Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

01 березня 2017 року позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правовичу. Посилався на те, що маючи намір придбати у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ, модель 210990 ЗНГ, 2005 року випуску, р.н. [NUMBER], він 23.01.2013 року передав відповідачу кошти у розмірі 26\~000 грн., факт передачі підтверджений розпискою від 23.01.2013 року. [PERSON] відмовлявся визнавати за ним право власності на фактично придбаний автомобіль, зняти його з обліку та перереєструвати на його імя. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29.01.2014 року в задоволенні його позову про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль відмовлено у звязку з недійсністю правочину. На вимогу до відповідача про повернення отриманих коштів в розмірі 26\~000 грн., [PERSON] відмовив, повідомивши, що він не має коштів. Окрім того, він здійснив певні поліпшення автомобіля на відповідну суму, які підтверджуються актом виконаних робіт № 12 від 09.02.2013 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 12 від 09.02.2013 року, актом виконаних робіт № 22 від 12.03.2013 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 22 від 12.03.2013 року. Просив, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з [PERSON] на його користь одержані ним на виконання правочину кошти в розмірі 26\~000 грн. та понесені витрати на поліпшення автомобіля в розмірі 2\~000 грн. 10 квітня 2017 року позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з [PERSON] на його користь одержані ним на виконання правочину кошти в розмірі 26\~000 грн. та понесені витрати на поліпшення автомобіля в розмірі 5 385 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Представник позивача [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовні заяві та просив розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи , заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання позивача про заочний розгляд справи, суд ухвалив, розглядати справу у відсутність відповідача, що не зявився, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач маючи намір придбати у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ, модель 210990 ЗНГ, 2005 року випуску, р.н. [NUMBER], 23.01.2013 року передав відповідачу кошти у розмірі 26\~000 грн., факт передачі підтверджений розпискою від 23.01.2013 року ( а.с.5) та рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29.01.2014 року ( а.с.10) яким підтверджений факт отримання [PERSON] від позивача коштів в розмірі 26\~000 грн. за продаж автомобіля. [PERSON] відмовляється визнавати за [PERSON] право власності на фактично придбаний автомобіль, зняти його з обліку та перереєструвати на його імя. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29.01.2014 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль відмовлено у звязку з недійсністю правочину ( а.с.10). На вимогу позивача до відповідача про повернення отриманих коштів в розмірі 26\~000 грн., [PERSON] відмовив, повідомивши, що він не має коштів. Також [PERSON] здійснив поліпшення автомобіля, що підтверджуються актом виконаних робіт № 12 від 09.02.2013 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 12 від 09.02.2013 року, актом виконаних робіт № 22 від 12.03.2013 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 22 від 12.03.2013 року. Оскільки відповідач отримав кошти за продаж автомобіля, але юридично договір купівлі-продажу не оформив, а спірний автомобіль у позивача відбіраний на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.11.2016 року на підставі постанови державного виконавця про арешт майна відповідача від 23.10.2014 року, а тому позивач позбавлений права користування вказаним автомобілем, позбавлений можливості оформити на своє ім"я право власності на спірний автомобіль. Так як відповідач ухиляється від повернення отриманих ним коштів за автомобіль, а також коштів , які були витрачені позивачем на ремонт і поліпшення спірного автомобіля , ухиляється від здійснення продажу автомобіля в установленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ч.1 та 2 статті 216 ЦК України, отримані позивачем кошти за продаж автомобіля у розмірі 26 000г рн. та 538 5грн. , що були витрачені позивачем на поліпшення та ремонт спірного автомобіля. ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, що понесені позивачем при предявленні позову у розмірі 640 грн. судового збору.

Outcome: approved