Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на доньку [PERSON], [INFO], в сумі 37052,47 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 11357,40 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що згідно виконавчого листа Ярмолинецького районного суду №2-110 від 03.08.2010 відповідач був зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття., тобто до 03.04.2017. Однак відповідач не сплачував аліменти, через що виникла заборгованість в сумі 37052,47 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 11357,40 грн. В судове засідання позивач [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, не з"явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Ярмолинецького районного суду від 03.02.2006 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2005, до досягнення ними повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення суду 03.08.2010, перебуває на виконанні у Ярмолинецькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, і згідно довідки №14.24-37/3190 від 20.06.2017, наданої заступником начальника відділу, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з квітня 2009 року по 01.05.2017 складає 37052,47 грн. Дані обставини підтверджуються: рішенням Ярмолинецького районного суду від 03.02.2006 по справі №2-110/06; довідкою-розрахунком заборгованості по сплаті аліментів №14.24-37/3190 від 20.06.2017 (а.с. 7). Заборгованість зі сплати аліментів в сумі 37052,47 грн. утворилася в процесі виконання рішення суду, а тому додаткового стягнення не потребує і позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів задоволенню не підлягає. Позивачем не надано доказів щодо існування спору між сторонами з приводу заборгованості по аліментах. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд вважає, що ця вимога підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір неустойки (пені) за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 11357,40 грн. (а.с. 8). При перевірці правильності вказаного розрахунку, суд враховує, що за правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобов'язань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така ж правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року (справа 6-64цс15) та від 1 червня 2016 року (справа 6-535цс16). За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість наданого позивачем розрахунку неустойки, а тому позов в цій частині обґрунтований і підлягає задоволенню. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі ст. 180, 196 СК України,

Outcome: partial