Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

24.10.2019 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його проживання однією сім`єю та ведення спільно домашнього господарства разом із [PERSON] , [INFO] , з 1989 року до 13 листопада 2004 року. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер його двоюрідний дядько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом та залишилося спадкове майно, земельна частка (пай) площею 4,27 в умовних кадастрових га, що перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства "Правда". Приватним нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , оскільки в нього відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки із спадкодавцем, та відсутній факт прийняття ним спадщини. Натомість заявник посилається на те, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України. Також, вказав, що з 1989 року і по 13 листопада 2004 року, тобто на день смерті [PERSON] постійно проживав з ним без реєстрації за адресою : [ADDRESS] , спільно вели господарство. Так, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно йому для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що передбачено ст. 1264 ЦК України, а тому він змушений був звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав. 29.10.2019 року провадження у справі відкрито, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Заявниця в судове засідання не прибула, від її представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що вимоги заяви підтримує, які просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Киянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с.9, який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Правда" розміром 4,27 в у мовних кадастрових гектарах /а.с.7/. Приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Люлевичем А.І. 06.09.2019 року було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю у нього документів, які б підтверджували його родинні відносини з померлим. Крім цього нотаріусом було встановлено відсутність факту прийняття заявником спадщини після померлого, оскільки той у встановлений законом шестимісячний термін не звертався, на день смерті спадкодавця зареєстрованим з ним не був/а.с.5/. Натомість, заявник посилається на те, що є спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки з ним проживав на момент його смерті та протягом 5 років до дня смерті. Так, з довідки Киянської сільської ради від 16.07.2019 року за № 220 слідує, що разом із [PERSON] , що помер [INFO] , не менше шести місяців та на момент смерті проживав [PERSON] , за адресою : [ADDRESS] /а.с.10/. Крім цього, з акту № 4 складеного виконкомом Киянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 16.07.2019 року на підставі свідчень свідків : [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно постійно з 1989 року проживав разом із [PERSON] , вели спільне господарство, аж до його смерті /а.с.11/. Ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. За ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Інших спадкоємців, які б заявили про свої спадкові права, окрім заявника, судом не встановлено. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно з`ясовано, що заявник та спадкодавець [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, з 1989 року, тобто останні п"ять років до відкриття спадщини після померлого. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємця четвертої черги спадкування, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в суді, а також, приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved