Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

4 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення ним малолітнього [PERSON] , [INFO] , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини - зміною прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », зазначенням батька дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог заявник зазначив, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] з 03 червня 2017 року, який був зареєстрований Вознесенським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. До реєстрації шлюбу [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , за час якого народився [PERSON] , [INFO] . Рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 04.03.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Біологічний батько дитини, [PERSON] рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 10.05.2019 року по справі № 337/5120/18 був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього. На даний час він разом з [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . Він взяв на себе обов`язки батька, відчуває себе морально та матеріально готовим для подальшого виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] , у зв`язку із чим вирішив його усиновити. Він звернувся до до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, який надав йому висновок про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] . Крім того, його дружина [PERSON] також надала згоду на усиновлення [PERSON] . Він працю, раніше не судимий, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліках не перебуває, та відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] відповідають санітарно-гігієнічним нормам. За даних обставин, він може бути усиновлювачем малолітнього [PERSON] , що відповідатиме інтересам дитини. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року заява була залишена без руху та заявнику наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою суду 16 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням справи до розгляду за правилами окремого провадження у закритому судовому засіданні. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. Зазначив, що цілком розуміє наслідки усиновлення, дитина вважає його своїм батьком, між ними склались добрі родинні відносини, він може забезпечити розвиток дитини. В сім"ї є ще менша дитина, спільна з [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вважала за можливе задовольнити заяву [PERSON] , вважає, що таке рішення буде на користь її дитини. Хлопчик не знає, що [PERSON] не його рідний батько, з 2017 року вони проживають разом. Між чоловіком та її сином склались дуже добрі відносини. Син бажає мати прізвище таке як і всі в роджині. Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради не заперечувала проти задоволення заяви, вважала, що це буде в інтересах дитини. Малолітній [PERSON] суду пояснив, що проживає з батьками та меншим братом. Відносини в родинні добрі, він хоче мати таке ж прізвище, як і всі в родині. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши учасників судового засідання, враховуючи їх позицію, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Згідно із ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року , ухвалюючи рішення згідно зі ст. 255 ЦПК та ст. 224 СК, суд повинен обґрунтувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення. У разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день, місяць і рік народження, а також про його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Після набрання рішенням законної сили його копія в порядку ч. 7 ст. 255 ЦПК направляється органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення необхідних змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи, а якщо дитина усиновлена іноземним громадянином, - також уповноваженому органу виконавчої влади. У разі якщо фактичне місце проживання особи, щодо якої подано заяву про усиновлення, не збігається з місцем її народження, копія рішення суду надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем народження такої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 225 СК, ч. 7 ст. 255 ЦПК усиновлення вважається здійсненим з дня набрання рішенням суду законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Запоріжжя, Хортицький район, Запорізької області. Матір`ю дитини є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 15). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2019 року, [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 17-18). 03 червня 2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 178. Після укладення шлюбу прізвище дружини було змінено на [PERSON] (а.с. 11). Згідно висновку Саксаганської районної в місті ради щодо доцільності усиновлення та відповідність його інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] виконком районної в місті ради вважає за доцільне громадянину [PERSON] , [INFO] бути усиновителем малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником її сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується її заявою, нотаріально посвідченою (а.с. 16). Як слідує з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст.218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Перевіряючи обставини, чи може бути [PERSON] усиновлювачем малолітнього [PERSON] суд враховує наступні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами. Так, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, шлюбі з 03 червня 2017 року, мають спільну дитину та виховують дитину від першого шлюбу [PERSON] - [PERSON] , проживають за адресою [ADDRESS] на підстав Договору найму жилої нерухомості (а.с. 15, 30, 19). [PERSON] працює в ПП «Стіл Сервіс» з 08.01.2019 року, займає посаду менеджера з питань фінансово-економічної безпеки, має стабільний дохід (а.с. 12). За даними медичних обстежень та лабораторних досліджень [PERSON] має задовільний стан здоров`я, що підтверджується висновком про стан здоров`я (а.с. 13). Як слідує з довідки МВС України (а.с. 14), заявник [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно Договору найму жилого приміщення від 23.11.2018 року [PERSON] винаймає трикімнатну квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] , де відповідно до акту жильців будинку проживає однією сім`єю у складі 4 чоловік (а.с. 19, 30). Як слідує з акту обстеження умов проживання від 04.11.2020 року (а.с. 20), квартира складається з трьох жилих кімнат, дві спальні, зала, коридор, кухня, санвузол. Умови проживання задовільні, в квартирі зроблено сучасний ремонт. Металопластикові вікна. Водонагрівач, бойлер, квартира обладнана сучасними меблями та сучасною побутовою технікою, всі комунікації у робочому стані. За вказаною адресою проживають заявник [PERSON] , його дружина [PERSON] , діти - [PERSON] та [PERSON] .. Висновком Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 09.11.2020 року (а.с. 4-5) визначено, що [PERSON] може бути усиновлювачем малолітньої дитини З огляду на вік заявника, який є старшими від усиновлюваної дитини, рівень матеріального та житлово-побутового забезпечення заявника, стан здоров`я, сімейний стан, умови проживання, ставлення до виховання дитини, взаємовідповідність між ним та дитиною, суд приходить до переконання, що [PERSON] дійсно може бути усиновлювачем малолітнього [PERSON] , оскільки відповідає всім вимогам, що передбачені ст. 211 СК України. Обставин, які відповідно до ст. 212 СК України виключали б можливість бути усиновлювачем, в ході судового розгляду не встановлено. Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.37 рішення №42276/08 від 20.08.2010 року у справі «Курочкін проти України», яка узгоджується з п.п.140, 148 рішення «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» № 78028/01 і № 78030/01, «…стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім`ї, охоронювані ст. 8 Конвенції, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які ст. 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя…». Враховуючи встановлені обставини, що мають істотне значення по справі, а також те, що мотивом усиновлення є забезпечення якнайкращих інтересів дитини, яка залишилась без батьківського піклування, стабільних та гармонійних умов її життя, на чому акцентує увагу Конституційний Суд України в п.п.3.1, 3.2 рішення № 3-рп/2009 від 03.02.2009 року, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити. Статтею 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Оскільки мова йде про усиновлення і суд вбачає підстави для цього, слушним буде та відповідатиме інтересам дитини, а також забезпечуватиме таємницю усиновлення, внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши у відомостях про батька - [PERSON] , виключивши відомості про батька [PERSON] . Крім того, в порядку ст.ст. 230, 231 СК України, з урахуванням відповідних вимог заявника, суд вважає за можливе змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід віднести на рахунок заявників.

Outcome: approved