Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] 15 травня 2017 року звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що з 19 березня 2008 року по 20 березня 2014 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON], [INFO] - син [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON]. Вказала, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Також зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, вона на даний час самостійно забезпечити дітям умови життя не може, відповідач інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, офіційно не працює, є інвалідом 2 групи з дитинства, з приводу чого отримує соціальну допомогу, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав підтримала повністю, просить їх задовольнити, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.08.2008 року, серії [NUMBER] від 01.11.2011 року та серії [NUMBER] від 27.10.2014 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] народилися відповідно [INFO], [INFO] та [INFO] і їх батьками є [PERSON] та [PERSON] По справі встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, є інвалідом 2 групи з дитинства. Позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] з неповнолітніми дочкою [PERSON], сином [PERSON], дочкою [PERSON] та сином [PERSON], які перебувають на її утриманні, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. За таких обставин суд, проаналізувавши доводи сторін, подані сторонами докази, вважає, що позов слід задовольнити повністю, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід віднести за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи.

Outcome: approved