Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Жашківська державна нотаріальна контора. Позовна заява мотивована тим, що 21.02.2020 року у газеті «Жашківщина» № 15-16 (10991) було опубліковано оголошення про те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина; спадкоємцям необхідно звернутися до Жашківської державної нотаріальної контори до 21.03.2020 року. 20.03.2021 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Жашківської державної нотаріальної контори, яка надала роз`яснення про необхідність звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] на підставі заповіту від 18.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 12.05.2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У підготовчому засідання 03.06.2021 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . 03.07.2020 року від представника відповідача адвоката Смирнової Е.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у позивних вимогах позивача; відзив обґрунтований тим, що 18.11.2008 року жителем села Павлівка Жашківського району Черкаської області [PERSON] , 1937 року народження, було складено заповіт, за яким належне йому майно заповідалося його сину [PERSON] , 1967 року народження. Зазначений заповіт, згідно діючого законодавства було засвідчено секретарем Павлівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 176. [INFO] [PERSON] помер, про що 01.11.2018 року складено відповідний актовий запис № 9 виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Оскільки його син [PERSON] постійно проживав із своїм батьком [PERSON] , то відповідно після відкриття спадщини він прийняв її на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Про те, що існує інший заповіт [PERSON] та відповідно інший спадкоємець, Павлівській сільській ради нічого не відомо, оскільки з дня смерті [PERSON] ніхто не звертався щодо відкриття спадщини. Що стосується заяви громадянина ФРН [PERSON] , що він в установлений законом термін не звернувся з вимогою про вступ до спадщини у зв`язку з тим, що йому про смерть [PERSON] стало відомо лише у лютому 2020 року із оголошення у газеті «Жашківщина», зробленого Жашківською нотаріальною конторою, то це твердження не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] являється засновником та керівником ІП «Агро-Вільд Україна». Зазначене підприємство здійснює сільськогосподарську діяльність на земельних ділянках, орендованих у громадян, в тому числі у жителів с. Павлівка Жашківського району Черкаської області. У зв`язку з чим, зметою контролю виконання договорів оренди земельних ділянок, на території села Павлівка постійно знаходиться представники ІП «Агро-Вільд Україна» Сліпак Лариса Григорівна та Недзельська Валентина Анатоліївна . Саме ці особи ведуть облік орендодавців, яким виплачується оплата за договорами оренди і в разі смерті власника орендованої земельної ділянки вони обов`язково це відображають у своїх обліках та негайно повідомляють керівництву підприємства, оскільки у такому випадку потрібно переукладати договір оренди з спадкоємцями. Таким чином, про смерть [PERSON] представникам ІП «Агро-Вільд Україна» було відомо ще у 2018 році безпосередньо після його смерті, але до 2020 року ніхто не заявляв свої права на його спадщину. [PERSON] має посвідку на тимчасове проживання в Україні, має дозвіл на працевлаштування, перебуває у трудових відносинах на двох підприємствах ІП «Агро- Вільд Україна», ТОВ «Озірна-Агро», його підлеглі контролюють виконання договорів оренди, та саме він приймає рішення про виплату орендної плати. Крім того, влітку 2019 року до Павлівської сільської ради звернувся за допомогою [PERSON] і повідомив, що у нього виник конфлікт із керівником ІП «Агро-Вільд Україна» [PERSON] щодо не виплати оренди за пай його померлого батька [PERSON] .. Так, коли [PERSON] звернувся до офісу зазначеного підприємства, розташованого в [ADDRESS] , то від його працівників він дізнався про існування договорів емфітевзису та заповіту, зроблених нібито від імені його батька та йому повідомили, що саме [PERSON] розпорядився про не виплату орендної плати, оскільки батько [PERSON] помер та згідно заповіту тепер земельна ділянка є власністю [PERSON] , хоча [PERSON] було достовірно відомо, що ніяких договору емфітевзису та заповіту його батько не складав та не підписував. У зв`язку з виниклою ситуацією сільською радою [PERSON] було запропоновано звернутися із відповідною заявою до правоохоронних органів. На теперішній час у Жашківському відділенні поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 1201925010000569, внесеному до ЄРДР за заявою [PERSON] за ст. 190 КК України. Тому у позивача не було жодної поважної причини, з яких він пропустив строк для звернення до нотаріуса. Таким чином вважає, що у позивача були всі можливості заявити свої права на спадщину в установлений законом термін, тому у нього відсутні поважні причини для відновлення зазначеного строку. 03.07.2020 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - адвоката Смирнової Е.Г. надійшло пояснення щодо позовної заяви, в якому вона просить відмовити у задоволенні позивних вимог позивача, оскільки з вересня 1989 року [PERSON] постійно проживав із своїми батьками [PERSON] та [PERSON] в одному домоволодінні за адресою : Черкаська область Жашківський район с. Павлівка. 01.07.2006 року між [PERSON] та ІП «Агро-Вільд Україна» був укладений договорів оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7120985800:02:001:0700 терміном на 15 років. 18.11.2008 [PERSON] , 1937 року народження, було складено заповіт, за яким належне йому майно, а саме: земельна ділянка за державним актом ЧР №007941 площею 2,5153 га, якій в подальшому наданий кадастровий номер 7120985800:02:001:0700, заповідалась єдиному спадкоємцю його - сину [PERSON] , 1967 року народження. Зазначений заповіт, згідно діючого законодавства, було засвідчено секретарем Павлівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 176. [INFO] [PERSON] помер, про що 01.11.2018 року складено відповідний актовий запис № 9 Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області і відповідно відкрилася спадщина, яку згідно ч. 3 ст. 1268 ЦПК України прийняв його син [PERSON] , оскільки спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного Кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Влітку 2019 року [PERSON] звернувся до офісу ІП «Агро-Вільд Україна», керівником якого з 2018 року рахується громадянин Німеччини [PERSON] , щодо роз`яснення про несплату орендної плати за 2018 рік за земельні ділянки, в тому числі і за кадастровим номером 7120985800:02:001:0700, яка належить [PERSON] як спадкоємцю [PERSON] . При усному спілкуванні працівники підприємства ІП «Агро-Вільд Україна» повідомили [PERSON] , що орендна плата не буде сплачена, оскільки за вказаною земельною ділянкою нібито із [PERSON] був укладений договір емфітевзису, а крім того, нібито [PERSON] був складений заповіт на користь керівника ІП «Агро-Вільд Україна» [PERSON]. Оскільки [PERSON] було достовірно відомо, що його померлий батько ніякого заповіту на користь [PERSON] не складав, то він звернувся до працівників ІП «Агро- Вільд Україна» з проханням надати йому для ознайомлення нібито підписані його батьком документи, на що отримав відмову, оскільки за словами працівника ІП «Агро-Вільд Україна» [PERSON] , всі документи знаходяться безпосередньо у [PERSON] і саме він надав вказівку не сплачувати орендну плату за вказаною ділянкою, оскільки [PERSON] нібито оформив спадщину на нього . Про те, що існує інший заповіт [PERSON] та відповідно інший спадкоємець, [PERSON] нічого не відомо, оскільки з дня смерті [PERSON] ніхто не звертався щодо відкриття спадщини. Крім того, [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки являється повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця, так як є інвалідом 2 групи. Що стосується заяви позивача, що він в установлений законом термін не звернувся з вимогою про вступ до спадщини у зв`язку з тим, що про смерть [PERSON] йому стало відомо лише у лютому 2020 року із оголошення в газеті «Жашківська», зробленого Жашківською нотаріальною конторою, то це твердження не відповідає дійсності, оскільки позивач являється засновником та керівником ІП «Агро-Вільд Україна». Саме з цим підприємством у [PERSON] був укладений договір оренди на земельну ділянку за кадастровим номером 7120985800:02:001:0700. Коли в 2019 році [PERSON] звернувся на вказане підприємство з вимогою виплатити орендну плату, то йому за особистою вказівкою [PERSON] відмовили у виплаті грошових коштів. Таким чином, про смерть [PERSON] керівнику ІП «Агро-Вільд Україна» було відомо безпосередньо після його смерті, але до лютого 2020 року ніхто не заявляв своїх прав на його спадщину. Що стосується оголошення у газеті, то це було повідомлення про відкриття спадщини [PERSON] , оскільки відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, оголошення про пошук спадкоємців вже по спадковій справі, яку було відкрито саме за заявою [PERSON] 07.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 03.03.2021 року за клопотанням представника позивача замінено відповідача Павлівську сільську раду Жашківського району Черкаської області на відповідача Баштечківську сільську раду Жашківського району Черкаської області. Ухвалою від 22.04.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення співвідповідачем [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився; представник позивача - адвокат Шквира С.В. не з`явилася, при цьому до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності. Просила позов задовольнити повністю. У судове засідання представник відповідача Баштечківської сільської ради Жашківського району Черкаської області не з`явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання представник Жашківської державної нотаріальної контори не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] та представник третьої особи - адвокат Смірнова Е.Г. не з`явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оригінал спадкової справи після смерті [PERSON] (№ 19/2020), вважає, що у задоволенні позову слід відмовити , виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть № 9 від 01 листопада 2018 року (а.с.19). Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу 18.09.2018 року, [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , належну йому земельну ділянку площею 2,5153 га, яка розташована : Черкаська область, Жашківський район, Павлівська сільська рада, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки : 7120985800:02:001:0700( а.с.12). Відповідно до довідки роз`яснення від 20.03.2020 року № 235/02-14 в.о. завідуюча Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П., оскільки позивач заяву про прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] , 1937 року народження, в нотаріальну контору в установлений строк не подав та на момент його смерті зареєстрований за адресою померлого не був, то він пропустив строк для прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно копії газети «Жашківщина», після смерті [PERSON] , який народився [INFO] у с. Павлівка Жашківського району Черкаської області та помер [INFO] , відкрилася спадщина. Спадкоємцям необхідно звернутися до Жашківської державної нотаріальної контори до 21 березня 2020 року (а.с.10). Відповідно до копії витягу № 59194611 від 29.01.2020 року про реєстрацію в спадковому реєстрі, 29.01.2020 року відкрита спадкова справа № 19/2020 року (номер у нотаріуса), що майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . З матеріалів спадкової справи [PERSON] (№19/2020), вбачається, що 29.01.2020 року до Жашківської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у порядку п. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з померлим за однією адресою на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявляв про відмову від неї. Свідок [PERSON] у судовому засідання суду показала, що вона працювала у ІП «Агро- Вільд Україна» касиром до 2019 року. [PERSON] приходив на підприємство та вимагав орендну плату за свою земельну ділянку та за земельну ділянку батька. Їй відомо про існування заповіту на користь позивача. Вона їздила на зустріч з [PERSON] на підприємство у с. Озерна Білоцерківського району Київської області і розповідала йому про конфліктну ситуацію з [PERSON] .. Також вона нагадувала позивачу про смерть [PERSON] .. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинний з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви, позивачем [PERSON] пред`явлено позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до Баштечківської сільської ради Жашківського району Черкаської області, яка не є спадкоємцем. Баштечківська сільська рада Жашківського району Черкаської області є неналежним відповідачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. До закінчення підготовчого провадження позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача саме [PERSON] , як спадкоємця першої черги за законом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, що були заявлені до неналежного відповідача - Баштечківської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed