Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Генічеського РС Управління Державної міграційної служби у Херсонській області, в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні його майном, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, пр.-т. Миру, 128 та зняти його з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~ [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 29 квітня 2015 року за № 513, на праві приватної власності належить 13/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: проспект Миру, 128, м. Генічеськ, Херсонської області. У зазначеному житловому будинку також зареєстрований відповідач з 19 грудня 2005 року. Проте з січня 2012 року він виїхав на постійне місце проживання до АР Крим. Однак, незважаючи на те, що зазначений будинок знаходиться у власності позивача, відповідач досі не знявся з реєстраційного обліку. Обставин, за яких відповідач не бажає зніматися з реєстраційного обліку, позивачу невідомо, так як він для нього абсолютно стороння та незнайома людина і невідоме його місце знаходження. Тим, що відповідач досі зареєстрований в спірному домоволодінні, порушується його право власності, що й стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України\~провести заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи Генічеського РС Управління Державної міграційної служби у Херсонській області до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2015р. між [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони, було укладено нотаріально посвідчений договір дарування13/100 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, пр.-т. Миру,128. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на 13/100 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: проспект Миру, 128, м. Генічеськ, Херсонської області. У вказаному будинку крім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 02 лютого 2016 року та копією технічної документації на зазначене домоволодіння. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач є його племінником. Останній дійсно з 2012 року виїхав на постійне місце проживання до АР Крим. Зазначене домоволодінням продав, оскільки не бажає повертатись на материкову частину України. Жодних дій щодо утримання вказаного будинку ним не вчиняються. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня\~ вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи те, що [PERSON] свою частку будинка, за адресою: м. Генічеськ, пр.-т. Миру,128 продав і право власності від нього перейшло до позивача, те що згідно ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України він не є членом сім"ї позивача, ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному будинку з ним не укладалося, суд приходить до висновку що [PERSON] втратив право користуватися житловим приміщенням в будинку та підлягає зняттю з реєстрації за адресою його розташування.

Outcome: approved