Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся до Печерського районного суду м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія «Ваш Авто» (надалі по тексту - Відповідач), в якому просив визнати право власності на автомобіль ЗАЗ-СЕНС VIN [NUMBER] , державний номер [NUMBER] вартістю 140 770, 00 грн., що є предметом додаткового договору фінансового лізингу № 002738 від 18.04.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 04.04.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу № 002738, відповідно до якого предметом договору є автомобіль ЗАЗ-СЕНС, вартість якого становила 9707,55 доларів США. 06.09.2016 року заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області було встановлено, що умови договору фінансового лізингу № 002738 від 04.04.2016 року та додаткового договору від 18.04.2016 року до договору фінансового лізингу № 002738 [PERSON] виконані в повному обсязі. Позивачем після сплати всіх платежів за договором та після визнання договору виконаним, було направлено лист до відповідача з проханням укласти договір купівлі-продажу автомобіля, однак такий лист було повернуто у зв`язку із відсутністю відповідача за цією адресою. У зв`язку із наведеним, позивач позбавлений можливості отримати право власності на автомобіль за договором фінансового лізингу, який був ним повністю виконаний. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. В судове засідання учасники провадження не з`явилися, про день, місце, час судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного . Як вбачається, 04.04.2016 року між ТОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ «ВАШ АВТО» (Лізингодавцем) та [PERSON] (Лізингоодержувачем (Позивачем)), було укладено Договір фінансового лізингу № 002738, предметом якого є транспортний засіб ЗАЗ-VIDA, на підставі якого лізингодавець бере на себе зобов`язання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. 18.04.2016 року між ТОВ «ЛК «Ваш Авто» та [PERSON] був укладений додатковий договір до договору фінансового лізингу № 002738 від 04.04.2016 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди змінити предмет лізингу на транспортний засіб ЗАЗ Сенс. Відповідно до п. 11.1 Договору, Після завершення строку лізингу за договором, лізингоодержувач придбаває предмет лізингу у лізингодавця вартістю, що буде визначена лізингодавцем з урахуванням виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань щодо сплати платежів та інших платежів, які підлягають сплаті за цим договором. За умови повної сплати лізингоодержувачем всіх платежів з змінами, після остаточного погашення лізингоодержувачем всіх належних до сплати платежів за договором, купівельна ціна предмета лізингу буде вважатися належним чином плаченою лізингоодержувачем. Відповідно до п. 11.6 Договору, перехід права власності на предмет лізингу здійснюється на підставі та на умовах укладеного між лізингодавцем та лізингоодержувачем договору купівлі-продажу предмета лізингу. Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2016 року у справі № 628/2023/16-ц, встановлено, що умови договору фінансового лізингу № 002738 від 04.04.2016 року та додаткового договору від 18.04.2016 року до договору фінансового лізингу № 002738 позивачем виконані в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15.05.2017 року, заочне рішення змінено відмовивши в частині стягнення витрат на правову допомогу, в іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін. Як вбачається, після укладення Договору фінансового лізингу та передачі у користування транспортного засобу, позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором, в тому числі в частині своєчасного здійснення виплат за договором. Позивач зазначив, що направляв на адресу відповідача лист з проханням укласти договір купівлі-продажу автомобіля, однак такий лист було повернуто у зв`язку із відсутністю відповідача за цією адресою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 116 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ст. 210 ЦК України). Згідно ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Положеннями ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обов`язки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу. Якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше. Предмет лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача. П. п. 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей. причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила). Затверджених постановою КМУ N 1388 від 07 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, є оформлений в установленому порядку, зокрема - договір фінансового лізингу. Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частині 1 ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не надав належних доказів звернення із листом до відповідача із пропозицією укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу, що позбавляє суд встановити факт оспорення права власності позивача чи його невизнання іншою особою, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на автомобіль.

Outcome: dismissed