Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

22 серпня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у м. Львові, треті особи: Львівська міська рада, Перша Львівська державна нотаріальна контора, у якому просять суд ухвалити рішення, яким визнати дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області неправомірними щодо накладення арешту на квартиру по [ADDRESS] та зняти арешт із вищезазначеної квартири. Свої вимоги мотивують тим, що вони - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також неповнолітній [PERSON] (законними представниками [PERSON] є його батьки - [PERSON] і [PERSON] ) проживають у квартирі в будинку [ADDRESS] , яка являє собою одноквартирний будинок з трьох кімнат, житловою площею 34,70 кв.м. і загальною площею 65,40 кв.м. Вони вирішили здійснити своє право на приватизацію цієї квартири. Орган приватизації - юридичний департамент Львівської міської ради посвідчив приватизацію даною квартири як окремого будинку, який став належати їм на праві приватної спільної часткової власності по 1/6 ідеальній частці кожному. В подальшому, з метою реєстрації права власності на даний будинок, [PERSON] в інтересах всіх інших співвласників звернувся у серпні 2018 року у відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, але йому було відмовлено у державній реєстрації прав на вказаний будинок рішенням №42408556 від 05.08.18. Підставою відмови було вказано наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Після цього з інформаційної довідки № 134404218 від 15.08.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна йому стало відомо, що 25.01.2007 р. за № 4402928 реєстратором - Першою Львівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження квартири по [ADDRESS] у вигляді арешту. Підставою обтяження зазначено повідомлення, 993185, 24.12.2003 ВДВС Шевченківського районного управління юстиції, 5. А власником квартири зазначено ТОВ «Леда-Фарм», хоча дана квартира на той час ще перебувала у комунальній власності і не була приватизована. 26.11.18. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ із письмовою заявою у якій просив повідомити підстави накладення арешту. Листом від 07.12.18 Шевченківським ВДВС ЛМУЮ була дана письмова відповідь, у якій не повідомлено про підстави накладення арешту, але роз`яснено, що підстави для зняття даного арешту відсутні. Оскільки дії Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ перешкоджають позивачам у здійсненні права на приватизацію житла, то вони змушені звернутись із позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини, викладені в заяві, просив позов задовольнити. Представник Шевченківського відділу ДВС м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у м. Львові у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, у попередньому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначив, що виконавче провадження у даній справі знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Представник Першої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, у попередніх судових засіданнях пояснень щодо предмету спору не надавав. Заслухавши представника позивачів [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 11 вересня 2017 року - належить на праві приватної спільної часткової власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно з наказом юридичного департаменту Львівської міської ради від 11 вересня 2017 року №222-Ж-Ш, серія СТЕ 168770. Будинок приватизований згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В будинку зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2055 від 15 серпня 2019 року виданої ЛКП «Під Голоском 410». Позивачі, маючи намір зареєструвати вищевказаний будинок, отримали від державного реєстратора відмову у державній реєстрації прав на вказаний будинок, відповідно до рішення №42408556 від 06.08.2018 року. Підставою відмови було вказано наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Також встановлено, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Чібісової Ю.В. серія АА №214278 від 24.12.2003 року на підставі ухвали місцевого суду Шевченківського району м. Львова від 23.12.2003 року накладено арешт на все майно, яке належить ТзОВ «Леда - Фарм», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Теслярська, 2. Відповідно до інформаційної довідки № 134404218 від 15.08.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 25.01.2007 р. за № 4402928 реєстратором - Першою Львівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження квартири по [ADDRESS] . Підставою обтяження зазначено повідомлення, 993185, 24.12.2003 ВДВС Шевченківського районного управління юстиції, 5, а власником квартири зазначено ТОВ «Леда-Фарм». Згідно повідомлення начальника ЛОДКБТІ та ЕО Кравець П. №12-В від 12.01.2004 року, встановлено, що згідно інформаційної бази бюро станом на 12.01.2004 року права власності на об`єкти нерухомого майна у м. Львові за ТзОВ «Леда-Фарм» не зареєстровано. Оскільки станом на 12.01.2004 року права власності на об`єкти нерухомого майна у м. Львові за ТзОВ «Леда-Фарм» не зареєстровано, а постанова державного виконавця про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження датована ТзОВ Леда-Фарм" 24.12.2003 року, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про зняття арешту з будинку [ADDRESS] є підставними та підлягають до задоволення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 316, 317, 321 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Разом з цим, відповідно до вимог ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином суд приходить до висновку про наявність накладеного обтяження на належний позивачам будинок, що порушує їх права, оскільки вони не в змозі належним чином розпоряджатися будинком, що дає підстави для захисту їх прав шляхом задоволення позовних вимог в частині зняття арешту. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає, позовні вимоги підставними в частині зняття арешту, та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial