Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

18 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом та просила постановити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], в період якого народились діти [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що на теперішній час припинені будь-які відносини з відповідачем, останній повністю ухиляється від виховання та матеріального забезпечення дітей, не цікавиться станом його здоров'я, всі матеріальні витрати по догляду за дітьми їй доводиться оплачувати самостійно. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання також не з'явився, 24.05.2017 року від представника Андрушкевич М.Г. до суду надійшла заява, в якій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав представник підтримала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що з 04.07.2008 року по 10.12.2015 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувати в зареєстрованому шлюбі. В період вказаного шлюбу [INFO] у сторін народились діти [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER]. Згідно довідок Одеської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області від 02.02.2017 року № 335 та 336 малолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються у вказаному закладі в 2А та 2Б класах відповідно. В матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені заяви гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до яких вбачається, що фактично з зими 2012 року [PERSON] проживав окремо від дітей, яких навідував рідко. Кожний візит батька супроводжувався скандалом. Коли вказані особи в останнє бачили відповідача, пригадати не можуть. В спілкуванні діти про батька не згадують. Мати повністю займається дітьми. Діти завжди доглянуті, охайно одягнені, чемні, спокійні. Відповідно до інформації адміністрації Комунальної установи «Дитяча міська поліклініка № 6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради повідомлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають в означеному медичному закладі на обліку з народження. При проведенні профілактичних оглядів в поліклініці, відвідуванні дітей вдома, з дітьми завжди була мати. Батька дітей лікар та медична сестра не бачили. Адміністрація Одеської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області, яку відвідують малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], повідомила, що за період навчання мати проявила себе як турботлива та любляча мати дітей. Вона вчасно та щоденно приводить їх до школи. Діти завжди охайно та чисто одягнені. Мати постійно цікавиться успіхами своїх дітей, відвідує батьківські збори та є активним членом батьківського комітету. Батько учнів, [PERSON], за період навчання дітей в школі не з'являвся жодного разу, їхніми успіхами не цікавився. Адміністрацією Одеської дирекції Поштамт-Центр поштового зв'язку № 1 Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 08-04-99-105-ЮК від 27.01.2017 року повідомлено про відсутність переказів на ім'я гр..[PERSON] за період з 26.07.2016 року по 26.01.2017 року. Також Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області своїм листом від 25.01.2017 року вих. №1317 повідомив, що виконавчі документи відносно стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] до відділу не надходили та на примусовому виконанні не перебувають. Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09.11.2-016 року вбачається, що [PERSON] було знято з реєстрації за адресою [ADDRESS] у зв`язку з вибуттям за адресою: [ADDRESS]. 12 квітня 2017 року спеціалістами Служби у справах дітей по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради було здійснено виїзд на адресу проживання [PERSON] [ADDRESS]. Встановлено, що за даною адресою дійсно проживає [PERSON] та члени його родини. Проведено обстеження умов проживання та отримано пояснення [PERSON], в яких він вказує на те, що від батьківських прав не відмовляється. При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, доводи позивача жодним чином не спростував. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 164 СК України визначено, що підставами для позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоке поводження з дитиною. У своїй позовній заяві позивач пояснила, що батько дітей самоусунувся від виховання та утримання своїх синів, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, взагалі не цікавиться їх життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.05.2017 року № 636/01-11 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд, оглянув матеріали справи, приходить до висновку про те, що відповідач, дійсно, ухиляється від участі у вихованні та забезпеченні дітей.. Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації. При вирішенні даного спору велике значення, на думку суду, мають не матеріальні обставини, а почуття та емоції. Тому неможливо прийняти рішення суто механічно, лише враховуючи розмір грошових коштів, які витрачаються батьками на дитину. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання й розвитку дитини. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині. Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.50 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем були доведені факти ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, оскільки [PERSON] не проявляє до синів батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, абсолютно не цікавився ані здоров'ям, ані подальшою їх долею. Приходячи до такого висновку, суд бере до уваги, що доказів іншого у судовому засіданні відповідачем надано не було, більш того, останній до суду не з`явився, заперечень на поданий позов не надав. Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як доказів їх існування суду не надав, а у зв'язку з чим повинен утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд враховує положення закону про те, що позивач як і відповідач також має обов`язок утримувати синів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Отже, з урахування вищевказаного, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно на кожного, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved