Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини; також просить стягнути із [PERSON] аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, до досягнення сином трьох років. Позов обґрунтовує тим, що перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, що 16 липня 2014 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільского районного управління юстиції у Рівненській області. Під час дії шлюбу в них народився син, [PERSON], [INFO]. Вказує, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв'язку з чим ніде не працює, жодних доходів. Крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, тому потребує допомоги від відповідача. Вважає, що відповідач може підтримати матеріально і її, як дружину, з якою проживає дитина до виповнення сину трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її як представника, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся повісткою за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт з повісткою був повернений до суду з відміткою "адресат за зазначеною адресою не проживає". Відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі, у заяві позовні вимоги визнав частково, зокрема, в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 1000,00 грн, а щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини заперечив. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з 16 липня 2014 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільского районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис у книзі реєстрації №141. Під час дії шлюбу в них народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 травня 2016 року. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року: для дітей віком до шести років становить 1626,00 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, відповідно до ст. 182 СК України, суд, з урахуванням виваженості, розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, що підтверджується записами з трудової книжки, а відповідач є працездатною особою, позов визнав частково в розмірі 1000 грн., то суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання сина, [PERSON], 13 травня 2016 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. Крім того, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трьохрічного віку в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Позивач станом на 21 січня 2019 року як безробітна у Єдиній інформативно-аналітичній системі державної служби зайнятості не зареєстрована, згідно довідки Корецької районної філії Рівненського обласного центру зайнятості від 21 січня 2019 року № 62. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України). Зважаючи на це суд вважає, що вимогу про стягнененя аліментів на утримання позивача, як матері неповнолітнього до досягнення ним трьохрічного віку слід задоволити частково в розмірі 1000 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Outcome: approved