Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить з врахуванням уточнених позовних вимог визнати за нею право власності на 1/2 частки земельної ділянки, площею 4.11 га, що розташована на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її тітка [PERSON] померла [INFO]. Вона та її брат є єдиними спадкоємцями після смерті тітки, та звернулись до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 4.11 га, що розташована на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Вказана земельна ділянка визначена в державному акті для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (серія [NUMBER]). Нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від сільського голови Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області в матеріалах справи міститься лист про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа - [PERSON] надав суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини: [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 9). Відповідно до викопіровки з декументації із землеустрою, що включено до Державного фонду документації із землеустрою колгоспу ім. Прогрес з нанесенням земельної ділянки із земель Никонівської сільської ради площею 4.11 га, яка належить згідно державного акта [PERSON](а.с. 20). Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 року, вартість земельної ділянки, площею 4.11 га, що розташована на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка передана у власність [PERSON] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]) з урахуванням коефіціенту індексації становить 71250 грн.(а.с. 10). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік - [PERSON], який помер [INFO](а.с. 9). Після смерті [PERSON] спадкове майно успадкувала сестра померлого - [PERSON], яка померла [INFO], даний факт сторонами не оспорюється. Після смерті [PERSON] спадкове майно успадкувала сестра померлої [PERSON] яка померла [INFO], даний факт сторонами не оспорюється. [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], даний факт сторонами не оспорюється. Вказані обставини підтверджено спадковими справами: 568/2002, 383/2008, 25/2011. Приватний нотаріус Фещенко А.С. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, оскільки нею не було подано відповідних документів на право власності даної земельної ділянки(а.с.7). В матеріалах справи міститься копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Бердичівської РДА від 12.06.2002 року № 107 на земельну ділянку, площею 4.11 га, що розташована на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка передана у власність [PERSON](а.с. 92). Оригінал даного Державного акту відсутній, даний факт сторонами не оспорюється. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України) встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець набула право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належними правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved