Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

22.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30/100 частин від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стягуються на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2016 року у справі № 285/921/16-ц - з 22 квітня 2021 року; виконавчий лист, виданий 18.10.2016 року на підставі рішення Новогралд-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2016 року у справі № 285/921/16-ц відкликати, визнавши його таким, що не підлягає виконанню з 22 квітня 2021 року; стягувати\~ з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням суду від 03.02.2021 року місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , було змінено та визначено за місцем його проживання. З початку квітня 2021 року дочка припинила проживати з відповідачем, а постійно проживає з ним та перебуває на його ж утриманні. Разом з тим, з позивача продовжують стягувати аліменти на утримання дочки на користь відповідачки, що суперечить як його інтересам, так інтересам дитини. За таких обставин вважає за необхідне захистити своє порушене право шляхом припинення сплати таких аліментів. Оскільки дитина постійно проживає з батьком та утримується виключно батьком, тому позивач бажає, щоб з відповідача проводилося стягнення аліментів в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Так, вказує, що відповідач здорова, працездатна особа, офіційно працює в ТОВ Мирт, де отримує систематичні доходи, однак займається виключно власним життям, дитиною не цікавиться та допомоги не надає. Тому звернувся до суду. 26.04.2021 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання. 24.05.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав вказаних у позові, які просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, відзиву на позов не подавала. Натомість представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти припинення аліментів, однак визнала розмір аліментів в сумі 1300 грн. щомісячно. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі /а.с.7/. На примусовому виконанні з 16.11.2016 року перебуває виконавчий документ, виданий 18.10.2016 року на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2016 року у справі № 285/921/16-ц, за яким стягуються\~ з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30/100 частин від\~ усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини [INFO] /а.с.9,10,11,12/. Однак рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2021 року, що набрало законної сили, змінено місце\~проживання неповнолітньої\~дитини :\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та визначено\~місце проживання\~доньки [PERSON] \~разом з\~батьком [PERSON] \~за його\~місцем проживання /а.с. 13-14/. З акту підтвердження проживання без реєстрації від 14.04.2021 року № 216 слідує, що разом з [PERSON] без реєстрації за адресою : [ADDRESS] , проживає його малолітня дочка [PERSON] , яка перебуває на його утриманні/ а.с.15/. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. \~За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета ст.181\~СК України даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм\~Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що місце проживання дитини змінилося, вона стала проживати з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивач шляхом припинення з нього примусового стягнення аліментів на користь відповідача. Згідно ч.4\~ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів є обгрунтованими та підлягають до задоволення, крім того вони є такими, що визнані відповідачем. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів судом встановлено наступне. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. \~ \~ \~ \~В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та визнано стороною відповідача, відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно працює, від чого отримує регулярну заробітну плату, коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, натомість дитина утримується батьком. Представником відповідача в судовому засіданні визнано аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно. Отже, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що вона спроможна сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, з 22 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved