Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 01 лютого 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. Станом на 28 лютого 2019 року виникла заборгованість у розмірі 32 601,50 грн., яка складається з наступного: 16233,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3420,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10918,42 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1528,64 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, тому просять стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання представник позивача Кіріченко Р.А. просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.10.2019 року заявила клопотання про відкладення судового розгляду, оскільки бажає скористатися правовою допомогою. У подальшому в судове засідання відповідач повторно не з`явилася по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на оційному веб-порталі судової влади. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. 01 лютого 2012 року відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 10). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.02.2012 року, станом на 28.02.2019 року заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 32601,50 грн., в тому числі: тіло кредиту - 16233,65 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3420,79 грн, нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 10918,42 грн., заборгованість по судовим штрафам - 2028,64 грн. (а.с.4-9). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У заяві позичальника від 01.02.2012 року не вказано розміру наданого кредиту, термін та його умови, в тому числі умови відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"- "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідачка ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Судом встановлено, що надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач була ознайомлена з Тарифами та Умовами та правилами надання банківських послуг. Частиною п`ятою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, не є належним і достовірним доказом у справі. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України , висловленою у справах N6-16цс15 від 11 березня 2015 року та N 6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року, зазначається, що Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо Умови не містять підпису позичальника. Крім того, відсутні належні та допустимі докази, які би підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву. Аналогічну провову позицію висловив Верховний суд у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» № 342/180/17, провадження №14-131цс19 (постанова від 3 липня 2019 року) де зазначив, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені в сумі 10918,42 грн., заборгованість по судовим штрафам в сумі 2028,64 грн.. Водночас, згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що наявна заборгованість по тілу кредиту в сумі 16918,42 гривень, до складу якої входить 3420,79 гривень прострочене тіло кредиту. Слід зазначити, що згідно довідки банку, кредитний ліміт [PERSON] змінювався неодноразово у сторону збільшення. 29 травня 2013 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 гривень, 17 лютого 2014 року кредитний ліміт збільшено до 12300 гривень, 31 січня 2017 року кредитний ліміт збільшено до 13100 гривень (а.с.66). При цьому, відомостей у підтвердження того, що кредитний ліміт був збільшений до 16918,42 гривень, або ж більше, матеріали справи не мають. За вказаних обставин, суд приймає до уваги кредитний ліміт у розмірі 13100 гривень. Відповідно до ч.ч. 1.3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 13100 гривень заборгованість по тілу кредиту. Також стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 771,86 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 40,18 %.

Outcome: partial