Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

23.12.2019 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії-Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк подало до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 1606818 від 21.12.2017 в розмірі 28903,34 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2017 між ПАТ «Державний ощадний банк України», в подальшому перейменоване на АТ «Державний ощадний банк України», та відповідачем [PERSON] укладено Заяву про приєднання № 1606818 до Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкрив на ім`я відповідача Поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт», надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart «Моя картка» та ПІН-конверт до неї, встановив кредит в розмірі 16000,00 грн, процентну ставку за кредитом - 38 % річних, пеню за прострочення виконання зобов`язань, неустойку, визначив строк кредиту на 60 місяці, а саме до 26.12.2023. Відповідач, підписанням Заяви на приєднання, беззастережно підтвердила, що вона ознайомилась з повним текстом Договору, додатками та тарифами, погодилась на всі умови Договору та отримала його примірник. Відповідач з 19.04.2018 почала використовувати кредит, однак в порушення умов Договору прострочила зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 29.11.2019 утворилась заборгованість в сумі 28903,34 грн., з яких 15224,10 грн. - заборгованість по кредиту, 7482,02 грн, 2,00 грн. - комісія, 3424,84 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1593,44 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів, 701,74 грн - сума інфляційних втрат по кредиту і процентах, 475,20 грн. - 3 % річних. Ухвалою суду від 15.01.2020 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача АТ «Ощадбанк» - адвокат Шандарівський Т.Г. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 26.03.2020 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 21.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] підписано заяву № 1606818 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (ДКБО). Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач беззастережно приєдналась до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклала з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Згідно з копією заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 21.12.2017 та паспорту споживчого кредиту (арк. справи 14, 15), підписаних сторонами, відповідач просить надати їй кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на її картковий рахунок № [NUMBER] . При цьому погодилась на встановлення їй Банком кредиту у сумі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,00% річних і 0,001% річних протягом Грейс-періоду у період у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування сплачуються щомісячно згідно з умовами Договору. Строк кредитування 60 місяців. Визначено пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, яка діяла за період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Сукупна сума пені не може перевищувати половини суми, одержавної споживачем за договором про споживчий кредит. Відповідачем підписано таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 21.12.2017 року, що підтверджується копією вказаної таблиці (арк. справи 16). Як видно з копії заяви про приєднання № 1606818 до ДКБО (арк. справи 13) Банк надав відповідачу відкрив на ім`я відповідача Поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «Ощадбанк» в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт», надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 1606818 від 15.12.2017, кредитний ліміт встановлено 22.12.2017 (арк. справи 31-34) видно, що заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком станом на 29.11.2019 становить 28903,34 грн., з яких 15224,10 грн. - заборгованість по кредиту, 7482,02 грн, 2,00 грн. - комісія, 3424,84 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1593,44 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів, 701,74 грн - сума інфляційних втрат по кредиту і процентах, 475,20 грн. - 3 % річних. Відтак суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини у сфері споживчого кредитування, які регулюються нормами Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч.1 ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Державний ощадний банк України" Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, заява про приєднання № 1606818 від 21.12.2017 містить анкетні дані відповідача [PERSON] , підписана нею і зворотнього суд не встановив. При цьому, шляхом підписання цієї Заяви на приєднання, відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з повним текстом Договору, додатками та тарифами, погодилась на всі умови Договору, зокрема щодо встановленого кредиту в розмірі 16000 грн., процентної ставки, яка є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, яка діяла за період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу та що сукупна сума пені не може перевищувати половини суми, одержавної споживачем за договором про споживчий кредит. Відтак позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем Заяви про приєднання № 1606818, між банком та нею було укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач була повідомлена про умови кредитування, зокрема, ознайомлена з розміром кредиту, відсотковою ставкою за процентами, розміром пені. Водночас суд встановив, що позивач виконав свої обов`язки за умовами Договору кредитування, надавши кредитні кошти відповідачу, а відповідач у свою чергу свої зобов`язання за кредитним договором від 21.12.2017 належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості, а отже позивач вправі вимагати виконання нею, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків та пені. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками, пені та процентів річних від простроченої суми. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Водночас суд вважає також підставними і такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, оскільки відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з положеннями ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, що доведено позивачем належними та допустимими доказами, а тому законом зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 701,74 грн, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 475,20 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, такі не спростовані відповідачем, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоовлення повністю. Втрішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволених вимог позивача в повному обсязі, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн за подання позовної заяви позивачем (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в користь позивача.

Outcome: approved