Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просив суд визнати факт смерті його матері [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог заявник послався на наступне. [INFO] померла мати заявника [PERSON] в с.Софіївка Компаніївського району Кіровоградської області. Реєстрація смерті матері заявника в установленому законом порядку не проведена. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з проханням видати свідоцтво про смерть, отримав відповідь про необхідність надання лікарських документів, які заявник надати немає можливості. Встановлення факту смерті матері необхідне для оформлення спадщини, яка залишилася після її смерті, а тому заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту смерті особи у належний час. В судове засідання представник заявника адвокат Грейніс В.О., надав заяву про розгляд справи у відсутність заявника та його представника, вимоги заяви підтримав, просив суд задовольнити.(а.с.34-35) Представник заінтересованої особи Шорохова Ю.І. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення вимог заявника. Дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши представника заінтересованої особи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення із зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. ст.273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до архівного витягу №197/01-61 від 15.09.2020 з метричної книги реєстрації актів про народження у с. Нечаївка Єлисаветградського повіту за 1918 рік наданого Державним архівом Кіровоградської області, [INFO] народилася [PERSON] .(а.с.10) 29.06.1947 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , отримавши після державної реєстрації прізвище [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00029270305 від 20.01.2021.(а.с.11) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявника його батьками є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.8) Заявник [PERSON] звернувшись до Компаніївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо реєстрації смерті матері, отримав роз`яснення про неможливість здійснення реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявник не надав передбачених законом документів, які є підставою для державної реєстрації смерті особи.(а.с.15-16) Звернувшись до Компаніївської центральної районної лікарні Компаніївської районної ради Кіровоградської області для надання лікарського свідоцтва про смерть, отримав відповідь про неможливість надання вказаних документів через їх відсутність, оскільки, термін зберігання лікарського свідоцтва - 1 рік, журналу обліку померлих - 10 років.(а.с.17) Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 задоволено заяву Софіївської сільської ради Компаніївського району про визнання спадщини відумерлою, що залишилась після смерті [PERSON] , рішення суду набрало законної сили 06.01.2009.(а.с.12-13) Факт смерті [PERSON] та поховання останньої на місцевому кладовищі с.Софіївка Компаніївського району Кіровоградської області підтверджується, наданим до суду фото надгробного пам`ятника [PERSON] .(а.с.18). Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Як зазначав заявник, встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. За даних обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для державної реєстрації смерті матері та звернутись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] . Судові витрати в даній категорії справ не відшкодовуються.

Outcome: approved