Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

17.11.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], якій належала земельна ділянка [NUMBER] площею 2,41 га, що знаходиться на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Після смерті бабусі спадкоємцями зазначеного спадкового майна за законом були діти померлої - син [PERSON] та донька [PERSON]. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини у нотаріальному порядку. [PERSON] вступив у володіння та управління спадковим майном шляхом оперативного управління, але в подальшому свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка, являючись дочкою померлого, є спадкоємицею за законом першої черги після його смерті. У зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність земельної ділянки [NUMBER] площею 2,41 га, що знаходиться на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області [PERSON], позивачка не має можливості оформити спадщину, а тому вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явились, подавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник Грушківської сільської ради у судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання, яким не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заперечень проти позову, клопотань, заяв до суду не подавала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.12) належала земельна ділянка [NUMBER] площею 2,41 га, що знаходиться на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були її діти - син [PERSON] та донька [PERSON], про що свідчать матеріали справи. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви (а.с.13). [PERSON] вступив у володіння та управління спадковим майном шляхом оперативного управління, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради №30 від 25.01.2018 р., але в подальшому свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка, являючись дочкою померлого (що підтверджується копіями свідоцтва про народження та про одруження) є спадкоємицею за законом першої черги після його смерті. У зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність земельної ділянки [NUMBER] площею 2,41 га, що знаходиться на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області [PERSON], позивачка не має можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved