Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

26 січня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2017 року у розмірі 15238 грн. 04 коп. та судові витрати у розмірі 2270 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що [PERSON] звернулася до банку із метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 17 жовтня 2017 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8500 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В анкеті-заяві про укладення кредитного договору від 17 жовтня 2017 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", складає між ними договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10 грудня 2020 року виникла заборгованість в сумі 15238 грн. 04 коп., яка складається з 12204 грн. 32 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3033 грн. 72 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2021 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участі сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. 19 квітня 2021 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, з урахуванням поданої до суду заяви відповідачем про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 жовтня 2017 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого, відповідачу було відкрито кредитних рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8500 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредитного ліміту, що підтверджується підписом в заяві разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку». У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором по оплаті передбачених договором платежів, станом на 10 грудня 2020 року виникла заборгованість в сумі 15238 грн. 04 коп., яка складається з 12204 грн. 32 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3033 грн. 72 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості за кредитом, то з 2017 року по 2020 рік відповідач виконував взяті на себе зобов`язання періодично, в різному розмірі. На підставі кредитного договору б/н від 17 жовтня 2017 року, відповідачу було видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії останньої закінчується у липні 2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь банку.

Outcome: approved