Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, що знаходиться за адресою Сарненський район, с. Чудель, вул.. 8 Березня,1 та виселити її з вказаного житлового приміщення та стягнути понесені судові витрати . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою : Сарненський район, с. Чудель, вул.. 8 Березня,1, який він отримав у спадок від батька. Після оформлення спадщини він дізнався, що у належному йому будинку зареєстрована та проживає відповідачка, яка добровільно виселитися з належного йому будинку відмовляється, що стало підставою для звернення його до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити позовні вимоги та просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинку та виселити відповідача. Дали пояснення згідно позову. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачка повторно вийшла заміж та її чоловік має власне житло, однак добровільно виселятися з належного позивачу будинку не бажає. Відповідач та її представник [PERSON] позов не визнали. Відповідачем у строк встановлений в ухвалі суду строку було подано заперечення на позовну заяву. В обґрунтування яких, відповідач посилається на те, що воно була дружиною покійного брата позивача та проживала з ним у спірному будинку, де і була зареєстрована. Вказує, що зареєстрована в даному будинку з 1987 року де продовжує проживати на даний час, іншого житла не має. Зазначила, що позивач та його сім'я в даному будинку не проживають, оскільки проживають в іншому населеному пункті. Вважає вимоги позивача безпідставними, у задоволенні позову просить відмовити. В судовому засіданні відповідач та її представник підтримали заперечення, дали пояснення, які відповідають змісту заперечень. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] отримав спадщину після смерті [PERSON], яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями в с. Чудель Сарненського району Рівненської області, вул.. 8-го Березня,1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.09.2010 року та зареєстровано в реєстрі під №2135. Витягом про державну реєстрацію прав №27759643 від 25.10.2010 року підтверджується, що [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку №1 по вул.. 8 Березня, в с. Чудель, Сарненського району Рівненської області. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №762656 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою : Рівненська область, Сарненський район, с. Чудель вул.. 8 Березня,1. Згідно довідок виданих Чудельською сільською радою від 20.04.2017 року №1422, та від 28.03.2018 року №1184 [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], разом з ним зареєстрована дружина брата [PERSON]. Згідно довідки виданої 28.03.2018 року №1185 Чудельською сільською радою встановлено, що [PERSON] власного житла немає. Згідно довідки виданої 28.03.2018 року №1188 Чудельською сільською радою встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично не проживає. Згідно висновків Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області від 02.05.2017 року та 14.11.2017 року по зверненню [PERSON] щодо сприяння виселенню [PERSON] було припинено розгляд заяв та розяснено право звертатися до суду для вирішення спільних цивільно-правових відносин. Повідомленням Чудельської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 28.08.2017 року наданого на звернення [PERSON] щодо сприяння у виселенні та знятті з реєстрації [PERSON] було розяснено [PERSON], що сільська рада немає повноважень примусово виселяти та знімати з реєстрації громадян. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок (квартиру) в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї, що є підставою для їх виселення з такого жилого приміщення. Судом встановлено, що відповідач не є ні власником спірного будинку, ні членом сім'ї позивача - власника будинку, а тому вона втратила право користування вказаним житлом і підлягають виселенню з будинку без надання іншого житла. При цьому суд враховує, що згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки, відповідач продовжує користуватись вказаним житловим будинком, що підтверджується поясненнями сторін у суді та довідками Чудельської сільської ради, тому в задоволенні позову в частині визнання її такою, що втратила право користування житлом слід відмовити, так як дана вимога заявлена передчасно. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.. 156 ЖК України,

Outcome: partial