Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

20.07.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.06.2014 року між Публічним акціонерним товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договорі №852493 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Позивач, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкрив Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», поточний рахунок № [NUMBER] в в гривні України і надав клієнту платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН конверт до неї. В подальшому, поточний рахунок позичальника було змінено з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] . Також, 17.03.2015 року було укладено Додатковий договір №1 до Договору №852493, відповідно до п.п.1.1.4, якого Банк встановити Клієнту кредит в сумі 8000,00 грн. зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. Однак, встановлені Договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит [PERSON] не дотримуються. У зв`язку з вищевикладеним у позичальника виникла заборгованість за Договором №852493 від 25.11.2014 року, яка станом на 20.02.2020 року складає 17348,91 грн., з них: основний борг по кредиту 7997,71 грн., проценти за користування кредитом 5739,64 грн., комісія 6,37 грн., загальна сума нарахованої пені 2658,95 грн., інфляційні витрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 587,77 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 70,34 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 288,49 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь АТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором №852493 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 26.06.2014 року, яка станом на 20.02.2020 року складає 17348,91 грн. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.07.2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.45-46) 21.09.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про застосування позовної давності. Вказане клопотання мотивоване тим, що позивач звернувся до суду з зазначеною заявою поза межами позовної давності. Договір було укладено 26.06.2014 року, останній платіж здійснено 22.11.2016 року, сплачення кредиту проводилось завжди своєчасно, кредитна картка була пов`язана з зарплатною карткою, перебіг позовної давності починається з дати останнього платежу. На підставі вищевикладеного позивач просить суд рахувати строк позовної давності з моменту останнього платежу, тобто з 22.11.2016 року, а позивач звернувся до суду липні 2020 року. (а.с.60-62) 21.09.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого відповідач зазначив, що з позовними вимогами не погоджується. Позивач в позові не зазначив кінцеву дату дії картки, строк позовної давності звернення до суду стік. Останній платіж було здійснено 22.11.2016 року, крім того кредитна картка була пов`язана з зарплатною карткою. Крім того відповідач вважає, що кредит погасив. Позивач не повідомляв його про залишок коштів, про борг, про зміну процентної ставки, про інфляційні витрати. Також банком не направлялись вимоги про повернення коштів. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с.64-68) 09.10.2020 року на адресу суду від представника позивача начальника філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що з доводами зазначеним у відзиві не погоджується. АТ «Ощадбанк» виконав всі на себе взяті зобов`язання по кредитному договору та надав відповідачу грошові кошти. В свою чергу [PERSON] , який вважає, що сплатив заборгованість не надав суду жодних доказів, які б спростували наявність кредитної заборгованості або її невідповідність. З виписки по рахунку IBAN № [NUMBER] вбачається, що 04.02.2019 року [PERSON] було здійснено переказ на рахунок в розмірі 25.50 грн., що зумовлює переривання строку позовної давності, який починає обчислюватись заново, саме тому остаточна дата спливу строку позовної давності 19.02.2022 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.78-79) 28.10.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, відповідно до яких відповідач зазначив, що платіж в розмірі 25,50 грн. було здійснено працівниками Банку, для необхідності поновити строки позовної давності. Зазначений платіж не погашає, а ні тіло кредиту, не нараховані відсотки. Автоматичне погашення 25,50 грн. 19.02.2019 року, на думку відповідача, відбулось без його дозволу, строк дії картки вже закінчився та на перезапуск картки від дозволу не надавав. Ухвалою суду від 29.10.2020 року, за клопотання відповідача, від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (адреса: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17), витребувано належним чином засвідчені копії документів, а саме: відомості стосовно направлення відповідачу [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] повідомлень про зміну назви банку та про зміну поточного рахунку; інформацію стосовно строку дії картки Mastercard Debbit Standart, рахунок № [NUMBER] , з зазначенням дати її перезапуску та випуску; історію проведених операцій по карткового рахунку за кредитним договором №852493 від 26.06.2014 року; довідку, ким були внесені грошові кошти 04.02.2019 року у розмірі 25,50 грн. на рахунок [NUMBER] ; інформацію про місцезнаходження терміналу чи каси банку, де було здійснено платіж в розмірі 25,50 грн 04.02.2019 року на рахунок [NUMBER] ; інформацію про те, чи було надіслано Банком повідомлення [PERSON] про сплату 25,50 грн. 04.02.2019 року на рахунок [NUMBER] . (а.с.109-110) 01.12.2020 року на адресу суду надійшла заява, на виконання ухвали суду від 29.10.2020 року. Вказана заява мотивована тим, що картка Mastercard Debbit Standart, рахунок [NUMBER] , була відкрита 26.06.2014 року на підставі Договору №852493 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 26.06.2014 року та строк дії, якої припиняється 30.06.2018 року. Після отримання детальної виписки стало відомо, що у [PERSON] відкритий рахунок [NUMBER] , для зарахування соціальних виплат, на якому станом на 04.02.2019 року залишок коштів складав 25,50 грн. та які шляхом вищевказаного договірного списання було автоматично списано в рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором №852493 від 26.06.2014 року. Також, Банк зазначив, що Згідно п.4.1 Договору №852493 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 26.06.2014 року цей Договорі діє моменту повного виконання Сторонами свої зобов`язань, встановлених договором. Проте відповідачем [PERSON] не було виконано умов договору в частині повернення кредитних коштів. (а.с.125-127) 09.12.2020 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення, відповідно до яких відповідач зазначив, що кошти в розмірі 25,50 грн. 04.02.2019 року було стягнуто Банком, що в свою чергу ніяким чином не може вплинути на перерив строку позовної давності. (а.с.147-148) 22.12.2020 року на адресу суду від представника АТ «Ощадбанк» Бабенко Н.С. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник позивача зазначив, що жодних порушень з боку Банку не відбувалось, списання коштів було здійснено у межах домовленостей, досягнутих між Банком та [PERSON] про що свідчить його підпис на Договорі №852493. (а.с.151-153) Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимоги наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог Банку в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.06.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір №852493 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно з п.1.1, п.п.1.1.1, 1.1.2 Договору, Банк на підставі наданих клієнту відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкрив клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України і надав клієнту платіжну картку типу Mastercard Debbit Standart та ПІН конверт до неї. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11.09.2017 року «№89 «Про затвердження нормативно правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» та Постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018 року №162 « Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» було здійснено перехід з рахунку № [NUMBER] на рахунок [NUMBER] . 17.03.2015 року було укладено Додатковий договір №1, до Договору №852493, відповідно до п.п.1.14 якого, банк встановив Клієнту кредит в розмірі 8000,00 грн. зі строком дії кредиту (користування ним) на відповідний період платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованої і складає 24% річних та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Згідно п.4.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Відповідач [PERSON] у встановлений кредитним договором термін свої зобов`язання не виконував, кредит не погасив, що призвело до виникнення перед Банком заборгованості, за розрахунком позивача, станом на 20.02.2020 року в сумі 17348,91 грн., яка складається з: -основний борг по кредиту 7997,71 грн.; -проценти за користування кредитом 5739,64 грн.; -комісія 6,37 грн.; -загальна сума нарахованої пені 2658,95 грн.;; -інфляційні витрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 587,77 грн.; -3% річних на суму простроченого кредиту 70,34 грн.; -3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 288,49 грн. З Договору №852493 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 26.06.2014 року вбачається, що строк дії картки припинився 30.06.2018 року. З Розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3%; річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, станом на 20.02.2020 року за договором №852493 від 26.06.2014 року вбачається, що залишок процентів за кредитом станом на 26.06.2018 року становить 3151,55 грн. Станом на червень 2018 року несплачене тіло кредиту становить 7997,71 грн., проценти за користування кредитом 3151,55 грн., заборгованості за комісією становить 6,21 грн. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~ Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Таким чином, підписанням даної заяви сторони дійшли згоди, що всі інші умови Кредитного договору, в т.ч. порядок його зміни, містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Так згідно ч.2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що між сторонами укладено кредитний договір, AT «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку в розмірі 8000,00 грн. Строк дії картки припинився 30.06.2018 року. У зв`язку\~з вищевикладеним,\~судом встановлено,\~що оскільки\~строк дії\~картки закінчився\~30.06.2018\~року,\~ отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до Розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3%; річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, станом на 20.02.2020 року за договором №852493 від 26.06.2014 року вбачається, що основний борг за кредитом становить 7997,71 грн. Проценти за користування кредитом, станом на дату закінчення строку картки, червень 2018 року становлять 3151,55 грн. Таким чином, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2018 року по 20.02.2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії картки та необґрунтованістю такого стягнення. Сума комісії станом на червень 2018 року становить 6,21 грн. Отже, загальна сума заборгованості по вказаному кредитному договору, станом на день закінчення картки - 30.06.2018 року у становить 11155,47 грн. Суд вважає за можливе застосувати до вимог про стягнення пені за вказаний період строк позовної давності, який складає 1 рік з моменту закінчення строку дії договору і не стягує суму за вказаний період пені, у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності за вказаною вимогою. Що стосується доводів позивача про продовження строку дії картки, шляхом здійснення переказу на рахунок у розмірі 25,50 грн., що зумовило переривання строку позовної давності заново, суд не приймає їх до уваги, оскільки представником позивача у заяві від 30.11.2020 року №113.20-14/5828/78815/2020-15/вих самостійно зазначено про те, що вказані кошти було автоматично списано з рахунку [NUMBER] , який був відкритий на [PERSON] для зарахування соціальних виплат, в рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором №852493 від 26.06.2014 року. Як зазначив відповідач в письмових поясненнях, вказаних рахунок було відкрито для отримання виплат на поховання батька. Отже відповідач ніяких дій, щодо визнання ним боргу не вчиняв, строк позовної давності, на думку суду, строк позовної давності не вказаним платежем не прервався. Після закінчення строку дії договору та станом на 20.02.2020 року заборгованість відповідача перед Банком не погашена. Станом на 20.02.2020 року загальна заборгованість відповідача в сумі 11155,47 грн. перед Банком не погашена, а отже Банк як кредитор в даному випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Індекс інфляції (згідно даних наданих позивачем) за період з липня 2018 року по січень 2020 року становить 108,79%, отже сума заборгованості [PERSON] перед АТ «Державний ощадний Банк» разом з врахуванням інфляційних витрат становить 12136,04 грн. Розмір 3% річних від простроченої суми, станом з 01.07.2018 року (наступний день після закінчення строку дії картки) по 20.02.2020 року (дата розрахунку, вказана в позовній заяві) становить 549,98 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ощадний банк України» загальної заборгованості, станом на 20.02.2020 року в сумі 12686,02 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума заявлених вимог складає 17348,91 гривен, судовий збір сплачений в сумі 2102,00 гривен (а.с.4). Згідно з цим рішенням суду задоволено вимог на 73,12% на загальну суму 12686,02 гривен. Оскільки позовні вимоги банку задоволено частково, а саме на 73,12%, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1536,98 грн. (2102,00 х 73,12% : 100% = 1536,98 грн.) На підставі ст.525, 526, 530, 549, 611, 624, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial