Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ковельської міської ради Волинської област про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 13.07.2013 року померла її бабуся, [PERSON]Ю, про що відділом РАЦСу по місту Ковелю РС Ковельського МРУЮ Волинської області вчинено відповідний актовий запис за № 426, а Ковельським міським відділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області видано повторно свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 221303 від 27.09.2018 року. За життя [PERSON] було оформлено право власності на квартиру, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло № 291 від 01.09.1993 року, видана на підставі розпорядження органу приватизації № 225 від 09.08.1993 року. Вказує на те, що починаючи з 2010 року і по дату смерті [PERSON]Ю, вона постійно проживала зі своєю бабусею за адресою: [ADDRESS], здійснювала догляд та піклування за нею. Вважаючи, що в силу положень ст.ст. 1266 ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі, [PERSON], 10.12.2018 року звернулася до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Проте, приватним нотаріусом їй було надано письмове розяснення від 10.12.2018 року за № 1061/02-17, згідно якого повідомлялося, що оскільки позивачка заяву про прийняття спадщини померлої 13 липня 2013 року [PERSON], нотаріусу в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстрована за адресою померлої не була, то вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Крім того зазначалося, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] є неможливим у звязку з тим, що відсутній документ, що підтверджує реєстрацію вищевказаної квартири. За вказаних обставин, позивачка просила суд встановити факт постійного проживання однією сімєю із [PERSON] та визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою судді від 03 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.01.2019 року. Одночасно, відповідачеві було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну позову подано не було. Ухвалою судді від 29.01.2019 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її судовий розгляд на 22 лютого 2019 року, однак, у вказану дату та час судове засідання не відбулось у звязку із перебуванням головуючого в іншому кримінальному провадженні та повторно призначено судовий розгляд на 14.03.2019 року. Ухвалою суду від 13.03.2019 року головуючою-суддею [PERSON] вищевказану справу було прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 14.03.2019 року із урахуванням раніше визначеної дати. Ухвалою суду від 14.03.2019 року судове засідання по даній справі було відкладено на 16.04.2019 року. У судовому засіданні 16.04.2019 року після надання пояснень представником позивача та допиту свідка [PERSON]Г, судом оголошено перерву у звязку з закінченням часу робочого дня та призначено дату наступного засідання на 18.04.2019 року. У судове засідання 18.04.2019 року позивачка та її представник не зявилися, подали суду заяву, в які просять справу слухати за їх відсутності, \~позовні вимоги підтримують повністю. Крім того, просили суд долучити до матеріалів справи копії квитанцій про оплату комунальних послуг позивачкою від імені померлої [PERSON] Представник відповідача - Ковельської міської ради Волинської області в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, у зв'язку з ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав та мотивів. Частиною першою ст.11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом установлено, що 13.07.2013 року померла [PERSON], про що відділом РАЦСу по місту Ковелю РС Ковельського МРУЮ Волинської області вчинено відповідний актовий запис за № 426, а Ковельським міським відділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області видано повторно свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 221303 від 27.09.2018 року. За життя [PERSON] було оформлено право власності на квартиру, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло № 291 від 01.09.1993 року, видане на підставі розпорядження органу приватизації № 225 від 09.08.1993 року. Крім того, реєстрація права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується відповіддю КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» на письмовий запит суду, згідно якої право власності на вказану вище квартиру зареєстровано за [PERSON]Ю в реєстровій книзі за № 7454. Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться завірені копії наявних в архіві Рівненської дирекції залізничних перевезень документів, що були підставою приватизації та видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], а саме: заява [PERSON] про передачу квартири у приватну власність; розпорядження органу приватизації від 09.08.1993 року № 225; довідка Ф-4 про склад сімї наймача квартири; та розрахунки площі квартири. Згідно довідки про склад сімї наймача ізольованої квартири, у квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстрована та постійно проживала баба позивачки [PERSON] з 1951 року. Також, судом установлено, що зареєстрованим місцем проживання позивачки [PERSON] на час відкриття спадщини після померлої [PERSON] було - [ADDRESS]. Допитана в ході судового засідання свідок [PERSON] показала суду те, що є сусідкою покійної [PERSON], яка померла в 2013 році. Дочка [PERSON] [PERSON] померла в м.Луцьку в 2010 році. Після смерті [PERSON] в 2010 році її дочка, позивачка по справі [PERSON] почала постійно проживати та доглядати за своєю бабусею [PERSON] Крім того, показала, що після смерті [PERSON], саме позивачка здійснювала організацію поховання померлої [PERSON] та продовжує навідуватися та доглядати за квартирою бабусі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України,\~у судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення. У пункті 45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, яке набуло статусу\~\~остаточного 17 червня 2011 року, зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Відповідно до ст.1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частиною другою ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім'єю необхідні такі докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін побуту, проведення спільних витрат, взаємність прав і обов'язків, а тому\~\~покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Як встановлено судом зареєстрованим місцем проживання позивачки [PERSON] на час відкриття спадщини було [ADDRESS], а згідно показів свідка [PERSON] позивачка [PERSON] почала спільно проживати з померлою [PERSON] лише з 2010 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сімєю разом із [PERSON], до задоволення не підлягають. Разом з тим, суд знаходить підстави до задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] в частині вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування з огляду на наступне. Згідно ст.\~1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця)\~до інших\~осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.\~1266\~ЦК України зазначено,\~що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 435471 від 10.10.1968 року, позивачка по справі, [PERSON], народилася 10 вересня 1968 року та її батьками значаться - батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії ІІІ-ОК № 475988 від 16.05.1987 р., зареєстровано шлюб між гр. [PERSON] та [PERSON], про що вчинено актовий запис за № 764 та взято спільне прізвище подружжя «Холодов» та «Холодова». 16.02.2010 року померла мати позивачки - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вчинено відповідний актовий запис за № 290 від 17.02.2010 року, а Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області видано повторно свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 221307 від 28.09.2018 року. До реєстрації шлюбу прізвище покійної матері позивачки було «Кушнір», що підтверджується відповідним витягом, якій міститься в матеріалах справи Згідно посвідки про народження серії А № 2926149 батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON]. 13.07.2013 року померла [PERSON], про що відділом РАЦСу по місту Ковелю РС Ковельського МРУЮ Волинської області вчинено відповідний актовий запис за № 426, а Ковельським міським відділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області видано повторно свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 221303 від 27.09.2018 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами даної цивільної справи, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON], померлої 13.07.2013 року. Згідно листа приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.12.2018 року та відповіді Ковельської державної нотаріальної контори наданої на письмовий запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 13.07.2013 року, не заводилася, заповіти від імені померлої [PERSON] не посвідчувалися. Як вже було зазначено судом вище, допитана в ході судового засідання свідок [PERSON] показала суду те, що після смерті [PERSON] в 2010 році її дочка, позивачка по справі [PERSON] почала постійно проживати та доглядати за своєю бабусею [PERSON] Крім того, показала, що після смерті [PERSON], саме позивачка здійснювала організацію поховання померлої [PERSON] та продовжує навідуватися та доглядати за квартирою бабусі. Крім того, про фактичне прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON], свідчать долучені до матеріалів даної цивільної справи копії квитанцій про сплату комунальних послуг за водопостачання, електропостачання та телекомунікаційні послуги після смерті [PERSON] позивачкою [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що в силу положень ст.ст. 1266 та 1268 ЦК України позивачка [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла 13.07.2013 року. Разом з тим, за життя померлої [PERSON], останньою було оформлено право власності на квартиру, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло № 291 від 01.09.1993 року, видане на підставі розпорядження органу приватизації № 225 від 09.08.1993 року. Крім того, реєстрація права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується відповіддю КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» на письмовий запит суду, згідно якої право власності на вказану вище квартиру зареєстровано за [PERSON]Ю в реєстровій книзі за № 7454. Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться завірені копії наявних в архіві Рівненської дирекції залізничних перевезень документів, що були підставою приватизації та вдачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], а саме: заява [PERSON] про передачу квартири у приватну власність; розпорядження органу приватизації від 09.08.1993 року № 225; довідка Ф-4 про склад сімї наймача квартири; та розрахунки площі квартири. Як слідує з письмового розяснення приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.12.2018 року № 1061/02-17, однією з підстав неможливості оформити спадкові права позивачки на спадщину після смерті [PERSON] є те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS]. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, в позасудовому порядку вирішити дане питання немає можливості з огляду на те, що орган з приватизації вказаної вище квартири, а саме НГЧ-3 станції Ковель ліквідований, в архіві Рівненської дирекції залізничних перевезень Рівненської філії «Львівська залізниця» відсутній примірник оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 01.09.1993 року і видача дублікату вказаного вище свідоцтва є неможливим в силу закону. За таких обставин справи, суд приходить до переконання, що єдиним можливим способом захисту права на спадщину позивачки буде саме визнання права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 36,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 13.07.2013 року. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: partial