Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

21.03.2008 року між сторонами укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 06.07.2016 р. банк звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що відповідачка зобов'язання по кредитному договору не виконує. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.22). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином. Заперечень проти позову не надала, про поважність причин неявки не повідомила (а.с. 34,35). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а згідно ст. 1049 цього Кодексу України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором, але ці зобов'язання відповідач не виконав і позивач має право вимагати сплати всієї заборгованості по кредитному договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Чинне законодавство (ст.526 ЦК України) передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, а згідно ст.ст. 527,530 цього кодексу боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як встановлено у судовому засіданні, 21.03.2008 р. між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н ( а.с. 8). Зі змісту договору вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачка зобов"язувалася виконувати умови кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 31.05.2016 р. становить 11420,02 грн. і складається: з 4950,98 грн. заборгованості за кредитом; 4887,13 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 800 грн. заборгованості за пенею та комісією; 250 грн штрафу (фіксована частина), 531,91 грн штрафу (процентна складова). (а.с.4-7) Суд з вказаним розрахунком згоден, оскільки він відповідає зібраним по справі доказам. Відтак, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 11420,02 грн. заборгованості за кредитним договором. Водночас з неї на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверждені 1378,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved