Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, виконавчого комітета Хмельницької міської ради та управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітета Хмельницької міської ради від 30 березня 1999 року №164 про оформлення права власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок [ADDRESS], про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на даний житловий будинок, виданого Хмельницьким міським управлінням житлово-комунального господарства 19 квітня 1999 року, посилаючись на порушення їх права власності на житло, оскільки частина квартир в цьому будинку була приватизована ще до прийняття та видачі спірного рішення та свідоцтва. Крім того, позивачі просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення підвалу площею 86,1 кв.м., що в будинку [ADDRESS], укладений 24 липня 2006 року між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та [PERSON], посилаючись на те, що він не відповідає вимогам Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки підвал є спільною сумісною власністю всіх співвласників приміщень даного будинку. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечують, посилаючись на те, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення в ньому було відсутнє майно мешканців будинку [ADDRESS]. Крім того, зазначають, що Хмельницька обласна спілка споживчих товариств була колективною формою власності, а тому на нею не поширюється Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». В судовому засіданні представники відповідача Хмельницької обласної спілки споживчих товариств проти позову заперечують, посилаючись на те, що раніше в будинку [ADDRESS], знаходились учбові класи, а тому воно не може вважатись підвальним приміщенням. В судовому засіданні представник відповідача управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради проти позову заперечує, посилаючись на те, що при видачі свідоцтва про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на житловий будинок [ADDRESS], управління діяло в межах повноважень, визначених виконавчим комітетом Хмельницької міської ради. В судовому засіданні представник відповідача виконавчого комітета Хмельницької міської ради проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішення від 30 березня 1999 року №164, яким оформлено право власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок [ADDRESS], є законним, оскільки воно прийнято відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [NUMBER], [PERSON] - квартири [NUMBER] та [PERSON] - квартири [NUMBER], що по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітета Хмельницької міської ради від 30 березня 1999 року №164 оформлено право власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок [ADDRESS], окрім квартири [NUMBER]. На підставі вказаного рішення 19 квітня 1999 року Хмельницьким міським управлінням житлово-комунального господарства видано відповідне свідоцтво про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на даний житловий будинок в цілому. Відповідно до вимог ст. 382 ч. 1 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Як вбачається з повідомлення БТІ №636960 від 23 лютого 2011 року, [PERSON] приватизував квартиру [NUMBER], що по [ADDRESS], в 1997 році, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приватизували відповідно квартири за №[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], що по [ADDRESS], в 1998 році, [PERSON], [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру [NUMBER], що по [ADDRESS], в лютому 1999 року. Таким чином, виконавчий комітет Хмельницької міської ради, прийнявши відповідне рішення про оформлення права власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок [ADDRESS], та Хмельницьке міське управління житлово-комунального господарства, видавши відповідне свідоцтво про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на даний житловий будинок в цілому, порушили право власності вищезгаданих осіб на житло, які приватизували його до прийняття та видачі спірного рішення та свідоцтва. Крім того, 24 липня 2006 року між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, згідно якого останній отримав у власність нежитлове п риміщення підвалу площею 86,1 кв.м., що в будинку [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, складеного БТІ 10 серпня 2006 року, приміщення, що по [ADDRESS], яке придбав [PERSON], є підвалом. Відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до вимог ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ст. 10 п. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Рішенням Конституцйного Суду України у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ст. ст. 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України п ідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 203 ч. ч. 1 та 2 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Таким чином, Хмельницька обласна спілка споживчих товариств не в праві була укладати спірний договір купівлі-продажу, оскільки підвал є допоміжним приміщенням, а тому право власності на нього належить власникам квартир, що в будинку [ADDRESS]. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved