Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

01.12.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1500.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується Умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт, а підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття розміру кредитного ліміту, встановленого банком Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіуаtbanк.uа/terms/раges/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.10.2016 року відповідач має заборгованість 17243.59 гривні, яка складається з наступного: 747.08 гривень - заборгованість за кредитом; 12049.20 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150.00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина) та 797.31 гривень - штраф (процентна складова), яку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача та 1378,00 судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До позовної заяви долучено клопотання від представника позивача Сафіра Ф.О., в якому він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, письмове заперечення на позовну заяву та заяву про розгляд справи у її відсутності, не надала. З довідки Укрпошти, форма20, вказано причину повернення судової повістки - «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.59). Однак, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, вбачається, що [PERSON] зареєстрована в с. Боневичі Старосамбірського району Львівської області (а.с.44). Згідно абзацу третього ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. суд із згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним. Судом встановлено, що 06.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», - з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений кредитний договір №б/н, за умовами якого, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік у залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-8). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.09.2010 року станом на 31.10.2016 року у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість в загальному розмірі 17243.59 гривні, яка складається з наступного: 747.08 гривень - заборгованість за кредитом; 12049.20 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150.00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина) та 797.31 гривень - штраф (процентна складова)(а.с.4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до роз"ясень, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши позичальнику - [PERSON] кредит. Проте позичальник свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, за яку [PERSON] відповідає перед позивачем як боржник, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до сум боргу в користь позивача з відповідача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в сумі 1378 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved