Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною скаргою та уточнивши свої вимоги, вказував на те, що він 28 грудня 2014 року отримав постанову державного виконавця Галанчук О. М. від 25 грудня 2014 року про відкладення провадження виконавчих дій. В обґрунтування свого рішення про відкладення провадження виконавчих дій, державний виконавець, зазначає, що до відділу надійшла заява представника ДСК «ЧМП» про відкладення виконавчих дій у зв'язку з тим, що [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси № 522/13517/14-ц від 15.10.2014 року, якою скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення коштів, а саме: арешт накладений на споруду з 20 (двадцяти) контейнерів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 320.86 кв. м. Вищевказані підстави, на які посилається державний виконавець невмотивовані і такі, що не можуть бути підставою для застосування ст.35 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що відповідно до виконавчого листа №507/281/13-ц від 13.01.2014 року Любашівським районним судом Одеської області зобов'язано Державну судноплавну компанію «Чорноморське морське пароплавство» передати [PERSON] приміщення готельного комплексу, яке розташоване по [ADDRESS]. Арешт 20 (двадцяти) контейнерів, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 320.86 кв.м. не мають відношення до об'єкту нерухомості, а саме готельного комплексу розташованого по [ADDRESS], загальною площею 664 кв.м. До того ж, накладення арешту на нерухомий об'єкт, ніяким чином не може перешкоджати виконанню рішення суду. Вважає, що державний виконавець Галанчук О. М. зловживає своїм правом на відкладення виконавчих дій, який виносить дані постанови кожних десять днів з жовтня місяця 2014 року по сьогоднішній день, що призводить до понесення ним матеріальних та моральних збитків. Посилаючись на те, що державний виконавець ухиляється від виконання рішення суду, а постанови про відкладення виконавчого провадження безпідставні та не вмотивовані, просив суд постановити ухвалу , якою визнати неправомірними дії державного виконавця Галанчука О.М. щодо відкладень проваджень виконавчих дій та щодо зволікання виконання рішення, як уточнили в судовому засіданні представники заявника, в період із 25 грудня 2015 року по 31 березня 2015 року. Вимоги про зобов"язання державного виконавця виконати рішення суду, ухвалою суду залишенні без розгляду. Представники [PERSON] в судовому засіданні скаргу підтримали. Державний виконавець Галанчук О.М. в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що дійсно він 25 грудня 2014 р. виніс постанову про відкладення виконавчого провадження, у зв'язку із тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 р. були вжиті заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на споруду з 20( двадцяти ) контейнерів, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], загальною плошею 320,86 кв.м. Виконавчі дії були відкладені на 10 робочих днів та подальшому він виносив аналогічні постанови кожні 10 робочих днів. Вважає, свої дії правомірними, оскільки наявність арешту на 20 контейнерів не дозволяло йому виконувати рішення суду. Також, вказував на те, що постанову від 25 грудня 2014 року представник отримав 26 грудня 2014 року, тому він пропустив строк звернення до суду. Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. В судове засідання представник не з'явився, письмових заперечень до суду не надійшло. Вислухавши представників заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 25.04.2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.12.2013 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2014 року позов [PERSON] задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння державної судноплавної компанії « Чорноморське морське пароплавство» приміщення готельного комплексу, розташованого в [ADDRESS], зобов'язано державну судноплавну компанію «Чорноморське морське пароплавство» передати [PERSON] приміщення готельного комплексу, яке розташоване по [ADDRESS], зобов'язано [PERSON] та державну судноплавну компанію «Чорноморське морське пароплавство» не чинити перешкод [PERSON] у користуванні приміщенням готельного комплексу, яке розташоване по [ADDRESS]. В судовому засіданні безпірно встановлено, що на виконанні у ВДВС Любашівського РУЮ Одеської області знаходилося виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Любашівського районного суду Одеської області № 507/281/13-ц від 13.01.2014 року про витребування з чужого незаконного володіння -Державної судноплавної компанії « Чорноморське морське пароплавство» приміщення готельного комплексу, розташованого в [ADDRESS] та передачу зазначеного нерухомого майна [PERSON] Зазначене виконавче провадження 24 квітня 2015 року передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується постановами та листами. 25.12.2014 р. державний виконавець Галанчук О.М. виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 13.01.2014 року. В обґрунтування свого рішення про відкладення провадження виконавчих дій, державний виконавець, зазначає, що до відділу надійшла заява представника ДСК «ЧМП» про відкладення виконавчих дій у зв'язку з тим, що [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси № 522/13517/14-ц від 15.10.2014 року, якою скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення коштів, а саме: арешт накладений на споруду з 20 (двадцяти) контейнерів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 320.86 кв.м. Державним виконавцем направлено запит до апеляційного суду Одеської області щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси та станом на 25 грудня 2014 року відповідь на запит до відділу не надходила. В судовому засіданні безспірно було встановлено, що державний виконавець Галанчук О.М. із аналогічним обгрунтуванням регулярно виносив постанови про відкладення провадження виконавчих дій на 10 робочих дні. Постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 25 грудня 2014 року представник [PERSON] - Бродецький отримав 26 грудня 2014 року, також в судовому засіданні він пояснив, що і всі інші постанови надходили на його адресу через 1-2 дні після їх винесення. Відповідно до ст.385 ЦПК України, скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Первоначально [PERSON] звернувся із скаргою, в якій просив скасувати постанову про відкладення провадження виконавчих дій. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 інформаційного листа від 28 січня 2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком оскарження, наприклад, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку. У скарзі [PERSON] клопотання про поновлення строку на оскарження дії державного виконавця, відсутнє. Таким чином, оскільки скарга подана з порушенням встановленого строку, а також уточнені вимоги поданні теж із пропуском строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, дане питання при відкритті провадження не вирішувалося, тому суд вважає необхідним залишити без розгляду скаргу у частині про визнання дій державного виконавця щодо відкладення провадження виконавчих дій в період із 25 грудня по 30 березня 2015 року та роз'яснити заявнику його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку. Що стосується постанови державного виконавця, яку він виніс 31 квітня 2015 року, то суд приходить до висновку, що в цій частині скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 15.01.2015 р., згідно ухвали Приморського районного суду від 23.07.2014 р. накладено арешт на споруду з 20 контейнерів в [ADDRESS], яка належить ДСК «Чорноморське морське пароплавство» /а.с.23-24, 54/. Судом безспірно встановлено, що на момент винесення державним виконавцем постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 31 березня 2015 р. ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 р. про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на споруду з 20(двадцяти) контейнерів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною плошею 320,86 кв. м. була скасована ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року /а.с.52/. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.03.2015 р. скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.10.2014 р. про скасування заходів забезпечення позову. У задоволенні заяви представника [PERSON] про скасування арешту, накладеного на готельний комплекс по [ADDRESS] відмовлено /а.с.65/. А також ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.03.2015 р. ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 15.10.2014 р. про залишення позову без розгляду скасована. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення збитків та моральної шкоди направлена до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду. Однак, іншою ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.11.2014 року вже була скасована ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 р. про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на споруду з 20( двадцяти ) контейнерів /а.с.62/. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що наявність скасованої ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 р. про арешт спірного майна та наявність ухвали апеляційного суду від 10.03.2015 р. про скасування ухвали Приморського районного суду від 15.10.2014 р. та направлення справи для продовження розгляду на момент винесення постанови державним виконавцем від 31 березня 2015 р. про відкладення вказаного виконавчого провадження щодо передачі даного комплексу не перешкоджала останньому виконувати зазначене рішення суду. Наявність у будь-якому суді самої заяви про забезпечення позову не є підставою для відкладення провадження виконавчих дій, а як видно із постанови державного виконавця на момент вирішення питання про відкладення провадження виконавчих дій будь-якого рішення щодо арешту майна, яке підлягало передачі [PERSON] у державного виконавця не було, ним лише направлено запит до Приморського районного суду м.Одеси щодо прийняття до розгляду цивільної справи та результатів її розгляду. Крім того, суд не погоджується із запереченнями державного виконавця про те, що накладення арешту на споруду із 20 контейнерів, загальною площею 320,86 кв.м., яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], позбавила його можливості виконати рішення суду, оскільки відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України гарантується право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Тому, накладення арешту на нерухомий об'єкт, ніяким чином не може перешкоджати виконанню рішення суду, по відновленню порушених прав [PERSON], його не було позбавлено права власності на готельний комплекс та жодним документом не було обмежено право користуватись своїм майном, а отже, накладення арешту на майно не позбавляє права володіння чи користування, тобто, ухвала суду про накладення арешту могла позбавити [PERSON] лише розпоряджатись арештованим майном (продати, подарувати, тощо.)Таким чином, державному виконавцю ніщо не заважало передати майно законному власнику. Також, судом встановлено, що між [PERSON] та державною судноплавною компанію «Чорноморське морське пароплавство» фактично був спір щодо права власності на спірний готельний комплекс, розташований в [ADDRESS], який вирішений судом, на користь [PERSON] При цьому судом розглядалося питання стосовно того, що на балансі ДСК «ЧМП» знаходиться споруда із 20 контейнерів. Як зазначив в ухвалі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2014 р., факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Враховуючи що спір щодо готельного комплексу вирішений судом, державний виконавець прийшов до хибного висновку, що арешт споруди із 20 контейнерів, яка знаходиться за тією ж за адресою, що і готельний комплекс, який належить [PERSON] має значення під час вчинення виконавчих дій. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку визнати дії державного виконавця відділу ДВС Любашівського РУЮ Одеської області Галанчука\~ О.М. щодо винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій 31 квітня 2015 року та зволікання щодо виконання рішення Любашівського районного суду неправомірними. На підставі викладеного,

Outcome: partial