overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] про час і місце слухання по справі був сповіщений належним чином, через оголошення в газеті, про причину своєї неявки в суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в позові зазначила, що з 1997 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено з грудня 2012 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї несумісність характерів, різні життєві погляди на утворення сім"ї, а також постійні конфлікти та образи, які виникали через необґрунтовану недовіру та підозри. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно 21.02.2014 року Службою цивільного стану Р.Молдова, на підставі актового запису № 61. Від спільного життя дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з грудня 2012 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Спору щодо поділу майна подружжя не має. Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в позові зазначила, що з 1978 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено з грудня 2013 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї різні життєві погляди на утворення сім"ї, також постійні конфлікти та образи, які виникали через те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1978 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно 03.04.1986 року сільською радою Речула Каларашського районного відділу ЗАГС МРСР, на підставі актового запису № 14. Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з грудня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Спору щодо поділу майна подружжя не має. Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], так як відповідач добровільно допомоги не надає. Відповідач [PERSON] про час і місце слухання по справі був сповіщений належним чином по місцю реєстрації, про причину своєї неявки в суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність, в позовній заяві зазначила, що вона є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона самостійно виховує та забезпечує сина. Відповідач не виконує свої зобов`язання по утриманню й вихованню дитини, матеріальної допомоги йому не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року до його повноліття, тобто до [INFO] року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.5) Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 431 від 04.03.2014 року виданою Виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради Одеської області. (а.с.2) Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При таких обставинах, суд вважає, що на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року до його повноліття, тобто до [INFO] року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір по справі становить 243,60 грн., який слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про виселення, мотивуючи це тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.03.2011 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, позовні вимоги позивача задоволено та звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 57,80 кв.м. по [ADDRESS]. Відповідачі не бажають звільняти будинок добровільно. Просив виселити [PERSON], [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку загальною площею 57,80 кв.м. по [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву де просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися двічі, про день, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду невідомі. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк», та [PERSON] уклали кредитний договір №К2НCGA00000109 від 01.06.2007 року у відповідності з умовами якого, відповідач отримав кредит у сумі 109000 доларів США. Строк погашення кредитних ресурсів до 01.06.2017 року зобов"язався повернути кредит, сплатити відсотки та виконати свої зобов"язання у повному обсязі у терміни передбачені кредитним договором. В силу ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов"язання - не сплачував проценти за користування кредитними коштами та не повертав чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку погашення. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №К2НCGA00000109 від 01.06.2007 року позивач та [PERSON] уклали договір іпотеки №К2НCGA00000109. Відповідно до вказаного договору іпотеки відповідач надав в іпотеку житловий будинок загальною площею 57,80 кв.м. по [ADDRESS]. 23.03.2011 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, позовні вимоги позивача задоволено та звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 57,80 кв.м. по [ADDRESS]. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогуіпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, ї примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року і до завершення його навчання у Вінницькому коледжі Київського університету культури, де він зараз навчається на 1 курсі на денній формі навчання, тобто до 30.06.2014 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Позивачка посилається на те, що відповідач є батьком сина [PERSON], 1995 року народження, який проживає разом з нею, оскільки вона з відповідачем розлучилася та спільно не проживають. На даний момент син навчається на 1 курсі Вінницького коледжу Київського університету культури на денній формі навчання і буде навчатися до 30.06.2014 року, що підтверджується довідкою №135 від 19.02.2014 року. Згідно договору №0313-00027 від 28.08.2013 року оплата за весь термін навчання 6800 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] щодо розміру стягуваних аліментів покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що немає можливості виплачувати аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, оскільки на даний час не працює, обходиться тимчасовими заробітками. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач дійсно являється батьком дитини, в даний час ніякої матеріальної допомоги на час навчання не надає, він є працездатним, отже має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на період навчання дитини згідно закону. Враховуючи, що платник аліме6нтів хворіє та знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря, на його утриманні малолітній син [PERSON], [INFO], суд вважає можливим зменшити розмір стягуваних аліментів до 400 грн. Довідкою №135 від 19.02.2014 року (а.