Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2010 року, у справі №2-629/10, за позовом ВАТ «ВТБ Банк» від імені Луцької філії до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ ВТБ Банк 18442 долари США 55 центів за кредитним договором №09.24-13/07-СК від 07.12.2007 року, 58654 долари США 83 центи за кредитним договором №09.32-13/08-СК від 18.01.2008 року, 20051 долар США 02 центи за кредитним договором №09.44-13/08-СК від 20.02.2008 року, а всього: 96402 долари США 35 центів, а також по 850 грн. витрат по оплаті судового збору з кожного та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 серпня 2010 року у справі №2-629/10 (№22ц-2943/10) означене вище рішення Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2010 року в частині стягнення заборгованості скасовано та ухвалено нове про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами в сумі 760614, 54 грн. На примусове виконання означених вище рішень Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчі листи від 20 квітня 2010 року про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами в сумі 760614,54 грн, по 850 грн. витрат по оплаті судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Першим відділом Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 31.01.2011 року №24174303 та №24182695 із примусового виконання означених виконавчих листів від 20 квітня 2010 року, під час здійснення яких реалізовано усі транспортні засоби [PERSON] (на придбання яких для організації власної господарської діяльності позивачем, власне, і були укладені кредитні договори з ПАТ ВТБ Банк), а кошти в сумі 252287,05 гривень перераховані на рахунок ПАТ ВТБ Банк, що підтверджено постановами про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.03.14р. ВП№24174303 та від 07.02.12р. ВП24182695 та визнано ПАТ ВТБ Банк у заяві від 24.06.2014р. Залишок кредитної заборгованості в сумі 508327,49 гривень, залишився після реалізації Першим відділом Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції усіх придбаних позивачем за кредитні кошти транспортних засобів, що підтверджується постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №44202138 від 15.04.2020 року, винесеною старшим держвиконавцем Першого відділу ДВС у м.Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Від свого роботодавця ФОП [PERSON] 13 лютого 2020 року він дізнався про винесення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. щодо нього двох «постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» від 16.01.2020 року» у «виконавчих провадженнях №60921159 та №60921177» при примусовому виконанні виданих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М.: «виконавчого напису №10081 від 28.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості в сумі 847601,84 грн. відповідно до кредитного договору від 07.12.2007 року, укладеного з ВАТ «ВТБ Банк» та -«виконавчого напису №10082 від 28.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості в сумі 903187,16 грн. відповідно до кредитного договору від 20.02.2008 року укладеного з ВАТ«ВТБ Банк» . Вважає, що вищеозначені діяння відповідача та третьої особи протиправними, такими, що направлені на неправомірне заволодіння його майном та коштами в особливо великих розмірах, в сумі 1750789, 00 гривень . Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, яке набрало законної сили 23 березня 2020 року, у адміністративній справі №140/1038/20 за позовом [PERSON] до приватного виконавця Табінського О.В. визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. від 20.12.2019 про відкриття виконавчих проваджень №60921159 та №60921177. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що при вчиненні вищевказаних виконавчих написів, нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» до нього , не з`ясував дійсного розміру заборгованості, не з`ясував чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту, та вчинив виконавчі написи в порушення вимог ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п.3.1 Глави 16 Інструкції про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить визнати такими, що не підлягають до виконання, виконавчі написи від 28.09.2019 року №10081 та №10081, вчинені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості в сумі 847601,84 грн. за кредитним договором від 07.12.2007 року та в сумі 903187,16 грн. за кредитним договором від 20.02.2008 року, які укладені з ВАТ «ВТБ Банк». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Третя особа в судове засідання також не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, пояснення на адресу суду не надсилала. Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності відповідача та третіх осіб, заочно, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як випливає з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2010 року, у справі №2-629/10, за позовом ВАТ «ВТБ Банк» від імені Луцької філії до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ ВТБ Банк 18442 долари США 55 центів за кредитним договором №09.24-13/07-СК від 07.12.2007 року, 58654 долари США 83 центи за кредитним договором №09.32-13/08-СК від 18.01.2008 року, 20051 долар США 02 центи за кредитним договором №09.44-13/08-СК від 20.02.2008 року, а всього: 96402 долари США 35 центів, а також по 850 грн. витрат по оплаті судового збору з кожного та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 серпня 2010 року у справі №2-629/10 (№22ц-2943/10) означене вище рішення Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2010 року в частині стягнення заборгованості скасовано та ухвалено нове про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами в сумі 760614, 54 грн. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 28.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис №10081 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості в сумі 847601,84 грн. відповідно до кредитного договору від 07.12.2007 року, укладеного з ВАТ «ВТБ Банк» та виконавчий напис №10082 від 28.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості в сумі 903187,16 грн. відповідно до кредитного договору від 20.02.2008 року, укладеного з ВАТ«ВТБ Банк» . Згідно зі статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як випливає з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 серпня 2010 року у справі №2-629/10 (№22ц-2943/10) солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами в сумі 760614, 54 грн. Отже, рішенням суду попередній стягувач ПАТ «ВТБ Банк» реалізував право на стягнення з позивача кредитної заборгованості за вказаними кредитними договорами в судовому порядку ще у 2010році . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Проте, судом встановлено, що 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис №10081 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості в сумі 847601,84 грн. відповідно до кредитного договору від 07.12.2007 року, укладеного з ВАТ «ВТБ Банк», з них : 463292,86грн. -сума простроченого основного боргу за кредитом, 384158,98грн - сума прострочених процентів, 150грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а також виконавчий напис №10082 від 28.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» заборгованості за період 26.02.2016р. по 24.09.2019р. в сумі 903187,16 грн., відповідно до кредитного договору від 20.02.2008 року, укладеного з ВАТ«ВТБ Банк», з яких: 481827,11грн. -сума простроченого основного боргу за кредитом, 421210,05грн - сума прострочених процентів, 150грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Таким чином, позивачем підставно оспорюється розмір заборгованості, яку запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» , а тому відсутні підстави стверджувати про безспірність вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, є обґрунтованими, а отже підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" в користь [PERSON] понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved