Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» з позовом про розірвання договорів оренди земельних ділянок, а саме, просила: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки за №0054, що укладено між [PERSON] як Орендодавцем та СТОВ «Росія» як Орендарем відносно земельної ділянки кадастровий номер 3524084000:02:002:1496, площею 3,864 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, договір зареєстровано за №352400004003269 відділом Держкомзему у Новоукраїнському районі 22.11.2011 року; 2) розірвати договір оренди земельної ділянки за №0122, що укладено між [PERSON] як Орендодавцем та СТОВ «Росія» як Орендарем відносно земельної ділянки кадастровий номер 3524084000:02:002:3416, площею 4,5503 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, договір зареєстровано за №352400004001972 відділом Держкомзему у Новоукраїнському районі 22.05.2012 року. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником двох земельних ділянок кадастрові номери 3524084000:02:002:1496 площею 3,864 га та 3524010000:02:002:3416 площею 4,5503 га, які розташовані на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельні ділянки внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Між позивачем та СТОВ «Росія» 04 березня 2011 року було укладено договір оренди землі №0054, зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 22.11.2011 року за №352400004003269, за умовами якого Орендодавець надала, а СТОВ «Росія» (Орендар) прийняв у оренду земельну ділянку площею 3,86 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору закінчується 15.11.2060 року. Згідно з положеннями пунктів 9, 11 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі до 31 грудня щорічно. У пункті 5 Договору сторонами зазначено, що нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 53842 грн. Крім того, 23.02.2012 року між позивачем та СТОВ «Росія» було укладено договір оренди землі №0122, зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 22.05.2012 року за №352400004001972, за умовами якого Орендодавець надала, а СТОВ «Росія» (Орендар) прийняв у оренду земельну ділянку площею 4,5503 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору закінчується 15.11.2061 року. Згідно з положеннями пунктів 9, 11 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі до 31 грудня щорічно. У пункті 5 Договору сторонами на день його укладення не зазначено розмір нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. Позивач вважає, що відповідач порушив свій обов`язок щодо регулярної виплати позивачу орендної плати, більш як п`ять років ігнорує її усні звернення до керівництва, 30.07.2019 року позивачка надіслала відповідачу заяву, в якій просила протягом десяти робочих днів з моменту її отримання підготувати та надати їй письмову інформацію (довідку) та копії підтверджуючих документів щодо виплати їй орендної плати за обома договорами оренди, починаючи з 2012 року, а також здійснити виплати з метою погашення перед нею заборгованості за час оренди. Однак відповіді позивач не отримала, тому звернулася до суду. Ухвалою судді від 17.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовчому судовому засіданні на 09.10.2019 року. 09.10.2019 року за клопотанням представника позивача та відповідача підготовче судове засідання відкладено на 29.10.2019 року, 29.10.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, розгляд справи відкладено на 26.11.2019 року, 26.11.2019 року підготоче судове засідання за клопотанням представника відповідача відкдадено на 12.12.2019 року, 12.12.2019 року ухвалою суду визнано обов`язковою явку представника позивача, підготовче судове засідання відкладено на 28.01.2020 року, ухвалою суду від 28.01.2020 року призначено справу до судового розгляду на 26.02.2020 року, витребовано докази та залучено третю особу без самостійних вимог [PERSON] , 26.02.2020 року розгляд справи відкладено через неявку третьої особи на 08.04.2020 року, 08.04.2020 року за клопотанням представників позивача та відповідача у зв`язку з запровадженням карантину на території України та поширенням короновірусної хвороби, розгляд справи відкладено на 30.04.2020 року, 30.04.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 27.05.2020 року, 27.05.2020 року за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено на 25.06.2020 року, 25.06.2020 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 11.08.2020 року, 11.08.2020 року у зв`яку з неявкою представника відповідача та неповідомленням третьої особи, розгляд справи відкладено на 09.09.2020 року, 09.09.2020 року за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 13.10.2020 року. 23.10.2019 року через канцелярію суду надійшов письмовий відзив від заступника директора СТОВ «Росія» - [PERSON] на позовну заяву [PERSON] про розірвання договорів оренди земельних ділянок, зі змісту якого вбачається, що СТОВ «Росія» просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Свій відзив мотивує тим, що СТОВ «Росія» ніколи не укладали договорів оренди з [PERSON] про оренду земельних ділянок кадастровий номер 3524084000:02:002:1496, площею 3,864 га та 3524084000:02:002:3416, площею 4,5503 га, що зазнавено в позовній заяві позивача. Натомість СТОВ «Росія» уклало з Позивачкою договори оренди на земельні ділянки кадастровий № 3524010000:02:002:1496, площею 3,86 га та кадастровий № 3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га. Договори оренди на дані земельні ділянки зареєстровані в законом встановленому порядку, орендна плата по даних договорах нараховується та сплачується своєчасно в повному обсязі. Орендну плату за оренду земельних ділянок кадастровий № 3524010000:02:002:1496, площею 3,86 га та кадастровий № 3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га що належать [PERSON] - уповноважена особа - [PERSON] . Повноваження [PERSON] підтверджуються нотаріально посвідченими заявами [PERSON] від 10.03.2011 року, реєстраційний № 597 та від 12.04.2012 року, реєстраційний № 711. Також представник вказує, що за весь період дії договорів оренди [PERSON] до СТОВ «Росія» стосовно недійсності нотаріально посвідчених заяв жодного разу не зверталась, заяв та скарг стосовно повноважень особи, яка отримує орендну плату не надходило. Заяв та скарг стосовно невиплати орендної плати також не надходило. Заяв та скарг стосовно розміру орендної плати - не надходило. Розмір орендної плати, що нараховувався та виплачувався підтверджується довідками за кожен рік окремо: 2016 рік - довідка № 127 від 22.10.2019 року земельна ділянка кадастровий № 3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано 4251,30 грн, нормативна грошова оцінка - 141710,00 грн.; 2017 рік - довідка № 128 від 22.10.2019 року земельна ділянка кадастровий № 3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано 4251,30 грн, нормативна грошова оцінка - 141710,00 грн.; 2018 рік - довідка № 125 від 22.10.2019 року земельна ділянка кадастровий № 3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано 4996,64 грн, нормативна грошова оцінка - 141710,00 грн.; 2016 рік - довідка № 126 від 22.10.2019 року земельна ділянка кадастровий № 3524010000:02:002:1496, площею 3,86 га - нараховано 4230,39 грн, нормативна грошова оцінка - 141013,00 грн.; 2017 рік - довідка № 123 від 22.10.2019 року земельна ділянка кадастровий № 3524010000:02:002:1496, площею 3,86: га - нараховано 4230,39 грн, нормативна грошова оцінка - 141013,00 грн.; 2018 рік - довідка № 124 від 22.10.2019 року земельна ділянка кадастровий № 3524010000:02:002:1496 площею 3,86 га - нараховано 4975,73 грн, нормативна грошова оцінка - 141013,00 грн.. В березні 2017 року орендну плату за оренду землі в 2016 році у вигляді грошових коштів в сумі 6 828,19 грн отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] . В вересні 2017 року орендну плату за оренду землі в 2017 році у вигляді грошових коштів в сумі 6 827,77 грн отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] . В листопаді 2017 року орендну плату за оренду землі в 2018 році у вигляді грошових коштів в сумі 6 827,77 грн отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] . В квітні 2019 року доплату орендної плати за оренду землі в 2018 році у вигляді грошових коштів в сумі 1200,00 грн отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.51-54). 29.10.2019 року подано представником позивача адвокатом Руденко Г.В. заяву про зміну предмета позову, в якій зазначила, що у зв`язку із допущенням неточностей в позовній заяві [PERSON] щодо зазначення кадастрових номерів земельних ділянок, відносно яких існує спір, змінює предмет позову та просить : 1) розірвати договір оренди земельної ділянки за №0054, що укладено між [PERSON] як Орендодавцем та СТОВ «Росія» як Орендарем відносно земельної ділянки кадастровий номер 3524010000:02:002:1496, площею 3,864 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, договір зареєстровано за №352400004003269 відділом Держкомзему у Новоукраїнському районі 22.11.2011 року; 2) розірвати договір оренди земельної ділянки за №0122, що укладено між [PERSON] як Орендодавцем та СТОВ «Росія» як Орендарем відносно земельної ділянки кадастровий номер 3524010000:02:002:3416, площею 4,5503 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, договір зареєстровано за №352400004001972 відділом Держкомзему у Новоукраїнському районі 22.05.2012 року (а.с.72-73). 29.10.2019 року представником позивача - адвокатом Руденко Г.В. подано відповідь на відзив СТОВ «Росія» від 22.10.2019р., відповідно до якої представник вважає, що відзив на позов не містить фактів, обставин та доказів, які б спростували позовні вимоги. Свою відповідь мотивує тим, що СТОВ «Росія» в своєму відзиві підтверджує той факт, що позивачу як орендодавцю систематично не виплачувалась орендна плата. Представник вважає, що відповідач не наводить будь-яких аргументів та доказів щодо того, яким чином відносини [PERSON] та [PERSON] в березні 2011 року та у квітні 2012 року, та односторонні заяви [PERSON] на адресу [PERSON] вплинули на зобов`язання СТОВ «Росія» згідно п.32 Договорів №0054 та № 0122 щодо своєчасної виплати орендної плати, адже між вказаними особами не укладались тристоронні угоди щодо орендних правовідносин, а заява [PERSON] до [PERSON] не свідчить про укладення між ними правочину про заміну кредитора у зобов`язанні. Така заміна могла відбутись лише на умовах ст.ст. 513,520,521 ЦК України. Вважає, що посвідчувальний напис нотаріуса на заявах від 10.03.2011 року та від 12.04.2012 року вчинено лише відносно підпису [PERSON] , а заява не розглядалась нотаріусом в якості угоди. Відповідач у відзиві безпідставно ототожнив заяви [PERSON] від 10.03.2011 року та від 12.04.2012 року, адресовані [PERSON] , з довіреністю фізичної особи. Дана заява є нікчемною в силу того, що зміст даного одностороннього правочину суперечить нормам чинного законодавства (ст.ст.202,203, 205,208 ЦК України). Представник позиівача стверджує, що дійсно позивач отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000 гривень за кожну земельну ділянку під їх заставу, оскільки їй потрібні були кошти та швидко підписала всі документи, які було потрібно у нотаріуса. Документів було декілька, при цьому вона розуміла, що [PERSON] хоче переоформити земельні ділянки на себе, як тільки знімуть мораторій. Однак, жодних довіреностей [PERSON] отримання орендної плати чи вчинення інших дій позивач не надавала, нотаріусом такі довіреності не оформлялись. Крім того, вказує, що момент написання заяв [PERSON] , договори, які були підписан із СТОВ «Росія», не були чинними, оскільки не пройшли державної реєстрації в уповноваженому органі. Вважає, що відповідач помилився у власних висновках відносно заяв [PERSON] від 10.03.2011 року та від 12.04.2012 року, наслідком чого мало систематичне невиконання Орендарем власних грошових зобов`язань за договорами оренди №0054 та №0122 (а.с.76-77). 25.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача - заступника директора [PERSON] надійшов відзив на заяву [PERSON] про зміну предмету позову, відповідно до якого представник вважає, що позов є необгрунтований та безпідставним, а обставини не відповідають дійсності. Свій відзив мотивує тим, що за весь період дії договорів оренди (з 2011 року) - [PERSON] до СТОВ «Росія» стосовно недійсності нотаріально посвідчених заяв жодного разу не зверталась, заяв га скарг стосовно повноважень особи, яка отримує орендну плату не надходило. Заяв та скарг стосовно невиплати орендної плати та стосовно розміру орендної плати - не надходило. З початку дії договорів оренди зареєстрованих 21.11.2011 року та 15.05.2012 року грошові кошти за оренду земельних ділянок (орендну плату) в 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роках, тобто щорічно, при виплаті орендної плати, замість [PERSON] отримував [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених заяв від 10.03.2011р. та 12.04.2012р. СТОВ «Росія» при розрахунку розміру орендної плати використовує відомості про нормативні грошові оцінки земельних ділянок, видані уповноваженими організаціями з врахуванням коефіцієнтів індексації. За таких обставин представник вважає, що СТОВ «Росія» у відповідності до умов договорів своєчасно та в повному обсязі здійснює нарахування та виплату орендної плати по договорах оренди, укладених з [PERSON] (а.с.128-131). 27.03.2020 року через канцелярію суду надійшли пояснення від третьої особи [PERSON] , відповідно до яких, останній вважає, що позов є необгрунтований та безпідставний, оскільки навесні 2011 року та в лютому 2012 року до нього звернулась [PERSON] з клопотанням допомогти в складній фінансовій ситуації шляхом авансової виплати орендної плати за оренду земельних ділянок, які перебували в оренді у СТОВ «Росія». Грошові кошти необхідні були на власні потреби. Станом на березень 2011 року СТОВ «Росія» не мало змоги додатково проавансувати виплату орендної плати. Розглянувши клопотання [PERSON] та враховуючи власні активи, він вирішив допомогти [PERSON] у складній фінансовій ситуації. Вони з [PERSON] домовились про те, що [PERSON] отримує від [PERSON] позику грошовими коштами в розмірі 30 000 гривень в якості орендної плати і в замін цього дозволяє йому отримувати замість неї орендну плату у СТОВ «Росія», а потім і в квітні 2012 році таку ж суму за іншу земельну ділянку отирмала [PERSON] . В результаті домовленостей були укладені нотаріально посвідчені заяви від 10.03.2011 року та 12.04.2012 року. З метою гарантування забезпеченості повернення грошових коштів 10.03.2011 року та 12.04.2012 року складено на його користь заповіти на земельні ділянки, що належать [PERSON] .. Тому вважає, що він правомірно отримував орендну плату, а СТОВ «Росія» своєчасно та в повному обсязі виконувало договори оренди земельних ділянок (а.с.145-148). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на позовну заяву та відповідь на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Підтримав обставини викладені у відзиві. Додатково пояснив, що правовідносини з Наку оформлені з 04.03.2011 та 23.02.2012р. відповідно до договорів оренди. Наку від [PERSON] отримала 30000 грн. за кожну земельну ділянку та надала згоду на отримання орендної плати [PERSON] з 2011 року та з 2012р. до кінця дії договорів. [PERSON] отримував орендну плату замість [PERSON] на підставі заяв останньої. Нараховувалася орендна плата та виплачувалася, інші особи крім [PERSON] не зверталися до підприємства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 27.03.2020 року від третьої особи на адресу суду надходили пояснення, відпоідно до яких просив відмовити в позові. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав вланості на нерухоме майно від 24.05.2019 року [PERSON] є власником: земельної ділянки реєстраційний номер 1281373035240, кадастровий номер 3524010000:02:002:1496 площею 3,864 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №023520, виданий 24.05.2002 року (а.с.5-6) та земельної ділянки реєстраційний номер 1410056535240, кадастровий номер 3524010000:02:002:3416, площею 4,5503 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №072113, виданий 06.04.2005 р. (а.с.7-8). 04.03.2011 року між СТОВ «Росія» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки №0054, належної останній на праві приватної власності на підставі держаного акту ІV-КР №023520, площею 3,86 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно п.8 договору, зазначений договір оренди укладався на 49 років, починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2060 року. Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. В разі бажання орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі, вона здійснюється за згодою сторін за цінами які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Розмір орендної плати становить не менше 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. В п.40 договору вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Даний договір зареєстровано 22.11.2011 року за №352400009003269 (а.с.14). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки згідно державного акта серії ІV-КР №023520, на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем СТОВ «Росія» Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку в розмірі 3,86 га ріллі (а.с. 18). 23.02.2012 року між СТОВ «Росія» та [PERSON] був укладений ще один договір оренди земельної ділянки, належної останній на праві приватної власності на підставі держаного акту КР №072113, площею 4,55 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно п.8 договору, зазначений договір оренди укладався на 49 років, починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2061 року. Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. В разі бажання орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі, вона здійснюється за згодою сторін за цінами які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Розмір орендної плати становить не менше 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. В п.40 договору вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Даний договір зареєстровано 22.05.2012 року за №352400004001972 (а.с.17). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки згідно державного акта серії ІV-КР №023520, на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем СТОВ «Росія» Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку в розмірі 4,55 га ріллі (а.с.15). Як свідчить нотаріально посвідчена заява від 10 березня 2011 року [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, з боку інших осіб, отримала від [PERSON] орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі державного акту серії ІV-КР №023520, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області 24 травня 2002 року площею 3,86 га, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1033, у сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до [PERSON] до 10 березня 2060 вона не матиме (а.с.55). Цією ж заявою [PERSON] дозволила [PERSON] , до зняття мораторію на дію Закону України про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія», юридична адреса якого [ADDRESS] . В разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, по першій вимозі [PERSON] зобов`язалася переоформити вказану земельну ділянку на нього або на вказану ним особу. Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує [PERSON] . Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М.. Як свідчить нотаріально посвідчена заява від 12 квітня 2012 року [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, з боку інших осіб, отримала від [PERSON] орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі державного акту серії КР №072113, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області 06 квітня 2005 року площею 4,55 га, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №934, у сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до [PERSON] до 12 квітня 2061 вона не матиме (а.с.56). Цією ж заявою [PERSON] дозволила [PERSON] , до зняття мораторію на дію Закону України про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія», юридична адреса якого [ADDRESS] . В разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, по першій вимозі [PERSON] зобов`язалася переоформити вказану земельну ділянку на нього або на вказану ним особу. Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує [PERSON] . Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М.. Відповідно до довідок від 22.10.2019 року за №127, 128, 125 відповідно, виданих СТОВ «Росія» [PERSON] , з яких вбачається, що за 2016 рік за земельну ділянку кадастровий №3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано орендної плати - 4251,30 грн, нормативна грошова оцінка землі становить - 141710,00 грн. (а.с.57); за 2017 рік - за земельну ділянку кадастровий №3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано орендної плати 4251,30 грн, нормативна грошова оцінка землі становить - 141710,00 грн. (а.с.58); за 2018 рік - за земельну ділянку кадастровий №3524010000:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано орендної плати 4996,64 грн., нормативна грошова оцінка землі - 141710,00 грн. (а.с.59). Відповідно до довідок від 22.10.2019 року за №126, 123, 124 відповідно, виданих СТОВ «Росія» [PERSON] , з яких вбачається, що за 2016 рік - за земельну ділянку кадастровий №3524010000:02:002:1496, площею 3,86 га нараховано орендну плату в розмірі 4230,39 грн, нормативна грошова оцінка землі становить 141013,00 грн. (а.с.60); за 2017 рік - за земельну ділянку кадастровий № 3524010000:02:002:1496, площею 3,86: га нараховано орендної плати - 4230,39 грн, нормативна грошова оцінка землі - 141013,00 грн. (а.с.61); за 2018 рік - за земельну ділянку кадастровий № 3524010000:02:002:1496 площею 3,86 га - нараховано орендну плату 4975,73 грн, нормативна грошова оцінка становить 141013,00 грн. (а.с.61). Судом встановлено, що відповідно до копій відомостей про виплату орендної плати: в грудні 2013 року орендну плату за оренду землі у вигляді грошових коштів в сумі 4613,87 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.102); в березні 2014 року орендну плату за оренду землі у вигляді грошових коштів в сумі 4810,14 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.103); в листопаді 2014 року орендну плату за оренду землі у вигляді грошових коштів в сумі 4810,14 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.104); в жовтні 2015 році орендну плату за оренду землі у вигляді грошових коштів в сумі 2943,65 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.105); в березні 2017 року орендну плату за оренду землі за 2016 рік у вигляді грошових коштів в сумі 6 828,19 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.106); у вересні 2017 року орендну плату за оренду землі за 2017 рік у вигляді грошових коштів в сумі 6 827,77 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.107); в листопаді 2017 року орендну плату за оренду землі за 2018 рік у вигляді грошових коштів в сумі 6 827,77 грн отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.108); в квітні 2019 року доплату орендної плати за оренду землі за 2018 рік у вигляді грошових коштів в сумі 1200,00 грн отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.109-110); в серпні 2019 року орендну плату за оренду землі за 2019 рік у вигляді грошових коштів в сумі 6973,18 грн. отримав від імені [PERSON] - уповноважений [PERSON] (а.с.111-112). Відповідно до заповіту від 12.04.2012 року [PERSON] належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, площею 4,55 га, кадастровий номер 3524010000:02:002:3416, належну їй на підставі державного акту серії КР №072113, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області 24 травня 2002 року заповідала [PERSON] , [INFO] , уродженцю м.Києва (а.с.149). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] та її представник, серед іншого посилалися на те, що відповідачем не виплачено позивачу орендну плату за 2011-2019 роки за договороми оренди земельних ділянок №0054 від 04.03.2011р. та №0122 від 23.02.2012 р.. Однак судом встановлено, що [PERSON] відповідно до нотаріально посвідчених заяв від 10.03.2011р. та 12.04.2012р. на перед отримала від [PERSON] , який є директором СТОВ «Росія» в рахунок орендної плати по договорам оренди земельних ділянок №0054 від 04.03.2011р. та №0122 від 23.02.2012 р. з врахуванням грошового авансу за майбутні періоди 30000,00 грн. за кожну земельну ділянку. А з вище зазначених платіжних відомостей, вбачається, що [PERSON] отримував орендну плату від СТОВ «Росія» на підставі заяви [PERSON] за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 та 2019 роки. Таким чином, відповідач не має заборгованості по орендній платі по спірним договорам оренди землі. Позивачем не доведено факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати, що давало підстави для розірвання такого договору. Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі». Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18) та від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17 (провадження № 61-32303св18). Враховуючи положення статті 531 ЦК України, зміст заяв від 10.03.2011р. та 12.04.2012р., які свідчить про те, що [PERSON] погодилася на отримання орендної плати за майбутні періоди згідно з укладеним договором оренди землі у загальному розмірі 30 000 грн. за кожну земельну ділянку, а також дії орендаря, який сплатив вказану суму, можливо дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, отже у орендаря була відсутня заборгованість перед орендодавцем по сплаті орендної плати за користування земельними ділянками. Позивач у цій справі не довів істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення його права на те, на що він розраховував при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України). Доводи представника позивача про те, що нотаріально посвідчені заяви [PERSON] від 10.03.2011р. та від 12.04.2012 р. не є належним доказом, не заслуговують на увагу з огляду на таке. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом досліджено наявні у матеріалах справи докази в сукупності, серед яких були і нотаріально посвідчені заяви [PERSON] від 10.03.2011р. та 12.04.2012р про отримання [PERSON] орендної плати авансом, якими відповідач доводив відсутність заборгованості з орендної плати. Зазначений доказ має вирішальне значення для правильного вирішення спору та ухвалення справедливого рішення по суті спору, а тому судом взято його до уваги. Посилання представника позивача на те, що приватний нотаріус засвідчив лише справжність підпису [PERSON] у вказаних заявах від 10.03.2011 та 12.04.2012 судом не приймається, оскільки нотаріус посвідчив справжність підпису [PERSON] , яка своїм підписом підтвердила зміст заяви та погодилася із викладеним у зазначеній заяві. Вказана заява не є угодою, а є волевиявленням [PERSON] .. Крім того, зазначене підтвердив у своїх письмових поясненнях третя особа [PERSON] , який письмово пояснив, що [PERSON] до нього звернулася, посилаючись на важке матеріальне становище та попрохала сплатити їй орендну плату за земельні ділянки. [PERSON] сплатив орендну плату за земельні ділянки за власні кошти в розмірі 30000,00 грн. за кожну, натомість він мав отримувати орендну плату замість неї, та підтвердив в письмових поясненнях той факт, що він дійсно отримував орендну плату замість [PERSON] в періоди з 2012 по 2019 роки. Отже, суд вважає, що третя особа [PERSON] на законній підставі відповідно до нотаріально посвідчених заяв отримував орендну плату замість [PERSON] .. Посилання представника позивача на той факт, що нотаріально оформлені заяви [PERSON] були підписані до державної реєстрації договорів оренди, тому договори на момент підписання заяв не були чинними, судом не приймаються, оскільки договори оренди земельних ділянок дійсно пройшли державну реєстрацію після підписання заяв [PERSON] , однак нотаріальні заяви [PERSON] були оформлені після підписання договорів оренди сторонами, тому даний факт не може бути підставою для задоволення позову, оскільки нотаріально оформлені заяви [PERSON] почали діяти вже з моменту державної реєстрації договорів оренди. Крім того, позивачем та її представником не надано доказів того, що позивач зверталася стосовно недійсності нотаріально посвідчених заяв, чи подавала заяви чи скарги з приводу того хто отримує орендну плату замість неї, чи невиплати орендної плати та стосовно розміру орендної плати. Таким чином, на думку суду, позивачем в судовому засіданні не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт систематичного невнесення СТОВ «Росія», як орендарем, орендної плати протягом 2011-2019 років за обома договорами оренди земельних ділянок, оскільки вказані доводи спростовані наданими стороною відповідача доказами, а саме нотаріально посвідченими заявами від 10.03.2011р. та 12.04.2012 р., на підставі яких платіжними відомостями, які наявні в матеріалах справи орендну плату за договорами оренди отримував [PERSON] за період з 2012 по 2019 роки. Матеріали справи повністю спростовують твердження позивача та його представника щодо несплати відповідачем орендної плати, а тому дана обставина не може бути покладена в основу рішення як на підставу для задоволення позовних вимог. Інших підстав для розірвання договору позивачем в позовній заяві не наведено, тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Частиною 3 статтею 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Судом встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги немайного характеру, однак позивачем сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу, тому з позивача підлягає стягненню судовий збір за другу позовну вимогу в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved