Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого покликається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.04.1998 року, є батьками неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак як відомо позивачу, відповідач працює трактористом, є працездатним, інших утриманців не має. У звязку з чим, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі пояснивши, що вона є інвалідом ІІІ групи через води зору, отримує пенсію в розмірі 1497 грн., дітей тримувати допомагає найстарший син, який праює; відповідач лише періодично допомагає матеріально, а тому самостійно вона не має змоги забезпечити дітей усім необхідним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що на сьогоднішній день має змогу сплачувати аліменти в сумі по 1100 грн. на дитину, так як не має постійного місця роботи. Підтвердив той факт, що проживає сам, інших утриманців не має, періодично підробляє механізатором і тоді отримує дохід в місяць приблизно 4500 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 21.04.1998 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.04.1998 року. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] (свідоцтво\~про народження\~серія І\~ ГЮ\~№198489\~від 10.01.2014\~року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І ГЮ №281370 від 04.01.2018 року). Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. \~ \~ \~ \~Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати дітей, а тому з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей, які мають право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Згідно довідки №33 від 07.02.2019 року, виданою Привільненською сільською радою Дубенського району Рівненської області, [PERSON] проживає в с.Дубрівка та з 24.07.2018 року ніде не працює (згідно запису з трудової книжки). Із довідки №201 від 20.02.2019 року, виданої виконкомом Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області вбачається, що 19.02.2019 року під час обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], який проживає в [INFO], було встановлено, що разом з ним без реєстрації проживає співмешканка [PERSON]. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров"я відовідач суду не представив, а тому суд вважає, що [PERSON] має можливість працювати та виконувати свій батьківський обовязок по утриманню дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, матеріальне становище відповідача, вік дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі зі сплати судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial