Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з нею, прізвище залишити без змін, судові витрати покласти на неї. Свої вимоги мотивувала тим, що через конфлікти та відсутність взаєморозуміння між ними втрачено почуття любові та поваги. Вказала, що проживають окремо, шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Тому змушена звернутися до суду. 24.06.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату підготовчого судового засідання. 11.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.10.2021 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 09.жовтня 2008 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.4/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти : син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] /а.с.5,6/, які проживають з позивачем / а.с.8/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Місце проживання неповнолітніх синів суд визначає з позивачем, оскільки щодо даної обставини не надійшло заперечень. Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги клопотання позивача та не стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved