Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

21 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.02.2017 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з нею. Вона сама не може забезпечити дитині належного життєвого рівня, хоча також працює. Син [PERSON] повністю перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач працює, а саме у 7-ій державній пожежній рятувальній частині м. Володимира-Волинського, має стабільний регулярний дохід у вигляді заробітної плати, то просить стягнути з нього аліменти у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Додатково пояснив, що він дійсно прцює у 7-ій державній пожежній рятувальній частині м. Володимира-Волинського. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дані обставини стверджюється копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дитиною та не бере участі в її утриманні, отже він зобов"язаний сплачувати аліменти на користь позивачки, яка проживає разом з неповнолітнім сином. З врахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивачки слід присудити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А статтею 182 СК України (в редакції, яка чинна станом на день звернення до суду) передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 07 липня 2017 року включно встановлений законодавцем в розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а починаючи з 08 липня 2017 року не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх доходів. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом щомісячного стягнення з відповідача [PERSON], [INFO], на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від його сукупного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, від дня подання позовної заяви з 21 червня 2017 року до 07 липня 2017 року включно, а починаючи з 08 липня 2017 року, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави. Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved