Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

04.08.2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківський послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 25.09.2013 року. Позивач зазначає, що 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Вказує, що відповідач при підписані анкети заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» які викладенні на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві, для користування кредитним картковим рахунком, відповідач отримав кредитну картку та було встановлено кредитний ліміт 2000 грн. в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.2.3, п. 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначають, що АТ КБ «Приватбанк» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 12.07.2021 року в неї виникла прострочена заборгованість у розмірі 11 379,41 грн., яка складається з наступного: 10 563,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 10 563,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 815,90 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії. Позивач вказує, що відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає свою заборгованість, що порушує законні права та інтереси банку. Підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, також просять стягнути з відповідача на їх користь сплачений судовий збір. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року провадження в справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету - заяву приєднання до «Умов та Правил банківських послуг» № б/н від 25.09.2013 року, чим фактично уклала з Банком Договір. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.09.2013 року укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] станом на 12.07.2021 року, в якій зазначено, 10 563,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 815,90 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії. Разом сума заборгованості становить 11 379,41 грн. Згідно довідки про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої [PERSON] кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн. та було надано кредитні картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом, позивач АТ КБ «Приватбанк» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту. Згідно копії банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року виданої Національним банком України, публічний акціонерний банк «Приватбанк» має право надання банківських послуг визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банк і банківську діяльність». Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „Приватбанк" вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту зі сплатою заборгованості за простроченими відсотками. Проте, суд, не погоджується із такими доводами позивача, та вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, за користування кредитом. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно 25.09.2013 року підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Проте, в даній заяві-анкеті відсутні відомості про встановлення кредитного ліміту, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, комісій чи інших послуг банку, та в матеріалах справи відсутні підписані відповідачкою [PERSON] - Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку. При цьому, судом встановлено, що матеріали справи містять лише підписані Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку відповідача [PERSON] , однак як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 12.07.2021 року, тобто до ознайомлення відповідачки із умовами кредитування та їх підписання. Також судом встановлено, що дана інформація про Умови кредитування не містить положень про те, що вона поширюється на відносини, що склались між сторонами з моменту підписання відповідачкою заяви-анкети від 25.09.2013 року. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 зазначила, що неможливо застосувати до правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача та неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Проте, як встановлено судом, відповідно до наданої позивачем банківської виписки з рахунків відповідачки [PERSON] щомісячно списувались відсотки за користування кредитним лімітом на які відповідач згоди не надавала. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази узгодження між сторонами розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитом (зокрема підписаних відповідачкою Умов та Правил надання банківських послуг). Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні будь - які докази погодження між сторонами кредитного ліміту, із наданої до матеріалів справи довідки вбачається, що максимальний розмір кредитного ліміту для відповідачки [PERSON] становив 5 000 гривень, з чого слідує, що сума до стягнення з відповідачки боргу на 6 379,41 гривень перевищує розмір встановленого кредитного ліміту по картковому рахунку за тілом кредиту. Також судом встановлено, що з карткового рахунку відповідача регулярно списувались кошти за договором 19042526859316 та 19042726870923, крім того сума надходжень на карту перевищує суму зняття. Дослідивши вищевказану виписку суд встановив, що відповідачем [PERSON] знімались з карткового рахунку кошти в меншій сумі, ніж вносилися нею на картковий рахунок, які [PERSON] вносила на погашення тіла кредиту. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, оскільки надані позивачем докази не є достатніми у своїй сукупності для встановлення наявності заборгованості у [PERSON] за кредитним договором № б/н від 25.09.2013 р. станом на 12.07.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню не підлягають. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed