Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В березні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на спадкове майно. Позивачі посилаються на те, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON]. Після смерті спадкодавця до успадкування залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), розміром 2.26 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території [ADDRESS]. За життя спадкодавець забажала, щоб після її смерті все майно, яке буде належати їй на день смерті, належало позивачам, про що говорила неодноразово, в зв'язку із чим передала позивачам усі правовстановлюючі документи на спадкове майно. Ще за життя спадкодавця позивачі проживали та були зареєстровані із нею в одному будинку. Спадкодавець важко хворіла, тому позивачі доглядали її, вели спільне господарство, після її смерті провели поховання та взяли на себе усі витрати по ньому, а також до сьогоднішнього дня використовують спадкове майно за цільовим призначенням та несуть усі витрати по його утриманню. На протязі 6 місяців після смерті спадкодавця позивачі не зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки знали, що спадщину прийняли, та оригінали правовстановстановлюючих документів на спадкове майно у них були на руках, однак коли вирішили оформити спадщину, видача свідоцтва про право на спадщину виявилась неможливою, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2001 року.(а.с.7) Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), розміром 2.26 в умовних кадастрових гектарах, який знаходиться на території [ADDRESS], згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Хмільницької районної державної адміністрації від 05.06.1997 року за № 127. Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 липня 1997 року за №24.(а.с.8) Відповідно до листа управління держгеокадастру у хмільницькому районі Вінницької області від 01.03.2017 року № 33-28-99.2-313/2-17 вартість земельної ділянки станом на 2017 рік становить 43388,98 грн.(а.с.9) [PERSON] булла рідною матір"ю [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 27.04.1950 року та № [NUMBER] від 23.12.1960 року.(а.с.10-11) Відповідно до довідки Лозівської сільської ради № 53 від 30.01.2017 року та довідки Лозівської сільської ради № 53 30.01.2017 року [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] та разом із нею проживали та бул зареєстровані син - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON], які є спадкоємцями першої черги за законом.(а.с.12) [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2015 року.(а.с.14) Дані правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР від 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачі підтримують їх, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 328 ЦК України, ст.ст. 524-527, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року) та

Outcome: approved