overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що на даний час вона перебуває у відпусці для догляду за малолітньою дитиною, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, відповідач коштів не надає, що і обумовило звернення до суду з цим позовом. [PERSON] просить розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримує (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, пропозицією надати письмові заперечення не скористався, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.16), заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 30.01.2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі ? частини заробітку (а.с.17). На даний час дитина проживає з позивачкою в м.Конотопі, а батько - у м.Сєверодонецьк, Луганської області (а.с.6,14). Відповідач є молодою, працездатною особою, має постійне місце роботи і відповідний дохід у вигляді заробітної плати, ніяких інших платежів, крім зазначеного вище, пов"язаних з утриманням не здійснює. Отже, за своїм матеріальним становищем може надавати допомогу дружині. Позивачка на даний час доглядає новороджену дитину, у зв"язку з чим не працює і потребує матеріальної допомоги, яку чоловік добровільно не надає при цьому проживає поза родиною фактично залишивши сім"ю на призволяще. З урахуванням аліментних платежів, які здійснює [PERSON] на утримання малолітнього сина, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на дружину повинен складати 1/6 частину доходу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обгрунтування вимог у позові зазначає, що добровільно відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] просить розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримує, про що подала відповідне клопотання. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без нього, задоволенню вимог не заперечує. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання до його закінчення, тобто до [INFO] року. На обгрунтування вимог у позові зазначила, що їх син навчається на ІІІ курсі денного відділення Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету на контрактній основі, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати справу без нього, задоволенню вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] також подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За приписом частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За положенням ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання до його закінчення, тобто до 30.06.2020 року. На обгрунтування вимог у позові зазначила, що їх донька навчається на ІІ курсі у Ніжинському державному університеті на денній формі навчання, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати справу без нього, задоволенню вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] також подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За приписом частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За положенням ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання до його закінчення. На обґрунтування вимог у позові зазначила, що їх донька навчається у ДПТНЗ «Конотопське професійно-технічне училище», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований і отримує заробітну плату. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] просить розгляд справи провести без його участі, задоволенню вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] , у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, поважність причин неявки не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. За таких обставин неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. За приписом частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За положенням ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що на даний час вона перебуває у відпусці по догляду за малолітньою дитиною, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, відповідач коштів не надає, що і обумовило звернення до суду з цим позовом. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 11). Відповідач [PERSON] у поданому клопотанні не заперечує задоволенню позову, також просить розглядати справу без нього (а.с. 17). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем і не суперечать закону. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] Семенович звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], що зареєстрований 09.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1035 Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 09.09.2009 році з відповідачкою було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 2010 року і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на викладенні в позові обставини. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 09 вересня 2009 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1035. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] Сергіївна звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що 07 серпня 2010 року вона вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем [PERSON]. Реєстрація шлюбу була проведена відділом реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні . [PERSON] стверджує , що відповідач не в повному обсязі виконує свої обов"язки, оскільки матеріальна допомога , надана ним на утримання дитини є недостатньою. Дитина часто хворіє, що вимагає додаткових витрат на її лікування , проте всі додаткові витрати несе позивачка. Як відомо позивачці, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає. Враховуючи те, що позивачка не змозі надати суду повної та достовірної інформації про дохід відповідача, оскільки точний заробіток встановити важко і він має нерегулярний, мінливий характер,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 18.03.2016 р. звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14.06.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого 10.07.2006 року народився син [PERSON]. Заявники спільно вирішили припинити шлюб, оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, наполягає на розірванні шлюбу Заслухавши заявників та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Зарічненській сільській раді Жидачівського району Львівської області 14 червня 2000 року, актовий запис № 3 (а.с.4). Від даного шлюбу заявники мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Заявниками спільно визначено місце проживання дитини з матір"ю та участь батька у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, про що ними 30.03.2016 р. укладено нотаріально посвідчений договір (а.с.15). Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, тривалий час сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] . [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхніх неповнолітніх дітей не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частки всіх видів його заробітку\\доходу\\ щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. В суд позивачка та відповідач подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач -визнає. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає повному задоволенню, оскільки відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). Враховуючи те, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача в частці від його доходу(заробітку), посилаючись на те, що батько дитини офіційно працює та має постійний заробіток, а відповідач заперечень відносно вказаного суду не надав, суд задовольняє позовні вимоги повністю, стягуючи з [PERSON] кошти на утримання неповнолітніх дітей у частці від його доходу (заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 2 Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхньої неповнолітньої дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 14 частки всіх видів його заробіткудоходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. В суд позивачка та відповідач подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач -визнає. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає повному задоволенню, оскільки відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). Враховуючи те, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача в частці від його доходу(заробітку), посилаючись на те, що батько дитини офіційно працює та має постійний заробіток, а відповідач заперечень відносно вказаного суду не надав, суд задовільняє цю позовну вимогу повністю, стягуючи з [PERSON] кошти на утримання неповнолітньої дитини у частці від його доходу (заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі. 2

Outcome: approved