с.12) доведено, що [PERSON], навчається на 1 курсі Вінницького коледжу Київського університету культури на денній формі навчання і буде навчатися до 30.06.2014 року. Довідкою Великомитницької сільської ради № 448 від 11.04.2014 року підтверджується, що до складу сім»ї [PERSON] входять дружина [PERSON], двоє дітей дружини: син [PERSON] та син [PERSON], які навчаються у Львівському університеті внутрішніх справ, та спільний син [PERSON], 2006 р.н., Відповідно до довідки Хмільницького РЦМС [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом виразкова хвороба шлунку. Суд враховує, що відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 грн., від 6 до 18 років складає 1286 грн. Прожитковий мінімум з 1 січня 2014 року для працездатних осіб складає 1218 гривень, для осіб, які втратили працездатність складає 949 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батько зобов'язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. На підставі ст.ст. 198, 199, 200 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року і до завершення його навчання у Вінницькому коледжі Київського університету культури, де він зараз навчається на 1 курсі на денній формі навчання, тобто до 30.06.2014 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Позивачка посилається на те, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, оскільки вона з відповідачем розлучилася та спільно не проживають. На даний момент син навчається на 1 курсі Вінницького коледжу Київського університету культури на денній формі навчання і буде навчатися до 30.06.2014 року, що підтверджується довідкою №135 від 19.02.2014 року. Згідно договору №0313-00027 від 28.08.2013 року оплата за весь термін навчання 6800 гривень. Відповідач є працездатним, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітнього сина. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду даної справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач дійсно являється батьком дитини, в даний час ніякої матеріальної допомоги на час навчання не надає, він є працездатним, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання згідно закону. Довідкою №135 від 19.02.2014 року (а.с.12) доведено, що [PERSON], навчається на 1 курсі Вінницького коледжу Київського університету культури на денній формі навчання і буде навчатися до 30.06.2014 року. Суд враховує, що відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 грн., від 6 до 18 років складає 1286 грн. Прожитковий мінімум з 1 січня 2014 року для працездатних осіб складає 1218 гривень, для осіб, які втратили працездатність складає 949 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батько зобов'язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. На підставі ст.ст. 198, 199, 200 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року і до завершення його навчання у Вінницькому коледжі Київського університету культури, де він зараз навчається на 1 курсі на денній формі навчання, тобто до 30.06.2014 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Позивачка посилається на те, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, оскільки вона з відповідачем розлучилася та спільно не проживають. На даний момент син навчається на 1 курсі Вінницького коледжу Київського університету культури на денній формі навчання і буде навчатися до 30.06.2014 року, що підтверджується довідкою №135 від 19.02.2014 року. Згідно договору №0313-00027 від 28.08.2013 року оплата за весь термін навчання 6800 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] щодо розміру стягуваних аліментів покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що немає можливості виплачувати аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, оскільки на даний час не працює, обходиться тимчасовими заробітками. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач дійсно являється батьком дитини, в даний час ніякої матеріальної допомоги на час навчання не надає, він є працездатним, отже має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на період навчання дитини згідно закону. Враховуючи, що платник аліме6нтів хворіє та знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря, на його утриманні малолітній син [PERSON], [INFO], суд вважає можливим зменшити розмір стягуваних аліментів до 400 грн. Довідкою №135 від 19.02.2014 року (а.с.12) доведено, що [PERSON], навчається на 1 курсі Вінницького коледжу Київського університету культури на денній формі навчання і буде навчатися до 30.06.2014 року. Довідкою Великомитницької сільської ради № 448 від 11.04.2014 року підтверджується, що до складу сім»ї [PERSON] входять дружина [PERSON], двоє дітей дружини: син [PERSON] та син [PERSON], які навчаються у Львівському університеті внутрішніх справ, та спільний син [PERSON], [INFO], Відповідно до довідки Хмільницького РЦМС [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом виразкова хвороба шлунку. Суд враховує, що відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 грн., від 6 до 18 років складає 1286 грн. Прожитковий мінімум з 1 січня 2014 року для працездатних осіб складає 1218 гривень, для осіб, які втратили працездатність складає 949 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батько зобов'язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. На підставі ст.ст. 198, 199, 200 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В березні 2014 року позивачка звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що 18.10.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №417. Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У сторін постійно виникали сварки та непорозуміння. Відповідач ухиляється від виконання своїх подружніх та батьківських обов'язків. Налагодити сімейні стосунки позивачка не бажає. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Представник позивачки змінені позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зв"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд відповідно до ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 18.10.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 18.10.2012 року. Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 16.11.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. У сторін постійно виникали сварки та непорозуміння. На сьогоднішній десь сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Налагодити сімейні стосунки позивачка не бажає.

Outcome: approved