Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про зобов'язання відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку засобів вимірювальної техніки, що встановлені в її квартирі, за адресою: [ADDRESS], та стягнення з відповідача 1218 грн у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач вимагає від неї здійснення повірки засобів обліку води за її рахунок, при цьому письмово попередив, що в разі невиконання цієї вимоги в строк до 01.08.2014 року, в подальшому нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення буде проводитися не за показниками засобів обліку води, а за тарифами, затвердженими Чернігівським міськвиконкомом. Позивач вважає дії відповідача такими, що суперечать приписам частини третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», якою передбачено здійснення повірки засобів обліку води саме за рахунок останнього. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача не з'явилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач проживає в [ADDRESS], при цьому є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надає відповідач. У липні 2014 року відповідач надіслав позивачеві письмове повідомлення про необхідність здати в строк до 01.08.2014 року водолічильники для здійснення періодичної повірки або до ВАТ «Облтеплокомуненерго» або до ТОВ «Водосервіс-плюс». Одночасно позивача було попереджено про те, що в разі невиконання цього припису, в подальшому нарахування за послуги водопостачання та водовідведення без додаткового попередження буде здійснюватися за тарифами, затвердженими Чернігівським міськвиконкомом. Відповідно до частин першої-третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року № 113/98-ВР (далі - Закон) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Отже, Закон покладає обов"язок здійснення витрат на періодичну перевірку, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки на підприємства і організації, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання, а не на споживачів цих послуг. За таких обставин, заявлена позивачем вимога є такою, що ґрунтується на Законі. Як убачається з матеріалів справи (а.с. 11 зв., 12), позивач сплатив за правову допомогу адвоката 1218 грн. Згідно калькуляції (а.с. 11 зв.) правова допомога полягає у наданні позивачеві юридичної консультації (протягом 30 хв.), ознайомленні з матеріалами справи (протягом 30 год.) та участі в судових засіданнях протягом 1 год. 30 хв., на що адвокат усього затратив 2 год. 30 хв. Суд вважає, що виходячи зі ступеня складності справи, визначений адвокатом у калькуляції час, протягом якого він знайомився з матеріалами справи, що складають лише 3 друкованих аркуші тексту, та надавав позивачеві консультації при належній кваліфікації достатньо 50 хв.; фактичний розгляд справи в суді складав 10 хв. Таким чином, компенсації підлягає оплата лише за 1 годину роботи адвоката, що з урахуванням вимог статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VІ (далі - Закон № 4191-VІ) повинна складати 487 грн 20 коп. /1218 х 40%, де: 1218 - розмір мінімальної заробітної плати, що встановлений статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»; 40% - граничний розмір оплати праці адвоката за 1 год. його роботи, що встановлений статтею 1 Закону № 4191-VІ).

Outcome: approved