №282/02-17 доводиться, що [PERSON] тривалий час (понад 10 років) проживає без реєстрації у будинку матері по [ADDRESS]. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] стверджується, що [PERSON] у квартирі №10 тривалий час, понад сім років, не проживає. Свідкам не відомо, щоб були перешкоди відповідачу в користуванні квартирою. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що [PERSON] понад шість місяців не проживає у квартирі [ADDRESS]. Доказів, що свідчать про поважність причини відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не здобуто. Окрім того, немає даних, що відповідач належить до категорії тимчасово відсутніх наймачів чи членів сім"ї наймача, за якими відповідно до ст. 71 ч.3 ЖК України жиле приміщення зберігається понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] не проживає в квартирі №10 більше шести місяців без поважних причин і судом не встановлено підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення на більш тривалий строк, тому позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України стягненню із відповідача підлягає судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Outcome: approved