overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі заявники) звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартиру, вказуючи, що у свідоцтві помилково прізвище заявника вказано „[PERSON]" замість правильного „[PERSON]", а встановлення даного факту необхідно для реалізації заявниками свого права власності. У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Судом на підставі частиною другою статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 30 листопада 2006 року Бахмацькою міською радою Чернігівської області на підставі розпорядження органу приватизації заявникам було видано свідоцтво про право власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.15). При цьому, в свідоцтві про право власності зазначено прізвище одного із заявників „[PERSON]", замість правильного „[PERSON]". Факт невідповідності запису прізвища заявника [PERSON] в свідоцтві про право власності на квартиру зазначеному у свідоцтві про народження та в паспорті підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с10), копією паспорту заявника серії [NUMBER] (а.с.4). Заявники не можуть іншим способом внести зміни у правовстановлюючий документ, що підтверджується листом Бахмацької міської ради Чернігівської області № 03-20/1484 від 28 липня 2014 року (а.с.12). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Надані заявниками докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт наявності помилки при написанні в свідоцтві про право власності прізвища заявника „[PERSON]". Встановлення факту належності правовстановлюючих документів породжує юридичні наслідки і необхідне заявникам для реалівзації свого права влансості. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. 22.11.2013р. під час проведення обстеження електроустановок побутових споживачів було виявлене самовільне підключення відповідачем до електричної мережі поза приладами обліку, чим і порушив п. 48 Правил користування електричної енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р. У зв"язку з чим було проведене донарахування в суммі 5440 грн. 77 коп. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Чинне законодавство (частина 4 статті 174 ЦПК України) дозволяє у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, ухвалювати рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункту 11 частини 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких підстав, суд вважає, що в наявності всі підстави для задоволення позову. Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому і вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, і задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

29 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 002-13030-1212 від 12.12.2012 року відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію, встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 5000.00 грн. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 9542,20 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про слухання справи у його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку відповідач має прострочену заборгованість на суму 9542.00 грн. (3583,51 грн. - тіло кредиту; 1367,39 грн. - просрочене тіло кредиту, 1029,68грн.- заборгованість за відсотками; 3561,62грн.- заборгованість за комісіями), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

29 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 002-13058-13-712 від 13.07.2012 року відповідачці було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію, встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14.05.2014 року становить 3802,65 грн. Оскільки, відповідачка добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилися, хоч про день та час слухання справи була належно повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення справи не заявила, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 14.05.2014 року. відповідачка має прострочену заборгованість на суму 3802,65 грн. ( 2044,00 грн. - тіло кредиту; 668,16грн.- прострочене тіло кредиту, 1090,49 грн.- заборгованість за відсотками), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

29 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 005-13054-130212 від 13 лютого 2012 року відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію, встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 30000,00 грн. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14 травня 2014 року становить 5670,00 грн. ( 1110,00 грн. - тіло кредиту; 2040,00 грн. - просрочене тіло кредиту, 2520,00 грн. - заборгованість за комісіями) Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений(оголошення в газеті «Високий замок» № 186 від 16.12.2014 року). Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 14 травня 2014 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 5670.00 грн. ( 1110,00 грн. - тіло кредиту; 2040,00 грн. - просрочене тіло кредиту, 2520,00 грн.- заборгованість за комісіями), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

29 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 07 жовтня 1995 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Хмільницьким міським відділом ЗАГС Вінницької області, актовий запис № 209. Від даного шлюбу у сторін народились дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, що призводило до постійних сварок свідком яких являються діти, що негативно впливає на їх психічний стан. В даний час подружні відносини у сторін припинені, тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] не заперечує, щодо розірвання шлюбу при цьому вказавши, що дійсною причиною припинення шлюбних відносин є третя особа. В письмових запереченнях проти позову зазначила, що дійсною причиною розірвання шлюбу є інша жінка, яка спонукала позивача до рішучих кроків щодо розірвання шлюбу. Адвокат Поворознюк Б.М. підтримав позицію відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 07 жовтня 1995 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4), від даного шлюбу у них народились дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5) та син [PERSON], [INFO] (а.с.6). На даний час сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв"язку з викладеним суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально. Наданий сторонам строк для примирення відносини між сторонами не змінив, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

29 серпня 2014 року озивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що 12 жовтня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, який розірваний у 2007 році. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. починаючи з 01 вересня 2014 року. У судове засідання позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення призаочному розгляді Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач та відповідач 12 жовтня 2002 року уклали шлюб, який розірваний у липня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 2, 3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач у даній справі. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 19 червня 2003 Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 582. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач від виконання свого обовязку ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з вимоги позивача щодо стягнення аліментів з 01 вересня 2014 року, а також з положень ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

29 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов'язання усунення порушень Правил безпеки систем газопостачання. Просив Зобов'язати [PERSON] усунути порушення Правил безпеки систем газопостачання України шляхом перекладки газопроводів - вводів низького тиску до будинків [ADDRESS] відповідно до технічних умов № 3433/14 від 21.02.2007 року. Стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Полтавагаз" на п/р 2600530103545 в філії - Полтавське облуправління ПАТ «Державний ощадний банк України» Код банку 331467 ЕДРПОУ 03351912, судовий збір у розмірі - 243,60 грн. сплачений ПАТ «Полтавагаз» за подачу позовної заяви. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач до суду не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будівлі та прибудови кафе-бару «ТІП-ТОП», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що під час проведення комплексного приладового обстеження підземних газопроводів по [ADDRESS], ПАТ «Полтавагаз» було встановлено, що прибудова кафе-бару «ТІП-ТОП», за вище вказаною адресою споруджена безпосередньо на газопроводі-вводі низького тиску. Даним газопроводом здійснюється газопостачання до багатоквартирних будинків по [ADDRESS], а тому відповідач грубо порушила правила встановлені чинним законодавством України. Більше того, ПАТ «Полтавагаз» просить суд зобов'язати [PERSON] здійснити перекладку газопроводів-вводів низького тиску, однак дана вимога жодним чином необґрунтована. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], 2006 року народження в розмірі 1\\4 частині його заробітку (доходу), тому що вони з відповідачем в шлюбі, але живуть окремо, відповідач не надає коштів на утримання дочки, яка на її утриманні. Відповідач має постійне місце праці. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю. Відповідач суді позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено в 2005 році, але вони проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх неповнолітньої дочки, яка живе з позивачкою. Відповідач отримує заробітну плату в середньому 3800 грн. в місяць. Дані обставини встановлені з пояснень сторін та письмових доказів - свідоцтвом про народження дочки, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про місце проживання дочки сторін. Згідно ст.ст. 180, 182, ч.1, ч.2 ст.183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

29 січня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, працює у ПАТ «ММК ім. Ілліча» та має щомісячний заробіток майже 6000 гривень. Останнім часом в них з відповідачем виникають суперечки щодо участі останнього в утриманні дочки, у зв?язку з чим вона звертається до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 гривень щомісячно, до її повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову, згоден виплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 3000 гривень щомісяця на утримання доньки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 12 вересня 2007 року, [PERSON] народилась [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний атовий запис за № 707. У графі „Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 гривень, відповідач проти розміру аліментів не заперечує, позов визнає. Приймаючи до уваги, що позов визнаний відповідачем, визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved