Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

02.01.2019 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь матеріальну шкоду ( витрати на ліки та медичні процедури) в розмірі 2118 грн. 12 коп., моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 11954 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2019 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відмовлено. 28.10.2019 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про перерозподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 8 000,00 грн. В судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат Ткач В.Д. заявлені вимоги щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу підтримали та просили заявлені вимоги їх задовольнити. Представник позивача адвокат Яценко О.С. проти задоволення заявлених вимог заперечував, вказуючи на їх необгрунтованість, завищений розмір та не надання належних доказів щодо їх понесення, посив про їх зменшення з огляду на суть позову та розмір заявлених позовних вимог. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. 02.01.2019 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь матеріальну шкоду ( витрати на ліки та медичні процедури) в розмірі 2118 грн. 12 коп., моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 11954 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2019 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відмовлено. 28.10.2019 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про перерозподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 8 000,00 грн. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між адвокатом Ткач В.Д. та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 28-07/2019 про надання правової допомоги від 28 липня 2019 року. Відповідно до акту №27 про сплату за надання правничої допомоги по договору №28-07/2019 від 28.07.2019 року загальна сума витрат на правничу допомогу становить 8000,00 грн. Сплата відповідачем гонорару адвокату підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 05 від 24.10.2019 року на суму 8000, 00 грн. ( а.с. 143) Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії договору № 28-07/19 про надання адвокатом правової допомоги від 28.07.2019 р., Відповідно до акту №27 про сплату за надання правничої допомоги по договору №28-07/2019 від 28.07.2019 року загальна сума витрат на правничу допомогу становить 8000,00 грн. Сплата відповідачем гонорару адвокату підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 05 від 24.10.2019 року на суму 8000, 00 грн. Із розрахунку витрат на правничу допомогу вбачається, що адвокатом Ткач В.Д. 4на надання професійної правничої допомоги було витрачено 4 год. часу, з яких витрачено: -1 год. - усна юридична консультація щодо поставленої клієнтом проблематики, ознайомлення з наданими письмовими доказами, виготовлення необхідної кількості копій з документів; -3 год. -підготовка та направлення відзвиву на позовну заяву, -участь у двох судових засіданнях,педставництво та захист інтересів. З вказаного розрахунку вбачається, що вартість години роботи адвоката коштує 1000 грн. Разом з тим, суд вважає, що вказаний розрахунок витрат на правничу допомогу не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема із матеріалів справи вбачається, що адвокат Ткач В.Д. брав участь у двох судових засідання, а саме 03.09.2020 р. тривалістю 5 хвилин, та 24.10.2020 р. 1 год. 08 хв. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 р. у справі №922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 8 000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з позивача становить надмірний тягар для неї, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення з на користь відповідача 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial