Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

26.05.2017р. [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту належності [PERSON] Державного Державного акту [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 1.2603 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Угрівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №656 від 28.09.2005р. на ім'я [PERSON]. Вимоги мотивував тим, що після смерті бабці [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 1.2603 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Угрівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. У Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого Управлінням Держкомзему у Городоцькому р-ні Львівської обл. 07.03.2006р. на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від від 28.09.2005р. №656, допущена помилка, а саме є виправлення у прізвищі спадкодавця з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вказану помилку не можливо виправити, оскільки [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7), тому заявник позбавлений можливості у прийнятті спадщини після смерті своєї родички, що і спонукало його у зверненні до суду. Факт правильного прізвища ««[PERSON]» підтверджено копією свідоцтва про одруження, довідкою Угрівської сільської ради №1284 від 24.05.2017р. копією заповіту, копією свідоцтва про смерть (а.с. 6-8, 10). В судове засідання заявник не з»явився, 31.08.2017р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності у зв»язку з сімейними обставинами, просив його заяву задовольнити (а.с.21). Представник заінтересованої особи Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з"явився, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, у задоволенні заяви не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку ст. 158 ЦПК України за відсутності сторін та задоволює заяву повністю. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні спадщини після смерті своєї бабці [PERSON]. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 256 ЦПК України. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім»я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім»я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Заявник [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, така була прийнята державним нотаріусом і відкрито Спадкову справу за №129/2016. Однак, у листі Городоцької державної нотаріальної контори №735/01-16 від 23.05.2017р. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, тому що в правовстановлюючому документі на землю є виправлення у прізвищі спадкодавця з «[PERSON]» на «[PERSON]», що є недопустимим (а.с.9). Із копії Державного акту [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 28.09.2005р. (а.с.5), видно, що власником земельної ділянки площею 1.2603 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Угрівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., вказана [PERSON], тоді як у всіх інших документах остання значиться як [PERSON] (а.с.6-8, 10). За наведеного, суд вважає, що при видачі Управлінням Держкомзему у Городоцькому р-ні Львівської обл. Державного акту на право власності на земельну ділянку, допущено помилку у зазначенні прізвища власника, написано - «[PERSON]», тоді як належало записати - «[PERSON]». Вказане в сукупності свідчить про те, що заява заявника підлягає задоволенню.

Outcome: approved