Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

10 липня 2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1000,00 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 370 гривень щомісячно на утримання дитини [PERSON]. З моменту винесення вказаного рішення змінились обставини, що слугували підставою для винесення данного рішення, а саме: дитина підросла, на його утримання необхідно більше коштів. Збільшився прожитковий мінімум для дітей такого віку 1777 грн., а тому позивач вказує, що згідно норм чинного законодавства розмір аліментів як в частині від доходу так і в твердій грошовій сумі повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з»явилась, через канцелярію суду була подана заява про розгляд справи у її відсутність в якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду спарви. Повідомлений належним чином відповідач \~ [PERSON] (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду\~ переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду),\~ тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить про те, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами (передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Згідно статті 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 370,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 29-32). Згідно довідки № 190 від 10 липня 2017 року виданої Маловисківською міською радою Кіровоградської області [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO], та до складу її сім"ї входить [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Відповідно до частини 2 статті 27 Конвенції Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~\~ Постановою Верховної Ради України\~\~ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~\~ 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають\~ право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину\~\~ несуть основну відповідальність\~\~ за забезпечення\~\~ в межах своїх здібностей\~\~ і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Приписами статті\~ 182 СК України та пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встанволені обставини, які враховує суд при визначенні розміру аліментів. Відповідно частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того суд вважає, що при розгляді даної справи застосуванню підлягає не тільки положення статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов»язку батьків утримувати своїх дітей: стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №143цс13. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обовязок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків. Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, з урахуванням обставин справи, а також у зв»язку із тим, що відповідачем жодних заперечень на позову заяву не було подано, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що правильним буде збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], з 370,00 грн. до 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня звернення позивача з даним позовом до суду, оскільки позивачу вже були присуджені аліменти на утримання дитини, а стягнення аліментів у новому розмірі можливе лише з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом із цим, суд вважає за належне розяснити сторонам, що відповідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Питання щодо судових витрат у справі суд вирішує відповідно до статті 88 ЦПК України (строні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial