Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

15.09.2016 року Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.03.2012 року в розмірі 69900, 96 грн. Заочним рішенням суду від 31.10.2016 року вищезазначений позов було задоволено в повному обсязі. Ухвалою суду від 30.11.2016 року за заявою відповідача - [PERSON] зазначене заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування свого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.03.2012 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 18000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.07.2016 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 69900, 96 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином про причини своєї не явки суду не повідомив. Однак, одночасно з поданням позову представником позивача до суду була подана заява про розгляд даної справи без його участі, в якій він також зазначив про підтримання позовних вимоги в повному обсязі. Крім того, представником позивача до суду подані письмові додаткові пояснення, в яких представник зазначає, що підписавши анкету- заяву про приєднання до Умов та Правилам банківських послуг , відповідач підтвердив , що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Крім того, в подальшому відповідачем погашалась заборгованість по кредиту, що додатково підтверджує згоду відповідача з умовами договору. Таким чином, представник позивача вважає, що кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, представник зазначає, що відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору, строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків , винагороди, неустойки ( пені та штрафів) був збільшений до 50 років тобто такий строк спливає 01.05.2065 року, отже позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Відповідач в судове засідання не з»явився , про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. З заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 16.11.2016 року вбачається , що він фактично заперечує проти позовних вимог з підстав недотримання позивачем умов та порядку чинного законодавства, щодо укладання кредитного договору, а також зазначає, що при розгляді справи суд не встановив момент виникнення заборгованості та період нарахування процентів, штрафів та пені, у зв'язку з чим судом не було вирішено питання про застосування до вимог позивача строку позовної давності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.03.2012 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 18000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Таким чином, своїм підписом відповідач підтвердив що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. За приписами ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно до Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки визначено у два роки, тобто до 15.03.2014 року. Відповідно до вимог ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Отже, з урахуванням того, що строк дії договору визначено до 15.03.2014 року, то строк позовної давності за кредитним договором спливає 15.03.2017 року, а звернувся позивач до суду за захистом свої майнових прав 15.09.2016 року, тобто в межах позовної давності. Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, починаючи з 19.11.2013 року та по 30.04.2015 року включно, відповідачем періодично здійснювались платежі по погашенню заборгованості за кредитом, що свідчить про визнання відповідачем свого обов'язку щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, заперечення відповідача, стосовно недотримання позивачем умов та порядку чинного законодавства, щодо укладання кредитного договору та порушення строку позовної давності , суд вважає необґрунтованими. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити Банку штрафи в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості Встановлено, що в період дії договору, відповідач належним чином не дотримувався умов договору, внаслідок чого станом на 28.07.2016 року року в нього виникла заборгованість в розмірі 69900 грн. 96 коп., з яких: - 17586,27 грн. -заборгованість за кредитом; - 46699,88 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 1810,00 грн.- заборгованість з пені та комісії; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: - 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина); - 3304,81 грн. -штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами. У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. До стягення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік, відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. В своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач фактично заявляє про застосування строку позовної давності до вимог позивача, в тому числі і до вимог про стягнення пені. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення нарахованої та несплаченої пені за несвоєчасне погашення кредиту в один рік, тобто починаючи з 15.09.2015 року в розмірі 910 грн. 00 коп. Таким чином заборгованість за кредитним договором, що підлягає стягненню становить 68955 грн. 96 коп., що складається з наступного: - 17586,27 грн. -заборгованість за кредитом; - 46699,88 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 910,00 грн.- заборгованість з пені; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: - 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина); - 3259,81 грн. -штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за договором кредиту, такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial