Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

25 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати право власності на нежитлову будівлю-магазин, загальною площею 682 кв. м., сарай, загальною площею 51,8 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS], за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу, 23 вересня 2005 року на підставі акту приймання-передачі основних засобів Количівське споживче товариство Чернігівської райспоживспілки передало у власність покупця - [PERSON] вказане майно, натомість позивачем не було виконано реєстрації нежитлової будівлі магазину з надвірними будівлями, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідченим, а Количівське споживче товариство 10.01.2008 року припинило юридичну діяльність. Незважаючи на те, що договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідченим та зареєстрованим в КП «Чернігівське РБТІ», позивач понад 10 років відкрито володіє і безперервно користується нежитловою будівлею-магазином з надвірними будівлями, підтвердженням чого є рішення Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про надання в оренду ПП [PERSON] земельної ділянки в с. Піски для експлуатації магазину, а також платіжні документи про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги щодо загальною площі нежитлової будівлі-магазину, а саме 682,3 кв. м. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач - Пісківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки він суперечить закону. Третя особа - ТОВ «Чернігівтехносервіс» про день та час розгляду справи повідомлялись за адресою вказаною в позовній заяві, однак конверти повернуто за закінченням терміну зберігання. В подальшому виклик направлено за іншою адресою, однак ТОВ «Чернігівтехносервіс» надіслали повідомлення про те, що поданий позов не стосується їх діяльності. Під час судового засідання 11 січня 2017 року були залучені до участі у справі в якості третьої особи - КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації». Під час судового засідання 13 лютого 2017 року представник третьої особи не висловив своїх заперечень щодо поданого позову та надав для огляду в судовому засіданні матеріали інвентаризаційної справи. Заслухавши осіб, що брали участь в судовому засіданні, дослідивши письмові докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, додатково надані докази, матеріали інвентаризаційної справи на нежитлову будівлю-магазин за адресою: [ADDRESS], судом встановлено наступне. У відповідності до копії договору купівлі-продажу від 21 червня 2005 року, укладеного між ТОВ «Чернігівтехносервіс» та [PERSON], останній передано у власність нежитлову будівлю - магазин, загальною площею 682 кв.м, сарай площею 51,8 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS], які належать Количівському споживчому товариству Чернігівської райспоживспілки (а.с. 10-11). Згідно до акту приймання-передачі від 23 вересня 2005 року Количівське споживче товариство Чернігівської райспоживспілки передало у власність покупця - [PERSON] торговий комплекс с. Піски, сарай та електролічильник (а.с. 12). Як вбачається з копії рішення Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 05 грудня 2006 року, - затверджено технічну документацію землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на оренду земельної ділянки площею 0,0936 га, яка розташована в с. Піски Чернігівського району Чернігівської області, встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою ПП [PERSON] в сумі 520 грн. за 1 рік (а.с. 16). У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - підставою припинення юридичної особи Количівське споживче товариство є рішення Господарського суду Чернігівської області про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом від 25.12.2007 (а.с. 37). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно частин 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Обставинами, які мають значення для справи, і які відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об»єкт володіння, добросовісність володіння, давність володіння та його безперервність ( тобто строк володіння). Виходячи з аналізу норм матеріального права, умовою володіння з метою набуття права власності за набувальною давність на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана норма прямо випливає зі змісту ст.344 ЦК України. Набуття права власності за набувальною давністю на майно, яке належить володільцю на підставі певного титулу є недопустим. В даному випадку [PERSON] набула право власності на нежитлову будівлю магазин на підставі договору купівлі-продажу та стала його власником у відповідності до положень ст.328 ЦК України. Даних про те, що хтось оспорює це право позивача матеріали справи не містять. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час укладення угоди, укладений на біржі договір не підлягає нотаріальному посвідченню і будь-яких перешкод для реєстрації свого права власності на придбане нежитлове приміщення у позивача не було. У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а саме положень ст. 19, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно був договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку. А отже положення ст. 344 ЦК України в даному випадку застосуванню не підлягають за наявності у позивача підставного володіння нежитловою будівлею - магазином. Також, слід зазначити, що з наданих документів не встановлено, що позивач протягом десяти років використовує нежитлову будівлю магазин в [ADDRESS]. Згідно довідки Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 351 від 20.09.20016 року, - будівля (а саме: магазин з господарськими будівлями) в [ADDRESS], дійсно належить [PERSON], орендна плата за землю сплачується нею своєчасно (а.с. 24). Наданий договір оренди земельної ділянки укладений на п»ять років без зазначення адреси. ( а.с.21-23) В подальшому суду надані свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] з 2001 року, свідоцтво платника податків за 2007,2009,2010,2012 роки, в яких зазначена адреса [ADDRESS].( а.с.84-88) Надана довідка Пісківською сільською радою, що [PERSON] є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі - магазину, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного, за наявності договору купівлі-продажу від 21 червня 2005 року нежитлової будівлі - магазину, який є чинним на час розгляду справи, ніким оспорений та не визнаний недійсним у суду відсутні відповідні правові підстави для визнання за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю - магазин, загальною площею 682,3 кв.м, сарай, загальною площею 51,8 кв.м, що розташовані в [ADDRESS] за набувальною давністю.

Outcome: dismissed