Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

24.12.2013 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Фамільний» ( далі Банк) звернулось до суду з вказаним позовом , обґрунтовуючи свої вимоги тим , що між ним та відповідачкою 18.05.2006 р. був укладений кредитний договір № 4/03-3/19 , відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 5000 гривень на строк та на умовах , передбачених кредитним договором. Відповідачка зобов»язалась повертати кредит на умовах , передбачених п. 1.2 кредитного договору , а саме рівними частинами по 416 грн. 67 коп. кожного місяця не пізніше 5 числа кожного місяця , наступного за розрахунковим. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця на залишок боргу за кредитом. Також між Банком та Позичальником в письмовій формі було укладено Договір про внесення змін у зазначений кредитний договір , згідно з яким пункт 1.2 кредитного договору викладений в іншій редакції , а саме - погашення кредиту здійснюється в кінці строку договору . Відсотки за користування ним здійснюються щомісячно не пізніше 5 числа кожного місяця наступного за розрахунковим. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця на залишок боргу.. Згідно довідки розрахунку станом на 01.08.2013 року заборгованість відповідачки складає 16754,68 грн., в тому числі : сума основного боргу з індексом інфляції за кредитом- 9007,55 грн., відсотки за користування кредитом - 7597,13 грн. , 3% річних - 150 грн., Посилаючись на ст ст 525, 526, 1054, 625 ЦК України , Банк просив суд стягнути з відповідачки на його користь зазначену заборгованість за кредитним договором , а також судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивача , що діяв за належно оформленим дорученням , в судове засідання не з»явився , вказавши в заяві про розгляд справи у його відсутність . Відповідачка в судове засідання не з»явилась Про день і час розгляду справи двічі поспіль була повідомлена належним чином за місцем реєстрації , про що в матеріалах справи є відповідні докази. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до слідуючого Згідно зі ст.ст 525, 526, 530 ,1054, 625 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором . Боржник , який порушив зобов"язання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки . Судом встановлено , що між сторонами 18.05.2006 р. був укладений кредитний договір № 4/03-3/19 , відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 5000 гривень на строк та на умовах , передбачених кредитним договором. Позичальник - відповідачка по справі , порушила умови вказаного кредитного договору. Як видно з довідки - розрахунку просроченої заборгованості за кредитом ( а.с.- 9), станом на 01.08.2013 року заборгованість відповідачки складає 16754,68 грн., в тому числі : сума основного боргу з індексом інфляції за кредитом-9007,55 грн., відсотки за користування кредитом - 7597,13 грн. , 3% річних - 150 грн., Щодо строків позовної давності, суд приходить до наступного. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до частини 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до частини 5 цієї ж статті - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з довідки - розрахунку просроченої заборгованості за кредитом, прострочена заборгованість за кредитом рахується з 31.05 2007 р. Як видно з кредитного договору № 4/03-3/19 від 18.05.2006 р. , кінцевий термін повернення кредиту - 17.05.2007 р. ( а.с.- 5 ) Згідно з ч. 5 ст. 261 за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позивач у позові не вказує про поважність пропуску строку давності З матеріалів справи не вбачається , що причини пропуску позивачем, встановленого законом строку, є поважними. Як зазначено у вказаному кредитному договорі , кредитор надає позивальникові грошові кошти на споживчі цілі. У заяві позивальника на отримання кредиту ( а.с.- 21) позичальник просив видати кредит на поточні потреби. Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 31 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того , що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту , строк давності якого минув. У зв»язку з цим позовна давність за позовом застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Приймаючи до уваги наведене, суд визнає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, але вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у зв*язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed