Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29 грудня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. [INFO] у сторін по справі народилась донька - [PERSON] . В подальшому, на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, [PERSON] залишено на виховання матері та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року. Також позивач в поданій позовній заяві наголосила, що при ухваленні вищевказаного рішення судом було встановлено, що на момент народження доньки сторони проживали окремо та не підтримували подружніх відносин. Крім того, позивач зазначила, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, із донькою не спілкується, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, веде аморальний спосіб життя. Враховуючи вищевикладене у сукупності, просить в судовому порядку позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та залучено Службу у справах дітей Житомирської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Врублевський М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, позов просив задовольнити. Представник третьої особи Колосюк О.Ю. в судовому засіданні вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за останнім відомим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Заслухавши пояснення учасників справи, показання допитаних свідків, дослідивши матеріали справи та наявні докази у ній, суд дійшов наступного висновку. В ході розгляду справи судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13 серпня 2014 року у цивільній справі №296/6614/14-ц: шлюб, зареєстрований 29 грудня 2011 року у сільській раді Агамаммедлі Імішлінського району, між [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , розірвано; доньку [PERSON] - [INFO] , залишено на виховання матері; стягнуто з [PERSON] - [INFO] , аліменти на користь [PERSON] - [INFO] на утримання доньки [PERSON] - [INFO] , в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 22.07.2014. Вказане рішення суду набрало законної сили 22 вересня 2014 року. Згідно повідомлень Корольовського ВДВС у місті Житомирі від 06.02.2020 та від 19.03.2021 вбачається, що на примусовому виконанні в Корольовському відділі державної виконавчої служби у місті Житомир перебуває виконавче провадження №48230131 з виконання виконавчого листа №296/6614/14-ц, виданого Корольовським районним судом м.Житомира щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] - [INFO] . Зазначено, що місцезнаходження боржника встановити проведеними заходами не представилось можливим, боржник рішення суду не виконує, та станом на 16.03.2021 заборгованість по сплаті аліментів становить 83 161,74 грн. Відповідно до інформації наданої Житомирською міською гуманітарною гімназією №23 ім.М.Очерета, [PERSON] навчається в гімназії з 01.09.2019, дитину приводить та забирає мати [PERSON] , організаційні заходи в школі відвідують мати дитини, тітка та дідусь. При цьому, за весь період навчання дитини в гімназії її батька - [PERSON] в школі не бачили жодного разу, організаційні заходи (збори класу, концерти та інше) він не відвідує. Вважаючи, що відповідач самоусунувся від виховання доньки, позивач звернулась до суду із вимогою позбавити його батьківських прав. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зважає на наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статтей 18, 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Так, з матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Суд бере до уваги показання свідка [PERSON] , [INFO] , який є батьком позивачки та вказав, що проживає разом із донькою та онукою [PERSON] . Свідок показав, що після народження онуки, відповідач [PERSON] проживав в сім"ї біля двох місяців, після чого зник. Відповідач життям доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, контакти з ним відсутні. Свідок [PERSON] , [INFO] , показала, що є сусідкою позивачки, вони підтримують дружні стосунки та періодично навідуються одна до одної в гості. Їй відомо, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , по національності є азербайджанцем, та проживав з сім`єю після народження доньки близько півроку. З початку 2014 року вона жодного разу не бачила [PERSON] та що останній відвідує [PERSON] . Свідок [PERSON] , [INFO] , показала, що є сусідкою позивачки, і їй відомо, що десь 10 років назад [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , якого свідок бачила лише один раз в під`їзді будинку, та народила від нього доньку [PERSON] . [PERSON] навчається в 2-му класі в школі. З [PERSON] бачаться кожного дня та часто спілкуються. Разом з тим, позивачка про батька дитини не згадує і він не відвідує дитину. Зі змісту висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням від 20.10.2021 №1211 вбачається, що фактично з 2014 року [PERSON] з з сім`єю не проживає. За час своєї відсутності батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчання, не здійснює виховання щодо підготовки до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання дитиною освіти, не провідує її за місцем проживання, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] . [PERSON] на утримання дитини станом на 16.03.2021 року становить 83161 грн 74 коп. Відтак, зазначає орган опіки та піклування, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Суд приймає до уваги те, що батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] - ніколи не з`являвся до навчального закладу, де навчається його донька, не спілкувався з викладачами з приводу навчального процесу доньки, не оплачує витрати на її навчання, не спілкується з дитиною, не відвідує її, не надає матеріальної допомоги на її утримання, тобто у житті, навчанні, вихованні дитини [PERSON] жодної участі не приймає. Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не надає матеріальної допомоги на її утримання. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність факту ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог статті 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Пунктом першим частини 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, що передбачені вимогами ст.137 ЦПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved