Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON],\~[INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Наразі вона з відповідачем перебувають у шлюбі, однак на протязі 5 місяців вона разом з дітьми проживають окремо від відповідача у господарстві своїх батьків, а справа про розірвання між ними шлюбу знаходиться на розгляді в Герцаївському районному суді. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Вважає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум, такий рівень позивач односторонньо не може забезпечити. Дивлячись на те, що батько є здоровим працездатним чоловіком просить стягнути з нього аліменти в розмірі по 1800 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення їх повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 26 лютого 2019р. провадження по вищенаведеній справі відкрито із призначенням до розгляду в загальному позовному провадженні. Представник відповідача [PERSON] 06 березня 2019 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів визнає частково, а саме стягненні аліментів слід проводити у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Зазначає, що відповідач не працевлаштований, не перебуває на обліку в державній службі зайнятості, як безробітній та не отримує допомоги по безробіття, свого житла не має та проживає в господарстві своїх батьків, які є особами з інвалідністю 3 групи, за якими доглядає відповідач. Відповідач погоджується сплачувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років щомісячно, що на даний час дорівнює 813 грн., а при покращені його матеріального становища, він буде крім аліментів надавати матеріальну допомогу грошима, продуктами харчування, купувати донькам одяг, взуття, іграшки, шкільне приладдя. Позивачем 14 березня 2019 року було спрямовано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, де вказав, що викладені відповідачем доводи не відповідають фактичним обставинам, відповідач має достатній заробіток від праці по найму та те, що відповідач не потребує державної підтримки як особа, яка не працевлаштована, позивачці важко утримувати двох неповнолітніх дітей, оскільки у шлюбі частково втратила працездатність та стала інвалідом 3 групи, додає, що її працевлаштування унеможливлює догляд за 2 малолітніми дітьми до 6 років, тому просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] 22.03.2019 року звернувся з запереченням на позовну заяву в якій просив аргументи позивача викладені у відповіді на відзив відхилити за необґрунтованістю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не зявилась, проте подала до суду заяву, якою позов підтримала та просила його задовольнити, просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пославшись на доводи викладені у відзиву на позов просив задовольнити позов лише частково, а саме стягувати з відповідача аліменти не більш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому просив суд брати до уваги те, що відповідач був змушений залишити роботу через погіршання стану здоровя своїх батьків, щоб доглядати за ними, один з них онкохворий. З обставин зазначених у позовній заяві судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON],\~[INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не довів, що в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей надає. Між сторонами відсутня згода щодо визначення щомісячного розміру аліментів на утримання їх спільних дітей. Крім того судом встановлено, що позивач ніде не працює та є працездатним, інших дітей\~на утриманні\~не має, однак на даний час не має постійного стабільного доходу та має на утриманні батьків похилого віку, які є особами з інвалідністю третьої групи за якими він доглядає та проживає в їх господарстві, особистого житла не має, ні земельної ділянки, ні земельного паю, а також іншого нерухомого майна. Також дослідженими судом доказами, встановлено, що діти здорові, проживають з матір"ю та батьком останньої, які є особами з інвалідністю 3-ої групи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення кожної дитини повноліття. При цьому, суд виходить із достатності зазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітніх дітей, а також з реальної можливості відповідача, який офіційно не працює та має на утриманні непрацездатних батьків, такий розмір аліментів сплачувати щомісячно. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача в дохід держави судових витрат в частині задоволених вимог.

Outcome: partial