Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до\~п.5\~ч.2\~ст.293\~ЦПК України\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути визнані факти, що призводять до виникнення, зміни чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що зареєстроване місце проживання заявника [PERSON] та [PERSON] , відповідно до наданих копії паспорту, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідок з місця прописки, а також домової книги [ADDRESS] (а.с.3-4, 5, 13-16, 29, 31, 32). Факт родинного зв`язку заявника з померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.1954 року, з якого вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ЗАЗ 1103307-42, держаний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] , адреса проживання [ADDRESS] (а.с.41). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 06.03.2009 року (а.с.7). Для переоформлення спадкового майна, заявник звертався до УПСЗН Краматорської міської ради з питання переоформлення автомобіля, пакет документів за його зверненням був повернутий у зв`язку з тим, що у пакеті документів був відсутній оригінал довідки про спільну реєстрацію [PERSON] з матір`ю на момент її смерті [INFO] (а.с.8-9, 10). Як вбачається з витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстрована видача свідоцтва про право на спадщину, відповідно до якого, [PERSON] є власником 1/6 частини та 2/3 частини квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.37, 39). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 21324330 від 03.09.2009 року, відповіді на запит завідуючої Першої краматорської нотаріальної контори Уварової Г.І. від 23.05.2019 року, зареєстрована спадкова справа №481 до майна померлої [INFO] - [PERSON] (а.с.40, 52). Як вбачається з довідки №179 від 06.02.2008 року, виданої селищним комітетом «Микитівський», [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із заявником [PERSON] (а.с.30). З копії довідки від 19.03.2009 року №72, виданої селищним комітетом «Микитівський» вбачається, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] був зареєстрований та мешкав за адресою [ADDRESS] (а.с.29). Також заявником надані довідка № 875 від 14.02.2019 року про реєстрацію місця проживання, яка видана адміністрацією Микитівського району м.Горлівка та акт від 14.02.2019 року, підписаний сусідами, відповідно до яких [PERSON] момент смерті [INFO] була зареєстрована разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] . (а.с.11-12). Згідно до вимог ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~«Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої\~статті 19 Конституції України, якою передбачено. що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України.\~ Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Донецької області, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з\~тим,\~у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту. На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в довідках №875 від 14.02.2019 року та акті № 884 від 14.02.2019 року, які видані адміністрацією Микитівського району м.Горлівка, а саме інформацію про те, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) з нею за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , 1952 року народження. Таким чином, приведений аналіз вищевказаних документів у сукупності, дозволяє суду прийти до висновку, що факт спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем, [PERSON] , на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved