Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

03.08.2015 р. до суду надійшов зазначений вище позов. Відповідно до уточненої позовної заяви від 01.09.2015 р. позивачі просили усиновлення [PERSON], [PERSON], неповнолітніх : [PERSON] після усиновлення [PERSON]), [INFO], уродженки м. Павлограду,актовий запис про народження № 05 від 13 травня 2008 року, складений у Криштопівській сільраді Близнюківського району X арківської області і [PERSON] ( після усиновлення - [PERSON] ),[INFO] року ,уродженки м.Павлограду, актовий запис про народження №07 зареєстрований 20 квітня 2010 року у виконкомі Новоруської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області скасувати; передати дітей на опікування органу опіки і піклування) органу опіки і піклування Павлоградської районної державної адміністрації, де до усиновлення діти знаходились на місцевому обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 04 січня 2013 року за висновком органу опіки і піклування Паавлоградської районної адміністрації, позивачі усиновили дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON], [INFO] року народження, у зв'язку із чим до актових записів про народження дітей було внесено зміни щодо імені дітей [PERSON] (після усиновлення [PERSON]) та [PERSON] (після усиновлення -[PERSON]). В сім'ї позивачів також проживає син -[PERSON], [INFO] року народження, який також був позивачами усиновлений. Вказують, що ставлення [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] дуже погане. Ворожнеча, агресивна поведінка проявлялась у [PERSON]. [PERSON] відвідує школу № 3 м. Павлограду проявляє агресію щодо однокласників. Через поведінку [PERSON] та [PERSON] в сім'ї позивачів виникли неприязні відносини між подружжям, шлюбні відносини було припинено, позивачі мешкають окремо. Позивачі стверджують, що при усиновленні дітей орган опіки і піклування Павлоградської районної державної адміністрації не попередив їх про те, що біологічна мати дітей [PERSON] та її родичі зловживали спиртними напоями, окрема під час вагітності і при народженні дітей, що негативно вплинуло на характер, поведінку, психічний стан дітей, що підтверджується обстеженням у комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська лікарня №5» Дніпропетровської обласної ради. У [PERSON] виявлено розлад поведінки, її провокаційна, ворожнеча брутальна поведінка знаходиться за межами нормального рівня поведінки для дитини того ж віку, що являється наслідками компонентів її регресивної психіки . Вона є скрито - агресивною дитиною з проявленням явної агресії. У [PERSON] також виявлено розлад поведінки, дитина демонструє ворожнечу,брутальну,провокаційну поведінку,яке знаходиться за межами нормального рівня поведінки для дитини також віку. Дитина копіює поведінку старшої сестри. її стан здоров'я визначений як тривожно-депресивний. Як наслідок, у подружжя та [PERSON] та [PERSON] виникла побутові проблеми на ґрунті негативної поведінки дітей, попри те, що позивачі сумлінно виконували свої батьківські обов'язки, забезпечували дітей матеріально,піклувались про їх здоров'я, фізичний і духовний розвиток, намагались надати повну загальну освіту ,про що свідчать характеристики з школи і дитячого закладу. З огляду на вказане вважають, що між позивачами як усиновлювачами, з одного боку та сестрами [PERSON] та [PERSON] склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки,які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов'язків, що є підставою відповідно до п.3 ч. 1ст .238 СК України для скасування усиновлення за рішенням суду. 07.10.2015 р. органом опіки та піклування Павлоградської міської ради, службою у справах дітей Павлоградської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON], третя особа Павлоградська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яка була прийнята судом до спільного розгляду із первісним позовом. У своїх зустрічних позовних вимогах просять позбавити [PERSON], та [PERSON], батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO]; одночасно вирішити питання про стягнення аліментів з гр.[PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку; одночасно вирішити питання про стягнення аліментів з гр.[PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO], передати органу опіки та піклування Павлоградської міської ради для подальшого їх влаштування. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що підставою для звернення із зустрічним позовом є необхідність захисту інтересів малолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. 04 січня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом [PERSON] та [PERSON] свідомо усиновили малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження. Мати, [PERSON] позбавлена батьківських прав. Відомості про батька дитини [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СКУ. Батько, [PERSON] позбавлений батьківських прав. До усиновлення малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували у Павлоградському дитячому будинку "Моя родина" для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківської опіки. Згідно акту про знайомство з дітьми, кандидати в усиновлювачі [PERSON] та [PERSON] з першої зустрічі прийняли [PERSON] та [PERSON], спілкувалися з дітьми з любов'ю та довірою. Діти сприйняли цю родину, як свою рідну. Позивачі за первісним позовом наполягали на усиновленні [PERSON] та [PERSON], запевняючи, що нададуть дітям належне виховання, освіту, медичну допомогу, тепло, ласку та повагу люблячої родини, були ознайомлені з порядком та умовами усиновлення, правами і обов'язками кандидатів в усиновлювачі, правовими наслідками усиновлення. На теперішній час між позивачами за первісним позовом склалися напружені стосунки. [PERSON] разом з сином [PERSON] покинула родину і виїхала в невідомому напрямку. За місцем реєстрації сім'ї [PERSON] та [PERSON] неодноразово було здійснено вихід служби у справах дітей Павлоградської міської ради. Під час відвідування жодного разу матері не було вдома. Також були відсутні особисті речі гр.[PERSON] та сина [PERSON]. В бесіді з дітьми [PERSON] та [PERSON] встановлено, що вони бажають проживати в даній родині. Діти полюбили батьків та бабусю. Діти налякані та стурбовані відносинами між батьками. Вони дуже психологічно переживають сварку, яка сталася між їх батьками. Вони бояться знову бути покинутими напризволяще, що їм прийдеться пережити вдруге сирітську долю дітей, які залишені без батьківської турботи та любові. Діти [PERSON] та [PERSON] категорично відмовляються повертатися до дитячого будинку. Зі слів дітей між матір'ю та батьком не підтримуються родинні стосунки. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] не отримали від [PERSON] та [PERSON] батьківського тепла, любові, взаємопорозуміння, у зв'язку з чим, постійно виникали конфліктні ситуації між батьками та братом. Маючи достатній досвід усиновлення та батьківства [PERSON] та [PERSON] не справилися з труднощами, які виникли в процесі спільного проживання. З метою подолання складних життєвих ситуацій з родиною [PERSON] працювали спеціалісти служби у справах дітей Павлоградської міської ради. До роботи з ними був залучений практичний психолог кабінету дружнього до молоді при КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда. [PERSON] та гр. [PERSON] не мають бажання та наміру боротися з проблемами, оскільки не були готові до таких труднощів у вихованні малолітніх дітей. Вони безвідповідально підійшли до питання усиновлення дітей. їх дії суперечать інтересам дітей. При усиновленні дітей [PERSON] та [PERSON] керувалися своїми власними бажаннями, а не бажаннями та інтересами дітей. При скасуванні усиновлення батьки впершу чергу захищають себе, власні інтереси, тим самим наносять психологічну, моральну, фізичну травму дітям, яких усиновили. Вони повинні понести відповідальність за свої негуманні та неправомірні вчинки. [PERSON] та гр.[PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, самоусунулася від виховання, навчання та утримання малолітніх дітей. Саме бабуся [PERSON] дбає про дітей, відводить їх до школи та дитячого садка. Мати з дітьми не проживає, не відвідує їх та матеріально не забезпечує. Батько не проявляє батьківських почуттів до дітей. Батьки не створили умови для проживання дітей, які б позитивно впливали на їх поведінку. Діти не відчули в сім'ї [PERSON] родинного затишку та батьківського тепла. Батькам байдужа подальша доля цих дітей. За даними дитячого навчального закладу №1 "Веселка" малолітня [PERSON] з 2013 року відвідує заклад. Дитину до садочка завжди приводить та забирає бабуся. Батьки жодного разу не зверталися до вихователів з приводу проблем у вихованні своїх дітей. З боку дітей ніяких скарг на батьків не було. Згідно інформації загальноосвітньої школи №3 малолітня [PERSON] навчається в 2 класі. Мати [PERSON] з квітня 2015 року з сім'єю не проживає. Дівчинка боляче переносить розлучення з матір'ю. Батько не займається вихованням та навчанням доньки. Адміністрація загальноосвітньої школи №3 вважає за можливе позбавлення батьківських прав батьків. [PERSON] та гр.[PERSON] не маючи об'єктивних причин, пов'язаних із станом здоров'я дітей, ухиляються від виконання. Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр.[PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, що зумовило подання зустрічного позову. Позивачі за первісним позовом та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги за первісним позовом підтримали та просили їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Відповідачі за первісним позовом та у судовому засіданні позовні вимоги не визнали з мотивів, викладених у зустрічній позовній заяві, яку підтримали. Третя особа Павлоградська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили їх задовольнити, а у первісному позові - відмовити повністю. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволені зустрічного позову необхідно відмовити в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2012 р. у цивільній справі № 429/7465/12 за позовом Органу опіки та піклування Новоруської сільської ради Павлоградського району в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Павлоградської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, позов було задоволено, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження, передано малолітню [PERSON], [PERSON] органу опіки та піклування Павлоградської районної державної адміністрації для їх подальшого влаштування, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь органу опіки та піклування Павлоградської районної державної адміністрації на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19 липня 2012 року до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь органу опіки та піклування Павлоградської районної державної адміністрації на утримання малолітніх дітей : [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19 липня 2012 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.90-92). Зазначене рішення суду набрало законної сили. Про народження [PERSON], [PERSON] було повторно видано свідоцтва про народження (а.с.13, 14). Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.01.2013 р. у цивільній справі № 429/12126/12 за заявою [PERSON], [PERSON] про усиновлення дітей заяву було задоволено, оголошено [PERSON], [PERSON] усиновлювачами малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження; виключено із свідоцтва про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] та матір [PERSON]; внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] № 05 від 13 травня 2008 року, зробленого Криштопівською сільською радою Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. Присвоєно усиновленій прізвище [PERSON], ім'я [PERSON], по батькові [PERSON], батьком дитини записано громадянина України [PERSON], матір'ю дитини записано громадянку України [PERSON], місцем народження дитини записано місто Павлоград Дніпропетровської області. Дату народження дитини залишено без змін. Шлюб батьків дитини зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 20 вересня 2008 року згідно актового запису № 617. Відділу реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області внести відповідні зміни до актового запису про народження № 05 від 13 травня 2008 року на [PERSON], зробленого Криштопівською сільською радою Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. Так само рішенням суду було виключено із свідоцтва про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] та матір [PERSON], внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] № 7 від 20 квітня 2010 року, зробленого виконкомом Новоруської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, присвоєно усиновленій прізвище [PERSON], ім'я [PERSON], по батькові [PERSON], батьком дитини записано громадянина України [PERSON], матір'ю дитини записано громадянку України [PERSON], місцем народження дитини записано місто Павлоград Дніпропетровської області, дату народження дитини залишено без змін. Шлюб батьків дитини зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 20 вересня 2008 року згідно актового запису № 617. Відділу реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести відповідні зміни до актового запису про народження № 7 від 20 квітня 2010 року на [PERSON], зробленого виконкомом Новоруської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.11-12). Зазначене рішення суду набрало законної сили. Відповідно до положень ст.238 СК України усиновлення може бути скасовано за рішенням суду якщо: 1)воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2)дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3)між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Позивачі, як на підставу скасування усиновлення, посилаються на п.3 ст.238 СК України, обґрунтовуючи тим, що поведінка [PERSON], [PERSON] знаходиться за межами нормального рівня поведінки для дітей того ж віку, тому позивач не мають можливості виконувати свої батьківські обов'язки. Позивачі мали бажання прийняти усиновлених дітей в свою сім'ю, опікуватися ними, бути їм батьками, але не мають реальної можливості для цього незалежно від їх волі. Проте, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], суд доходить висновку, що усиновлювачі протягом тривалого часу дуже добре ставилися до [PERSON], [PERSON], опікувалися ними, тимчасова негативна поведінка дітей та стресова реакція на усиновлення не вплинула на намір позивачів щодо усиновлення та прийняття в свою сім'ю дітей. Із характеристики [PERSON] (а.с.15) та виписки із медичної картки хворого (а.с. 18) вбачається певний розлад поведінки дитини, проте вона не може бути визнана такою, що сама по собі робить неможливими спільне проживання позивачів та [PERSON], [PERSON] та виконання усиновлювачами своїх батьківських обов'язків. Так, згідно зі ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами визнано, що на час розгляду справи позивачі [PERSON] та [PERSON] спільно не мешкають, шлюбні відносини між ними припинено, [PERSON] та [PERSON] забезпечені матеріально, проте про них безпосередньо дбає бабуся (мати позивача [PERSON].) [PERSON], яка їх годує, й, відводить їх до школи та дитячого садка, тощо. [PERSON] засереджений на тому, щоб прогодувати сім`ю, працює на шахті, [PERSON] опікується сином [PERSON], мешкаючи окремо. Суд вважає, що вказані обставини не забезпечують [PERSON] та [PERSON] сімейного виховання та їх інтересам, що є підставою для скасування усиновлення за п.1 ч. 1ст .238 СК України. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої особи, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Завдання інституту усиновлення полягає у формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини, тому, насамперед, стабільними та незмінними повинні бути самі відносини, які виникли внаслідок факту усиновлення. Найоптимальніший варіант є тоді, коли ці відносини збережуться назавжди, адже їх припинення може тяжко травмувати дитину, істотно відобразитися на її інтересах. Для недопущення такого стану законом встановлено жорстка процедура здійснення усиновлення, однак в окремих випадках відносини з усиновлення можуть припинятися, зокрема через його скасування. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення її сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідносин із усиновлення, як винного так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. Виходячи з системного аналізу зазначених приписів законодавства, скасування усиновлення - це припинення відносин, які виникають із факту усиновлення на майбутній час, якщо цього потребують інтереси дитини на підставі серйозних обставин, передбачених законом. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги несприятливі для виховання [PERSON], [PERSON] умови в сім'ї позивачів, яка фактично розпалася, та відсутності умов для повноцінного розвитку дітей за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, на підставі п.1 ч. 1 ст .238 СК України. Згідно Міжнародної конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з вимогами ч.1, 5 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. Згідно ст.240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення або визнання його недійсним мають батьки, усиновитель, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла 14-річного віку. Одночасно, з огляду на встановлені судом обставини справи суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом необґрунтованими та такими, що не відповідають справжнім інтересам [PERSON], [PERSON] та мають на меті, фактично, покарання [PERSON] та [PERSON]. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про винну поведінку усиновлювачів щодо усиновлених дітей. В силу вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Покази свідків, характеристики, надані за місцем виховання (навчання) дітей, як в дитячому садочку, так і в школі відповідно, підтверджують той факт, що батьки створили всі необхідні умови за місцем проживання, влаштували дітей до садка та школи, одягали, взували та годували дитину, цікавилися дітьми та намагались реагували на зауваження працівників виховних і навчальних закладів, в тому числі і щодо психічного здоров`я дітей, їх лікування, тобто реально намагалися зробити дітей членами своєї сім`ї. Суд враховує, що позивачами за зустрічним позовом не надано підтверджень належного здійснення заходів контролю щодо забезпечення усиновлювачами умов проживання, розвитку та виховання усиновлених дітей, при тому що такі функції відповідно до п. 103 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 905 від 08.10.2008 року, покладаються на служби у справах дітей за місцем проживання усиновлювачів. Документи, додані до зустрічного позову, складалися восені 2015 р. та містять інформацію про сім`ю позивачів вже після припинення між ними шлюбних відносин, що [PERSON] та [PERSON] не заперечується. Той факт, що з січня 2013 р. позивачам не вдалося створити із усиновленими справжню родину, та останні переконавшись у безплідності своїх намагань, не вдалися до будь-яких протиправних та аморальних дій щодо дітей, а лише реалізували надане їм Конституцією України право щодо звернення до суду із позовом про скасування усиновлення, не свідчить і не може свідчити про їх намагання протиправно позбавитися усиновлених дітей. Сам факт невдалого усиновлення і скасування його через суд, є моральною травмою не лише для усиновлених дітей, що безумовно і жодним із учасників не оспорюється, а також в даному випадку є стресом для самих усиновлювачів, що випливає, зокрема, із висновку психолога щодо [PERSON], за зверненням останньої ще 30.06.2014 р. (а.с.21-22). Оцінюючи підстави, з яких відповідачами за зустрічним позовом заявлено позов, із обставинами, за яких рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2012 р. у цивільній справі № 429/7465/12 [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав, суд також доходить думки про необґрунтованість зустрічного позову з огляду на умови утримання, створені позивачами усиновленим дітям як після усиновлення, так і на час розгляду справи судом. Так, рішенням суду від 21.08.2012 р. було встановлено, що мати та батько малолітніх дітей, не приймають участі у виховані доньок, зловживають алкогольними напоями, мати веде аморальний спосіб життя, регулярно залишає малолітніх дітей без догляду, батьки не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, ухиляються від своїх законних обов'язків по їх вихованню. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.05.2012 року складеного комісією Новоруської сільради встановлено, що будинок в якому проживає сім'я [PERSON] потребує капітального ремонту, будинок знаходиться в антисанітарному стані: дуже брудно, стіни не білені, постільна білизна брудна. В холодильнику відсутня їжа та відсутні запаси продуктів. Діти голодні, брудні. Згідно акту складеного 20.05.2012 року комісією Новоруської сільської ради встановлено, що мати двох малолітніх дітей [PERSON] дома не перебувала. За словами співмешканця [PERSON] ввечері 18.05.2012 року вона поїхала з хлопцями до Харківської області і до теперішнього часу не повернулася. За дітьми доглядав [PERSON] Комісією було вирішено, оскільки мати малолітніх відсутня, батько з 21.05.2012 року виходив на роботу і діти фактично залишались самі, відправити дітей до Павлоградської районної лікарні.З характеристики за місцем проживання на відповідачку [PERSON] вбачається що вона вихованням дітей не займається, веде бродячий спосіб життя. Під час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони. Відмовляючи у зустрічному позові у частині стягнення аліментів з гр.[PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та стягнення аліментів з гр.[PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, суд також враховує, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2012 р. у цивільній справі № 429/7465/12, яке набрало законної сили та є чинним на час розгляду спору, на користь органу опіки та піклування Павлоградської районної державної адміністрації вже було стягнуто аліменти із біологічних батьків дітей (а.с.90-92). Оскільки відповідно до п. 19 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 905 від 08.10.2008 року, відповідно до якого у разі настання обставин, передбачених підпунктами 1-5 п. 18 цього Порядку (п.п 2 скасування усиновлення), служба у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини з'ясовує, де дитина перебувала на місцевому обліку, та інформує відповідну службу у справах дітей про необхідність поновлення дитини на місцевому обліку, яка відповідно до цього пункту виконує покладені на неї обов'язки щодо поновлення на обліку дітей, які можуть бути усиновлені, відповідно до вказаного Порядку, у задоволенні позовних вимог за первісним позовом у частині передачі дітей на опікування органу опіки і піклування)органу опіки і піклування Павлоградської районної державної адміністрації, де до усиновлення діти знаходились на місцевому обліку слід відмовити, визначивши, що [PERSON] та [PERSON] належить передати на опікування Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради.

Outcome: partial