Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

02.02.2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 99403,28 грн. та судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03.03.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ФОП [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № б/н, який складається з заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ФОП [PERSON] був відкритий картковий рахунок № 26004060013375, та встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок у розмірі 10000 гривень. Однак в порушення зазначених норм закону та умов договору ФОП [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. В зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.01.2017 року має заборгованість 99403,28 гривень, яка складається з наступного: 22997,78 грн. - заборгованість за кредитом, 40496,36 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 31769,54 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 4139,60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Як стало відомо позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно даних з ЄДР юридичних та фізичних осіб - підприємців з 26.12.2014 року підприємницька діяльність ФОП [PERSON] припинена, тому підтримуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача, як фізичної особи [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позивач - представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростував. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявилася в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Згідно ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ФОП [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування, який складається з заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів. (а.с. 10) При укладанні договору сторони сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ФОП [PERSON] був відкритий картковий рахунок № 26004060013375 та встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок у розмірі 10000 гривень.(а.с. 26) Однак в порушення зазначених норм закону та умов договору ФОП [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців з 26.12.2014 року підприємницька діяльність ФОП [PERSON] припинена. Однак як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи даний позов пред'явлений до відповідача [PERSON], оскільки вона як фізична особа відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю ФОП [PERSON]. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3, де в абзаці 3 пункту 14 передбачено, що у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності у відповідності з п.6\~ст. 80 ГПК України\~провадження в господарській справі припиняється, але з моменту державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця розглядається в порядку передбаченому\~Законом України від 15.05.2003 року № 755-ІV\~справи за участю такої особи - підприємця у тому числі пов'язання з підприємницькою діяльністю, яку він проводив раніше. Отже, як було встановлено судом, в зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 06.01.2017 року має заборгованість 99403,28 гривень, яка складається з наступного: 22997,78 грн. - заборгованість за кредитом, 40496,36 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 31769,54 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 4139,60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.(а.с.27-31) Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1050 ЦК України\~позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідачів підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення пені у розмірі 29482,71 грн., нарахованої за період з 15.04.2014 року по 06.01.2017 року, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно довідки з Адресно-довідкового бюро станом на 09.02.2017 р. відповідач зареєстрована у [INFO] з 24.05.2000 року.(а.с.38) [PERSON] Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня нарахована за період, який пізніше 14.04.2014 року, та імперативну заборону на їх стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжного доручення № ВЩJ68B16Z9 від 18.01.2017 року на користь позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial