Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

29 квітня 2021 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 2) накласти заборону на відчуження житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований та має на користування ним малолітній [PERSON] , [INFO] , про що повідомити нотаріуса за місцем знаходження житла. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у справі з моменту народження дитини не приділяла сину уваги, останній перебував у спеціалізованому обласному будинку дитини в місті Біла Церква. В 2014 році служба у справах дітей зверталася до Білоцерківського міськрайонного суду із даним позовом, але позов було задоволено частково, в частині стягнення аліментів. В задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав було відмовлено та попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] . Після рішення суду відповідач не змінила свого ставлення до виховання та утримання сина. З 07 липня 2020 року малолітній [PERSON] перебуває центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода». Весь цей час [PERSON] не вживала заходів щодо повернення сина додому. За таких обставин служба у справах дітей звернулася з позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 квітня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 червня 2021 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. У зв`язку з неявкою учасників справи в підготовче засідання, призначене на 30 червня 2021 року, підготовче засідання у справі відкладено на 20 серпня 2021 року. 02 серпня 2021 року на адресу суду зі служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшло рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 535 від 27 липня 2021 року про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] 20 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача - [PERSON] про закриття підготовчого засідання та приєднання до матеріалів справи копії листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 02.07.2021 № 348/02-15 «Щодо сім`ї [PERSON] », копії листів центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» від 29.06.2021 № 348-Д та від 21.04.2021 № 216-Д. 20 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника третьої особи [PERSON] про розгляд цивільної справи за позовом служби у справах дітей до [PERSON] про позбавлення батьківських прав за її відсутності. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті на 20 вересня 2021 року. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, призначене на 20 вересня 2021 року, розгляд справи відкладено до 19 листопада 2021 року. В судове засідання сторони не з"явлилися. 19 листопада 2021 року від представників позивача та третьої особи на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилися чотири рази, двічі в підготовче, призначене на 30 червня 2021 року та 20 серпня 2021 року та двічі в судове, призначене на 20 вересня 2021 року та 19 листопада 2021 року. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу повернулися на адресу суду 29 червня 2021 року, 08 вересня 2021 року, 12 жовтня 2021 року з відмітками за закінченням терміну зберігання та 25 жовтня 2021 року з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 11 травня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його народження. В графі «Батько» даного свідоцтво записаний [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Відомості про батька дитини записано за вказівкою матері, згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. 23 лютого 2021 року службою у справах дітей Білоцерківської міської ради видано наказ № 38 про взяття на облік взято на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах - малолітнього [PERSON] , [INFO] у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 48 від 12 лютого 2013 року малолітнього [PERSON] , який опинився в складних життєвих обставинах, тимчасово влаштовано в комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 309 від 10 вересня 2013 року продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] в комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». Білоцерківський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 30 липня 2013 року звертався до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради щодо необхідності захисту прав малолітнього [PERSON] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року у справі № 357/2178/14-ц частково задоволено позовні вимоги служби у справах дітей Білоцерківської міської рали до [PERSON] в частині стягнення з останньої аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] та відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 158 від 22 квітня 2014 року малолітнього [PERSON] передано на виховання й постійне проживання його матері [PERSON] 06 липня 2020 року до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з письмовою заявою звернулася [PERSON] щодо влаштування її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у відділення тривалого стаціонарного перебування центру соціально-психологічної реабілітації «Злагода» з 07.07.2020 до 01.08.2020. 08 липня 2020 року директор центру «Злагода» інформував службу у справах дітей Білоцерківської міської ради про зарахування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до складу вихованців центру у відділення тривалого (стаціонарного) перебування. 20 липня 2020 року Білоцерківський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді інформував службу у справах дітей Білоцерківської міської ради про те, що на обліку в центрі з 16.10.2019 у зв`язку з соціально-побутовими проблемами (непридатне для проживання житло), перебуває сім`я [PERSON] , [INFO] , яка самостійно виховує малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає мати з сином, не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, у будинку неприємний запах, брудно, речі розкидані по підлозі. Відключено світло, газопостачання. Борги за оплату комунальних послуг складають близько 8 000 грн. На момент візити фахівця не було продуктів харчування та готової їжі. Зі слів сусідів, [PERSON] залишається без нагляду дорослих, блукає вулицями, були випадки, коли хлопчик здійснював крадіжки у продуктовому магазині, через те. що часто буває голодним, харчування нерегулярне. [PERSON] зловживає алкогольними напоями та неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. З фахівцем не співпрацює, категорично відмовилася від соціального супроводу. 18 серпня 2020 року директор центру «Злагода» звернулася до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з 07 липня 2020 року у центрі тимчасово перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Мати малолітнього, [PERSON] при оформленні дитини до центру не надала медичні документи малолітнього , відвідує сина після 19 години, прохання працівників центру вказати адресу місця проживання ігнорує, на запрошення для співбесіди з адміністрацією щодо повернення дитини додому не реагує. 14 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з письмовою заявою щодо продовження перебування сина [PERSON] , [INFO] в центрі «Злагода» у зв`язку з про платою житла в гуртожитку. 12 листопада 2020 року Білоцерківський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернувся до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з інформацією про сім`ю [PERSON] , у якій повідомив, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] З 07.07.2020 [PERSON] за заявою матері перебуває у ЦСПР «Злагода». Житло, у якому проживає сім`я, не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, у будинку неприємний запах, брудно, відключена електроенергія, газопостачання, не має умов для дотримання особистої гігієни та приготування їжі. Борги за комунальні послуги складають близько 10 000 грн. До сьогодні [PERSON] із фахівцем не співпрацює, категорично відмовляється від соціального супроводу та будь-якої допомоги центру. Під час візитів фахівця двері не відчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає. Витягом з реєстру територіальної громади м. Біла Церква, сформованого станом на 28.08.2020, в будинку [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб, у тому числі [PERSON] , 1972 року народження та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 535 від 27 липня 2021 року надано висновок про те, що [PERSON] , в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання сина, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. 02 липня 2021 року Білоцерківський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернувся до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з інформацією про сім`ю [PERSON] , у якій інформував про те, що сімя [PERSON] перебуває на обліку у центрі з жовтня 2019 року. Враховуючи те. що за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , були відсутні належні умови дитини (відключена електроенергія, газопостачання, антисанітарія), мати з дитиною проживала по знайомим. Разом з тим, мати не виявляла зацікавленості у співпраці з Центром та поліпшення умов проживання та зникала з поля зору. У липні 2020 року фахівцем із соціальної роботи було виявлено, що [PERSON] з дитиною повернулася до колишнього місця проживання, житлові умови не змінилися, дитина перебувала в занедбаному стані, голодувала. Мати зловживала алкогольними напоями. 29 червня 2021 року директор центру «Злагода» звернувся до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з інформацією про те. що в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» на повному державному забезпеченні з 7 липня 2020 року і по теперішній час перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Мати малолітнього, [PERSON] , наразі відвідує сина рідко, візити здійснює після 18 години. На запрошення для співбесіди з адміністрацією закладу щодо вирішення питання подальшої долі дитини не реагує, прохання вказати дійсну адресу місця проживання ігнорує. 11 березня 2021 року працівниками центру було здійснено візит до помешкання, в якому зареєстрований малолітній [PERSON] . Двері будинку були незачинені, в помешканні безлад. Сусіди повідомили, що в будинку на даний час ніхто не проживає. Зі слів матері колишнього однокласника [PERSON] , по ЗОШ № 9, [PERSON] , з`ясовано, що вона неодноразово відвідувала будинок, в якому проживав [PERSON] , залишала записки з проханням про зустріч, але [PERSON] не реагувала. На даний час [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, свої плани про подальшу долю сина не озвучує. Останній раз відвідувала малолітнього в центрі «Злагода» 03 квітня та 18 квітня. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини майно. Так, кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Інші майнові права дитини та порядок їх захисту встановлюються законами України. Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини на житло. Так, держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина [PERSON] , його навчанням, не забезпечує за ним необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування дітей, що негативно впливає на фізичний розвиток сина, як складову виховання, не спілкуються з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . На користь прийнятого рішення свідчить те, що з 07 липня 2020 року малолітній [PERSON] , перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода», мати за вказаний період часу не вживала жодних заходів до повернення сина додому. Умови проживання в будинку відповідач є такими, що не відповідають будь-яким санітарно-гігієнічним нормам та негативно впливають на здоров`я та розвиток дитини. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року у справі щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] відмовлено в задоволенні позову та попереджено [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, створення належних умов для життя, здоров`я і морального розвитку останнього. Як встановлено судом, при дослідження доказів у даній цивільній справі, відповідач [PERSON] фактично проігнорувала попередження суду, викладене в рішенні від 08 квітня 2014 року, не створивши дитині, хоча б елементарних, умов для проживання та розвитку. За таких обставин, з метою забезпечення якнайкращих умов проживання та розвитку малолітнього [PERSON] , суд вважає за необхідне ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина. Приймаючи до уваги те, що при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав, суд має прийняти рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, але враховуючи те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року стягнуто із [PERSON] на утримання сина [PERSON] , суд вважає за неможливе повторно стягувати аліменти, так як вказане питання вже вирішено судом у 2014 році. У зв`язку з прийняттям рішення про позбавлення батьківських прав відносно дитини, з урахуванням положення статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд вважає за доцільне накласти заборону на відчуження житла дитини по [ADDRESS] , в якому зареєстрований та має право на користування малолітній [PERSON] , про що повідомити Другу Білоцерківську міську державну нотаріальну контору Київської області, за місцем знаходження житла. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908, 00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved