Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Городоцької міської ради Львівської області, третя особа [PERSON] про визнання її правонаступником забудовника житлового будинку [ADDRESS]. Позов обгрунтовує тим, що за час перебування в шлюбі з [PERSON] разом будували житловий будинок, проте, в експлуатацію не ввели та не зареєстрували, оскільки помер [PERSON] та через відсутність правовстановлюючих документів на цей будинок, позивачка не може оформити спадщину за законом після смерті чоловіка, просить задоволити позов. В суді представник позивачки позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, крім цього пояснив, що позивачка та її чоловік - [PERSON] за час перебування в шлюбі будували житловий будинок [ADDRESS]. Після смерті чоловіка, [PERSON] фактично прийняла спадщину, доглядає за будинком, провела у ньому поточний ремонт, користується ним, а тому просить визнати її правонаступником забудовника, для введення будинку в експлуатацію та виготовлення правовстановлюючих документів на нього. Відповідач [PERSON] - син спадкодавця, в суді позов визнав, на спадковий будинок не претендує, про що подав письмову заяву (а.с. 32). Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника міської ради. (а.с. 27). Третя особа [PERSON] своєю письмовою заявою (а.с. 97) позов [PERSON] визнала, крім того, вказала, що від майнових вимог на житловий будинок [ADDRESS] відмовилась, оскільки отримала матеріальну компенсацію від позивачки за належну їй частку у спадковому майні, будь-яких майнових претензій не має. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, третю особу, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право на звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до вимог до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтоватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були досліджені в суді. За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5) видно, що [PERSON] помер [INFO] Як встановлено в суді, [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не складав, а отже, спадкування відбувається за законом. За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника, входять до складу спадщини. З пояснень в суді представника позивача, долучених до справи копії рішення виконкому Городоцької міської Ради депутатів трудящих № 152 від 13.09.1972р. (а.с. 7), копії плану земельної ділянки № 16-д та проекту одноквартирного трьохкімнатного житлового будинку (а.с. 8 - 13), довідки, виданої виконкомом Городоцької міської ради Львівської області № 02.14/2314 від 29.08.2013р. (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] був забудівником житлового будинку [ADDRESS], для будівництва якого надавалась земельна ділянка, розміром 0,6 га. Із відповідей КП «Городоцьке РБТІ» №417 від 03.09.2013р. (а.с. 14) та №239 від 28.09.2011р. (а.с. 15) вбачається, що відсоток готовності житлового будинку [ADDRESS] становить 84%, його інвентаризаційна вартість - 270 352 грн., право власності на даний житловий будинок не реєструвалось. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6) видно, що позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 29.06.1968р. Як вбачається з листа-відповіді приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу ГУЮ у Львівській області [PERSON] № 58/01-16 від 12.03.2014р. (а.с. 43) після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, із заявою зверталась [PERSON], яка в суді від належної їй частки у спадковому майні [PERSON] відмовилась, про що надала суду заяву. (а.с. 97) Як встановлено в суді, позивачка [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки доглядає за спадковим будинком, там проживає та користується ним. Обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набув, або володів недобудованим житловим будинком, що [ADDRESS] неправомірно, або що на нього крім позивачки претендують інші особи, в суді не встановлено. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] був забудівником житлового будинку, що по [ADDRESS] однак за життя не здав його в експлуатацію, не оформив правовстановлюючих документів на нього та що позивачка відповідно до закону є спадкоємицею належного [PERSON] житлового будинку, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому, суд вважає, що є підстави до визнання позивачки [PERSON] правонаступником забудівника житлового будинку по [ADDRESS].

Outcome: approved