Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

23.02.2012 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживача та визнання недійсними договорів споживчого кредиту, поруки та застави. В обґрунтування заявлених вимог, позивачами зазначеного, що в жовтні 2010 року до позивача [PERSON] звернулися представники відповідача та повідомили, що вона відповідно до договору поруки є поручителем свого чоловіка - [PERSON], який начебто за договором кредиту отримав споживчий кредит в доларах США на суму еквівалентну гривні - 150 101, 00 грн. для придбання автомобіля «Skoda Octavia Tour». Дана інформація стала для них несподіванкою. Позивач [PERSON] впевнена, що жодних договорів поруки не підписувала, а її чоловік [PERSON] кредитів не отримував. Позивач [PERSON] також був здивований інформацією, отриманою від представників ПАТ «УкрСиббанк». Стверджував, що він не отримував кредит, жодних договорів не підписував, не має своїх примірників, автомобіль «Skoda Octavia Tour» не придбавав та не має у користуванні. Для отримання копій договорів вони почали звертатися до відповідача з проханням надати їм належним чином засвідчені копії договорів. Однак усні звернення не дали жодних результатів, відповідач почав посилатися на відсутність даних договорів. Більше року зверталися до відповідача письмово, а також в контролюючі організації з питання надання їм копій договорів, на підставі яких, відповідач вимагає від них погашення кредитних зобов'язань, однак письмові відповіді відповідача містили лише відписки, які не ґрунтувалися на нормі закону. Таким чином, в зв'язку з відсутністю примірників договорів, не могли протягом більш ніж року, з часу як дізналися про існування начебто їх зобов»язань перед відповідачем, здійснити будь-яких дій направлених на з'ясування обставин та захисту своїх прав та інтересів. Тільки, 02.06.2011р. отримали незасвідчені копії договорів: застави технічного транспортного засобу № 99043 від 13.11.2007 року, договору поруки № 15788 від 2007 року; договору про надання споживчого кредиту № 11251383000 від 13.11.2007 року. З даних договорів вбачається, що підписи від їх імені є підробленими. Договір застави технічного транспортного засобу не посвідчений нотаріально та до сьогодні не внесено запис про заставу нерухомого майна до Державного реєстру застави рухомого майна. З даними копіями звернулися до сектору техніко-криміналістичного забезпечення НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області з заявою про відповідність їх підписів на договорах застави транспортного засобу, поруки та про надання споживчого кредиту, страхового полісу, додатку № 3 до договору про надання споживчого кредиту, заяви про надання споживчого кредиту від [PERSON], додаток № 2 графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Відповідно до висновку спеціаліста № 146 від 16 серпня 2011 року: «підписи від імені [PERSON], в наданих на дослідження договорі застави транспортного засобу № 99043, договорі про надання споживчого кредиту № 11251383000 від 13 листопада 2007 року, страховому полісі на ім'я [PERSON], додатку № 3 до договору про надання споживчого кредиту № 11251383000 від 13 листопада 2007 року, на отримання кредиту від імені [PERSON], додатку № 2 графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту виконані не [PERSON], а іншою особою. Підписи від імені [PERSON], в наданому на дослідження договорі поруки виконані не [PERSON], а іншою особою». Просили визнати недійсними договори про надання споживчого кредиту № 11251383000 укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 13.11.2007 року, договір застави транспортного засобу № 99043 укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 13.11.2007 року, договір поруки № 157588 укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 13.11.2007 року. 03.05.2014 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ПАТ «Дельта Банк». 08.07.2014 року позивачем [PERSON] подано заяву про доповнення позовних вимог, у якій зазначено, що з боку відповідача до неї мають місце тривалі протиправні дії, що спричинили моральну шкоду, яка полягає у наступному: термін розгляду даної судової справи перевищує всі розумні строки, оскільки вже відбулося 14 судових засідань. Декілька судових засідань не відбулися виключно через неявку відповідача, відбуваються затягування судового процесу суто з формальних причин з вини відповідача. Оскільки вона не мала з ким залишити новонароджену дитину, змушена була по декілька годин перебувати біля будівлі суду з грудним немовлям на руках, оскільки до приміщення суду заборонено заходити з грудними дітьми. Внаслідок цього дитина хворіла, вона змушена була звертатися до лікарів і купувати дорогі медичні препарати для лікування. ЇЇ родина є багатодітною, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, чоловік безробітний. Старша дочка навчається в інституті на фінансовій основі. Середня дочка має хронічне захворювання дихальних шляхів, а тому лікарі наполягають на щорічному оздоровленні дитини у профільних санаторіях. Через те, що судовий процес триває вже другий рік, два роки вона не має змоги оздоровити дітей через відсутність коштів, які здебільшого витрачає на судову тяганину. Внаслідок цього діти по декілька разів на рік хворіють на застудні захворювання, а взимку п'ятирічна дочка навіть потрапила до лікарні із запаленням легенів. Крім того, співробітники ПАТ «Дельта Банк» постійно тиснуть на неї телефонними дзвінками та листами. Незважаючи на те, що справа розглядається в суді, вони продовжують телефонувати, ображають нецензурною лайкою, вимагають підписати документи та сплатила їм грошові кошти. Це спричиняє їй неабиякі моральні страждання, оскільки вона годую дитину груддю і всі її негативні переживання відображаються на її дитині. Після кожного дзвінка з банку приймає заспокійливі засоби. Як результат вище зазначених обставин, на ґрунті нервових станів, у неї зникало грудне молоко, всі її нервові стани негативно впливають на молодшу дитину та взагалі на емоційний стан в родині. Крім того, порушено її життєвий уклад, страждання від обману її відповідачем. Завдану моральну шкоду оцінила в розмірі 25 000, 00 гривень. Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, виходила з тривалості завданих моральних страждань, відношення відповідача до ситуації, що склалася, намагання завдати більших душевних та моральних страждань, не зважаючи на вже завдану шкоду. У судовому засіданні позивач [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що договір поруки не укладала і не підписувала, зазначеного автомобіля ніколи у власності її родини не було. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнати недійсними договори споживчого кредиту, поруки та застави, оскільки оспорювані договори не підписувалися ні нею, ні її чоловіком, а також відшкодувати їй моральну шкоду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що споживчий кредит на купівлю автомобіля [PERSON] не оформлював, відповідно не підписувалися і договір поруки та застави. Позивачі дізналися про існування заборгованості, коли їм зателефонували з банку, на їх письмові та усні прохання надати завірені належним чином копії договорів, тривалий час ніякої відповіді вони не отримували. Коли направили запит до НБУ та отримали копії договорів на руки, звернулися до експертної установи для проведення експертизи та визначення питання про те, хто підписував ці договори. Відповідно до висновку експерта, підписи на договорах споживчого кредиту та застави не належать позивачу [PERSON], а підписи на договорі поруки не належать позивачу [PERSON] Також стверджувала, що висновки експерта Державного НДДЕКЦ зроблені на виконання ухвали суду про призначення почеркознавчої експертизи є підтвердженням того, що підписи на договорах споживчого кредиту, поруки та застави не виконувалися позивачами. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» проти позовних вимог заперечував. Пояснив, що ПАТ «УкрСиббанк» є неналежним відповідачем, оскільки вони передали право вимоги за зазначеними договорами ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, щодо моральної шкоди також просив відмовити у повному обсязі, оскільки судовий розгляд справи затягувався не через їх провину, банк є неналежним відповідачем, а тому у судові засідання представник з»являтися не повинен був. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Пояснила, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки висновком експертизи не підтверджено, що позивачі не підписували договори з приводу яких заявлено спір, а також з приводу моральної шкоди зазначила, що позивач жодним чином не обґрунтувала розмір моральної шкоди, який просить компенсувати. Враховуючи ту обставину, що наявність цивільного правопорушення в діях банку позивачами не доведено, жодних доказів завданої позивачу шкоди не надано, то відсутні підстави для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Крім того, стверджувала, що позивачі подачею вказаного позову намагаються уникнути відповідальності за порушення договірних зобов'язань, оскільки договір про надання споживчого кредиту від 13.11.2007 року підписано [PERSON], вказана обставина не спростована висновками проведеної за заявою позивачів експертизи. Разом з тим, позивачами оплачено частину кредитної заборгованості, що підтверджується випискою по особовим рахункам ПАТ «Укрсиббанк» за період 13.11.2007 по 19.12.2011. Позивачами направлялась до ПАТ «Укрсиббанк» численна кількість листів/звернень щодо надання копій документів кредитної справи [PERSON], але позивачами жодного разу не вказано на ту обставину, що договір про надання споживчого кредиту, договір застави транспортного засобу та договір поруки ні [PERSON], ні [PERSON] з ПАТ «Укрсиббанк» 13.11.2007 року не укладали, а, зокрема не підписували. Ще однією обставиною, яка свідчить про безпідставність позовних вимог є те, що позивачі, коли начебто дізнались про наявність кредиту не звернулись із заявою про вчинення злочину (шахрайських дій) до правоохоронних органів, що в цій ситуації було б логічним. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачі звертались до правоохоронних органів із заявами про втрату паспортів або довідок про присвоєння індивідуального податкового номеру платника податків. Вказане підтверджує тільки те, що оспорювані договори було укладено саме позивачами, з наданням при оформленні кредиту необхідних документів. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. За правилами ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. Статтею 11 цього ж Кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. За даними договорів: про надання споживчого кредиту №1125138300 від 13.11.2007 року, укладеного АКІБ «УкрСиббанк» (далі - Банк), в особі заступника начальника відділення №838 АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON] та громадянином [PERSON] (далі позичальник) укладено договір за умовами якого банк зобов»язався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов»язався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 29 723, 00 дол. США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 150 101, 15 грн. за курсом Національного банку України на день укладення договору. Строк кредитування з 13.11.2007 року по 13.11.2014 року ( а.с.225-227 том.2); застави транспортного засобу №99043 від 13.11.2007 року, укладеного АКІБ «УкрСиббанк» (надалі заставодержатель) в особі заступника начальника відділення №838 АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON] та [PERSON] (надалі заставодавець) уклали договір застави транспортного засобу про те, що заставодавець передає в заставу рухоме майно - транспортний засіб марки Skoda, модель Octavia Tour, рік випуску 2007, колір чорний тип ТЗ легковий хетчебек, державний номер [NUMBER]. Заставою забезпечуються в повному обсязі виконання усіх грошових зобов»язань заставодавця за кредитним договором №11251383000 від 13.11.2007 року, укладеного між сторонами та/або заставодержателем та громадянином України [PERSON] (а.с.5-7 том 1); поруки №157588 від 13.11.2007 року, укладеного АКІБ «УкрСиббанк» (далі Банк) в особі заступника начальника відділення №838 АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON] та [PERSON] (далі поручитель) про наступне, поручитель зобов»язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11251383000 від 13.11.2007 року, укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі (а.с.4 том 1). Звертаючись в суд з позовом, позивачі просили визнати зазначені вище договори: про надання споживчого кредиту №11251383000 від 13.11.2007 року; застави транспортного засобу №99043 від 13.11.2007 року; поруки №157588 від 13.11.2007 року недійсними з тих підстав, що вони не підписували їх, кредитні кошти не отримували, транспортний засіб не придбавали, [PERSON] не поручалася за виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором. Для з»ясування питання належності позивачам у справі підписів у оспорюваних договорах за клопотанням позивачів судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу. За даними висновку експерта № 22 від 13.03.2014 року, складеного експертом відділу технічної експертизи документів та почерку ДНДЕКЦ МВС України: вирішити питання «чи підписував [PERSON] договір споживчого кредиту №11251383000, укладений 13.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]; договір застави транспортного засобу №99043, укладений 13.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]?» не виявляється можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині висновку експерта.; підписи від імені [PERSON] на договорі поруки №157588 від 13.11.2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою. (а.с.139-145 том 2). Відповідно до дослідницької частини зазначеного вище висновку, при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, що не збіжні, не розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для формування будь-якого висновку (позитивного або негативного). Виявлені збіжні ознаки малоінформативні, їх ідентифікаційна значимість низька, що пояснюється простою будовою літер та штрихів, що утворюють підписи. Що ж стосується розбіжних ознак, то в даному випадку експерт не зміг встановити: чи є вони варіантами ознак підпису [PERSON], які не проявилися в представлених на дослідження зразках, чи вони є ознаками підпису іншої особи. Будучи допитаною в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердила зроблений 13.03.2014 року висновок за №22. При цьому експерт також пояснила, що для зробленого висновку нею було досліджено достатню кількість об»єктів, однак з огляду на те, що підпис [PERSON] є простим, зробити однозначний позитивний чи негативний висновок не було підстав. За правилами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, загальними вимогами додержання яких є необхідним для чинності правочину є волевиявлення учасника правочину , яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З огляду на те, що за даними висновку експерта №22 від 13.03.2014 року підпис у договорі поруки №157588 від 13.11.2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою, відповідно позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним зазначеного договору поруки підлягають задоволенню судом. Позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними договорів про надання споживчого кредиту №11251383000 від 13.11.2007 року, застави транспортного засобу №99043 від 13.11.2007 року з тих підстав, що останній не підписував їх не можуть бути задоволені судом, оскільки для вирішення питання належності [PERSON] чи іншій особі підписів позичальника та заставодавця в оспорюваних договорах необхідні спеціальні знання, якими не володіє суд, а за даними висновку експерта №22 від 13.03.2014 року вирішити питання чи підписував [PERSON] 13.11.2007 року договори про надання споживчого кредиту №11251383000 та застави транспортного засобу №99043 не виявилося можливим. Крім того, судом встановлено, що за даними автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м. Києва та НАІС ДДАІ МВС України транспортний засіб марки Skoda, модель Octavia Tour, рік випуску 2007, колір чорний тип ТЗ легковий хетчебек, державний номер [NUMBER] зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.с.227-229 том 2) Що ж стосується позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 25 000, 00 грн., то вони підлягають частковому задоволенню. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про визнання недійсним оспорюваного позивачем договору поруки з тих підстав, що він був укладений без внутрішньої волі на те [PERSON], оскільки підпис у договорі вчинено від її імені іншою особою, суд приходить до висновку про те, що діями відповідача їй завдано моральної шкоди. На думку суду, завдана [PERSON] моральна шкода полягає в тому, що остання змушена в судовому порядку доводити суду обставини зазначені нею в обґрунтування заявлених вимог про визнання недійсним договору поруки. Для цього [PERSON] в установленому законом порядку змушена була заявляти позовні вимоги, для чого витребовувати у відповідача текст оспорюваного договору, збирати та надавати суду докази на підтвердження заявлених вимог, забезпечувати проведення експертного дослідження. Відповідно до роз' яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучи матір»ю трьох дітей, самостійно здійснювала представництво своїх інтересів у суді, вчиняла неодноразові звернення до ПАТ «УкрСиббанк», його територіального відділення та Національного банку України для отримання тексту оспорюваного нею договору поруки, збирала докази на забезпечення проведення експертного дослідження, оплатила його вартість, тобто понесла матеріальні затрати, витрачала особистий час, що призвело до змін звичайного способу її життя. Суд також вважає, що зазначені зміни способу життя [PERSON] були тривалими, оскільки справа тривалий час не знаходила свого вирішення. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що внаслідок протиправних дій з боку відповідача ПАТ «УкрСиббанк», останній було завдано моральну шкоду, що підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 23,1167 ЦК України. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, який має бути відшкодований відповідачем, суд приймає до уваги, що шкода [PERSON] завдавалася при отриманні документів, які підтверджували сторону за договором поруки, а саме [PERSON], особа яка заключала цей договір від імені АКІБ «УкрСиббанк» не належним чином встановила особу за договором поруки. Зазначена обставина призвела до того, що договір поруки від імені [PERSON] було підписано іншою особою з наслідуванням підпису останньої. Суд також вважає, що моральна шкода завдавалася позивачу з моменту, коли остання заявила про намір отримати договір на підставі якого їй було пред»явлено вимогу про погашення боргу за договором про надання споживчого кредиту, за виконання якого позичальником вона не поручалася, а також впродовж реалізації останньою свого права та інтересу в судовому порядку. З урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що завдана [PERSON] моральна шкода має бути компенсована ПАТ «Укрсиббанк» у розмірі 7 000, 00 грн. Заперечення представника ПАТ «УкрСиббанк», що останнє не є відповідачем за заявленими позовними вимогами не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки АКІБ «УкрСиббанк» було стороною в оспорюваному позивачем договорі поруки, а укладаючи 08.12.2011 року з ПАТ «Дельта Банк», договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами предметом якого були договори з приводу яких позивачами заявлено спір ПАТ «Дельта Банк» було передано тільки право вимоги за кредитами. Крім того, за рахунок відповідача ПАТ «УкрСиббанк» у порядку передбаченому правилами ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачу [PERSON] 1\\2 частина витрат від сплаченого судового збору при зверненні в суд з позовом, що складає 1 609, 50 грн., 1\\2 частина від понесених витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи, що складає 53,65 грн., а також 1\\3 частину від понесених судових витрат по оплаті послуг експерта, що складає 303,16 грн., оскільки перед експертом ставилося питання щодо дослідження підписів позивачів на трьох договорах, тільки один з яких був підписаний від імені позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial