Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Просив стягувати з відповідача на утримання сина на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатною, працює, інших утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши суду, що оскільки син навчається на контрактній основі у вищому навчальному закладі в іншому населеному пункті, він не має змоги в повній мірі забезпечити сина так як несе витрати на оплату навчання, проживання та побутові потреби сина. Відповідач в ході судового розгляду змінила свою позицію до заявлених вимог визнала позов та не заперечував проти сплати аліментів в розмірі вказаному позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від цього шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивача, що об'єктивно підтверджується довідкою голови будинкового комітету та випливає з пояснень сторін наданих суду (а.с 5). Згідно повідомлення позивача, що не заперечується відповідачем, відповідач [PERSON] працює та має постійні доходи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі з урахуванням визнання позову відповідачем і тому підлягають стягненню з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved