Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 серпня 2016 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У зв`язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, а розгляд справи проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище " [PERSON] ". \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Про час, дату та місце розгяду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11 серпня 2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, актовий запис № 355, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 11 серпня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 7). У шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24 січня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу набуте нею у шлюбі прізвище " [PERSON] ". Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, в матеріалах справи міститься лише квитанція про оплату послуг за складання позовної заяви на суму 500,00 грн. Доказів на підтвердження того, що послуги позивачу надавались адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, а також опису здійснених адвокатом робіт, суду не надано. За таких обставин підстави для стягнення витрат на правову допомогу відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved