Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства "Агрофірма "Байс-Агро" комерційно-виробничої фірми "Байс" (далі Відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач, будучи власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,88 га, яка розташована в адмінмежах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району, уклав з Відповідачем договір оренди вищезазначеної земельної ділянки №112 від 19.07.2008. Даний договір укладено строком на 10 років до 19.07.2018. За користування земельною ділянкою Відповідач вносить орендну плату у грошовій формі, яка становить 2,1 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. Позивач зазначає, що направив лист директору ДП «Агрофірма «Байс-Агро» комерційно-виробничої фірми «Байс» про зміну умов договору оренди землі №112 від 19.07.2008 в частині визначення (зміни) орендної плати, а саме підвищити суму орендної плати з 2,1 % до 5% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. Даний лист отриманий та зареєстрований Відповідачем 21.03.2016 за вхідним №5. Після спливу 30-денного строку, який встановлений чинним законодавством для розгляду заяв, відповіді від Відповідача Позивач не отримав. На підставі вищевикладеного, позивач просить розірвати договір оренди землі № 112 від 19.07.2008 укладений між Позивачем та Відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, повязані з орендою землі, які регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України та Законом України Про оренду землі. Як вбачається з Державних актів на право власності на землю серії І-ЧР №002078 та серії І-ЧР №052157, Позивач є власником земельних ділянок площею 2,44 га та 2,44 га, які розташовані на адмінтериторії Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області Між сторонами по справі Позивачем, який за договором є орендодавцем та Відповідачем, за договором - орендар, був укладений договір оренди землі №112 від 19.07.2008. Відповідно до п. 1, 2, 8, 9 вищевказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання в адмінмежах Вишнопільської сільської ради загальною площею 4,88 га. Договір укладено на 10 років. Орендна плата - 2,1% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки приватної власності вноситься орендарем у грошовій формі. Відповідно до п. 13 даного договору, розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів; зміни тарифів у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Положеннями п. 38, 39, 40 даного договору передбачені умови припинення дії договору та його розірвання, а саме дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати. Підставою для зміни умов є перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря. Зі змісту листа від 2016 року, який адресований Позивачем Відповідачу про зміну умов договору оренди вбачається, що Позивача, як орендодавця розмір орендної плати не влаштовує. Тому він вважає за необхідне змінити умови договору оренди землі №112 від 19.07.2008 в частині визначення орендної плати, а саме підвищити суму орендної плати з 2,1% до 5%. Позивач посилається на те, що Відповідач отримавши вищевказаний лист 21.03.2016 за вхідним №5 відповіді на нього Позивачу не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено умови договору оренди землі, зокрема істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 23, 30 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ) та іншими законами України. Зі змісту договору, зокрема п. 38 вбачається, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення чи відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно ст. 57 ЦПК України\~ доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що така підстава розірвання договору оренди землі, як ненадання відповіді на пропозицію збільшити розмір орендної плати, а саме на цю підставу посилається Позивач, не є підставою для розірвання укладеного договору оренди землі, тому суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню саме з цих підстав. Одночасно суд вважає за доцільне зазначити, що наведені обставини можуть бути підставою для внесення змін до договору в частині визначення розміру орендної плати, натомість не є підставою для розірвання договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач та його представник не скористалися своїм правом відповідно до ст. 31 ЦПК України щодо зміни предмету або підстави позову до початку розгляду справи по суті, та щодо збільшення позовних вимог, тому суд, виходячи з положень вищевказаної норми, розглянув дану справу в межах заявлених позивачем вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed