overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 червня 2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 499. Від шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони не можуть проживати разом через систематичне надмірне вживання відповідачем спиртних напоїв. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовою розпискою про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 червня 2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 499 (а.с. 4 ). Від шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON] (а.с. 5, 6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя сторін не склалося через систематичне надмірне вживання відповідачем спиртних напоїв, який в стані алкогольного сп»яніння вчиняє скандали та бійки в присутності неповнолітніх дітей, шлюб існує формально. На підставі наведенного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 червня 1991 року. Шлюб був зареєстрований Відділом загсу Луцького міськвиконкому, актовий запис № 713. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 червня 1991 року Відділом загсу Луцького міськвиконкому, актовий запис № 713. Від шлюбу в сторін [INFO] народився син [PERSON]. (а.с. 3 ). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з липня 2012 року подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про розділ майна на даний час немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 січня 2000 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис №23. Від шлюбу у них народилась двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, з червня 2015 року вони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 січня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 23 (а.с. 3 ). Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з травня 2015 року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. На підставі наведенного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Враховуючи вимогу позивача, суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 листопада 2000 року. Шлюб був зареєстрований Лаврівською сільською радою Луцького району, актовий запис № 02. Від шлюбу у них [INFO] року народилась дочка [PERSON] та [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 листопада 2000 року Лаврівською сільською радою Луцького району, актовий запис № 02 (а.с. 4). Від шлюбу в сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON] та [INFO] року народилась дочка [PERSON]. (а.с.4,5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач останні декілька років подружніх стосунків не підтримують, більше року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про розділ майна на даний час немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.04.1990 року. Шлюб був зареєстрований Луцьким міським відділом ЗАГС Волинської області, актовий запис № 479. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Вказує на те, що протягом останніх 10 років вони не проживають як подружжя, чоловік зловживає спиртними напоями, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 квітня 1990 року Луцьким міським відділом ЗАГС Волинської області, актовий запис № 479 (а.с. 4). Від шлюбу в сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач останні 10 років подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про розподіл майна на даний час немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Вільшанської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності її матері [PERSON], яка померла [INFO] і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Вільшанської сільської ради від 12.08.2015 року № 746 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку [ADDRESS], [PERSON] не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Даний будинок розташований на земельній ділянці, на яку [PERSON] згідно рішення виконокому Вільшанської сільської ради № 2 від 23.02.1994 року був наданий дозвіл на приватизацію (державний акт на право власності на земельну ділянку даній особі не видавався). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги згідно закону щодо майна померлої матері. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] [INFO] позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1261,1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши заяву в нотаріальну контору, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Чуднівського РНО від 10.08.2015 року № 495/02-14, але у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок їй було відмовлено в оформленні спадщини на житло. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. Враховуючи подання позивачкою необхідних доказів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Дриглівської сільської ради про визначення їй додаткового тридцятиденного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] її сестри [PERSON], так як із-за тривалого перебування за кордоном на заробітках вона не змогла своєчасно подати заяву у вказану вище установу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що з жовтня 2011 року до квітня 2015 року вона працювала в м. Ізмайлово РФ, а тому не мала змоги оформити спадщину після смерті сестри. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала на те, що позивачка у жовтні 2011 року виїхала на заробітки в Росію, де перебувала до квітня 2015 року. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву у нотаріальну контору. Згідно ст. 1272 ч. 3 цього Кодексу у випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [INFO] померла сестра позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне останній майно, в т.ч. на земельну ділянку площею 3,21 ум. кад. га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Чуднівською РДА 10.07.1997 року [PERSON], після смерті якого право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту серії АВА № 228484 від 09.04.1999 року. Відповідно до ст. 1262 ЦК України позивачка є спадкоємницею другої черги майна своєї сестри. Факт тривалого перебування [PERSON] на заробітках у Росії з жовтня 2011 року по квітень 2015 року підтверджується свідченнями [PERSON], в зв"язку з чим позивачка не мала змоги своєчасно подати заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті сестри, а тому суд вважає вказану причину поважною і вважає за можливе визначити позивачці для цього додатковий тридцятиденний строк. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли, що випливає із наявної в матеріалах справи довідки Чуднівської ДНК від 15.05.2015 року № 175/01-16. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Дубищенської сільської ради про визначення їй додаткового місячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] її баби [PERSON], так як із-за тривалого перебування в Росії у свого сина вона не змогла своєчасно подати заяву у вказану вище установу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що вона з липня 2010 року по січень 2015 року проживала у м. Сургут РФ у свого сина, де гляділа внука. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вказали на те, що позивачка з липня 2010 року по січень 2015 року перебувала в Росії у свого сина. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву у нотаріальну контору. Згідно ст. 1272 ч. 3 цього Кодексу у випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне останній майно, в т.ч. на земельну ділянку площею 2,0595 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 026210, виданого 03.03.2004 року на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 24.11.2003 року № 552. Відповідно до ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємницею майна [PERSON] згідно заповіту останньої від 27.01.2006 року. Факт тривалого перебування [PERSON] на заробітках у Росії з липня 2010 року по січень 2015 року підтверджується свідченнями [PERSON] та [PERSON], в зв"язку з чим позивачка не мала змоги своєчасно подати заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, а тому суд вважає вказану причину поважною і вважає за можливе визначити позивачці для цього додатковий місячний строк. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли, що випливає із наявної в матеріалах справи довідки Чуднівської ДНК від 28.02.2015 року № 62/01-16. На підставі викладеного,

Outcome: approved