Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . За життя [PERSON] залишив заповіт, за яким все своє майно заповів позивачу. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . За життя [PERSON] залишила заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті позивачу. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили, відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі їм свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Олишівською селищною радою надано до суду заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради . Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В. О. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Позовна заява надійшла до суду 18 грудня 2019 року. Суддя своєю ухвалою від 14 січня 2020 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 04 лютого 2020 року. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 175/2016, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , та № 177/2019, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , які надав приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В. О., суд приходить до наступного. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 817 від 22.11.2019 [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 1952 року, що підтверджується актовим записом про шлюб (а.с.52). [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.8). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Заповіт складений 06 жовтня 2007 року, посвідчений секретарем Смолянської сільської ради та виконкому Махній О. Д., зареєстрований в реєстрі за № 623 (а.с. 15). Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з матеріалами спадкової справи № 175/2016, 26 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою в якій повідомив, що спадщину в установлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] він не прийняв та на спадщину не претендує (а.с.42). 26 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.40). [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] (а.с.54-55). Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 818 від 22.11.2019 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.8). Згідно з матеріалами спадкової справи № 177/2019 за життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Заповіт складений 06 жовтня 2007 року, посвідчений секретарем Смолянської сільської ради та виконкому Махній О. Д., зареєстрований в реєстрі за № 622 (а.с. 78). 03 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.65). [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на три земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] (а.с.78-81). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. № 799/01-16 від 22.11.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.14). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 286 від 15.11.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 17). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1955 році (а.с. 18-20). У витягах з погосподарських книг Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2006-2010 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Житловий будинок перебуває у приватній власності. У витягах з погосподарських книг Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2010-2015, 2016-2019 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.11-13). Згідно з довідкою виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 25 від 10.01.2020 року, будинок [ADDRESS] належить до категорії колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року в будинку були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.30). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 05.08.1992 року, вказаний будинок належав до категорії колгоспний двір, станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , але за життя ними не було отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадкоємцем померлого [PERSON] була його дружина [PERSON] , після смерті якої спадщину за заповітом прийняв позивач, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved