Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем, від якого 14.05.1998 року народила дочку [PERSON] З 2007 року вона отримувала від відповідача аліменти на утримання доньки до досягнення її повноліття. На даний час донька є повнолітньою, навчається на 1- му курсі Львівського державного університету внутрішніх справ на денній формі навчання, оплата за її навчання в рік становить 7500 грн. Стипендій чи інших нарахувань дочці не проводиться. Вона не взмозі самостійно повністю оплачувати витрати на навчання дитини, проживання, харчування та проїзд, оскільки ніде не працює. Її дочка також не працює. Зазначає, що відповідач не є інвалідом , є працездатною особою та має можливість утримувати свою дочку на час її навчання. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн. до закінчення дочкою навчання але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В судове засідання позивач не з"явилася , подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. А тому, відповідно до ст.224 ЦПК України, проводиться заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є повнолітньою особою та донькою відповідача та позивача, що підтверджують копія її паспорта виданого 18.06.2014 року Золочівським РС ГУДВС України у Львівській області, свідоцтво про народження Серії 1-СГ № 193032 .в З довідки № 1552 від 31.05.2016 року Львівського державного університету внутрішніх справвбачається, що [PERSON]. є студенткою першого курсу факультету №7 ( психології) денної форми навчання, не отримує степендії, плата за навчання в рік становить 7500 грн, згідно навчального плану термін навчання 4 роки з 01.09.2015 року по 30 червня 2019 р., . Таким чином, незаперечно встановлено факт, що дочка позивачки та відповідача [PERSON], є повнолітня, не досягла 23 років, навчається на денній формі, плата за навчання в рік становить 7500 грн., не працює і потребує у звязку з цим матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, аліменти на утримання дочки на час її навчання не надає. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Зазначене випливає також з Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у п.20 якої роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що позивач не подала суду доказів, які б підтверили наявність у відповідача можливості надавати допомогу, яку вона просить у розмірі 1200 грн., враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати повнолітню дитину до припинення нею навчання, суд переконаний, що позов підлягає до часткового задоволення а саме справедливим буде стягнення з відповідача на утримання дочки аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно до припинення навчання. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Із відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial