Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

15.01.2015 року від Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 до суду надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до 4 відділення Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №1 терміном на три місяці для примусового лікування хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що у [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], туберкульоз легень вперше виявлено в березні 2014 році. 28 травня 2014 року [PERSON] госпіталізований до стаціонарного відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 (ОПТД № 3), де перебуває і по-теперішній час. 03.06.2014 року хворому встановлено діагноз: вперше діагностований туберкульоз верхньої долі лівої легені (інфільтративний). В липні 2014 року хворому встановлено діагноз мультирезистентний туберкульоз легень верхньої долі лівої легені (інфільтративний). Крім того, в 1991 році [PERSON] переніс інфекційний гепатит, в листопаді 2013 року - захворювання легень та ВІЛ. Перебуваючи в стаціонарному відділенні ОПТД № 3 хворий систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує, зловживає алкогольними напоями, від прийому протитуберкульозних препаратів неодноразово відмовляється, перериває лікування з власної ініціативи. 06 жовтня 2014 року [PERSON] консультований лікарем - наркологом. Під час обстеження, лікарем - наркологом було встановлено, що хворий зловживає алкогольними напоями. Тобто, у хворого встановлено також і діагноз хронічний алкоголізм (F 10.20). В зв'язку з чим, лікар - нарколог попередив хворого про примусове лікування. Отже, в добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. Хоча йому доведено до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути вкрай небезпечними. Вимог протиепідемічного режиму [PERSON] не дотримується. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. Хворий створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Що свідчить про його ставлення до свого стану здоров'я та до лікування. Хворий не розуміє своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 26.12.2014 року за №88 [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхньої долі лівої легені (інфільтративний). Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм (F 10.20) та В-20. В зв'язку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в туберкульозу в 4 відділенні Комунального закладу охорони здоров»я «Обласний протитуберкульозний диспансер № 1», терміном на три місяці. Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласному протитуберкульозному диспансері №1 є відділення закритого типу для лікування хворих на туберкульоз, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці. Бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. Відповідно до ст. 285 ЦПК України просила не викликати у судове засідання [PERSON], оскільки він становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих. Представник заявника Сергієнко С.М. у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON], який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, в судове засідання не з'явився, що, відповідно до ст. 285 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду за його відсутністю. Вислухавши представника заявника, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 26.12.2014 року за №88 [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхньої долі лівої легені (інфільтративний). Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм (F 10.20) та В-20. В зв'язку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в 4 відділенні Комунального закладу охорони здоров"я «Обласний протитуберкульозний диспансер № 1», терміном на три місяці. (а. с. 4). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу та алкоголізм, а також його ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписок з історії хвороби №076675 та №2014/94, листка огляду та консультацій спеціалістами. (а. с. 5-7). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 надано докази того, що [PERSON]. хворий на заразну форму туберкульозу та алкоголізм, під час амбулаторного та стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та хронічний алкоголізм, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласного протитуберкульозного диспансеру №1 для примусового лікування строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved