Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що вона народилася 10.06.1961 року у м.Запоріжжі. Згідно свідоцтва про народження, в графі - мати зазначено [PERSON], в графі батько запис відсутній. У звязку з укладенням шлюбу 18.09.1981 року вона змінила прізвище на «Ворон». В результаті повторного укладення шлюбу, 02.04.2011 року вона змінила прізвище на «Макарова». За даними паспорта громадянина України прізвище її матері було зазначено як «Тищенко». 12.12.2006 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради видано свідоцтво про право власності на житло за № 18508, згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по ? частині: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В теперішній час в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] померла 08.07.2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла ? частина квартири [ADDRESS]. [PERSON] заповіту не залишила. [PERSON] - позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки є донькою померлої. Вважає, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 23.12.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на належну померлій частину квартири. Крім того, у звязку з розбіжностями в написанні прізвища матері «Тіщенко» та «Тищенко», вона не має можливості підтвердити факт родинних відносин з померлою. Просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], [INFO], померлою 08.07.2012 року, визнавши, що [PERSON] є матірю [PERSON] Визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 08.07.2012 року. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона не змогла оформити спадщину, оскільки вона не може довести факт родинних відносин у звязку з розбіжностями у написанні прізвища її матері, а також, що право власності на частину квартири, яка належала матері, не зареєстровано у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала. Суду пояснила, що квартира [ADDRESS] була приватизована на чотирьох чоловік, але мати позивачки могла свою частину квартири подарувати. Доказів того, що ? частина квартири належала померлій не надано. У наступні судові засідання представник відповідача не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просила ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була сповіщена належним чином. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечує. Суду пояснила, що вони жили усі разом у квартирі [ADDRESS]. Квартиру приватизували, але в органах реєстрації до кінця не оформили, тому їх частки у квартирі не зареєстровані і вони матір не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, не співпадає у документах написання прізвища спадкодавця. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, свідків, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження ІІІ-УР № 141487, виданого Орджонікідзевським рай бюро РАГС 06.07.1961 року, на український мові, [PERSON], народилася 10.06.1961 року, її\~матірю записана [PERSON] ( а.с. 10, 70). У свідоцтві про укладення шлюбу І-ЖС № 470042 від 18.09.1981 року, на російській мові зазначено, що «Тищенко Ирина Павловна», [INFO], зареєструвала шлюб з «Ворон Владимиром Николаевичем», після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Ворон» (а.с.11, 71). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу І-ЖС № 455050, виданого 13.10.1987 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13.10.1987 року, актовий запис № 719, її прізвище після розірвання шлюбу «Ворон» (а.с. 12, 72). Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що 02.12.1987 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Макарова» (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], шлюб розірваний 16.03.2004 року, актовий запис № 98, прізвище після розірвання шлюбу громадянки «Макарова» (а.с. 13). На підставі свідоцтва про право на житло № 18508 від 12.12.2006 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, по ? частині кожному: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с 15). Згідно свідоцтва про смерть І-ЖС № 241400, [PERSON] померла 08.07.2012 року (а.с. 20). Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа №92/2012 року після померлої 08.07.2012 року [PERSON] (а.с. 30-153). Відповідно до матеріалів спадкової справи, [PERSON], [INFO] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 31). Приватним нотаріусом [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії у звязку з відсутністю документів, які необхідні для оформлення спадщини (а.с 153). Як вбачається з довідки ЕРРЦ № 1 за № 2928 від 10.10.2012 року, на час смерті [PERSON] з нею разом проживала та була постійно зареєстрована її донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 33). У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON] з її народження, оскільки була сусідкою її матері [PERSON] [PERSON] проживала у [INFO] разом з донькою, онукою та правнуком. Їй було приблизно 80 років коли вона померла. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона знає [PERSON] та [PERSON] оскільки вони сусіди по площадці. [PERSON] є донькою [PERSON] та до смерті [PERSON] вони проживали усі разом. Відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. На підставі ст.. 256 ЦПК України, суд розглядає справи щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів" роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно ч. ч. 2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, що його пережило, батьки. Статтею ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно приживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством він не заявив про відмову від неї. Згідно до п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з викладеного вище, враховуючи, пояснення свідків, які підтвердили, що [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON], [INFO], а також ту обставину, що [PERSON] у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними і підлягаючими повному задоволенню.

Outcome: approved