Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

11 липня 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, вказуючи, що відповідно до умов договору про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 87 000,00 грн. строком на 144 місяці, з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 червня 2019 року зі сплатою 15,0% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 21 червня 2007 року було укладено договір поруки № 4595, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала передбачені договором зобов'язання щодо повернення коштів за договором про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року та сплати відсотків станом на 11 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 20 584 грн. 05 коп., що включає: заборгованість за основним боргом у розмірі 13 849 грн. 84 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 5 356 грн. 12 коп., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості у розмірі 1 183 грн. 26 коп., три відсотки річних від прострочених сум заборгованості у розмірі 194 грн. 83 коп., а також відшкодувати витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 1 600 грн., а також відшкодувати витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідачів в розмірі 600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.50). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 54). За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 4595 відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 87 000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 87 000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. (п. 1.1 договору, а.с. 3-5). Відповідно до п. 1.2. договору про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року кредит надається на 144 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 червня 2019 р. на споживчі потреби (а.с. 3). Згідно з п. 1.4.2. договору про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року сторонами укладено в забезпечення виконання зобов'язання за цим договором договору іпотеки нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: 86119, [ADDRESS] (а.с. 3) Відповідно до п. 1.5 договору про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року позичальник зобов'язується щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 604,17 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 01 по 31 липня 2007 року на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 20 червня 2019 р. (а.с. 3). Згідно з п.п. 1.6. договору про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року при нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватися наступним: проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції (п.п. 1.6.1, 1.6.2 договору а.с. 3). Відповідно до п. 6 договору про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року у разі виникнення між сторонами спорів та суперечок за цим договором або у зв'язку з ним, сторони зроблять все необхідне для врегулювання вказаних спорів та суперечок шляхом переговорів. Спори та суперечки в рамках цього договору, врегулювання яких сторонами не досягнуто протягом 30 календарних днів, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п.п. 6.1., 6.2. договору, а.с.4 зворот). 21 червня 2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 4595 (а.с. 6), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Кредитор має право вимагати від поручителя нести повну відповідальність за боржника по зобов'язанню боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору (п.п. 1.1., 1.2., а.с. 6). Згідно із п. 10.3.1. договору поруки № 63 від 07 листопада 2013 року порука за цим договором припиняється з моменту повного виконання зобов'язання за кредитним договором (а.с.12). Позивачем виконані зобов'язання за договором про іпотечний кредит № 4595 від 21 червня 2007 року, що підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника з 21 червня 2007 р. по 11 квітня 2017 р. (а.с. 13-25). Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання, передбачені укладеним між сторонами кредитним договором, не виконала, у зв'язку з чим станом на 11 квітня 2017 року утворилася заборгованість, що включає: заборгованість за основним боргом - 13 849 грн. 84 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5 356 грн. 12 коп., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості - 1183 грн. 26 коп., три проценти річних від прострочених сум заборгованості - 194 грн. 83 коп., а всього розмір заборгованості складає 20 584 грн. 05 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 11), звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 12). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник забов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобо*язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Як вбачається з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 „Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", вирішуючи питання про інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. У разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON], тому з відповідачів у справі [PERSON], [PERSON] слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість по кредиту станом на 11 квітня 2017 року в загальному розмірі 20 584 грн. 05 коп. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача витрати, пов*язані зі сплатою судового збору (а.с. 1), а також витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved