Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

20 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Костянтинівського державного хімічного заводу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому зазначила, що вона перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом. Заробітна плата позивачці не виплачувалась, заборгованість по заробітній платі було стягнуто на її користь з відповідача на підставі судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2013 року. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник Костянтинівського державного хімічного заводу в судовому засіданні визнав позов, не заперечував проти стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку . Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом, та була звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-12). Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 233/3643/13-ц від 15 травня 2013 року присуджено до стягнення на користь позивача з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2012 року по 18 квітня 2013 року у розмірі 4593,07 грн. Згідно довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 32 від 29 січня 2014 року (а.с.14) розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 68,75 грн.. Як вбачається з довідок відповідача по справі від 29 січня 2014 року (а.с.20) та від 14 березня 2014 року (а.с.23), за графіком кількість робочих днів [PERSON] з 18 квітня 2013 року по 14 березня 2014 року включно мала становити 150 робочих днів. Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оплату праці" трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку, що з Костянтинівського державного хімічного заводу на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період часу з 18 квітня 2013 року по 14 березня 2014 року включно, який становить 10312,50 грн. (150 робочих днів за графіком х 68,75 грн.) які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст.115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.32 Закону України "Про оплату праці",

Outcome: approved