Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

03 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що 16 січня 2008 року померла її свекруха - [PERSON]. За життя 17 січня 2007 року [PERSON] уклала договір дарування житлового будинку за адресою: м. Ворожба, вул. Рубанівка (колишня назва Тельмана), 62 Білопільського району Сумської області, земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0709 га та 0,1474 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за вказаною вище адресою, посвідчений державним нотаріусом Білопільської нотаріальної контори за реєстровим номером 76, яким зазначене майно подарувала своєму сину [PERSON]. Вказаний житловий будинок загальною площею 61,6 кв.м. зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно. 02 листопада 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на вказані вище земельні ділянки. Зазначає, що після смерті чоловіка [PERSON], вона як спадкоємець першої черги частково прийняла спадщину, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 серпня 2016 року, виданого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори. Однак, оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належні чоловіку земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Ворожба, вул. Рубанівка (колишня назва Тельмана), 62 Білопільського району Сумської області немає можливості, оскільки вказані земельні ділянки за життя [PERSON] не зареєстрував в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивач не може набути права на спадщину після смерті чоловіка, вона звернулась до суду із захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач [PERSON] просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], який помер 02 листопада 2015 року, право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0709 га, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172281, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення 5 скликання 6 сесії Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2006 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1871 та 0,1474 га для ведення особистого селянського господарства посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172282, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення 5 скликання 6 сесії Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2006 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1872, розташованих за адресою: м. Ворожба, вул. Рубанівка (колишня назва Тельмана), 62 Білопільського району Сумської області. Ухвалою від 04 жовтня 2018 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та просить розглянути справу у їх відсутність (а. с. 45). \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у підготовче засідання не зявився. Міський голова надіслав лист про розгляд справи без участі представника міської ради, позовну заяву підтримують у повному обсязі, заперечень проти позову не мають (а. с. 44). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у підготовче засідання також не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 35). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.\~206\~ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. [PERSON] ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу\~ч.\~1\~ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В силу ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 689694 [PERSON] записана матірю [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172281, виданим 22 грудня 2006 року на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2006 року, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,0709 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах згідно з планом, розташованої за адресою: м. Ворожба, вул. Тельмана, 62 Білопільського району Сумської області. Вказаний державний акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1871 (а. с. 9). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172282, виданого 22 грудня 2006 року на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2006 року, [PERSON] належить право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1474 га для ведення особистого селянського господарства у межах згідно з планом, розташованої за адресою: м. Ворожба, вул. Тельмана, 62 Білопільського району Сумської області. Вказаний державний акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1872 (а. с. 10). Із договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори 17 січня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 77 вбачається, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар земельні ділянки площею 0,0709 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1474 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: м. Ворожба, вул. Тельмана, 62 Білопільського району Сумської області (а. с. 11). Зазначений вище договір дарування зареєстрований 17 січня 2007 року Білопільською державною нотаріальною конторою в Державному реєстрі правочинів за № 1871762 (а. с. 12). [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 серпня 2016 року вбачається, що власником обєкта нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 61,6 кв.м., який розташований по вул. Рубанівка, 62 в м. Ворожба Білопільського району Сумської області є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 серпня 2016 року, виданого Білопільською державною нотаріальною конторою (а. с. 13). 16 січня 2008 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП № 075578 (а. с. 5). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 356934 вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище Краснощек) [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 245267 [PERSON] помер 02 листопада 2015 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а. с. 6). Після [PERSON], який помер 02 листопада 2015 року заведена спадкова справа № 260/2015, про що свідчить [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 14). Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори від 26 серпня 2016 року посвідчено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлого 02 листопада 2015 року [PERSON], яка складається із житлового будинку з прибудовами та господарчими будівлями і спорудами під № 62 по вулиці Рубанівка у місті Ворожба Білопільського району Сумської області, який належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 17 січня 2007 року (а. с. 15). [PERSON] із рішення 21-ї сесії 5-го скликання Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області вулицю Тельмана в м. Ворожба перейменовано на вулицю Рубанівка (а. с. 25). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок № 62 по вул. Рубанівка в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» власником домоволодіння зазначено [PERSON] (а. с. 17-20). Із висновку про вартість обєкта оцінки вбачається, що оціночна вартість обєкту земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1474 кв.м. складає 7 670 грн., а для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 709 кв.м. становить 24 820 грн, загальна вартість яких складає 32 490 грн. (а. с. 23-24). У розясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 27 вересня 2018 року вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З наданих документів вбачається, що померлий [PERSON] отриманий договір дарування земельної ділянки належним чином не зареєстрував за життя на своє імя (а. с. 21). [PERSON] з п. 24 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. [PERSON] довідок зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі щодо спадкової справи після [PERSON], яка померла 16 січня 2008 року, заведена спадкова справа № 348/2018, а також після померлого 02 листопада 2015 року [PERSON] заведена спадкова справа № 260/2015 та видані свідоцтва про право на спадщину (а. с. 41-42). З витребуваної копії спадкової справи № 260/2015 вбачається, що після [PERSON], який помер 02 листопада 2015 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON]. Спадщина, на яку видані ці свідоцтва складається з: - житлового будинку з прибудовами з прибудовами та господарчими будівлями і спорудами під № 62 по вулиці Рубанівка у місті Ворожба Білопільського району Сумської області, який належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 17 січня 2007 року; - автомобіля марки NISSAN, автомобіля марки ВАЗ; - грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в АТ «Ощадбанк» (а. с. 36-40). Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач,\~як спадкоємець\~першої черги,\~позбавлена можливості\~отримати у\~нотаріальній конторі\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом і\~вільно розпоряджатися\~спадковим майном у звязку\~з тим,\~що зазначені державні акти на право власності на земельні ділянки належним чином не зареєстровані власником в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно. При цьому видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею у порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], який помер 02 листопада 2015 року, право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0709 га, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172281, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2006 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1871 та 0,1474 га для ведення особистого селянського господарства посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172282, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2006 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1872, розташованих за адресою: м. Ворожба, вул. Рубанівка (колишня назва Тельмана), 62 Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved