Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] діда [PERSON]. Свою вимогу мотивувала правом спадкування за заповітом та пропуском строку для прийняття спадщини за поважних причин: проживання за межами Миколаївської області у м.Херсоні; навчання на денному відділенні Херсонського базового медичного коледжу; народження дитини 25 червня 2017 року та перебування з дитиною на стаціонарному лікуванні з 03 по 24 липня 2017 року. У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Сторони у судове засідання не з"явилися, подали суду заяви про слухання справи без їх участі. Позивач просила про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в особі сільського голови Новотимофіївської сільської ради позов визнала. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності учасників процесу на підставі наявних письмових доказів. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Лиманці Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON], про що 23 березня 2017 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис № 89, та видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,14 га у межах згідно з планом, розташовану у межах території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району, належну йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Снігурівською райдержадміністрацією 15 лютого 2005 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010502300896. За життя [PERSON] склав заповіт, зареєстрований та посвідчений секретарем Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 21 грудня 2016 року за №24 (а.с.8), яким заповідав дану земельну ділянку площею 5,14 га. своїй онуці [PERSON] Ступінь родинних стосунків підтверджується записами свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER], виданого 08 червня 2004 року повторно, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Херсона (а.с.9); записами свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 1979 року за актовим записом №4553 Міським відділом ЗАГС м.Херсона (а.с.10). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Снігурівського районного нотаріального округу Шульги Т.В. від 20 березня 2018 року за вих. №62/01-16, за інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 51264770 від 16 березня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.32-33). У встановлений законом строк [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, що підтверджується листом нотаріуса від 05 лютого 2018 року вих.№27/01-16 (а.с.7). Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. В силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч.ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ст. 1270 ЦК України. Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абзацу 6 п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» причини пропуску строку на прийняття спадщини мають бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За п.2 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд встановив, що причинами пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] є проживання за межами Миколаївської області у м.Херсоні; навчання на денному відділенні Херсонського базового медичного коледжу; народження дитини 25 червня 2017 року та перебування з дитиною на стаціонарному лікуванні з 03 по 24 липня 2017 року. Суд погоджується із позивачем в тому, що хвороба дитини вимагає від її батьків додаткових сил і часу для її лікування і може вносити певні корективи у можливість батьків розпоряджатись своїм часом. Однак , в силу розуміння ст. 1272 ЦК України ці обставини не можуть бути визнані судом такими, що створювали непереборні труднощі для спадкоємця для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, тобто не можуть бути визнані поважними причинами. Крім того, прозивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість подання нею відповідної заяви про прийняття спадщини протягом п'яти місяців, які передували її перебуванню на лікуванні з дитиною, позаяк таку дію [PERSON] як спадкоємець могла вчинити шляхом направлення заяви про прийняття спадщини поштовим зв'язком. З урахуванням викладеного, суд вважає відсутніми підстави для визнання поважними приведених позивачем причин пропуску строку на прийняття спадщини та ухвалює про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed