Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватного нотаріуса Рідченко О.Й. про недійсність договору іпотеки. Просила суд визнати недійсним договір іпотеки від 24 квітня 2007 року укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк", посвідчений приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу Рівненської області Рідченко О.Й. Зобов'язати приватного нотаріуса Млинівського нотаріального округу Рівненської області Рідченко О.Й. або будь-якого незалежного адміністратора реєстру нерухомості за заявою [PERSON] або її законних представників скасувати реєстраційний запис від 24.04.2007 року щодо реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та вилучити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою будинок житловий з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,56га, що належать на праві власності [PERSON] накладену приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу Рівненської області Рідченко О.Й. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки 24.04.2007 року, в якому немає жодного застереження, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] не мають права користуватись предметом іпотеки. Зазначений в договорі іпотеки будинок в [ADDRESS] був постійним місцем проживання дітей. Приватний нотаріус при посвідченні договору не перевірила, чи є дозвіл органу опіки та піклування та чи не порушуються права дітей таким договором. 02 червня 2017 року представник позивача [PERSON] направив суду письмову заяву, в якій просив позовну вимогу щодо зобов'язання приватного нотаріуса Млинівського нотаріального округу Рівненської області Рідченко О.Й. або будь-якого незалежного адміністратора реєстру нерухомості за заявою [PERSON] або її законних представників скасувати реєстраційний запис від 24.04.2007 року щодо реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та вилучити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою будинок житловий з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,56га, що належать на праві власності [PERSON] накладену приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу Рівненської області Рідченко О.Й. - залишити без розгляду (а.с.84). В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просять позов задовольнити, визнати недійсним договір іпотеки. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на час укладання договору іпотеки ні банку, ні нотаріусу не було відомо про зареєстровані у встановленому порядку права неповнолітніх дітей на предмет іпотеки. Просить в позові відмовити. Представник органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації в судовому засіданні вказала на відсутність доказів того, що на час укладання договору іпотеки в будинку проживали діти. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено договір іпотеки, згідно умов якого предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.35.3 цього договору в забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавцем перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. (а.с.8-12). Згідно п.35.2 договору іпотеки цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань іпотекодавцем за кредитним договором від 24.04.2007 року укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем по поверненню кредиту, наданого у вигляді невідновлювальної лінії в сумі 6900,00 доларів США на строк з 24 квітня 2007 року по 21 квітня 2022 року включно. Відповідно до п.35.3 договору іпотеки в забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу 24 квітня 2007 року за реєстром №874. Майно передається в іпотеку з невід'ємними приналежностями, що знаходяться в ньому. Предмет іпотеки зареєстрований у встановленому законом порядку, як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, реєстраційний номер 252460. Предмет іпотеки знаходиться за адресою [ADDRESS]. Цільове призначення предмету іпотеки жила нерухомість. Згідно п.35.4 договору іпотеки земельна ділянка загальною площею 0,56га, на якій розташоване майно отримана іпотекодавцем у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 квітня 2007 року за реєстром №877. Укладаючи іпотечний договір сторони погодили, що даний договір підписаний іпотекодавцем добровільно - не під впливом тяжких обставин, загрози, примусу, насильства (морального або фізичного). Іншим членам сім»ї доведено до відома зміст та суть іпотечного договору і правові наслідки для них. Відносно предмету іпотеки відсутні вимоги третіх осіб, в тому числі, що не зареєстровані у встановленому законом порядку (а.с.8). З договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 квітня 2007 року встановлено, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив дерев'яний обкладений цеглою житловий будинок житловою площею 29.0 кв.м. загальною площею 47.5 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: сарай(Б), льох(В), колодязь(Г). Будинок розташований на земельній ділянці, що знаходиться в приватній власності продавця (а.с.65). Згідно п.14 договору купівлі-продажу сторони в цьому правочині, стверджують один одному та повідомляють усім зацікавленим у тому особам, що при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які мають істотне значення та були свідомо приховані ними. (а.с.65 зворот). Нотаріально засвідченою заявою [PERSON] повідомила,що проживає однією сім"єю з [PERSON] і дає згоду на купівлю і надання в іпотеку [PERSON] житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. (а.с.66). Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.02.2011р. [PERSON], [INFO] в зв'язку із укладенням шлюбу 28.12.2007 року з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.16). [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на час укладення договору купівлі-продажу і договору іпотеки були неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтва про народження. (а.с.15). Згідно пояснень приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рідченко О.Й., 24.04.2007 року нею був посвідчений договір із заставою житлового будинку без застави земельної ділянки. Накладена заборона на житловий будинок. Була подана довідка сільської ради, що в даному житловому будинку ніхто не прописаний і не зареєстрований, а тому не було підстав перевіряти, чи порушені права малолітніх дітей. Відповідно до обліків Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [INFO], зареєстрована з 28.11.2001р.; [PERSON], [INFO] народження - з 28.11.2001р. по 18.07.2014р., [PERSON], [INFO] зареєстрованим не значиться.Оскільки термін зберігання справ із заявами на реєстрацію місця проживання 3 роки, надати заяви на реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] за 2001 рік не можливо у зв'язку з їх знищенням, що підтверджено довідкою Управління Державної міграційної служби України в Рівненській областівід 15 травня 2017 року (а.с.74). Згідно довідки Ярославицької сільської ради №174 від 18.04.2017 року, дійсно є відкритий особовий рахунок №390, де головою домогосподарства значиться [PERSON], [INFO] її сім'я на той час складалась: дочка - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; чоловік - [PERSON], [INFO] По погосподарській книзі конкретну дату реєстрації дітей встановити немає можливості. По будинкових книгах значиться, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] з [INFO], але назва вулиці не значиться. Реєстрація [PERSON] в будинковій книзі взагалі відсутня. (а.с.100). Відповідно до довідки від 16 березня 2007 року виданої виконкомом Ярославицької сільської ради зазначено, що в селі Ярославичі Млинівського району за адресою вул.Ударна,21 ніхто не прописаний. (а.с.67). До позовної заяви позивач додала копію паспорту [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] квітня 2008 року. На сторінках 10 і 11 копії паспорта - місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] з 28.11.2001 року.(а.с.6 зворот). Разом з тим, із копії паспорта [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], який остання надала при укладанні договору іпотеки 24.04.2007 року, місцем її реєстрації значиться село Ярославичі з 28 листопада 2001 року, без назви вулиці і номера будинку. (а.с.51 зворот). Із доданої до матеріалів справи копії паспорта [PERSON] [NUMBER], який останній надав при укладанні договору іпотеки 24.04.2007 року, місце його реєстрації - с.Яловичі з 27 березня 2001 року, без зазначення вулиці та номеру будинку. (а.с.50 зворот). Положеннями статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт проживання та реєстрація, на час укладання договору іпотеки 24.04.2007 року, в будинку [ADDRESS] разом із неповнолітніми дітьми. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. Відповідно до ч.ч.2-3 статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Згідно зі ст.177 СК України та ст..17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. За змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним. За таких обставин вчинення батьками неповнолітньої дитини певного правочину без попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону. Проте сам по собі цей факт не є безумовним підтвердженням наявності підстав для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред'явлено позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено, що при укладенні спірного договору іпотеки було порушено право неповнолітніх дітей на користування житлом. Відтак відсутність згоди органу опіки та піклування при укладенні зазначених договорів не призвело до погіршення житлових прав дітей. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсним договору іпотеки, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed