Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полонської міської ради ОТГ (далі - Рада), в якому вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] Господарство, в якому батько проживав і володів ним, станом на 15 квітня 1991 року відносилось до колгоспного двору, головою двору був покійний батько позивачки. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і господарських споруд на [ADDRESS] із майна колишнього колгоспного двору. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, інші спадкоємці із заявами до нотаріуса не звертались. Оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські споруди. Просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. В суд представник позивача [PERSON] подала заяву про уточнення позову в частині зменшення позовних вимог - просить визнати право власності на 2\\5 частини житлового будинку та господарських будівель та споруд, розглядати справу без її присутності. Представник Ради в суд не прибула, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року батько позивачки [PERSON] був головою колишнього колгоспного двору, помер [INFO]. Членами колгоспного двору були: мати позивачки [PERSON], брат позивачки [PERSON] та син позивачки [PERSON] Мати позивачки [PERSON] померла. Позивачка після смерті батька прийняла спадщину, але оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця на вказаний будинок і господарські споруди. Дані обставини встановлені з письмових доказів, а саме: паспорта позивачки, свідоцтва про народження позивачки, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно з яким позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», свідоцтва про смерть матері позивачки [PERSON], свідоцтва про смерть батька позивача [PERSON], заповітом, згідно з яким [PERSON] все своє майно заповів для [PERSON], витягів зі спадкового реєстру, заяви [PERSON] до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, технічного паспорта на житловий будинок, довідок сільського старости про те, що [PERSON] проживав в будинку на [ADDRESS], домогосподарство відносилось до колгоспного двору та про склад членів колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за законом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ч.1 ст.17 Закону України „Про власність" станом на 15 квітня 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року 1/5 частина майна колгоспного двору належала на праві власності [PERSON], який на час припинення існування колгоспного двору був його головою, а 1/5 частина належала його дружині, матері позивачки. Після смерті дружини [PERSON] спадщину прийняв її чоловік, батько позивачки [PERSON], але не оформив своє право на спадщину. Після смерті батька належне йому майно, в тому числі майно колишнього колгоспного двору, прийняла позивачка. Але позивачка не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді 2/5 частин житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved