Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Донецьк, Донецька область, Україна, матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, а батьком [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Ухвалою суду від 07.02.2020 р. відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд справи, постановлено викликати в судове засідання заявника, повідомлено про розгляд заяви заінтересовану особу. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направило на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без присутності представника Відділу. Оскільки сторони повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, що відповідає положенням ст.223 Цивільно-процесуального кодексу України(далі ЦПК). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази додані до заяви суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 листопада 2013 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1194. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження № 1624 від 28.11.2014 лікар Центральної міської клінічної лікарні № 6 м. Донецьк - [PERSON] підтверджує, що у [PERSON] , [INFO] о 10 год . 15 хв. народилася дівчинка. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьк, Донецька область, Україна, її матір`ю записана [PERSON] , [INFO] , а батьком [PERSON] , [INFO] , про що 04.12.2014 складено відповідний актовий запис № 464 (місце державної реєстрації та орган державної реєстрації цивільного стану, що видав свідоцтво - Донецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, дата видачі свідоцтва - 04 грудня 2014 року) Відповідно до копії листа від 04.02.2020 № 08/17.4-08, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив [PERSON] у видачі повторного свідоцтва про народження [PERSON] , оскільки дії органів обраних, створених чи призначені у порядку, не передбаченому законом на тимчасово окупованій території вважаються незаконними та їх дії їх посадових та службових осіб. [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, РНОКПП: [NUMBER] , народилася в м. Донецьк, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, народилась в смт. Борова, Борівський район, Харківська область, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрацій актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 . Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 79-р) м. Донецьк віднесено до території на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з ч.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року(згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови. Місто Донецьк віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а, відтак, і до тих, які визнано тимчасово окупованими територіями. Згідно статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією України та законами України. Зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до принципу 20 Керівних принципів з питання про переміщення осіб всередині країни, які були розроблені та прийняті в 1998 році за дорученням Генеральної Асамблеї ООН та Комісії з прав людини, кожна людина, де б вона не знаходилась має право на визнання її правосуб`єктності. Для забезпечення цього права особам, які переміщені всередині країни відповідні органи влади надають всі документи, які необхідні для поваги і здійснення їхніх законних прав, як-то паспорти, посвідчення особи, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб і свідоцтва про смерть. Органи влади сприяють, зокрема, у видачі нових документів або заміні документів, втрачених під час переміщень, без будь-яких необґрунтованих умов, як-то вимога повернення на місце звичайного проживання для отримання цих та інших необхідних документів. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно зі ст. 13 Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник позбавлений можливості здійснити у встановленому законом порядку державну реєстрацію народження своєї доньки у позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право, у зв`язку з чим заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити факт народження [INFO] дитини дівчинку [PERSON] в м. Донецьк, Донецька область, України. На підставі ст. 13 Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану" ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України",

Outcome: approved