Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

19.05.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 09.11.2007 року він відповідно до кредитного договору б/н надав відповідачу кредит в сумі 4500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року існує заборгованість: за кредитом 4141,47 грн., по процентам за користування кредитом 9149,16 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом-2774,47 грн., штраф 250,00 грн. (фіксована частина), штраф 549,14 грн. (процентна складова), загальна сума 11782,00 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з"явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позові наполягає. Відповідачка надала заяву в якій просе справу розглянути без її участі просе суд примінити строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач 09.11.2007 відповідно до кредитного договору б/н надав відповідачці кредит в сумі 4500,00 грн., який вона отримала в той же день, що підтверджено власним підписом на заяві позичальника. Сплата відсотків за користування кредитом складає 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-8). Згідно ст.ст.256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п.7 ч.11 ст.11 ЗУ "Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, та вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed