Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду з позовом до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.03.2018 вона була прийнята на роботу в порядку переведення у «Комунальне некомерційне підприємство Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» на посаду молодшої медичної сестри. У зв`язку із введенням в Україні карантинних заходів та з метою економії коштів адміністрацією «КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ» було запропоновано їй використати відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 14 календарних днів, до роботи приступити 15.04.2020. 15.04.2020, коли вона прибула на роботу, її запросили у кабінет головного лікаря і разом із працівником по кадрах повідомили, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці її звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, та вручили оригінал трудової книжки, з якої вона дізналася про те, що відповідно до наказу № 8/к від 15.04.2020 її звільнено з роботи. Крім того їй було повідомлено, що повний розрахунок з нею буде проведено до 30.04.2020. На її вимогу їй було видано на руки копію наказу № 8/к від 15.04.2020, з якого вбачається, що підставою даного наказу є наказ «Про внесення змін до штатного розпису» № 3/20 від 08.04.2020, повідомлення «Про істотні зміни умов праці» № 3/8 від 11.02.2020, та згода профспілкового комітету. На її прохання надати для ознайомлення вказані документи їй було відмовлено. Вважає звільнення незаконним, а дії відповідача неправомірними та необґрунтованими, оскільки її не було персонально попереджено про наступне вивільнення з роботи, не запропоновано вакантну посаду, яка б відповідала її кваліфікаційному рівню, згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на вивільнення працівників не було, а тому у відповідача не було підстав для її звільнення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що її було незаконно звільнено з роботи, тому слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.04.2020 по час фактичного розрахунку, з врахуванням виплачених сум. Також в результаті незаконного звільнення їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5000,00 грн., оскільки вона перенесла моральні страждання, отримані внаслідок незаконного звільнення, неповідомлення її про заплановане звільнення і несвоєчасний розрахунок, зневажливе ставлення керівництва до неї враховуючи її значний професійний досвід роботи на посаді медичної сестри. Вказані обставини призвели до нервових переживань та психологічного стресу, що вимагає додаткових зусиль для організації життя. Короткий зміст відзиву на позовну заяву: 11.06.2020 від представника відповідача головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» Тодорів І.В. поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, виходячи з наступного. Так, з 01 квітня 2020 реалізація державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій для всіх видів медичної допомоги здійснюється відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Тобто з 01.04.2020 розпочався так званий другий етап медичної реформи, згідно з яким всі комунальні медичні заклади країни будуть отримувати кошти за прямим договором з Національною службою здоров`я України. Тимчасово, протягом 2018-2019 років, за рішенням Кабінету Міністрів України здійснювалося фінансування надання первинної медичної допомоги комунальними закладами охорони здоров`я шляхом надання субвенцій з державного бюджету відповідним місцевим бюджетам. В умовах недостатнього фінансування за рахунок субвенцій у співфінасуванні також приходилося браги участь Ланчинській селищній раді об`єднаної територіальної громади. Таким чином, у зв`язку із зміною підходу до фінансування системи охорони здоров`я, в тому числі і КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ, як суб`єкт господарювання, повинен фінансуватися з власних доходів. Це в свою чергу зумовило вимушену необхідність змін в організації праці, раціоналізації структури та чисельності працівників. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на формальні процедурні порушення трудового законодавства, зокрема що відповідачем: 1)персонально не було попереджено її про наступне вивільнення з роботи; 2)не запропоновано вакантну посаду, яка б відповідала її кваліфікаційному рівню; 3)не було згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на вивільнення працівників. Щодо твердження позивача про те, що її не було персонально попереджено про наступне вивільнення з роботи слід зазначити, що 11.02.2020 за № 3/8 всьому складу колективу КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ внесено попередження про зміну істотних умов праці з квітня 2020 року, у зв`язку із зміною умов фінансування. Зокрема повідомлено про раціоналізацію структури та чисельності шляхом скорочення штатних одиниць. У вказаному попередженні також зазначено, що «список працівників КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ, які попереджені про зміну істотних умов праці та можливе їх вивільнення, додається». У списку медичних працівників ЦПМСД молодша медична медсестра [PERSON] поставила власний підпис (№ 73), тобто власноручно засвідчила факт, що персонально попереджена про можливе її вивільнення. 08.04.2019 видано наказ № 3/20-0/0 «Про створення комісії з визначених осіб, які мають переважне право на залишення роботі. Цією комісією складено список медпрацівників КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ у формі порівняльної таблиці, які мають переважне право на залишення на роботі, або щодо яких встановлено обмеження на звільнення. Вважають, що в даному випадку норма ст. 49-2КЗпП України відповідачем була дотримана, тому твердження позивача про порушення відповідачем вказаної норми не відповідає дійсності. Щодо твердження позивача про те, що їй не було запропоновано вакантну посаду, яка б відповідала її кваліфікаційному рівню слід зазначити, що наказом від 08.04.2020 № 3/20 внесено зміни до структури та чисельності КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ з 15.04.2020, зокрема виведено із складу одну штатну одиницю молодшої медичної сестри. Залишений штатний розпис виключав можливість працевлаштування позивача, за відсутністю наявної вакансії. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Тобто відсутність інших вакансій, які б могли бути запропоновані позивачці, яка встановлений юридичний факт, не може бути приводом для даного позову. Щодо твердження позивача про те, що не було згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на вивільнення працівників слід зазначити, що стаття 43 КЗпП України передбачає розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). 09.04.2020 за № 2 голові профспілки КНП ЦПМСД Мельничук X.Р. здійснено подання про розірвання трудових договорів з працівниками, зокрема і щодо молодшої медичної сестри [PERSON] . Тому зазначене обґрунтування позивача не відповідає дійсності. Щодо твердження позивача про спичинену їй моральну шкоду слід зазначити, що вивільнення працівників є вимушеним кроком, пов`язаним із виконанням законодавства, зокрема в частині джерел фінансування комунальних закладів охорони здоров`я. Обов`язок оптимізації штатної чисельності працівників не є особистим бажанням керівництва закладу, чи певним протиправним умислом, пов`язаним з особистим ставленням керівництва щодо конкретного працівника. Позивач посилається на формальні процедурні порушення трудового законодавства, наявність чи відсутність яких всеодно не змінює необхідність звільнення. Тому будь-яка процедурна помилка роботодавця під час вивільнення, якщо така буде встановлена судом, носила б виключно технічний характер, за будь-яких обставин неумисна, та, в розумінні ст. 23 ЦК України не може вважатись протиправною поведінкою щодо працівника. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким поновити [PERSON] строк звернення до суду з позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як пропущений з поважних причин. Скасувати наказ КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» № 8/к від 15.04.2020 про звільнення [PERSON] з посади молодшої медичної сестри у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці за ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновити [PERSON] на роботі на посаді молодшої медичної сестри КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області» з 16.04.2020 року. Стягнути з КНП «Центр\~первинної медико-санітарної\~допомоги Ланчинської\~селищної ради\~Надвірнянського району\~Івано-Франківської\~області» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 квітня 2020 року по 08 жовтня 2021 року у розмірі 88871,82 грн. з урахуванням всіх обов`язкових платежів та зборів, що справляються в дохід держави; 5000 грн. моральної шкоди; 1500 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просив відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В подальшому в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить продовжувати розгляд справи у його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона як голова профспілки дізналась про можливе скорочення працівників у зв`язку із змінами в організації виробницва і праці тільки в кінці березня 2020 року, після її виходу на роботу з декретної відпустки. Зазначає, що вона як голова профспілки підписала попередження головного лікаря КНП ЦПМСД Тодорів І.В. від 11.02.2020 № 3/8 про можливе скорочення працівників у зв`язку із змінами в організації виробницва і праці тільки на час перевірки Управління праці. 09.04.2020 за № 2 головний лікар КНП ЦПМСД [PERSON] повідомила їй як голові профспілки про розірвання трудових договорів з працівниками, зокрема і щодо молодшої медичної сестри [PERSON] . Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2021 провадження по даній справі зупинено до отримання згоди або відмови у наданні згоди у Первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» на звільнення з посади молодшої медичної сестри [PERSON] на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 провадження по даній справі поновлено у зв`язку із надходженням інформації від Первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини». Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 витребувано докази з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади». Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 01.03.2018\~позивача [PERSON] \~прийнято на\~роботу в\~порядку переведення\~у КНП\~«Центр первинної\~медико-санітарної\~допомоги Ланчинської\~селищної ради\~об`єднаної територіальної\~громади» на\~посаду молодшої\~медичної сестри,\~що підтверджується\~записом в\~трудовій книжці (а.с. 6-7). Згідно наказу головного лікаря КНП «Центр\~первинної медико-санітарної\~допомоги Ланчинської\~селищної ради\~об`єднаної територіальної\~громади» від 15.04.2020 № 8/к позивача [PERSON] звільнено з\~посади молодшої\~медичної сестри\~з 15.04.2020\~у зв`язку\~із змінами\~в організації\~виробництва і\~праці на\~підставі п.\~1\~ст.\~40\~КЗпП України (а.с. 8). Як вбачається з копії довідки КНП «Центр\~первинної медико-санітарної\~допомоги Ланчинської\~селищної ради\~об`єднаної територіальної\~громади» від 15.05.2020 № 70, датою проведення розрахункових коштів з [PERSON] у зв`язку із звільненням є 30.04.2020 (а.с. 9). 11.02.2020 за № 3/8 колективу КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ внесено попередження про зміну істотних умов праці з квітня 2020 року, та повідомлено, що зв`язку із зміною умов фінансування у квітні 2020 року будуть внесені зміни в організацію праці, зокрема раціоналізацію структури та чисельності працівників шляхом скорочення штатних одиниць та переведення певних штатних одиниць з вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги на первинну медичну допомогу. До вказано попередження додано список працівників КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ, які попереджені про зміну істотних умов праці та можливе їх вивільнення. У списку медичних працівників ЦПМСД під номером 70 зазначено «молодша м/с [PERSON] », та проставлено особистий підпис (а.с. 29-31). Наказом головного лікаря КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ від 08.04.2019 № 3/20-0/0 створено комісію з визначених осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, або щодо яких встановлено обмеження на звільнення, в наступному складі: голова комісії [PERSON] , головний лікар, члени комісії [PERSON] , заступник головного лікаря; [PERSON] , інспектор відділу кадрів; Андрушко Н.Л., бухгалтер; [PERSON] , голова профспілкового комітету. Даною комісією складено список медпрацівників КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ у формі порівняльної таблиці з визначених осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, або щодо яких встановлено обмеження на звільнення. У вказаному списку в розділі «Молодший медперсонал» під номером 6 зазанчено « [PERSON] , пенсіонер» (а.с. 32-34). 08.04.2021 проведено протокольне засідання комісії з визначених осіб, які мають переважне право на залишення на роботі. На порядок денний засідання винесено обговорення кандидатур, які попадають під імовірне вивільнення, а також в яких можуть змінитись істотні умови праці. Серед працівників, які підпадають під імовірне звільнення визначено молодшу медичну сестру [PERSON] (пенсіонер) (а.с. 35-37). Наказом КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ від 08.04.2020 № 3/20 «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням штату і чисельності працівників», з 15.04.2020 виведено із складу одну штатну одиницю молодша медична сестра денного стаціонару (а.с. 38-39). 09.04.2020 за № 2 голові профспілки КНП ЦПМСД Мельничук X.Р. направлено подання про розірвання трудових договорів з працівниками, зокрема і щодо молодшої медичної сестри [PERSON] (а.с. 40). Згідно копії протоколу засідання № 2 від 10.04.2020, проведено засідання колективу КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ, на якому оголошено рішення про звільнення працівників, в тому числі [PERSON] (а.с. 42). На виконання ухвали суду від 19.05.2021 від ППО ВПМ Надвірнянщини 06.07.2021 поступило повідомлення про відмову у наданні згоди у Первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» на звільнення з посади молодшої медичної сестри [PERSON] . Як вбачається з даного повідомлення, 01.07.2021 було проведено засідання № 7/1-2 об`єднаного профспілкового комітету первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» по питанню надання або відмови у наданні згоди на звільнення з займаної посади [PERSON] . У засіданні прийняли участь 9 із 11 зареєстрованих членів об`єднаного профкому ППО ВПМН, а також [PERSON] . Впродовж засідання було розглянуто та обговорено надані документи сторін головного лікаря КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ Тодорів І.В. та адвоката позивача [PERSON] , заслухано виступ [PERSON] . В результаті обговорення об`єднаний профспілковий комітет ППО ВПМН одноголосно прийняв рішення відмовити у наданні згоди на звільнення [PERSON] з займаної посади молодшої медичної сестри КНП ЦПМСД Ланчинської ОТГ. Своє рішення профком ППО ВГІМН обґрунтував тим, що адміністрація КНП не надала жодних переконливих доказів фінансової необхідності оптимізації штатів та звільнення працівників (а саме на цю причину адміністрація КНП посилається як на основну необхідність оптимізації). Два головні аспекти можливого погіршення фінансової ситуації в КНП це: -можлива зміна моделі фінансування вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги з квітня 2020 року з переходом від фінансування по типу державної субвенції на тип оплати «за надану послугу», що могло б призвести до обмеження поступлень бюджетних асигнувань. Проте ця зміна остаточно так ще не відбулася і по сьогоднішній день; -відмова НСЗУ на початку 2020 року в підписанні договору з КНП ЦПМСД Ланчинської ОТГ на надання медичних послуг за пакетом «Амбулаторна вторинна (спеціалізована) та третинна (високоспеціалізована) медична допомога...». Цей аспект був ліквідований, як причина фінансової нестабільності закладу наприкінці квітня 2020, коли договір з НСЗУ про надання послуг все ж таки було підписано. Адміністрація КНП не надала профспілковому комітету жодних даних про виробничу необхідність скорочення даної посади молодшої медичної сестри і не посилалась в наданих документах на таку необхідність. В зв`язку з цим об`єднаний профспілковий комітет первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» не може надати згоду на звільнення з займаної посади молодшої медичної сестри «КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ» [PERSON] (а.с. 103-104). Як вбачається з копії довідки КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ від 09.09.2021 № 497, згідно штатного розпису на 11.02.2020 в КНП ЦПМСД були вакантні ставки: заступник головного лікаря; інженер програміст; працівник по обслуговуванню будівель; завідуючий Ланчинської амбулаторії ЗПСМ; лікар ЗПСМ Добротівської амбулаторії ЗПСМ; завідуючий консультативно - діагностично - лікувального відділення з правом надання вторинної медичної допомоги (КДЛВ); старша медична медсестра КДЛВ; медична сестра неврологічного кабінету. Після змін у штатному розписі на 15.04.2020 залишилися вакантні посади: інженер програміст; юрисконсульт; інженер з охорони праці; завідуючий Ланчинської амбулаторії ЗПСМ; лікар ЗПСМ Добротівської амбулаторії ЗПСМ; завідуючий КДЛВ; старша медична медсестра КДЛВ; медична сестра неврологічного кабінету. Санітарка [PERSON] не має належної освіти та не відповідає кваліфікаційним вимогам до жодної вакантної посади (а.с. 129). З копії повідомлення Управління держпраці в Івано-Франківської області від 03.07.2020 за № 16-07/15-10/4337 вбачається, що Управління Держпраці в Івано-Франківській області в межах повноважень розглянуло колективне звернення [PERSON] та інших щодо можливих порушень законодавства про працю в КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ. Проведеною позаплановою перевіркою встановлено, що [PERSON] та інших працівників КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ, зокрема: лікаря-рентгенолога [PERSON] , лікаря-стоматолог [PERSON] , завідуючого лабораторією [PERSON] , лікаря денного стаціонару [PERSON] , молодшу медичну сестру [PERSON] , молодшу медичну сестру [PERSON] , молодшу медичну сестру [PERSON] звільнено з роботи 15.04.2020 у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак в КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ допущено порушення вимог ч. 3 ст. 492 КЗпП, ч. 2 ст. 40 КЗпП. Так, 11.02.2020 [PERSON] та інших працівників попереджено про скорочені штатних одиниць з квітня 2020 року. Відповідно до пояснення, наданого адміністрацією КНП ЦПМСД Ланчинської селищної рал ОТГ, станом на 11.02.2020 в КНП ЦПМСД Ланчинської селищної раз ОТГ були наступні вакантні посади на первинній медичній допомозі: заступник головного лікаря - 1,0, педіатричні медсестри - 2,0, лікар педіатр - 0,25; в вторинній медичній допомозі: заввідділом - 1,0, старша медична медсестра відділу - 1,0, лікар стоматолог -0,75, лікар УЗД -0,75, медсестра УЗД -0,5, лаборант - 1,0. Станом на 15.04.2020 року в КНП ЦПМСД Ланчинські селищної ради ОТГ після проведених змін до штатного розпису залишились наступні вакантні посади: на первинній медичній допомозі: лікар педіатр -0.25: лікар ЗПСМ - 1,0; на вторинній медичній допомозі: зав.відділом - 1,0, старша медична медсестра відділу - 1,0, лікар ЛОР - 0,5, медсестра ЛОР кабінету 0,5, медсестра хірургічного кабінету - 0,25, медсестра неврологічного кабінету 1,0, лікар стоматолог - 0,75, лікар УЗД - 0,75, медсестра УЗД кабінету - 0,5. Проте керівництвом КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ іншу роботу Волощук Г.М. та іншим працівникам при попередженні про можливе звільнення та при звільненні з роботи не запропоновано. Також в КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ за три місяці до намічуваних звільнень [PERSON] з роботи у квітні 2020 року, консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення не проводилися, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 494 КЗпП України. Також при звільненні [PERSON] та інших працівників з роботи 15.04.2020 виплата всіх сум, що належали їм від КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ, в день звільнення не проведена. Так належні [PERSON] та іншим працівникам від КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ кошти виплачено 30.04.2020, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Також в день звільнення з роботи [PERSON] не проведений повний розрахунок. Так з представлених документів встановлено, що [PERSON] та іншим середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 15.04.2020 по 30.04.2020 не нараховано та не виплачено, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпП України. За результатами позапланової перевірки складено акт, головному лікарю КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ внесено припис з вимогою дотримуватись вимог законодавства про працю. Також на керівника КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ Тодорів І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП, який направлено на розгляд до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с. 136-137). Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.01.2021 встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП (а.с. 138-141). Як вбачається з розрахунку заборгованості КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ перед [PERSON] , проведеного відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, та листа Міністерства праці та соціальної політики України № 68484/0/14-07/13 від 18.09.2007, середньоденний заробіток [PERSON] становить 242,49 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.04.2020 ро 07.10.2021 становить 88629,33 грн. (а.с. 142). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з частиною четвертою статті 36 КЗпП України припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно зі статтею 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Судом встановлено, що на підставі наказу «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку із скороченням штату і чисельності працівників» № 3/20 від 08.04.2020 у КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ внесено зміни в організацію праці з 15.04.2020 року, зокрема, вирішено раціоналізувати структуру та чисельність, запровадити нові форми організації праці, скоротити штатні одиниці. Також вирішено внести зміни до структури та чисельності з 15.04.2020 року вивести зі складу штатні одиниці, зокрема і посаду молодшої медичної сестри. 11.02.2020 «КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ» було оформлено попередження про наступне вивільнення до всього колективу «КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ». У списку медпрацівників ЦПМСД, який визначено додатком до Наказу № 3/8 від 11.02.2020 року значиться прізвище [PERSON] та її підпис. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] була прийнята на роботу в порядку переведення у "Комунальне некомерційне підприємство Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади" на посаду молодшої медичної сестри. У зв`язку із введенням в Україні карантинних заходів та з метою економії коштів адміністрацією "КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ" було запропоновано їй використати відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 14 календарних днів, до роботи приступити 15.04.2020. Відповідно до\~наказу №\~8/к\~від 15.04.2020\~позивача звільнено\~з роботи 15.04.2020 у зв`язку із змінами в організації виробництва і праціза п.1 ст. 40 КЗпП України. Разом з тим доказів про попередження позивача про наступне її звільнення із зазначеної посади не пізніше ніж за два місяці в судовому засіданні відповідачем не надано. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 05.12.2018 у справі № 161/9976/16-ц, зазначено, що оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Відповідач звільнив [PERSON] не запропонувавши їй вакантні посади, наявні в КНП на момент її звільнення в порушення ст. 49-2 КЗпП України. Зокрема, як вбачається з листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 03.07.2020 за № 16-07/15-10/4337 при перевірці дотримання трудового законодавства встановлено, що на час звільнення [PERSON] були вакантними посади на вторинній медичній допомозі, які позивачу не були запропоновані. Вказані обставини також підтверджується довідкою щодо вакантних посад станом на 11.02.2020 та на 15.04.2020. У судовому засіданні представник відповідача зазначені обставини не спростував. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача послужив наказ КНП «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку із скороченням штату і чисельності працівників» № 3/20 від 08.04.2020, згідно якого внесено зміни в організацію праці з 15.04.2020, зокрема вирішено, внести зміни до структури та чисельності з 15.04.2020 року вивести зі складу штатні одиниці, зокрема і молодшу медичну сестру. Разом з тим даний наказ не містить будь-якого обґрунтування щодо доцільності такого заходу, як підстави для змін в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, а вказано тільки посилання на статті Господарського кодексу та Статуту. Представник відповідача обгрунтовуючи підставу проведеного скорочення, посилався на зміну фінансування медичної галузі в цілому та «КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ» зокрема і, як наслідок, зміни в організації праці, раціоналізації структури та чисельності працівників, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 05.02.2020 року №65, якою затверджено Порядок реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2020 році та І кварталі 2021 року. Враховуючи, що постанова Уряду передбачає проведення змін з квітня 2020 року, прийнята 05.02.2020 року та набула чинності 08.02.2020 року. Разом з тим судом в порядку ст. 43 КЗпП України було здійснено звернення до органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) для вирішення питання в порядку ст. 43 КЗпП України щодо отримання згоди на звільнення [PERSON] . Листом від 01.07.2021 року Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» повідомила суд, що в результаті обговорення одноголосно прийнято рішення відмовити в наданні згоди на звільнення [PERSON] . При цьому, в даному листі зазначається, що адміністрація КНП не надала жодних переконливих доказів фінансової необхідності оптимізації штатів та звільнення працівників. Підстава, яку вказує роботодавець - можлива зміна моделі фінансування вторинної медичної допомоги з квітня 2020 року з переходом від фінансування по типу державної субвенції на одиницю населення на тип оплати «за надану послугу», що могло б призвести до обмеження поступлення бюджетних інвестицій. Проте ця зміна так і не відбулася по сьогоднішній день. Майбутня можливість зміни моделі фінансування з липня 2021 року за словами головного лікаря вже не призведе до погіршення фінансування КНП і необхідності не тільки вивільнення, а й необхідності попередження їх про можливу зміну істотних умов праці. Ще один аспект фінансової необхідності оптимізації відмова НСЗУ в підписанні договору з «КНП ЦПМСД Ланчинської селищної ради ОТГ» на надання медичних послуг за пакетом «Амбулаторна вторинна (спеціалізована) та третина (високоспеціалізована) медична допомога…» відпав наприкінці квітня 2020 року, коли такий договір був підписаний. Отже на час на час процедури скорочення підстави для скорочення штату, на які посилається роботодавець не існували і фактично не відбулися. Таким чином суд дійшов висновку, що скорочення посади позивача не було обґрунтованим. Разом з тим відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7статті 40\~і пунктами 2 і 3статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. З матеріалів справи вбачається, що згода первинної профспілкової організації роботодавцем не запитувалася. Дані обставини також підтвердила в судовому засіданні і голова профспілки Мельничук Христина. Листом від 01.07.2021 Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка медиків Надвірнянщини» повідомила суд, що в результаті обговорення одноголосно прийнято рішення відмовити в наданні згоди на звільнення [PERSON] виходячи із відсутністі зі сторони роботодавця доказів щодо фінансової необхідності оптимізації штатів та звільнення працівників. Таким чином суд вважає, що відмова профспілкова організація у наданні згоди на звільнення позивача є обгрунтованою. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку про наявність підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення на її користь середнього заробітку. У відповідності до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Судом встановлено, що позивач вживала заходи досудового вирішення спору шляхом подання відповідних заяв та скарг в державні контролюючі органи, а також враховуючи карантині обмеження суд дійшов висновку, що позивачем доведено поважність пропуску строку звернення з даним позовом до суду за захистом свого права, тому позивачу необхідно поновити строк звернення до суду. Згідно вимог ч. 7 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Згідно з пунктом 8 цього Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства. Виходячи з наданого суду представником позивача розрахунку заборгованості, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.04.2020 по 07.10.2021 становить 88629,33 грн. (середньомісячний заробіток заробіток 4971,00 грн. помножено на 17 місяців вимушеного прогулу, та додано середньоденний заробіток 242,49 грн. за 17 днів вимушеного прогулу станом на 07.10.2021). Крім того до вказаної суми судом додано середньоденний заробіток за 1 день вимушеного прогулу (на день винесення рішення). Таким чином загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 16.04.2020 по 08.10.2021 становить 88871,82 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. У відповідності до ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як встановлено судом, в результаті протиправного звільнення позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. 00 коп., що полягає в моральних стражданнях, отриманих внаслідок даного звільнення, неповідомлення його про заплановане звільнення, несвоєчасний розрахунок, що в сукупності призвело до нервових переживань, психологічного стресу і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами), роз`яснено, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем, є завищеним, тому необхідно відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп., що є обґрунтованою компенсацією за протиправне звільнення позивача. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст.1\~37\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача попереднього розрахунку суми судових витрат, акту № 1 здачі-приймання виконаних робіт та квитанції № 001249 від 19.05.2020, витрати на правничу допомогу склали 1500 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких обставин позивач у справі про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Висновки суду: Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що наказ «КНП\~ЦПМСД Ланчинської\~селищної ради\~ОТГ» №\~8/к\~від 15.04.2020\~року про\~звільнення позивача\~ [PERSON] з посади\~молодшої медичної\~сестри у\~зв`язку із\~змінами в\~організації виробництва\~і праці\~за ч.1\~п.\~1\~ст.40\~КЗпП України\~необхідно скасувати\~та поновити\~її на роботі на даній посаді з 16.04.2020 року., а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.04.2020 року по 08 жовтня 2021 року у розмірі 88871 грн. 82 коп. з урахуванням всіх обов`язкових платежів та зборів, що справляються в дохід держави та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 908 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 001249 серії АЕ від 19.05.2020 р. та 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно вимог ч. 7 ст. 235 КЗпП України, п. 2, п. 4 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді молодшої медичної сестри КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» та стягнення середнього заробітку у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. На підставі ст. 5-1, 21, 36, 40, 41, 43, 49-2, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 27 ЗУ "Про оплату праці",

Outcome: approved