Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

04 липня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкової території в сумі 3354,89 грн., солідарно, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., солідарно. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 590 від 23.06.2010 року виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території визначено КП «Павлограджитлосервіс». Послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються з 02 серпня 2010 року. В квартирі [ADDRESS] та проживають [PERSON], [PERSON]. Дана квартира є приватизованою. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України, п.7 «Правил користування приміщенням житлових будинків Комунальне підприємство „Павлограджитлосервіс", відповідно до „Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року № 572 -власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території, незалежно від наявності договірних відносин. Однак, боржники квартирну плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території підприємству не сплачують, хоча щомісяця отримують рахунки - повідомлення про сплату боргу за квартирну плату, але добровільно сплатити борг відмовляються. В результаті чого станом на 01.06.2014 року утворилась заборгованість перед підприємством в сумі 3354,89грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх, спираючись на доводи, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях. Відповідач у судове засідання з'явився, проти позовних вимог заперечував, надав суду заперечення проти позовної заяви, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Дана квартира відповідачів є приватизованою. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Ст.ст.20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлений обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживача - укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Ст.26 вказаного Закону визначено істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем та визначено, що договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. При цьому, у відповідності до чинного законодавства України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови лише при укладенні господарських договорів (ч.4 ст. 179 Господарського кодексу України), до яких договір, укладений між позивачем та відповідачем, не відноситься. Судом встановлено, що між сторонами відсутній письмово укладений договір про надання послуг, в зв'язку з чим суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини безпосередньо з актів цивільного законодавства що регулюють відносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг. За рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №590 від 23.06.2010 р., позивача визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, зокрема, з обслуговування багатоквартирного будинку, в якому проживають відповідачі. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26.08.2008 № 1069 встановлено, що розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг. Зазначеним рішенням також було затверджено тарифи на послуги по кожному будинку. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14.12.2011 № 1094 затверджено типовий перелік послуг, що входить до тарифу, порядок та періодичність їх надання. Зазначені рішення є чинними, у встановленому порядку не скасовані, а згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території. За надання вказаних послуг позивачем у відповідності до ч.2 ст. 162 ЖК України нараховувалася плата за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до інформації з особистого рахунку [NUMBER], наданого позивачем, станом на травень 2014 утворилася заборгованість у сумі 3354,89 грн. (а.с.7). Вказану інформацію суд оцінює як узагальнений розрахунок зобов'язань відповідачів за період із серпня 2010 р. по червень 2014 р. виходячи із вартості послуг позивача, які надавалися у відповідні місячні періоди. На підтвердження своїх вимог позивач надав докази надання мешканцям будинку за місцем проживання відповідачів послуг з утримання будинку та прибудинкової території та витрат на здійснення цих послуг. З аналізу актів приймання виконаних ремонтних робіт вбачається, що мешканцям будинку [ADDRESS] надані та пред'являються до оплати фактичні витрати на: поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, дератизація, освітлення місць загального користування, обслуговування димовентиляційних каналів. За надання вказаних послуг позивачем у відповідності до ч.2 ст. 162 ЖК України нараховувалася плата за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку [NUMBER], в період з серпня 2010 року по травень 2014 року, відповідачами оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території за оспорюваний період взагалі не здійснювалася, внаслідок чого станом на червень 2014 року утворилася заборгованість в сумі 3354,89 грн. (а.с.7). В зв'язку з чим, сума заборгованості по оплаті за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вказана норма не передбачає стягнення судових витрат у солідарному порядку, як просить позивач, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку, а у вимозі позивача про солідарне стягнення судових витрат суд відмовляє.

Outcome: partial