Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини [PERSON], [INFO]. Просить також стягнути в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позов обґрунтовується тим, що 24.01.2009р. сторони уклали шлюб. Вони мають спільну дочку [PERSON] З березня 2013р. [PERSON] та [PERSON] проживали окремо. Згідно із рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.04.2014р. шлюб між подружжям [PERSON] розірвано, дочку залишено на виховання матері. Покликається позивач, що [PERSON] з березня 2011р. ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: не спілкується з дочкою, не цікавиться її здоров'ям і успіхами в школі, не бере участі у витратах на харчування, освіту, відпочинок, оздоровлення, лікування дитини. Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються позивачем самостійно. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач обізнаний про місце перебування дочки і перешкод в спілкуванні з нею немає. Він має можливість брати участь у вихованні дитини, але не бажає цього. Зазначає, що [PERSON] не несе матеріальних витрат по утриманню дочки [PERSON]. Позивачу не відомо про те, де працює відповідач, чи має регулярний дохід, однак він є працездатним, здоровим, тому має можливість надавати утримання дитині. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки і стягнути аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та їх обгрунтування. З її пояснень слідує, що відповідач не спілкується із дочкою та не бере участі у її вихованні з часу розірвання шлюбу. До того відповідач проживав окремо і інколи телефонував дитині та приїжджав до неї раз на декілька місяців, дарував речі, однак не ті, що були необхідними. Перешкод [PERSON] в спілкуванні не чинилося. Де в теперішній час перебуває відповідач позивачу не відомо. [PERSON] не зверталася до відповідача із питання надання ним утримання дитині. Оскільки відповідач не утримує дочку, не займається її вихованням, то позивач вважає необхідним позбавити його батьківських прав та стягнути аліменти. Представник органу опіки та піклування Шпак В.М. висловила міркування про доцільність задоволення позовної заяви [PERSON], оскільки відповідач не виконує батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування не ухвалив висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], так як було недостатньо інформації для цього. При заслуховуванні в суді дитини [PERSON] встановлено, що вона пам'ятає і любить батька, добре про нього відкликається, висловлює сум за батьком, зазначає, що образ від нього не знала. З відповідачем дитина спілкувалася давно, коли для неї було приблизно 3 - 4 роки. Відповідач, який належно повідомлявся про час, місце та дату проведення розгляду справи (через оголошення у пресі) в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, пояснення дитини, показання свідків, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а щодо позбавлення батьківських прав відповідача - слід відмовити. Судом із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]., а позивач - матір'ю. Копією рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.04.2014р. підтверджено, що сторони розірвали шлюб, дочку [PERSON] залишено на виховання матері до досягнення нею повноліття. Сторони по справі проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю. Із копії характеристики [PERSON] №05-03/114 від 16.12.2015р. слідує, що [PERSON] виховується у неповній сім'ї (батьки розлучені), третій рік приводить в дошкільний заклад і забирає дитину тільки мама. Батько в дошкільний заклад не з'являвся і вихованням дитини не цікавиться. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] видно, що понад два роки відповідач до дитини не з'являвся, не спілкується із нею та не надає майнової допомоги на її утримання. Де перебуває відповідач свідкам не відомо. Вони також не знають щодо наявності чи відсутності поважних причин невиконання [PERSON] батьківських обов'язків. Свідок [PERSON] давала показання про те, що років три тому вона бачила декілька разів як відповідач приводив [PERSON] до садочка та забирав її додому. У батька з дитиною були нормальні відносини. Останнім часом із [PERSON] займається позивач. Згідно із копією витягу з протоколу №1 засідання виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 13.01.2016р. рішення про затвердження висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] не прийнято. Члени виконкому посилалися на недостатність інформації, що підтверджувала б ухилення батька від виконання батьківських обов'язків. Із витягу з протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті вбачається, що рекомендуючи органу опіки та піклування затвердити висновок щодо можливості позбавлення [PERSON] батьківських прав, під час голосування члени комісії не були одностайними і голоси розділилися: 5 - «за», 3 - «проти». Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Вирішуючи вимогу про позбавлення батьківських прав, суд враховує, що батьки дитини тривалий час, в тому числі до розірвання шлюбу, проживали окремо, на значній віддаленості. У 2014р. шлюб сторін розірваний. Позивач до [PERSON] безпосередньо не зверталася за допомогою в утриманні дитини. Наведені обставини, з часом, віддалили батька та дочку. При цьому суд зважає на позитивну думку дитини про відповідача. Позбавлення батьківських прав є крайньою, достатньо суворою, мірою відповідальності у сфері сімейних відносин, а значить, для цього мають бути і вагомі підстави та беззаперечні докази. Однак, до суду не надано достатніх доказів, що давали б можливість категорично стверджувати про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Показання свідків із боку позивача мають однобокий зміст і ґрунтуються на тому, що для них нічого не відомо про відповідача. Однак сама по собі відсутність особи, чи коли її місце проживання не відоме, не дає підстав стверджувати про доведеність у такому разі ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини, коли не відомо причин такої поведінки батька. Істотним є і те, що із обставин позову та із пояснень позивача в суді не вбачається переконливих аргументів, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини. Конкретних, охоронюваних законом інтересів дитини, що були б метою позбавлення батьківських прав, не названо. Отже, позовна вимога про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. За нормою ст.184 СК - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Аліменти на утримання дитини слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як немає доказів про наявність у відповідача стабільного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що немає даних про наявність у відповідача інших утриманців, а також те, що жодних заперечень проти позову до суду відповідачем не подано. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. У позивача є стабільний дохід, інших утриманців вона немає. Заявлений розмір аліментів у нинішніх життєвих обставинах є обґрунтованим і не свідчить, що у такий спосіб позивач буде збагачуватися, замість забезпечення утримання дитини. Тому, вимоги про стягнення аліментів задовольняються повністю. Із відповідача слід стягнути судовий збір щодо заяви про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову.

Outcome: partial