overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони уклали шлюб 03.09.2012 року у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №21. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Подружнє життя у сторін не склалося, їхній шлюб носить формальний характер, а фактично розпався. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачем подано до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 03.09.2012 року у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №21. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки, шлюб носить формальний характер. Позивачка остаточно визначилася і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, а також інтересам дітей, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони уклали шлюб 26.10.1985 року у райвідділі ЗАГСу м.Виноградів за актовим записом №187. Неповнолітніх дітей наразі сторони не мають. З березня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають в одному будинку, але зовсім не спілкуються. Обоє зрозуміли, що стали чужими і дійшли до висновку, що такий шлюб зберігати недоцільно. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити, оскільки вже багато років не проживають подружнім життям. Відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про причини неявки, тому на підставі ч.4 ст.169, ст.224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши цивільну справу на підставі поданих доказів та у межах заявлених вимог, дослідивши подані докази в судовому засіданні, всебічно та повно встановивши на їх підставі фактичні обставини, що необхідні для вирішення справи, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та є законні підстави до їх задоволення, з наступних міркувань. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.1985 року у райвідділі ЗАГСу м.Виноградів за актовим записом №187. Неповнолітніх дітей наразі сторони не мають. Як встановлено судом із наявних доказів, подружні відносини між сторонами не склалися, сім'я розпалася через різні характери та погляди на життя. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Отже, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, такі вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладено 17.07.2007 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач шлюб просить розірвати, оскільки їх відносини носять формальний характер, у них відсутнє взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки, постійні сварки та приниження позивача, застосування фізичної сили до неї відповідачем, а також подружні зради останнього, призвели до того, що шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву мпро розгляд справи у її відсутності, на примирення з відповідачем не згідна. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладено 25.08.2012 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач шлюб просить розірвати, оскільки їх відносини носять формальний характер, у них відсутнє взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки, постійні сварки та приниження позивача, застосування фізичної сили до позивача відповідачем, призвели до того, що шлюб існує формально. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 01.06.2021 року проти позову заперечував, оскільки бажав з позивачем примиритись. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання та наданого судом строку для примирення сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. За час наданого судом строку на примиринення, сторони не примирились. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).\~ Щодо задоволення позовної вимоги про залишення позивачу після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища " [PERSON] " слід відмовити, оскільки дошлюбне прізвище [PERSON] -" [PERSON] ". За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON]., в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дітей. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання синів, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. А також просить стягувати з відповідача аліменти на її користь по 500 грн. на її утримання, щомісячно, до виповнення трьох років синові [PERSON], тобто до [INFO]. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання синів, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дітей. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що вона та відповідач по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON]., в судове засідання не з"явився , надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його сина. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved