Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

29 травня 2013 року представник КП "Севтеплоенерго" СМР звернувся суду з вищеназваною позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що позивач поставляв відповідачу теплову енергію, однак, відповідач оплату не проводив, в результаті чого утворилася заборгованість на 08.05.2013 року за період з січня 2008 року по лютий 2011 року у сумі 782,12 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає, що послужило приводом для звернення до суду. Представник у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, просить по справі ухвалити заочне рішення, позовні вимоги задовольнити. Відповідачка у судове засіданні не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, «якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповноважною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вважає за можливим розглянути справу по суті та постановити заочне рішення згідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні, що відповідно до п.1 Розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації № 898-р від 27 травня 1997 року "Про заходи по введенню прямих розрахунків населення за послуги тепловодопостачання та водовідведення на ім'я [PERSON] був відкритий особовий рахунок [NUMBER]. КП "Севтеплоенерго" СМР здійснює постачання житлового будинку [ADDRESS] у вказаному будинку, наймачем якої є відповідач, обладнана центральним опаленням та тепловодопостачанням. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 17, 18, 20, 30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги за встановленими тарифами. У відповідності зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване опалення відноситься до комунальних послуг, а відповідачі як наймач житла є споживачем послуг з опалення та зобов'язаний оплачувати вказані комунальні послуги. Відповідно до наданого розрахунку у відповідача утворилася заборгованість за послуги КП «Севтеплоенерго» СМР у сумі 782,12 гривень за період з січня 2008 року по лютий 2011 року. Звертаючись до суду за захистом свого порушеного права КП «Севтеплоенерго» СМР просило суд стягнути з відповідача заборгованість за період часу з січня 2008 року по лютий 2011 року і при розгляді справи не змінювало позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 2 статті 264 ЦК України передбачає переривання строку позовної давності в разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. 13 квітня 2011 року КП «Севтеплоенерго» СМР зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, внаслідок чого судом 20.05.2011 року був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості за період з січня 2008 року по лютий 2011 року, який в послідуючому був скасований за заявою боржників. Звернення до суду позивачем про постановлення судовому наказу, свідчить про переривання строку позовної давності. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог даного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Суд приходить до висновку про правомірність вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовій збір», з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду у сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved