Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

14.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: визнати за нею право власності на однокімнатну ізольовану квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Харкові. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] . Останній рік свого життя її сестра тяжко хворіла, не мала можливості пересуватись, доглядати себе, у зв`язку з чим вона потребувала сторонньої допомоги, лікування та стороннього догляду, який здійснювала вона. У 2014-2015 р.р. сестра проживала у неї в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де й померла. [PERSON] вона поховала за свій кошт та прийняла після неї спадщину як спадкоємець за заповітом, звернувшись 14.07.2015 р. із відповідною заявою до 11-ї ХДНК, була заведена спадкова справа. Її сестра [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 04.06.2007 р. приватним нотаріусом, яким все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом вона матиме право, заповіла їй. Вона вступила у фактичне володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про спадщину за заповітом. Постановою від 18.06.2018 державним нотаріусом відмолено у видачі свідоцтва, оскільки 22.01.2016 чоловік спадкодавця - [PERSON] звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право власності на частину майна подружжя, однак свідоцтва не отримав та помер [INFO] . Син померлого [PERSON] - [PERSON] після смерті батька з заявою про прийняття спадщини не звертався. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є вона. Ухвалою суду від 24.09.2018 року позовну залишено без руху. У зв`язку із усунення недоліків ухвалою суду від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Запитами суду від 27.11.2018 витребувані з Одинадцятої ХДНК відомості щодо звернення спадкоємців [PERSON] та з Харківського міського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану ГТУЮ у Харківській області витребувані відомості про смерть [PERSON] 08.01.2019 року до суду надійшли витребувані відомості з Харківського міського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану ГТУЮ у Харківській області. 10.01.2019 до суду надійшли витребувані відомості з Одинадцятої ХДНК. Ухвалою суду від 18.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив. Представник третьої особи не з*явився, написав листа, в якому просив розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.09.2002 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . (а.с.18) Згідно листа Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року проведено за [PERSON] Назву вулиці «[ADDRESS]» змінено на [ADDRESS] . (а.с. 19) [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 05.05.2015 року, актовий запис 7173 (а.с. 12). Згідно заповіту, укладено 04.07.2007 року, [PERSON] , [INFO] , що народилася в м. Харкові, ІПН [NUMBER] , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] . (а.с.15) Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.07.2007 року до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис «реєстрація заповіту», номер у спадковому реєстрі 42716132. (а.с.16) Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.07.2015 року, після смерті [PERSON] , 1934 року народження, померлої [INFO] , заведено Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою спадкову справу №57683971 (спадкова справа у нотаріуса 886/2015). (а.с. 17) Як вбачається з постанови Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 18.06.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки відсутня можливість в нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, не подано документ, що посвідчує право власності. Зазначивши, що 22.01.2016 року була подана заява чоловіком спадкодавця, який просив видати йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, на квартиру [ADDRESS] та на грошові кошти. [PERSON] , " [INFO] , шлюб зареєстровано «07» грудня актовий запис № 1305, Дзержинський ВДРАЦС ХМУЮ, який помер « [INFO] , актовий запис № 16651, Харківський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області. Інших заяв до цієї спадкової справи не надходило. Свідоцтв про право на спадщину набудь яке спадкове майно та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя на будь-яке майно не оформлялось. (а.с. 24) Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12, ч.ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Судом було встановлено, що кватира перебувала у спільній сумісній власності, частки співвласників визначені не були. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Частинами 1, 2 ст.71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Натомість позивачем заявлялись лише вимоги щодо визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, при цьому вимог щодо визначення часток в спільному майні подружжя - не заявлялось. Крім того, позивачем не надано належних доказів про відсутність осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та не доведено, що відповідач не прийняв спадщину фактично. Таким чином, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даної заяви необхідно відмовити за наведених вище підстав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed