Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року [PERSON] визнано винним у навмисному спричиненні потерпілій [PERSON] тілесного ушкодження у вигляді термічного опіку II ступеня передньої поверхні лівої половини грудної клітки, із якими її було доставлено до Бережанської центральної районної комунальної лікарні. Прокурор, вказуючи, що потерпіла від злочину [PERSON] з приводу спричинених їй відповідачем опіків протягом 23 днів знаходилася на стаціонарному лікуванні в Бережанській центральній районній комунальній лікарні, і лікарня на її лікування понесла витрати в сумі 6 222 гривні 19 коп., звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути понесені лікарнею витрати з відповідача. В початковій стадії судового засідання прокурор свої позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити в повній сумі і стягнути із [PERSON] в користь Бережанської ЦРКЛ 6 222 гривні 19 коп., однак після допиту у якості свідка лікуючого лікаря потерпілої від злочину [PERSON] та огляду матеріалів справи, після з"ясування судом тієї обставини, що потерпіла опік грудної клітки, який їй був спричинений відповідачем, лікувала не 23 дні, а лише 10 днів, прокурор змінив свої вимоги, він відповідно зменшив суму позову із 6 222 гривень 19 коп. до 2 705 гривень 30 коп. і просив змінені позовні вимоги задоволити. Представник Бережанської центральної районної комунальної лікарні [PERSON] змінені прокурором вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] із зміненими вимогами погодився, однак просив із врахуванням його майного стану та стану здоров»я зменшити суму стягнення до 2 000 грн.. Суд, вислухавши пояснення сторін, пояснення допитаного у якості свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги прокурора слід задоволити з наступних підстав. Відповідно зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року, о 06 годині 50 хвилин, [PERSON], перебуваючи по місцю проживання своєї сестри [PERSON], в ході словесного конфлікту умисно вилив на неї каструлю з окропом, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку II ступеня передньої поверхні ділянки лівої половини грудної клітки площею 7% поверхні тіла, із якими її було доставлено до Бережанської ЦРКЛ та встановлено, що потерпіла [PERSON] з 31 грудня 2014 по 23 січня 2015 року проходила лікування, на яке Бережанською ЦРКЛ витрачено 6 222,19 гривень. Вищевказаний факт підтверджується вироком Бережанського районного суду від 15 травня 2015 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та довідкою Бережанської ЦРКЛ № 215 від 6 березня 2015 року. І хоч із оглянутих у судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого за № 0006650, листка лікарських призначень та представленого ЦРКЛ розрахунку видно, що [PERSON] Станіславіна з 31 грудня 2014 по 23 січня 2015 року проходила лікування, на яке Бережанською ЦРКЛ витрачено 6 222,19 гривень, однак зазначена інформація в судовому засіданні спростована поясненнями лікаря [PERSON], який пояснив, що потерпіла [PERSON] з приводу опіків грудної клітки була поміщена на стаціонарне лікування 31 грудня 2014 року і перебувала на стаціонарі до 23 січня 2015 року, однак остання 5 січня 2015 року була відпущена додому і вже 6 січня 2015 року у неї було діагностовано хімічний опік сідниці, з яким вона продовжила лікування саме до 23 січня 2015 року, тобто термін її лікування опіків грудної клітки становив лише десять днів. Вищевказаний факт підтверджується довідкою за № 215, виданою Бережанської ЦРКЛ 6 березня 2015 року. Із оглянутої у судовому засіданні історії хвороби [PERSON] видно, що опіки грудної клітки у неї зажили 9 січня 2015 року, а вирок, постановлений Бережанським районним судом 15 травня 2015 року, підтверджує той факт, що відповідач [PERSON] спричинив [PERSON] не опік сідниць, а саме опік грудної клітки, із яким вона перебувала на стаціонарному лікуванні не 23 дні, як первинно зазначалося прокурором у позові, а 10 днів, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. А так як із пояснень лікуючого лікаря потерпілої та долучених до матеріалів справи документів видно, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] [PERSON] з 31 грудня 2014 по 9 січня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Бережанській ЦРКЛ і на її лікування державою було витрачено не 6 222,19 гривень, як первинно зазначалося прокурором у позові, а 2 705,30грн., а тому змінені позовні вимоги прокурора слід визнати підставними і задоволити їх . Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. судового збору.

Outcome: approved