Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

13.11.2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, у якому вказала, що з 2002 року вона володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Пархоменко, №14, в смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області без правовстановлюючих документів. Про власника будинку їй нічого не відомо. В 2002 році вона придбала будинок №14 по вулиці Пархоменко в смт. Казанка Миколаївської області у [PERSON], і з того часу проживає у вищевказаному будинку. Просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Пархоменко, №14, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області за набувальною давністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача - Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до тимчасової посвідки на постійне проживання серії МК №000234 [PERSON], [INFO], має зареєстроване місце проживання за адресою [INFO] з 23.03.2013 року. Відповідно до акту від 01.11.2015 року, складеного депутатом Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] з 2002 року фактично проживає за адресою [INFO] без реєстрації та вважається власником цього будинку. Відповідно до оціночного акту на будівлю, збудовану в 1963 році по вул. Пархоменко, №14, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області видно, що графу «власник» не заповнено. Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що з 2002 року [PERSON] володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Пархоменко, №14, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області без правовстановлюючих документів. З наданих позивачем документів на будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Пархоменко, №14, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області, які вона отримала від бюро технічної інвентаризації, випливає те, що на момент початку проживання позивачем у будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Пархоменко, №14, смт. Казанка, попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим позивачу [PERSON] Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Отже за відсутності власника вищевказаного будинку позивач правомірно пред'явив позов до органу місцевого самоврядування на території якого розміщений спірний будинок, а саме Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області. Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки вона відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном більше десяти років, постійно підтримує будинок в належному стані, крім того, ніхто ніяких претензій щодо будинку не заявляв та на будинок не претендував. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про законність вимог позивача, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved