Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

17 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бобрицької сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у сільськогосподарському акціонерному пайовому товаристві закритого типу «Бобрицьке», яка знаходиться на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, розміром 4,66 умовних кадастрових гектари, нормативною вартістю 64 352 грн. Він прийняв спадщину після батька шляхом розпорядження особистими речами останнього, доглядом за житловим будинком, в якому батько мешкав до дня смерті, однак, не може реалізувати своє право на спадщину у зв'язку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачений. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4, 66 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Представник відповідача - Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Державний нотаріус надіслав до суду листа про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] року помер [PERSON] (а. с. 4). З довідки відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області №370/01.04-07 від 14 квітня 2014 року та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю) вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською райдержадміністрацією членам САПТЗТ «Бобрицьке» на території Бобрицької сільської ради, громадянин [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0109473 від 03 вересня 1996 року за реєстраційним номером 472, розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах, нормативною грошовою оцінкою 64 352 грн. (а. с. 6, 17). Згідно довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради №89 від 24 квітня 2014 року [PERSON], кий помер [INFO] року, належало право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Бобрицьке», розміром 4,66 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [PERSON] постійно проживав разом із батьком [PERSON] до дня смерті останнього в [ADDRESS]. Заповіт від імені померлого не посвідчувався, не змінювався і не відмінявся. Спадкоємцем на майно [PERSON] є [PERSON] Останній прийняв спадщину шляхом користування особистим майном спадкодавця (а. с. 7). Рішенням Білопільського районного суду від 07 травня 2014 року встановлено юридичний факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер [INFO] року (а. с. 32). У відповідності до оголошення в районній газеті «Білопільщина» №142-144 за 09 листопада 2013 року загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ №0109473, виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а. с. 9). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої Улянівською державною нотаріальною конторою Білопільського району Сумської області 25 квітня 2014 року, спадкова справи після [PERSON], кий помер [INFO] року, не заводились (а. с. 21). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Бобрицьке», розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що залишилась після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved