Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в будинку за адресою:[ADDRESS], та зобов"язати ГІРФО Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області зняти з реєстрації шляхом виписки [PERSON] із зазначеної квартири. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 09.10.2007 року належить квартира [ADDRESS]. З 2009 по 2013 рік позивачка співмешкала з відповідачем та дала згоду на його реєстрацію в належній їй квартирі за вищевказаною адресою. На даний час сторони фактично разом не проживають, відповідач створив сім"ю з іншою жінкою та проживає разом із нею за іншою адресою, проте не бажає виписуватись із квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], внаслідок чого вона не може розпоряджатись своєю квартирою на власний розсуд. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив слухати справу за його відсутності. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з"явився. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 09.10.2007 року (а.с.8) та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 4746555 від 09.10.2007 року (а.с.9). У вказаній квартирі зареєстровані позивачка, її донька [INFO] та відповідач, що підтверджується копією домової книги (а.с.5-7). Зазначена квартира була придбана Позивачкою до спільного проживання з Відповідачем, а, отже, не є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до приписів ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності на майно, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (Закон № 1382-IV), реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності зі ст.7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч.1 ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується. За наведеного, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Реєстрація відповідача в належному на праві власності позивачу будинку, не дає можливості використати [PERSON] вищевказані права у повному обсязі та створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, відтак позов в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на проживання в [ADDRESS] - підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial