Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

12.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Вказувала на те, що її батьку - [PERSON], який помер [INFO] року, належить на праві власності ? частка житлового будинку за адресою [ADDRESS] Відповідно до заповіту, який він посвідчив за життя, позивач є єдиною спадкоємицею. Проте, відповідно до Постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії, отримати Свідоцтво про право власності на спадкове майна, позивач не має змоги, через невідповідність частки, зазначеної у правовстановлюючому документі спадкодавця фактичному володінню. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею право власності на майно померлого, в порядку спадкування, за заповітом. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, збільшували вимоги, проте остаточно просили визначити обсяг спадкового майна та визнати за позивачем право власності на майно померлого, в порядку спадкування за заповітом. Представник відповідача [PERSON] визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з'явилась, повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, матеріали інвентаризаційних справ ММБТІ №№ 12977, 31873, 31874 за адресами [ADDRESS], суд встановив наступне. На підставі Договору купівлі - продажу від 22.10.1979 року № 3438 та рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 28.05.2012 року [PERSON] належить на праві власності ? частка ( 1/6+ 1/12) житлового будинку с господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] Відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 05.04.2013 року [PERSON] належить на праві власності 1/12 частка житлового будинку с господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Згідно рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 31.03.2011 року [PERSON] є власником 92/300 часток житлового будинку с господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 20.08.2012 року № 847 92/300 частці, яка належить [PERSON] надано нову адресу : [ADDRESS] та видано Свідоцтво на право власності на житловий будинок за зазначеною адресою 11.10.2012 року, зареєстроване у встановленому порядку. Згідно з Договором дарування від 21.11.1972 року [PERSON] є власником 36/100 часток житлового будинку с господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 20.08.2012 року № 847 36/100 часткам, які належать [PERSON] надано нову адресу : [ADDRESS] та видано Свідоцтво на право власності на житловий будинок за зазначеною адресою 11.10.2012 року, зареєстроване у встановленому порядку. Відповідно до Договору дарування від 30.08.2013 року [PERSON] подарувала [PERSON] цілий житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.11.2013 року [PERSON] продала цілий житловий будинок за адресою [ADDRESS] [PERSON], який є на цей час власником зазначеного будинку. Норми ст.ст. 364, 367 ЦК України регулюють правовідносини учасників спільної часткової власності щодо виділу частки з майна або його поділу. Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, яке є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість залишення в спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Таким чином, відповідно до ст. 367 ЦК України, при поділі будинку припиняється не тільки спільне користування будинком, а й право спільної часткової власності. Отже, оскільки Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 20.08.2012 року № 847 - 36/100 часткам, які належать [PERSON] надано нову адресу : [ADDRESS] та 92/300 частці, яка належить [PERSON] надано нову адресу : [ADDRESS], право спільної часткової власності між зазначеними особами та [PERSON] і [PERSON] було припинено. Незважаючи на те, що згідно правовстановлюючих документів [PERSON] належить на праві власності ? частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], а [PERSON] належить на праві власності 1/12 частка цього ж будинку, фактично [PERSON] володіє - ? частками будинку, а [PERSON] - ? часткою, проте документи щодо цього володіння ними не було оформлено своєчасно. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на частку у житловому будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, за адресою [ADDRESS] При цьому обсяг спадкового майна складає - 3/4 частки житлового будинку [ADDRESS] За життя спадкодавець, згідно Заповіту, посвідченого 19.10.2012 року державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 3-1514, заповідав все своє майно [PERSON], повністю. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи № 543/2013, заведеної після смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулись : [PERSON], відповідно до заповіта, та [PERSON],як донька. Згідно з главою 86 ЦК України, видача свідоцтв про право власності на спадкове майно за законом належить до компетенції нотаріальних контор. В разі неможливості надання такого свідоцтва нотаріус, відповідно до ст. 49 Закону України „Про нотаріат", виносить мотивовану постанову про відмову в наданні свідоцтва, що може бути підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності. Згідно із Постановою державного нотаріуса від 24.05.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва через невідповідність частки, зазначеної у правовстановлюючому документі спадкодавця, фактичному обсягу нерухомого майна. [PERSON] документів, на підтвердження того, що вона є донькою померлого [PERSON] не надала, також не надала документів, які б свідчили про наявність у неї права на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та довів своє право на неї за заповітом. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1216, 1241, 1261, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved