Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

24.04.2015р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 28.10.2005р. позивач уклала шлюб з відповідачем, шлюб розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2014р., від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].Відповідач не надає добровільної допомоги на утримання дитини. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача , але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Позивач проти заочного рішення не заперечує. Відповідно до довідки Добропільського МВ ГУДМС України в Донецькій області № 6904/15 від 16.05.2015р. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою : [ADDRESS]. Судом неодноразово направлялися повістки , але до зали суду відповідач не з'явився. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб,які беруть участь у справі , за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд встановивши, що відповідача повідомлено належним чином, ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справи матеріалів. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.10.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис № 8. Зазначений шлюб було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2014р. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження, виданого виконкомом Гришинської сільської ради Красноармійського району Донецької області 20.03.2006р., актовий запис № 3). Дитина проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання , виданою ПП "Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» від 25.02.2015р. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менш 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову ( 24.04.2015р.) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved