Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON], аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримала, просила їх задовольнити в розмірі зазначеному в позові, оскільки відповідач регулярно не надає допомоги на утримання сина [PERSON], а вона потребує матеріальної допомоги, так як державна соціальна допомога їй виплачується лише на старшу дитину і вона отримує орендну плату за земельну ділянку. Будь-яких інших доходів вона не має. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково, суду пояснив, що він працює, інших утриманців не має і може виплачувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на банківський рахунок сина, а не на користь його матері, позивачки по справі та забезпечувати дитину всім необхідним. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, відповідно до довідки виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району №147 від 29.03.2017 року (а.с.3), що не заперечували сторони в судовому засіданні Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, починаючи з 30 березня 2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України якою встановлено, що розмір аліментів не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01.05.2017 року для дітей віком до 6 років становить 1426 гривень а також, те що всупереч вимог ст. 10,60 ЦПК України відповідачем не надані будь-які об'єктивні докази, які б свідчили, що відповідач має щомісячний дохід в розмірі, який після сплати його 1/4 частини на утримання сина [PERSON] буде менше прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік ». Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача щодо не бажання сплачувати аліменти на користь матері дитини, враховуючи положення ст.180 СК України якою на батьків покладено обов'язок по утриманні неповнолітніх дітей не залежно від їх бажання та матеріальних можливостей. Крім того судом взято до уваги, що обоє батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Не заслуговують на увагу твердження відповідача про його можливості надавати допомогу в натуральному вигляді у виді продуктів харчування та одягу дитині, оскільки зазначені твердження будь-якими доказами не підтверджені. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 640 гривень 00 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved