Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 жовтня 2006 року вони уклали шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року вони припинили шлюбні відносини, по причині непорозуміння один одного, постійно виникали сварки, на підставі чого просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 05.12.2014 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду позовна заява [PERSON] була залишена без руху для усунення недоліків, так в позовній заяві в прохальній частині не вказано прізвище, ім"я та по-батькові осіб, які розривають шлюб, а також до позовної заяви позивачем не наданий оригінал свідоцтва про одруження, а лише додана копія свідоцтва про шлюб. 23.12.2014 року до Верхньодніпровського районного суду надійшла заява [PERSON] з усуненими недоліками. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище «[PERSON]». Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 21 жовтня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 24 та було видане виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] від 21.10.2006 року (а.с. 13). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження, серія [NUMBER], яке видане 09.10.2007 року виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з відповідачкою. Позов був поданий до суду 04 грудня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved