Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

30 жовтня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , в якому просить стягнути з Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 27 305 грн 60 коп. за період з 29.05.2020 року по 29.10.2020 року, посилаючись на те, що позивач був звільнений з посади сторожа-прибиральника Київської дільниці водних шляхів з 29.05.2020 року. При звільненні відповідач не виплатив всіх належних позивачу сум, а тому 15.09.2020 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 90 080,07 грн, однак на даний час указана заборгованість стороною відповідача сплачена частково. Ухвалою судді від 3 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Сторони та їх представники у судове засідання не з"явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача відзиву не надходило. У відповідностідо положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2020 року позивач звільнений з посади сторожа-прибиральника Київської дільниці водних шляхів відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.7) та не заперечуються сторонами. Згідно довідки Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» від 12.08.2020 року заборгованість позивача по заробітній платі станом на 14.07.2020 року становить 90 080 грн 07 коп. На виконання судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2020 року Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» на користь [PERSON] позивачу було частково виплачено заборгованість по заробітній платі, а саме за березень-травень 2020 року у розмірі 26 260 грн 50 коп., про що йдеться у листі відповідача на адресу позивача від 28 вересня 2020 року. Даних про те, що позивачу виплачено заборгованість у повному обсягу у суду немає. За таких обставин, заборгованість відповідача перед позивачем становить 63 819 грн 57 коп. Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. За таких обставин, оскільки відповідач не виплатив належних звільненому позивачу сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, спір про розмір заборгованості відсутній, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період затримки розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, з подальшими змінами та доповненнями (далі - Порядок). Відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку). Для визначення суми середнього заробітку судом ухвалами від 4 грудня 2020 року та від 6 січня 2021 року, котрі були отримані відповідачем, витребовувався розрахунок заборгованості по заробітній платі [PERSON] на момент звільнення із зазначенням середньоденного його заробітку. Разом з тим, ухвали суду відповідачем були проігноровані. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень проти позову та небажання відповідача надати суду необхідну інформацію, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсягу, виходячи із розрахунків позивача, котрі не спростовані. Так, позивачем врахована заробітна плата за два календарні місяці роботи, які передували місяцю його звільнення - березень і квітень 2020 року, в загальному розмірі 10 827,27 грн, враховано кількість відпрацьованих позивачем у вказаних місяцях 42 робочих днів, то середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 257,80 грн (10 827,27 грн. : 42 робочих дні). Таким чином, на час подання позову до суду, за час затримки виплати позивачу має бути виплачений середній заробіток в межах заявлених позовних вимог в сумі 27 305 грн 60 коп. за період з 29.05.2020 року по 29.10.2020 року. Оскільки при подачі позову до суду позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved