Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

15.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 9000 грн., в якому вказала, що 20.08.2014р. позивач надала у борг [PERSON] 10000 грн. Про отримання від позивачки коштів в сумі 10000 грн. [PERSON] у відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України власноруч написала розписку. Повернення боргу повинно було відбутися частинами в період з 15.09.2014 р. по 15.06.2015 р., про що зазначено в розписці. На виконання умов договору позики [PERSON] 03.02.2015 р. повернула позивачці 1000 грн. Таким чином, в обумовлений термін відповідачка [PERSON] грошові кошти позивачці в розмірі 9000 грн. не повернула. На неодноразові звернення позивачки про необхідність повернення боргу [PERSON] заявляла, що у неї коштів не має і борг повертати не буде. В звязку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 9000 грн. та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона дійсно написала розписку позивачці про отримання грошей в борг, але грошей від позивачки не отримувала. Вказаний борг повязаний з її роботою у позивачки. Підтвердила, що дійсно повернула позивачці 1000 грн. в рахунок погашення боргу. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20.08.2014р. [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики, за яким [PERSON] взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 10000 грн., які зобовязалася виплачувати в наступному порядку: 15.09.2014 р. 500 грн., 15.10.2014 р. 1000 грн., 15.11.2014 р. - 1000 грн., 15.12.2015 р. 1000 грн., 15.01.2015 р. 1000 грн., 15.02.2015 р. 1000 грн., 15.03.2015 р. 1000 грн., 15.04.2015 р. - 1000 грн., 15.05.2015 р. 1000 грн., 15.06.2015 р. 1500 грн., що підтверджується розпискою [PERSON] А,О. від 20.08.2014 р. Твердження відповідачки [PERSON], що вона не отримувала грошей від позивача, голослівні та не підтверджуються жодними доказами. За ч. 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такі самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно розписки від 03.02.2015 р. [PERSON] в рахунок погашення боргу по розписці від 20.08.2014 р. отримала від [PERSON] 1000 грн. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики від 20.08.2014 р. у розмірі 9000,00 грн. Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно чека №15122015111227 від 15.12.2015 р. позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 487,20 грн. А тому також необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved