Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовуючи тим, що у 1963 році на підставі ордеру, виданого Виконавчим комітетом Кївської міської ради за № 96453 від 05.07.1963 року, вона та члени її сім'ї - чоловік [PERSON] та син [PERSON] заселилися в спірну квартиру та були в ній зареєстровані. У 1987 році у вказаній квартирі була зареєстрована дружина сина - [PERSON] (відповідач-1), а в 1991 році - онук [PERSON] (відповідач-2). Проте, згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого відповідачі виселилися зі спірної квартири та жодного разу там не з'являлися, комунальні платежі не сплачують, коли при їх реєстрації вона має сплачувати за комунальні послуги в більшому розмірі. На підставі вказаного позивачка просить суд вирішити позитивним чином її позов. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що вона є онукою позивачки, бо [PERSON], її батько, був одружений двічі, а вона є донькою від першого шлюбу. Спірна квартира не приватизована, відповідачі ніколи взагалі не проживали в ній, оскільки фактично жили в приватному будинку, який належав чоловікові позивачки, тобто дідусеві, проте були зареєстровані в спірній квартирі у м.Києві для зручності. У 2004 році відповідачі виїхали з будинку дідуся, але куди не повідомили. Особисті речі відповідачів у спірній квартирі відсутні, комунальні послуги оплачувала лише позивачка, а тепер вже вона. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток, за зареєстрованим їх місцем проживання, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Третя особа у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, письмово просила розглядати справу у її відсутність, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу без участі третьої особи за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно Ордера на жиле приміщення № 96453 від 05.07.1963 року, спірну квартиру [ADDRESS] було надано [PERSON] на сім'ю, яка складається з трьох осіб: [PERSON], [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син). Згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Із довідки № 1329 від 05 липня 2014 року КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" вбачається, що квартира [ADDRESS] не приватизована, в ній зареєстровані: [PERSON] (власник особового рахунку) з 01.10.1963 року, [PERSON] (дружина сина) з 16.05.1987 року, [PERSON] (онук) з 13.03.1991 року. Позивачка є інвалідом 1-ї групи, потребує постійного догляду, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою, які міститься в матеріалах справи, заборгованості станом на 01.06.2014 року по квартирній платі та комунальним послугам немає, що також підтверджується довідкою Філії № 813 від 05.07.2014 року за № 78. Встановлено і те, що раніше між [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них 1991 року народився син [PERSON]. Вказаний шлюб в подальшому було розірвано, згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2004 року. Із актів від 03.03.2014 року, 05.05.2014 року та 04.07.2014 року складених КП РЕО-9 вбачається, що відповідачі дійсно не проживають у квартирі [ADDRESS] з кінця 2004 року, їх особистих речей не виявлено. Допитані у судоввому засіданні свідки під присягою засвідчили, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами по квартирі позивачки, що в спірній квартирі позивачки окрім неї нехто не проживає, відповідачі там ніколи і не проживали та майже ніколи і не з"являлися, їх особисті речі в ній відсутні, де вони живуть їм не відомо. Пояснили і те, що позивачка [PERSON] дуже старенька та дуже погано себе почуває, прикована до ліжка, сама не пересувається, на вулицю не виходить, потребує постійного догляду, а тому вони як сусіди постійно їй допомагають та навідують, жодного разу, а ні колишньої невістки, а ні онука у неї не бачили, лише онучку, яка в даному суді є її представником та соціальних працівників, які доглядали за [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON], які є соціальними працівниками благодійного фонду "Хесед", під присягою засвідчили, що знають позивачку по своїй роботі, оскільки здійснювали за нею круглосуточний догляд, а тому знають, що вона знаходиться в тяжкому стані, бо прикута до ліжка, потребує постійного догляду, проживає сама у вказаній квартирі, ніхто до неї, окрім онуки (представника позивача) не приходив, сторонніх речей у квартирі не має, сама [PERSON] навіть ніколи і не згадувала та не розповідала їм про те, що в неї є ще онук та колишня невістка, хоча вони з 2006 року постійно за нею доглядають: прибирають в квартирі, готують істи, перуть, миють та годують [PERSON], ночують у неї, купують продукти харчування, ліки, тощо, а саме [PERSON] з 2006 року по серпень 2013 року, а [PERSON] з серпня 2013 року по вересень 2014 рік, зараз опікою [PERSON] займається її онука, яка представляє її інтереси в даному суді. Так, у судовому засідані встановлено, що відповідачі у спірній квартирі добровільно не проживають більше, а ніж пів року, нею не цікавляться, за житлово-комунальні послуги не сплачують, їх особисті речі в ній відсутні. Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР право користування житловою площею за наймачем зберігається протягом шести місяців. Якщо особа відсутня по місцю реєстрації без поважних причин більше вказаного терміну, вона може бути визнана судом такою, що втратила користування жилим приміщенням. Отже, з огляду на вище викладене, вимога позивачки щодо визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved