Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3 особи - [PERSON], ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «ВТБ Банк», Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми. Позивачка [PERSON] зазначала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.1995 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2010 року шлюб між ними було розірвано; від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. За час шлюбу сторонами було набуто майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: трикімнатна квартира [ADDRESS], придбана на підставі договору про участь у Фонді фінансування будівництва №53957 від 02.06.2007 року, зареєстрована на ім»я [PERSON]; квартира була придбана за спільні кошти подружжя (сторін), а також за грошові кошти отриманого у ПАТ «АКБ «Аркада» кредиту в сумі 183509,00 грн. (еквівалент 36338,56 доларів США станом на день отримання кредиту) на ім»я [PERSON] - за договором про іпотечний кредит №53957 від 02.10.2007 року, із встановленим терміном повернення кредитних коштів згідно умов договору до 01.11.2027 року; легковий автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER]; автомобіль було придбано на ім»я [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2007 року - за рахунок кредиту у ПАТ «Альфа-Банк» згідно кредитного договору №700002878 від 26.12.2007 року в розмірі 8980,90 доларів США, строк повернення кредитних коштів до 27.12.2012 року, автомобіль знаходиться у користуванні [PERSON] Крім того, згідно кредитного договору №SME 0016132 від 29.07.2008 року для здійснення ремонту у спільній квартирі №[ADDRESS] [PERSON] (позивачкою) було отримано валютну суму кредиту у ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 20000,00 доларів США; зазначені кошти були витрачені для здійснення ремонту, купівлю меблів, строк повернення кредиту - до 25.07.2011 року; під час шлюбу сторонами спільно було сплачено по зазначеному кредиту 16065,00 доларів США. 30.05.2007 року сторонам (подружжю) була надана позика [PERSON] у розмірі 7500,00 доларів США згідно розписки; за спільні кошти подружжя (сторін) було повернено лише 1500,00 доларів США. Оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна, у зв»язку із розірванням шлюбу та припиненням ведення спільного господарства подружжям з вересня 2009 року, тому позивачка ([PERSON]) вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд (в редакції уточнених позовних вимог від 20.06.2014 року) постановити рішення, яким: поділити майно подружжя, згідно якого - -[PERSON] виділити та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 104389,24 грн. (еквівалент 8809,31 доларів США, згідно курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) - за сплату заборгованості власними коштами по валютному кредитному договору №SME 0016132 від 29.07.2008 року (на суму 20000,00 доларів США), що підлягала погашенню після припинення ведення спільного господарства, тобто з вересня 2009 року, і дорівнює 50% від загальної суми виплаченої самостійно позивачкою у розмірі 17618,62 доларів США; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 35549,63 грн., що відповідає 3000,00 доларів США (по курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) для погашення боргу по розписці [PERSON] від 30.05.2007 року, що дорівнює 50% від суми загальної заборгованості в розмірі 6000,00 доларів США; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 23943,74 грн., що відповідає 2020,59 доларів США (по курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) і дорівнює 50% грошових коштів, сплачених в період шлюбу та ведення спільного господарства, по кредитному договору №700002878 від 26.12.2007 року для придбання легкового автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER]; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину платежів за комунальні послуги в розмірі 3248,28 грн., які було сплачено одноосібно [PERSON] за спільну квартиру [ADDRESS]; - [PERSON] - виділити та визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; - Визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER], вартістю 8980,90 доларів США; - Зобов»язати ПАТ «ВТБ Банк», який з 21.03.2011 року є правонаступником ПАТ АКБ «Аркада» згідно Договору факторингу №1/2011 та №2/2011 від 21.03.2011 року, укласти кредитні договори на ім»я [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на непогашений залишок 124500,00 грн. сплати вартостя квартири за адресою [ADDRESS], з відповідними відсотками за надання кредиту, на умовах, викладених в основному кредитному договорі №53957 від 02.10.2007 року. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], 3 особи - [PERSON], ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «ВТБ Банк», Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми та визнання угоди недійсною. Позивач [PERSON] зазначав, що за час шлюбу з [PERSON] за спільні кошти було придбано: трикімнатна квартира за адресою [ADDRESS], вартістю 835523,35 грн. - шляхом участі у Фонді фінансування будівництва, про що отримано свідоцтво про право власності від 16.07.2008 року на його ім»я; автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], вартістю 8980,90 доларів США, який зареєстровано на його ім»я; автомобіль ГАЗ-2705, номерний знак [NUMBER], який придбано на ім»я [PERSON], вартістю 72000,00 грн.; грошові кошти в сумі 1007,03 доларів США, які обліковувались на депозитному рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» згідно договору №ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009 року на ім»я [PERSON] Для придбання квартири №[ADDRESS] ним було укладено з ПАТ «АКБ Аркада» кредитний договір №53957 від 02.10.2007 року, згідно якого він отримав кредитні кошти в сумі 183509,71 грн. для участі у Фонді фінансування будівництва, на строк до 01.11.2027 року, у зв»язку з чим зазначена квартира є предметом договору іпотеки №53957 від 02.10.2007 року; 21.03.2011 року на підставі договору факторингу №1/2011 ПАТ «АКБ Аркада» відступило ПАТ «ВТБ Банк» право вимоги за вказаними договорами, тому в нього ([PERSON]) виникли зобов»язання щодо повернення кредитних коштів за квартиру перед ПАТ «ВТБ Банк». Квартира №[ADDRESS] була придбана за рахунок спільних коштів подружжя у розмірі 625013,64 грн., та кредитних коштів в розмірі 183509,71 грн. - згідно кредитного договору №53957 від 02.10.2007 року; для придбання квартири позивачем ([PERSON]) також було укладено договір позики з [PERSON] (матір»ю, 3 особа) на суму 110000,00 грн., які були використані на придбання квартири та повернуті ним особисто у повному обсязі. Спільний автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] також було придбано за кредитні кошти, які отримані в ПАТ «Альфа-Банк» згідно кредитного договору №700002878 від 26.12.2007 року, укладеного на його ім»я, відповідно до якого сума кредиту для придбання транспортного засобу становить 8980,90 доларів США, які він був зобов»язаний повернути в строк до 27.12.2012 року. Після припинення шлюбних відносин (вересень 2009 року) [PERSON] грошових коштів на оплату кредиту за автомобіль ВАЗ-211540 не вносила, а позивачем ([PERSON]) було сплачено одноособово по кредитному договору №700002878 від 26.12.2007 року 7877,84 доларів США. Відповідачка [PERSON] отримувала кредит у розмірі 20000,00 доларів США на підставі кредитного договору №SME 0016132 від 29.07.2008 року для розвитку свого бізнесу, оскільки займалась підприємницькою діяльністю, а не на потреби сім»ї. Автомобіль ГАЗ-2705, номерний знак [NUMBER] був придбаний за спільні кошти подружжя та зареєстрований на ім»я [PERSON] 10.10.2008 року, але 02.04.2011 року відповідачкою цей автомобіль було знято з реєстраційного обліку та продано без його ([PERSON]) згоди, а отримані кошти в сумі 60066,00 грн. вона використала не в інтересах сім»ї. Грошові кошти на депозитному рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» згідно договору №ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009 року на ім»я [PERSON] в сумі 1007,03 доларів США також були використані нею не в інтересах сім»ї, тому підлягають поділу; існування розписки від 30.05.2012 року на суму 7500,00 доларів США та факт отримання зазначеної суми від [PERSON] він ([PERSON]) категорично заперечує, оскільки такого боргу не існувало, а сама розписка є нікчемним правочином. В період перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] (відповідачка) була зареєстрована як фізична особа-підприємець; стартовий капітал для початку бізнесу був узятий із спільних коштів подружжя, тому він ([PERSON]) має право на ? частину одержаних доходів від цієї діяльності. Оскільки відповідачка [PERSON] на момент пред»явлення первісного позову фактично приховала частину спільного майна від розподілу; сплачена частка у вартості квартири №[ADDRESS], що належить йому ([PERSON]) є більшою, ніж частка [PERSON], і становить 55% вартості квартири, тому позивач по зустрічному позову ([PERSON]) просив (в редакції уточнених позовних вимог від 22.05.2014 року) збільшити його частку у квартирі №[ADDRESS] та постановити рішення, яким поділити майно подружжя, згідно якого - - Виділити [PERSON] та визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS]; та ? частину автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER]; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за сплачені кошти по кредитному договору №700002878 від 26.12.2007 року в розмірі 4041,19 доларів США, що в еквіваленті (1 долар США дорівнює 11,723210 грн.) становить 47371,44 грн., за придбання автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER]; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 503,50 доларів США, що в еквіваленті (1 долар США дорівнює 11,723210 грн.) становить 5902,63 грн. - за грошовий вклад згідно договору №ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009 року; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за автомобіль ГАЗ 2705 номерний знак [NUMBER] в розмірі (60066,00 : 2) = 30033,00 грн.; - Виділити [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; та на ? частину автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER]; - Вважати [PERSON] зобов»язаною за борговими зобов»язаннями перед ПАТ «ВТБ Банк», які виникають з кредитного договору №53957 від 02.10.2007 року в сумі кредиту 183509,71 грн., відповідно до набутої частки квартири [ADDRESS] або стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частку залишку по кредитному договору №53957 від 02.10.2007 року в сумі 124500,00 грн. по тілу кредиту та 181281,98 грн. по процентам, із розрахунку відповідно до розміру присудженої частки у праві власності на квартиру №[ADDRESS]; - Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину доходів від підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], розрахунковий рахунок [NUMBER] та [NUMBER] в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 321842); - Визнати недійсною з моменту укладення розписку про отримання грошових коштів від [PERSON] від 30.05.2007 року; в іншій частині позовних вимог [PERSON] за первісним позовом [PERSON] просив відмовити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені (збільшені) позовні вимоги підтримали, просили свої позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні відповідно зустрічних вимог відмовити. В судове засідання 3 особи - [PERSON], представники ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «ВТБ Банк», Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації - не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином; до матеріалів справи представником ПАТ «ВТБ Банк» надані письмові заперечення, згідно яких ПАТ «ВТБ Банк» просить відмовити в задоволенні вимог позивачів щодо укладення кредитних договорів на ім»я [PERSON] та [PERSON] в частині непогашеного залишку кредиту, з відповідними відсотками на умовах, викладених в основному кредитному договорі №53957 від 02.10.2007 року (а.с.163-164 т.2, 84-86 т.3); представником Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей до матеріалів справи надано заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби та постановлення судового рішення згідно чинного законодавства, з максимальним врахуванням інтересів неповнолітньої дитини (а.с.178 т.2). Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін та їхніх представників, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.1995 року (а.с.24 т.1); рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.52-53 т.2); від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.25 т.1). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2010 року про розірвання шлюбу судом було встановлено факт припинення шлюбних відносин подружжям (сторонами) та ведення ними спільного господарства - з вересня 2009 року (а.с.52 т.2). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч.7 ст.57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 16.07.2008 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 07.07.2008 року №1143-С/КІ, квартира [ADDRESS] зареєстрована на ім»я [PERSON], дата реєстрації у БТІ м. Києва 24.07.2008 року; квартира є трикімнатною, жилою площею 56,30 кв. м, загальною площею 95,60 кв. м (а.с.7-8, 22 т.1). Згідно довідки форми №3 ТОВ «Фірма «Компас», в квартирі №[ADDRESS] зареєстровані три особи - сторони [PERSON], [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] - з лютого 2009 року (а.с.160 т.1). Згідно договору про іпотечний кредит №53957 від 02.10.2007 року, [PERSON] отримав від АКБ «Аркада» кредитні кошти у сумі 183509,71 грн. для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно Договору про участь у Фонді фінансування будівництва №53957 від 02.2007 року на строк до 01.11.2027 року (а.с.14-20 т.1). Згідно іпотечного договору №53957 від 02.10.2007 року [PERSON] майнові права на квартиру та сама квартира [ADDRESS] (предмет іпотеки) були передані Банку - на забезпечення виконання основного зобов»язання щодо повернення суми кредиту у розмірі 183509,71 грн. по договору про іпотечний кредит №53957 від 02.10.2007 року (а.с.9-12 т.1). Згідно акту прийому-передачі квартири інвестору від 24.06.2008 року на ім»я [PERSON] - загальна дійсна вартість квартири №[ADDRESS] становила 835523,35 грн. (а.с.21 т.1). 21.03.2011 року на підставі договору факторингу №1/2011 та Договору відступлення прав за іпотечним договором №2/2011 ПАТ «АКБ Аркада» відступило ПАТ «ВТБ Банк» право вимоги за договором про іпотечний кредит №53957 від 02.10.2007 року та іпотечним договором №53957 від 02.10.2007 року (а.с.225-227 т.1, 3-17 т.2). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Ствердження [PERSON] про те, що згідно договору позики від 01.06.2007 року він особисто отримав в борг від [PERSON] (матері - 3 особи) грошову суму 110000,00 грн. (а.с.241-242 т.1), яка була використана на оплату квартири №[ADDRESS], і зазначену суму боргу він повертав [PERSON] згідно розписок від 22.10.2009 року на суму 20000,00 грн., від 10.03.2010 року на суму 18000,00 грн., від 11.03.2011 року на суму 25000,00 грн., від 29.03.2011 року на суму 20000,00 грн., від 29.11.2011 року на суму 27000,00 грн. (а.с.247-251 т.2) - після припинення ведення спільного господарства з [PERSON], тому на зазначену суму збільшується його частка по квартирі №[ADDRESS], судом не приймаються, оскільки дані обставини заперечуються [PERSON], фактично не підтверджені 3-ою особою [PERSON], а зазначені договір та розписки, складені у простій письмовій формі, без зазначення цільового призначення та використання коштів, складені заінтересованими особами, за встановлених обставин, суд вважає не є достатніми доказами на підтвердження зазначених обставин. В своїх поясненнях [PERSON] зазначав, що квартира №[ADDRESS] була придбана за рахунок спільних коштів подружжя у розмірі 625013,64 грн. та кредитних коштів в розмірі 183509,71 грн., що становить загальну суму 808523,35 грн. (при загальній вартості квартири 835523,35 грн. (а.с.21 т.1). Виходячи з вимог [PERSON], він не заперечує про те, що з моменту припинення ведення спільного господарства з [PERSON] (вересень 2009 року) та почергового погашення кредиту по квартирі №[ADDRESS] сторонами у наступні періоди, станом на жовтень 2012 року - залишок заборгованості по кредиту №53957 від 02.10.2007 року становив 124500,00 грн. (а.с.237 т.2, 215 т.3). Таким чином, за встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що квартира [ADDRESS] відповідно до положень ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України є спільною сумісною власністю подружжя - сторін, при цьому, в порядку поділу спільного майна частки подружжя у спільній сумісній власності є рівними (ч.3 ст.368, ч.1 ст.357 ЦК України, ст.70 СК України); тобто позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] в частині поділу квартири №[ADDRESS] підлягають задоволенню частково - шляхом визнання права власності за кожним з подружжя на ? частину квартири [ADDRESS], із стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] ? частини від суми залишку несплаченого кредиту по квартири - в сумі (124500,00 :2) = 62250,00 грн., а в задоволенні вимог [PERSON] в частині збільшення його частки у квартирі до ? частин, а також вимоги «вважати [PERSON] зобов»язаною за борговими зобов»язаннями перед ПАТ «ВТБ Банк», які виникають з кредитного договору №53957 від 02.10.2007 року в сумі кредиту 183509,71 грн., відповідно до набутої частки квартири [ADDRESS]» має бути відмовлено, як заявлених без достатніх підстав, не доведених в судовому засіданні та з урахуванням заперечень 3-ої особи - ПАТ «ВТБ Банк», тощо. Сторонами не заперечується факт придбання під час шлюбу за кредитні кошти в сумі 8980,90 доларів США, які були отримані в ПАТ «Альфа-Банк» згідно кредитного договору №700002878 від 26.12.2007 року на ім»я [PERSON], автомобіля ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на ім»я [PERSON] (а.с.13, 23 т.1); відповідно до зазначеного кредитного договору строк повернення кредитних коштів 27.12.2012 року. Як стверджує [PERSON], автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] на даний час знаходиться в його користуванні; після припинення шлюбних відносин (вересень 2009 року) [PERSON] грошових коштів на оплату кредиту за автомобіль ВАЗ-211540 не вносила. Як вбачається з довідки про рух коштів по сплаті кредиту за договором №700002878 від 26.12.2007 року на ім»я [PERSON], станом на вересень (включно) 2009 року подружжям (сторонами) було сплачено спільних коштів 35222,18 грн. (а.с.89 т.1), тобто частка кожного становить (35222,18 : 2) = 17611,09 грн.; даний факт не заперечується сторонами. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про те, що в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль ВАЗ-211540, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] має бути визнано за [PERSON], а з нього підлягає стягненню на користь [PERSON] грошова компенсація у розмірі 17611,09 грн.; таким чином вимога [PERSON] щодо поділу автомобіля ВАЗ-211540 шляхом визнання за кожною із сторін права власності на ? частину зазначеного автомобіля та стягнення на його користь з [PERSON] грошової компенсації за сплачені кошти по кредитному договору №700002878 від 26.12.2007 року в розмірі 4041,19 доларів США, що в еквіваленті (1 долар США дорівнює 11,723210 грн.) становить 47371,44 грн. - задоволенню не підлягають. [PERSON] не заперечує факт внесення під час шлюбу сторін за договором банківського вкладу №ДФЛ-081196/38 від 24.02.2009 року на її ім»я грошових коштів в сумі 836,18 доларів США (а.с.46 т.3, 223 т.2), які є спільними коштами подружжя; згідно наданої виписки по рахунку [PERSON] отримала зазначену суму - 836,18 доларів США 03.12.2010 року (а.с.51 т.3); як стверджує [PERSON] зазначена сума не була нею використана в інтересах сім»ї сторін, у зв»язку з чим вона фактично не заперечує проти задоволення вимоги [PERSON] в частині стягнення з неї на користь останнього ? частини зазначеної суми; тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] (836,18 : 2) = 418,09 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 19.06.2014 року (1 долар США дорівнює 11,849877 грн.) становить 4954,31 грн. Згідно наданих довідок УДАІ ГУ МВС України в м. Києві №10/3811 від 27.02.2012 року та №10/8757 від 08.05.2012 року (а.с.197-198 т.2) - на ім»я [PERSON] під час шлюбу сторін було придбано та зареєстровано 10.10.2008 року автомобіль ГАЗ-2705, кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який був знятий з реєстраційного обліку 02.04.2011 року, що не заперечується [PERSON] Згідно копії довідки-рахунку серії КІМ №714500 від 02.04.2011 року (а.с.91 т.3) зазначений автомобіль ГАЗ-2705 був проданий 3-ій особі ([PERSON]) за 60066,00 грн. [PERSON] не заперечує проти стягнення з неї ? частини вартості автомобіля ГАЗ-2705 по факту його відчуження нею, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] грошова компенсація в сумі (60066,00 : 2) = 30033,00 грн. Як вбачається з копії кредитного договору №SME 0016132 від 29.07.2008 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], остання отримала кредитні кошти в сумі 20000,00 доларів США, зі сплатою 22,0% річних, строком на 36 календарних місяців; цільове призначення кредиту - задоволення неспоживчих потреб (а.с.57-59 т.2, 47-50 т.3). Ствердження [PERSON] про те, що зазначені кредитні кошти були використані на проведення ремонту та облаштування квартири [ADDRESS], а також придбання меблів (які не є об»єктом поділу), а тому вона просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 104389,24 грн., що дорівнює в еквіваленті 8809,31 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) - за сплату нею заборгованості власними коштами, що підлягала погашенню після припинення ведення спільного господарства сторонами, тобто з вересня 2009 року, і дорівнює 50% від загальної суми виплаченої нею самостійно у розмірі 17618,62 доларів США - в судовому засіданні належними доказами не доведені. Ствердження [PERSON] про те, що кредитні кошти згідно кредитного договору №SME 0016132 від 29.07.2008 року, які [PERSON] отримала саме на неспоживчі потреби, були використані нею на розвиток бізнесу як фізичною особою-підприємцем, і не були вкладені в спірну квартиру №[ADDRESS] або для придбання іншого майна, позивачкою [PERSON] не спростовані. За встановлених обставин, суд вважає, що вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь суми 104389,24 грн. не доведена в судовому засіданні належними та достатніми доказами, тому в задоволенні цієї вимоги має бути відмовлено. Також позивачкою [PERSON] не доведено в судовому засіданні її твердження про те, що вона отримувала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 7500,00 доларів США згідно розписки від 30.05.2007 року (а.с.84 т.2), як використані на будівництво квартири №[ADDRESS]; що з цієї суми боргу вона повернула [PERSON] 15.09.2010 року 1500,00 доларів США (а.с.83 т.2), у зв»язку з чим нею ([PERSON]) заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь 35549,63 грн. - еквівалент 3000,00 доларів США (по курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) як ? частину від суми боргу по розписці [PERSON] від 30.05.2007 року від загальної суми боргу в розмірі 6000,00 доларів США. Заперечення [PERSON] в цій частині позовних вимог [PERSON] про те, що він не давав згоди на позику зазначених коштів і така сума не була використана на придбання квартири №[ADDRESS], позивачкою [PERSON] не спростовані документально; тому суд приходить до висновку про те, що надані копії розписок не можуть бути прийняті судом як належні докази та покладені в основу судового рішення по даній справі в цій частині вимог [PERSON], оскільки зазначена розписка від 30.05.2007 року згідно дати виконання складена під час шлюбу сторін, але без участі [PERSON], якій заперечує такі обставини; показання свідка [PERSON] зазначених висновків не спростовують, тощо. Таким чином, в задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь 35549,63 грн. (еквівалент 3000,00 доларів США по курсу НБУ станом на 19.06.2014 року 11,849877 грн. за 1 долар США) - як ? частини від суми боргу по розписці [PERSON] від 30.05.2007 року від загальної суми боргу в розмірі 6000,00 доларів США має бути відмовлено. Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу. Оскільки сама розписка від імені [PERSON] датована 30.05.2007 року - на суму 7500,00 доларів США, за встановлених обставин, не є правочином, тому в задоволенні вимоги [PERSON] щодо визнання зазначеної розписки «недійсною з моменту укладення» має бути також відмовлено. Заявлена позивачкою [PERSON] вимога про стягнення з [PERSON] на її користь ? частини суми платежів за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] в розмірі 3248,28 грн. - без визначення періоду таких нарахувань та надання відповідного розрахунку, суд вважає такою, що не доведена в судовому засіданні достатніми і належними доказами, тому в задоволенні позову [PERSON] в цій частині має бути відмовлено. Згідно п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Враховуючи зазначене, вимога [PERSON] «стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину доходів від підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]», тобто - у майбутньому (в тому числі після вересня 2009 року та дати розірвання шлюбу), є необґрунтованою та безпідставною, такою, що не доведена в судовому засіданні, тому задоволенню не підлягає. Таким чином, оскільки в порядку поділу спільного майна подружжя (сторін) підлягають стягненню як грошова компенсація: з [PERSON] на користь [PERSON] - 17611,09 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню (4954,31 + 30033,00 + 62250,00) = 97237,31 грн., тому за рішенням суду по даній справі підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] (97237,31 - 17611,09) = 79626,22 грн. В порядку ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати покласти на [PERSON] та [PERSON] - у розмірі фактично понесених кожною стороною витрат.

Outcome: partial