Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

24 березня 2017 року позивач [PERSON], звертаючись до суду з позовом, просила: - стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу, проте добровільно матеріальну допомогу на утримання її та дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання себе та дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, про що надала відповідну заяву. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини. При обгрунтуванні позовних вимоги, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що на даний час вона працює, отримує заробітну плату в сумі 3200 грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини. Просили позов задовольнити частково. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 171528, виданого Виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Чернігівського району 28.10.2015 (а.с.8). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № № 242 від 24.03.2017 року (а.с. 9). Сторони працюють і отримують заробітку плату. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавцем віднесено до взаємного волевиявлення батьків. За відсутністю такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду. Враховуючи, що згоди щодо визначення способу виконання відповідачем обов"язку по утриманню дитини сторони не досягли, тому доводи позову в частині обов'язку відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати, і суд вважає достатнім та можливим буде стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На основі викладеного,

Outcome: partial