Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

05.03.2019 р. до Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява Моторного (транспортного) Страхового Бюро України до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 22422,09 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування\~\~позовних вимог, представник позивача посилається на те, 03.10.2017 р. в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай Соната», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мазда 5», державний номерний знак [NUMBER] під управлінням [PERSON] . Постановою Червоназаводського районного суду м.Харкова від 22.12.2017 року по справі №646/8102/17-п [PERSON] визнано особою, винною в настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. В результаті ДТП автомобіль «MAZDA 5», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. На момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з чим позивач сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 21\~678,89 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 22.12.2017 р. та Звіту №1256 від 30.11.2017 р. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 903415 від 03.04.2018 р. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності ФОП « [PERSON] .», вартість послуг якого складає 743,20 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №901665 від 07.02.2018 р. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 22422,09 грн. 23.10.201 р. на адресу відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору, однак відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, тому МТСБУ вимушені звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з правилами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова\~\~від 07.03.2019 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 28.12.2018 року про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,\~про дату,\~час і\~місце судових\~засідань повідомлявся\~належним чином,\~причин неявки\~в судові\~засідання не\~повідомив,\~відзив на\~позов до\~суду не\~подано.\~ Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 03.10.2017 р. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Хюндай Соната», державний номерний знак [NUMBER] , по просп. Московському 40 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з технічним засобом марки «MAZDA 5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який від удару зіткнувся з автомобілем марки ЗАЗ 965 А, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , зв`язку з чим завдані матеріальні збитки, водій [PERSON] порушив п.13.1 ПДРУкраїни. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.12.2017 р., що набрала законної сили [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп\~ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього\~Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 2.1.\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Стаття 41.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 1.6.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Як було встановлено, відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги вищевказаного Закону України та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. [PERSON] , скориставшись своїм правом передбаченим\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подав заяву, як того вимагає\~ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до\~ст..11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким актом є\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Згідно п.40.3\~ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ має право залучати аварійних комісарів,експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку,встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. Для встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ звернулось до суб`єкта оціночної діяльності ФОП « [PERSON] .», який 30.11.2017 р. надав звіт №1256 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин. Вартість послуг аварійного комісара, згідно акту виконаних робіт, становить 743,20 грн., які МТСБУ сплатило, що підтверджується платіжним дорученням №901665 від 07.02.2018 р. Згідно Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3018 від 03.04.2018 р. та платіжного доручення № 903415 від 03.04.2018 р., у зв`язку з настанням події, передбаченої\~ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 21678,89 грн. Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З вимог\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. 23.10.2018 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, але сума відшкодування сплачена не була. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн..\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved