Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

19.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з вище зазначеною позовною заявою, яка мотивована тим, що з відповідачем по справі вона з 14 лютого 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них, [INFO] року народився син - [PERSON], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2013 року зобов'язаний сплачувати на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 29 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на виконанні в ВДВС Хмільницького МРУЮ Вінницької області. Однак, свого обов'язку по утриманню дитини відповідач не виконує, ухиляється від сплати аліментів. Також останній змінив місце свого проживання, хоча залишився зареєстрованим за адресою [ADDRESS], де проживають його батьки. Відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року, відповідач [PERSON] оголошений в розшук у зв'язку з тим, що встановити місце його перебування неможливо. Відповідно до довідки ВДВС Хмільницького МРУЮ Вінницької області від 12 червня 2014 року №03-4604, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.06.2014 року становить 6032 грн. 26 коп.. У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 38769119, період виникнення заборгованості складає з 29 травня 2013 року (день подачі позовної заяви про стягнення аліментів до суду) по 18 червня 2014 року. У зв'язку із вищевикладеним позивачка вимушена звертатись до суду із позовною заявою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Крім того додала, що дитина часто хворіє, на її лікуванні потрібні кошти, вона потребує санаторно-курортного лікування. Відповідач та його батьки жодним чином дитині не допомогають, на будь-який контакт не йдуть. Відповідач забезпечена особа, працездатний, фізично здоровий та має можливість платити аліменти на дитину, однак навмисно не виконує рішення суду. В зв"язку з важким матеріальним станом, вона вимушена звертатися до суду. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: 14 лютого 1997 року Хмільницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №19 (а.с.4). [INFO] року, під час перебування у шлюбі, народився син - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.5). Позивачка разом із сином проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року, відповідач [PERSON] оголошений в розшук у зв'язку з тим, що встановити місце його перебування неможливо (а.с.7). Заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.06.2014 року становить 6 032 грн. 26 коп., що підтверджується довідкою ВДВС Хмільницького МРУЮ Вінницької області від 12 червня 2014 року №03-4604 (а.с. 8). У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 38769119, період виникнення заборгованості складає з 29 травня 2013 року (день подачі позовної заяви про стягнення аліментів до суду) по 18 червня 2014 року (а.с.9). Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно роз'яснення п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач не використав своє право та неподав заперечень щодо позовних вимог, не надав доказів відсутності його вини за прострочення сплати ним аліментів. В постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року(справа №6-81цс13) викладена правова позиція, згідно якої, оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватись щомісячно, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішенням про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума пені відповідача за період з 29.05.2013 року по 18.06.2014 року становить 11224 грн.20 коп. Зазначений розрахунок не викликає у суду сумнівів. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 29.05.2013 року по 18.06.2014 року в сумі 11224 грн.20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved