Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача про повернення земельної ділянки попередньому власнику [PERSON], посилаючись на те, що в 1994 році згідно рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик Чемеровецького району [PERSON] була надана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, якою вона користувалась понад 20 років, однак в 2013 році з невідомих причин дану земельну ділянку надали іншій особі, у звязку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання з"явився, позовні вимоги підтримав та пояснив, що в 1994 році його доньці [PERSON] рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик було надано земельну ділянку площею не 0,40 га як зазначено ним в позові, а площею 0,65 га, яку він та [PERSON] на протязі останніх 20 років обробляли та сплачували земельний податок. В 2013 році він перебував за зазначеній земельній ділянці та до нього підійшов односельчанин [PERSON] та повідомив, що дана земельна ділянка передана Вишнівчицькою сільською радою його сину [PERSON]. Зазначає, що сільською радою неправомірно вилучено у [PERSON] земельну ділянку без законних на те підстав. Вказує, що [PERSON], перебуваючи на посаді землевпорядника Вишнівчицької сільської ради, здійснив виправлення в господарських книгах щодо зменшення розміру земельної ділянки [PERSON], а всього за останньою рахується 0,80 га землі. Представник відповідача сільський голова [PERSON] в судове засідання зявилася, позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що Вишнівчицькою сільською радою земельна ділянка у [PERSON] взагалі не вилучалась, оскільки така рішенням колгоспників останній на надавалась. Вказує на те, що спірна земельна ділянка перебувала в користуванні [PERSON], який надав в тимчасове користування земельну ділянку представнику позивача [PERSON], на якій останній випасав худобу та засіював люцерну. Після смерті [PERSON] його дочка [PERSON] в 2013 році написала заяву до Вишнівчицької сільської ради про відмову від земельної ділянки та за заявою [PERSON] зазначену земельну ділянку було передано останньому та надано дозвіл на виготовлення проекту технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. В тому ж році [PERSON] звернувся до Вишнівчицької сільської ради з заявою щодо неправомірності вилучення у нього земельної ділянки на користь [PERSON]. За її як сільського голови ініціативою було повідомлено [PERSON] про розгляд даного питання на черговій сесії сільської ради з проханням до останнього надати підтверджуючі документи, що земельна ділянка перебувала в користуванні в позивача [PERSON], однак [PERSON] на засідання сесії сільської ради не зявився, у звязку з чим будь-яке рішення з цього приводу не приймалось. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, свідків, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питаннявирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Судом встановлено, що згідно, оглянутої в судовому засіданні завіреної в установленому законом порядку копії останньої земельно-кадастрової книги по Вишнівчицькій сільській раді та довідок, виданих Вишнівчицькою сільською радою від 27.03.2015 року за № 358 та від 16.12.2015 року за №3004, які між собою повністю узгоджуються, вбачається, що згідно останніх проведених обмірів земельних ділянок за [PERSON] рахується земель загальною площею 0,80 га, з яких 0,40 га присадибна земельна ділянка та 0,40 га додаток, однак без визначення місця розташування земельної ділянки, про що в судовому засіданні не заперечував свідок [PERSON], який в 2006-2015 роках працював на посаді землевпорядника Вишнівчицької сільської ради. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] в позовній заяві та її представник [PERSON] в судовому засіданні вказали, що в 1994 році рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик Чемеровецького району їй була надана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, вже в судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначив, що [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,65 га. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З оглянутої в судовому засіданні довідки, виданої архівним відділом Чемеровецької РДА вбачається, що ні в протоколах загальних зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик Чемеровецького району, ні в протоколах правління зазначеного господарства за 1994 рік, на які посилається представник позивача, що саме в цьому році передано земельну ділянку його доньці [PERSON], відомостей про передачу земельних ділянок жителям с.Вишнівчик не має. Представник позивача стверджує, що земельна ділянка з 1994 року по 2013 рік була на законних підставах в користуванні його дочки [PERSON], при цьому категорично заперечує те, що спірна земельна ділянка площею 0,65 га була в користуванні [PERSON] та в подальшому після смерті останнього в користуванні його доньки [PERSON]. Зазначене твердження спростовується поясненнями, даними в судовому засіданні самою [PERSON] та суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з представником позивача [PERSON] перебуває в родинних відносинах, про що і не заперечував в судовому засіданні сам [PERSON], і що земельна ділянка площею 0,65 га була тривалий час в користуванні її батька [PERSON], після смерті якого в 1995-1996 роках, точного року не памятає, вона надала в тимчасове користування дану земельну ділянку [PERSON], на якій останній проводив випас своєї худоби. В 2013 році в сільській раді написала заяву про відмову від зазначеної земельної ділянки, яку було передано в користування [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила суду, що земельна ділянка, яка надана їй для особистого селянського господарства, через дорогу межує із земельною ділянкою [PERSON], після смерті якого вона була в користуванні його доньки [PERSON]. Категорично заперечує, що дана земельна ділянка була в користуванні [PERSON], знає, що в 2013 році дану земельну ділянку передано [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив суду, що на протязі 10-12 років земельна ділянка площею 0,65 га, яка належала [PERSON], ніким не оброблялась, на ній випасали худобу. В 2013 році брат [PERSON] [PERSON], який приїжджав в с.Вишнівчик з м.Москва, запропонував йому взяти в користування вказану земельну ділянку, оскільки він здійснює догляд за [PERSON], яка є інвалідом другої групи з дитинства. Потім [PERSON] було написано заяву про відмову від даної земельної ділянки, яка була виділена його сину [PERSON] та на даний час сину надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. Свідок [PERSON] пояснив суду, що Вишнівчицькою сільською радою рішення про надання [PERSON] чи вилучення в неї 0,65 га землі не приймались. Надані пояснення свідків повністю підтверджуються доказами, які є в матеріалах справи, зокрема: рішенням вісімнадцятої сесії Вишнівчицької сільської ради шостого скликання №4 від 23.10.2013 року, за яким припинено право користування земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства [PERSON]; довідкою, виданою виконкомом Вишнівчицької сільської ради від 05.04.2016 року за №26, згідно якої вбачається, що Вишнівчицькою сільською радою взагалі не приймались будь-які рішення щодо вилучення у [PERSON] земельної ділянки площею 0,65 га для ведення особистого селянського господарства та не передавалось іншій особі; рішенням вісімнадцятої сесії Вишнівчицької сільської ради шостого скликання №5 від 23.10.2013 року, за яким надано дозвіл [PERSON] для виготовлення проекту технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,65 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно акту від 17.03.2016 року, складеного за участю сільського голови [PERSON] та депутатів Вишнівчицької сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що земельна ділянка, на яку вказує представник позивача, була наділена [PERSON], яку упродовж декількох років обробляв [PERSON], сіючи там люцерну, та на протязі останніх кількох років дана земельна ділянка ніким не оброблялась на ній росли буряни. Посилання представника позивача в судовому засіданні, що земельна ділянка площею 0,65 га, як він стверджує, виділена [PERSON] рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик в 1994 році, і що це підтверджується квитанціями про сплату земельного податку за користування земельною ділянкою та матеріалами перевірки колишнього Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області, суд не може взяти до уваги виходячи з наступного. Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи не знайшло свого підтвердження місце розташування земельної ділянки площею 0,65 га, яка за словами представника позивача була виділена [PERSON], на це і вказали в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та свідок колишній землевпорядник Вишнівчицької сільської ради [PERSON], не міг документально підтвердити це і представник позивача [PERSON]. Згідно поданих представником позивача квитанцій про сплату ним земельного податку не вбачається за які саме земельні ділянки та якого розміру ним сплачується земельний податок, а тому їх як доказ суд не може взяти до уваги. Посилання представника позивача на те, що висновком про результати розгляду заяви [PERSON] від 20.09.2015 року, що він з 1994 по 2003 роки користувався 0,40 га землі також судом не може братись до уваги, оскільки з оглянутих в судовому засіданні матеріалів перевірки вбачається, що в основу даного висновку лягли лише письмові пояснення [PERSON], в ньому не зазначено місце розташування земельної ділянки, на яку претендує [PERSON], не взято до уваги ким та коли та на підставі чого надана йому ця земельна ділянка. Більше того, із зазначеного висновку було зясовано, що [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,40 га, а в судовому засіданні представник позивача вже стверджує, що йому було надано земельну ділянку площею 0,65 га. Поряд з цим, розглядаючи дану цивільну справу, суд не взяв за доцільне залучати до розгляду справи в якості співвідповідача чи третьої особи [PERSON], якому Вишнівчицькою сільською радою була надана дана земельна ділянка, оскільки як вже вище зазначалось та встановлено судом, земельна ділянка площею 0,65 га сільською радою [PERSON] для передачі в користування [PERSON] з подальшим наданням дозволу на виготовлення проекту технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не вилучалась, позовні вимоги позивача стосуються лише Вишнівчицької сільської ради, при цьому також і відсутні вимоги позивача щодо скасування рішення сесії Вишнівчицької сільської ради про надання земельної ділянки [PERSON], та й сам представник позивача не ставив вимоги залучити в якості співвідповідача чи третьої особи [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, у суду наявні усі підстави в задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області про повернення земельної ділянки попередньому власнику [PERSON] відмовити.

Outcome: dismissed