Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

15 вересня 2016 р. орган опіки та піклування Доманівської райдержадміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них аліментів та позбавлення батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідачі є батьками малолітніх дітей, зареєстровані та проживали в [ADDRESS]. Вказують, що раніше [PERSON] разом із співмешканцем проживала в с.Жовтневе Доманівського району, де й народилися діти: [PERSON] і [PERSON]. З 2015 р. відповідачка проживала в [ADDRESS] в будинку своїх батьків розділеному навпіл: окремо [PERSON] з малолітніми [PERSON] та [PERSON], та окремо [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO] На даний час відповідачі з 2015 р. на території Прибузької сільської ради не проживають, за час проживання зарекомендували себе з негативної сторонни: чоловік зловживав спиртними напоями, постійної роботи не мав, не займався вихованням дітей та не піклувався про їх матеріальне забезпечення, жінка - агресивна, палила у присутності малолітніх дітей, часто вживала нецензурну лексику, постійно кричала на дітей. На засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 10.06.2015р. розглядалося питання про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON], щодо лікування та оздоровлення хворих малолітніх [PERSON] і [PERSON], мати пообіцяла, що з молодшим сином поїде на лікування до Миколаївської обласної дитячої лікарні. Службою у справах дітей було запропоновано тимчасово влаштувати дітей до центру соціальної реабілітації та вирішено надати [PERSON] термін (до 01.07.2015 р.) для початку лікування сина [PERSON] та створення належних умов виховання і проживання малолітнім дітям, проте, [PERSON] не виправилась: не реагуючи на попередження, продовжувала витрачати соціальні допомоги не за призначенням, не контролюючи свої дії по відношенню до дітей, залишаючи їх то на чужих людей, та без нагляду самих вдома. Категорично відмовляється від лікування малолітніх [PERSON] і [PERSON], які вкрай потребують лікування та оздоровлення в обласній дитячій лікарні. Позивач вказує, що у вересні 2015 р. Доманівським РЦСССДМ було запропоновано [PERSON] влаштуватися до Обласного центру соціально-психологічної допомоги в м.Вознесенськ для надання соціальної допомоги та послуг і матері, і дітям; питання було розглянуте на засіданні виконкому Прибузької сільської ради та 13.10.2015р. за направленням Доманівського РЦСССДМ та заявою [PERSON], остання разом з [PERSON] і [PERSON], все таки була влаштована до Обласного ЦСПД м. Вознесенськ, але незабаром була відрахована з цього закладу через свою неналежну поведінку. Після проведення роботи з матір'ю, у жовні 2015 р. [PERSON] влаштовує синів до дитячого відділення Доманівської ЦРЛ, де діти лікувалися до 09.12.2015 р., та за час перебування в лікарні мати вела себе негативно по відношенню до дітей, залишала їх, до неї приходили чоловіки у стані алкогольного сп'яніння. 23.10.2015р. районною комісією з питань захисту прав дитини були прийняті рішення про влаштування дітей до Миколаївського обласного будинку дитини. Сім'я [PERSON] З 22.09.2014р. по 27.03.2015 р. постійно перебувала на обліку та під супроводом Доманівського райцентру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачами розглядалося на засіданнях виконкому Прибузької сільради та районної комісії з питань захисту прав дитини Доманівської РДА, проте, позитивних результатів не настало. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей Доманівської РДА як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах через неналежне виконання матір'ю і батьком батьківських обов'язків. За заявою матері на підставі рішення районної комісії з питань захисту прав дитини та розпоряджень голови РДА від 03.12.2015р. №285, №286 діти влаштовані та перебувають у Миколаївському обласному будинку дитини. За період їх перебування у закладі мати, батько дітьми не цікавилися, жодного разу дітей не відвідували, не спілкувалися з ними, не цікавилися їх долею, фактично самоусунулися від своїх обов'язків. Зважаючи на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, позбавлення їх батьківських прав, на думку позивача, відповідатиме інтересам дітей. З цих підстав позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей і стягнути з них аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити його: позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей та стягнути аліменти на їх утримання, пояснивши суду, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, самоусунулися від участі у вихованні та утриманні дітей, з моменту влаштування дітей до Миколаївського обласного будинку дитини та протягом часу розгляду справи долею дітей не цікавилися, а тому задоволення позову відповідатиме інтересам дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявила, що не визнає позов, хоче щоб діти були з нею, проте, будь-яких доказів на спростування вказаних у позові обставин, суду не надала і не намагалась обгрунтувати свою позицію. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з"явився, не повідомив причину неявки до суду та не просив суд відкласти судовий розгляд справи. Зі слів відповідачки, [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп'яніння і з'являтися до суду не бажає. Представник третьої особи Прибузький сільський голова [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити, пояснивши суду, що малолітні хворі діти відповідачів проживали в селі в жахливих антисанітарних умовах, мати лише обіцяла доглядати дітей, які постійно були голодні, брудні, фактично позбавлені батьківського піклування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] - директор Доманівського РЦСССДМ, суду пояснила, що відповідачка протягом 2014-2015р.р. перебувала у них на обліку, з нею проводилася робота у рамках соціального супроводу. Сім'я була під контролем, але мати дітей повністю не реагує на зауваження та попередження, батько - зловживав алкогольними напоями, не працював. У будинку, де проживали малолітні діти, відсутні умови для повноцінного їх проживання та розвитку. З матір'ю постійно проводилася профілактична робота, але позитивного результату не настало, а тому позбавлення [PERSON] і [PERSON] батьківських прав є доцільним і буде відповідати інтересам дітей. По суті аналогічні пояснення дали свідки: [PERSON] - соціальний працівник Прибузької сільради, що родина [PERSON] протягом двох років перебувала під супроводом, проте, мати дітьми не займалася, на зауваження не реагує, палить у присутності дітей, у будинку, де проживали хворі діти, були антисанітарні умови, діти постійно були голодні, брудні, недоглянуті, що негативно впливає на їх розвиток. Свідок [PERSON] лікар - завідуюча Прибузькою АЗП сімейної медицини, суду пояснила, що малолітні [PERSON] і [PERSON] дуже хворі, їх розвиток не відповідає віку, діти потребують посиленого догляду та лікування. Коли примусово діти були поміщені у жовтні 2015р. в дитяче відділення Доманівської ЦРЛ: діти також були голодні, брудні, із загостреннями захворювання шкіри, спричиненими недотриманням правил гігієни. Діти при поміщенні до відділення мали занижену для свого віку вагу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитин на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 ч.1 п.2 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З досліджених письмових матеріалів справи, а саме: свідоцтв про народження встановлено, що [PERSON], [INFO]. народження, та [PERSON], [INFO] є дітьми відповідачів, які перебували в шлюбі з 18.12.2001р. по 05.09.2014р. згідно відміток у ксерокопії поспорта відповідачки. Ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, крім усних пояснень представників позивача, третьої особи та свідків, підтверджене письмовими матеріалами, дослідженими в судовому засіданні. Зокрема, з актів обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачки від 18.12.2015р., 18.03.2015р., 20.05.2015 р., 28.07.2016р. вбачається, що умови проживання [PERSON] є неналежними для проживання дітей: санітарний стан будинку незадовільний, у будинку темно, брудно, відсутні продукти харчування та необхідні речі. З довідок Доманівської ЦРЛ від 23.08.2016р. про стан здоров'я дітей вбачається, що захворювання малолітніх: затримання психомоторного розвитку та затримання психічного розвитку, зокрема, пов'язані також з неналежним за ними доглядом матір'ю. Як пояснили допитані в суді свідки, незважаючи на те, що відповідачка в період проживання разом з дітьми отримувала державну грошову допомогу на дітей, кошти використовувала на власні потреби, інших доходів не мала, ніде не працювала. Малолітні сини відповідачів, як вбачається з інформації за №03-555-04 від 30.05.2016р, головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини [PERSON], були влаштовані строком на 6-ть місяців, який станом на травень 2016 р. закінчився, проте, з моменту вступу дітей до вказаного закладу батьки жодного разу дітей не відвідували та долею дітей не цікавилися. З відповідачкою проводилися заходи щодо зміни її поведінки по відношенню до дітей, про що свідчить рішення виконкому Прибузької сільської ради від 28.09.2015р. за №22. За висновком Доманівської РДА, як органу опіки та піклування, від 22 серпня 2016 р. позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 п.16 Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з вимог ст.166 СК України та п.15 Постанови, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оцінивши досліджені у ході судового розгляду письмові докази в сукупності з усними поясненнями сторін, свідків, суд приходить до висновку, що позивачем доведене ухилення відповідачів без поважних на те причин від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей [PERSON] і [PERSON]. Відповідачка доводи позивача доказами не спростувала. Вжиті позивачем та відповідними службами до подачі позову заходи, щодо зміни поведінки [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дітей, на краще позитивних результатів не дали. За час розгляду справи судом [PERSON] відношення до дітей також не змінила, а відповідач [PERSON] взагалі в судові засідання не з'являвся. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей є виправданою мірою, спрямованою на необхідність захисту прав дітей, які мають пріоритетне значення при вирішенні справи. Зважаючи на те, що згідно ч.2 ст.166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, підлягають задоволенню вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дітей, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як після позбавлення відповідачів батьківських прав малолітні діти набувають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, суд відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України передає їх для подальшого влаштування органу опіки та піклування Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області. На підставі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь Доманівського районного суду підлягають судові витрати на загальну суму 2204,80 грн., в тому числі з кожного: по 551,20грн. за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів, а також з кожного по 551,20грн. - за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав відносно двох малолітніх дітей.

Outcome: approved