Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Гайворонського районного суду від 03.04.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутків) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. З жовтня 2013 року виплата аліментів припинилась і позивачу стало відомо, що відповідач вже офіційно не працює, але має тимчасовий заробіток. В зв"язку з викладеним просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши їх в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Вказує, що на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка часто хворіє. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала та попросила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов не визнав. Пояснив, що погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. На даний час вже фактично ніде не працює так як отримав листа з місця роботи про те, що підлягає звільненню. Вислухавши думку позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Гайворонського районного суду від 03 квітня 2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутків) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. З пояснень учасників процесу встановлено, що відповідач фактично на даний час не має постійного місця роботи та стабільного заробітку. Враховуючи викладене суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів на фіксовану суму. Поряд з цим при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню суд виходить з слідуючого. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач не надала суду жодних доказів про розмір щомісячного доходу відповідача та його матеріального стану. Враховуючи викладене суд при визначенні розміру аліментів приймає до уваги, що на час розгляду справи 30% прожиткового мінімуму для [PERSON], [INFO] становить 309 грн. 60 коп. Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за динитою, що не заперечується відповідачем. Дитина потребує лікування, що не заперечується відповідачем та підверджується довідкою №77 (а.с.10). Враховуючи викладене суд вважає, що існують підстави для збільшення встановленого Законом мінімального рівня аліметів на дитину до 400 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial