Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до Дніпровської міської ради, треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 143 «Вулкан», Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилається на те, що 19 жовтня 1971 року на підставі списків житлово-будівельного кооперативу № 143, затверджених виконкомом міської ради, батьку позивача [PERSON] було видано ордер № 2291 на право заняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS], де останній був зареєстрований та проживав. За життя, [PERSON] було сплачено у повному обсязі пайові внески за спірну квартиру та набуто право власності на неї, однак право власності він не зареєстрував, що підтверджується листом КП «Дніпропетровське БТІ» ДОР № 312 від 16.01.2014 року. 07 червня 1990 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON], мати позивача, сини [PERSON] та позивач [PERSON]. Єдиним, хто із спадкоємців звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була [PERSON] Однак, фактично вступивши у спадщину, мати позивача так і не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 21 травня 2013 року [PERSON] померла. В передбачені чинним законодавством строки [PERSON] 06 листопада 2013 року звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 07 лютого 2018 року [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у звязку з тим, що померлою за життя не було зареєстровано право власності та відсутній правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи викладене, просив суд визнати за [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 07 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. Ухвалами суду від 06 квітня 2018 року витребувані докази по справі. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Дніпровської міської ради у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що право власності на квартиру [ADDRESS] за життя батьків позивача не було зареєстровано, відповідно немає підстав для визнання за ним й права власності на спірну квартиру. Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний\~кооператив №\~143\~«Вулкан» відповідно до листа просив суд розглядати справу без його участі та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Шостої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 1971 року [PERSON] на склад сімї з чотирьох осіб: на нього основного квартиронаймача, дружину [PERSON], сина [PERSON] та матір - [PERSON], було видано ордер № 2291 на право заняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно з листом голови правління ЖБК № 143 «Вулкан» від 19.02.2018 року вих. №000008 [PERSON] був членом ЖБК № 143 «Вулкан» з 25.07.1971 року і дійсно сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] в розмірі 5108 руб у повному обсязі(а.с.12) та листом від 21.03.2018 року ( а.с.47). 07 червня 1990 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на ? частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON], мати позивача, сини [PERSON] та позивач [PERSON]. Згідно зі ст.529 ЦК України ( в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) України визнається що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №528/90, заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру№ 81 в будинку № 69 по вул. С. Ковалевської в м. Дніпрі спадкоємцям не видавалось. [PERSON] помер 27 жовтня 2012 року ( а.с. 15-16). [PERSON] померла 21 травня 2013 року ( а.с. 18). Спадкоємцем першої черги за законом є син [PERSON] ( а.с. 110). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №737/2013, заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] в передбачений чинним законодавством строк, 06.11.2013 року, з заявою про прийняття спадщини звернувся син [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 07 лютого 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у звязку з тим, що померлою за життя не було зареєстровано право власності та відсутній правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] ( а.с.72). Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включаються і кооперативні квартири. Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виниклих правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Як роз'яснено в пп. «б» п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Таким чином, член ЖБК, який повністю вніс свій пай за квартиру, надану йому для проживання, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до технічного паспорту на квартиру №81 у житловому будинку №69 по вул. С. Ковалевської м. Дніпро, виготовленого 14.09.2017 року ТОВ «ЄОК» на замовлення [PERSON],загальна площа трикімнатної квартири складає 63,2 кв.м., житлова 41,5 кв.м. та складається з: коридор площею 8,9 кв.м.; вбиральня 1,0 кв.м.; ванна 2,1 кв.м., кухня 5,5 кв.м., кімната 10,1кв.м.; кімната 17,6 кв.м.; кімната -13,8кв.м.; лоджія 4,2 кв.м. ( а.с. 8-9) Оскільки, спадкодавець [PERSON], як член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, в силу\~ст.\~15\~Закону України\~ «Про\~власність» (який\~був чинним\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин) набув право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 143 «Вулкан», та квартира є спадщиною, яка відкрилася після його смерті та прийнята згідно з ст.549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями першої черги його дружиною та сином, після смерті якого прийнята [PERSON], та згідно до ст.1218 ЦК України є спадщиною, яка відкрилася після їх смерті. Позивач, будучи сином померлої, згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Оскільки позивач позбавлений можливості отримати на цю квартиру (як на спадкове майно) свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору, а тому свої спадкові права він може захистити лише в судовому порядку у відповідності зі ст. ст. 4,5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Ковалевської в м. Дніпро, що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 143 «Вулкан». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved