Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який між ними зареєстровано 15.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надрівнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 47. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] - [INFO] , який проживає з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. Позивач ніде не працює, власного домоволодіння не має, проживає в найманій квартирі . Підсобного господарства теж не має, знаходиться у важкому матеріальному становищі. З відповідачем по справі вона проживає окремо. Він не цікавиться її життям та життям сина і на утримання дитини не виділяє ніяких грошових коштів. Просить її вимоги задоволити, стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з»явилася. Від неї поступила заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений завчасно і належним чином , про що свідчить оголошення в засобах масової інформації ( газета «Галичина» № 12 від 16 лютого 2017 р. ) , про причини неявки суд не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надрівнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 47, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.3). За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] - [INFO] , який проживає з позивачем по справі , що підтверджується довідкою № 2070 від 28.11.2016 року виданою Краснянською сільською радою (а.с. 7). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати неповнолітнього сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров"я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина , однак в меншому розмірі, ніж той, який просить позивач, а тому з відповідача слід стягувати у твердій грошовій сумі по 750 гривень аліментів щомісячно на сина до досягнення сином повноліття . У відповідності із ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі на користь позивача та в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved