Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

05 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що 07 липня 2012 року в с. Катеринівка померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на земельну частку(пай), яке було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0195402, виданим на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області №620-р від 19 грудня 1997 року та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 8123 За життя [PERSON] склала заповіт,яким заповіла їй все своє майно. При звернення до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з посиланням на те, що нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Через втрату сертифікату на право на земельну частку (пай),вона не може оформити право на спадщину у нотаріуса, а тому звернулась до суду та просить визнати за нею право власності у порядку спадкування . Для підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, разом з позовною заявою, надійшло клопотання представника позивача про витребування спадкової справи заведеної за фактом смерті [PERSON] Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року було відкрито провадження по справі та витребувано від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори [PERSON] інформаційну довідку про наявність/відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити.На останнє судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Від сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника [PERSON] сільської ради, позов визнають повністю. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи важає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07 липня 2012 року в с.Катеринівка померла [PERSON], смерть якої було зареєстровано 10 липня 2002 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 269340. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, увійшло право власності на земельну частку(пай), яке було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0195402, виданим на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області №620-р від 19 грудня 1997 року та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 8123 За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно. При звернення до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено з посиланням на те, що нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. 21 грудня 2017 року позивачкою було розміщено оголошення в районній газеті «Зоря» про втрату сертифіката. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статею 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою доведено, що померла [PERSON] була власником вищевказаного сертифікату та враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та неможливість оформлення нею своїх спадкових прав у нотаріуса через втрату правовстановлюючого документа,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved