Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад, а її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] доставлена в ХОПЛ №1 згідно ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2018 для проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи. 16.03.2018 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила наявність у неї важкого психічного розладу у вигляді хронічного маячного розладу, через що вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Однак під час обстеження [PERSON] не дала усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] поступає в ХОПЛ №1 повторно. Хвора була доставлена на 11 відділення для проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Перебуваючи у 11 відділенні, вона поводила себе неадекватно, відмовлялася від їжі та від ліків, у зв"язку з чим була переведена на 4 відділення. Під час обстеження у [PERSON] був встановлений тяжкий психічний розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти госпіталізації до психіатричного закладу. Представник хворої - адвокат [PERSON] заперечив проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої, вважає, що відсутні підстави для госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару, так як за станом здоров"я вона може лікуватися амбулаторно. Прокурор заперечив проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, хворої та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.02.2018 [PERSON] була доставлена в ХОПЛ №1 згідно ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2018 для проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвору 16.03.2016, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний маячний розлад, що проявляється у напруженості, тривожності, підозрілості, агресивності, наявності маячних ідей впливу, стосунків, відмові від їжі, відсутності критики до свого стану, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Отже, виходячи із змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, крім наявності в неї тяжкого психічного розладу, є вчинення нею чи прояв нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність такою особою самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, в ході судового розгляду представником ХОПЛ №1 не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини щодо неспроможності [PERSON] самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також щодо вчинення [PERSON] дій чи проявів нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, викладені в заяві головного лікаря ХОПЛ №1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, а тому заява не підлягає задоволенню. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: dismissed