Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

02.03.2016р. до Слов"янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 липня 2006 року за місцем свого проживання, у м. Слов'янську Донецької області померла його мати, - [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири № 62 в будинку №5, розташованої по вул. Вільна у м. Слов'янськ Донецької області, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконкомом міської ради народних депутатів 24 травня 1994 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] по закону є він - її син [PERSON]О, та її чоловік [PERSON]. У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріуса та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по ? частки спадкового майна. Однак у порушення ст. 1299 ЦК України вони не зареєстрували свідоцтво про право на спадщину у КП «БТІ» м. Слов'янська. На теперішній час він звернувся до реєстраційної служби м. Слов'янська Донецької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS], однак йому було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. Оскільки він не встиг звернутися до КП БТІ та належно оформити його спадкове майно та позбавлений можливості іншим чином оформити право власності, на теперішній час він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності в порядку спадкування за законом на ? частку спадщини після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 17 липня 2006 року, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, підтримали позовну вимогу та просили суд її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши додані документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - матір позивача (а.с. 8) [PERSON], померла 17.07.2006р., про що у книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис; - після смерті [PERSON] залишилася спадщина - 1/3 частку квартири № 62 в будинку №5, розташованої по вул. Вільна у м. Слов'янськ Донецької області, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконкомом міської ради народних депутатів 24 травня 1994 року; - у встановлений законом строк позивач та чоловік спадкодавця [PERSON] звернулися до нотаріуса та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по ? частки спадкового майна. Однак у порушення ст. 1299 ЦК України позивач та чоловік спадкодавця [PERSON] не зареєстрували свідоцтво про право на спадщину у КП «БТІ» м. Слов'янська. На теперішній час позивач звернувся до реєстраційної служби м. Слов'янська Донецької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS], однак йому було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померло. І часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п. 4.12 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, однією з підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з вимогами частинами 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладені докази та те, що позивач позбавлений можливості іншим чином оформити право власності, суд приходить до переконання, що [PERSON] довів свої позовні вимоги, і вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved