Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходяться на їх утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до повноліття доньки. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заперечення, якими просить суд позов задовольнити частково, стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, оскільки має на утриманні доньку [PERSON], [INFO] Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю, знаходиться на утриманні матері [PERSON], відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в постанові N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 \~ СК. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] працює, має постійний заробіток, має на утриманні доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою ПП «Охорона-центр» від 27.03.2015 р., постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника у розмірі 350 грн. від 17.02.2015р. Враховуючи вищевикладене, оцінивши обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності, визначаючи розмір аліментів на доньку [PERSON], виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи стан їх здоровя, та наявність на утриманні відповідача другої дитини,

Outcome: partial