Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь борг за договором позики в розмірі 3500 грн., три проценти річних в розмірі 26 грн. 25 коп., 1000 грн. витрат на правову допомогу та 243 грн. 60 коп. судового збору. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що 20 січня 2015 року відповідач позичив у нього 3500 грн., які зобов"язавсяь повернути до 20 лютого 2015 року. На підтвердження укладення даного договору відповідно до ст. 1047 ЦК України відповідачем власноручно була написана розписка. На обумовлений день, останній грошей не повернув, на вимоги позивача щодо повернення боргу не реагує та уникає зустрічі. Просив позов задовольнити, стягнути суму боргу з відповідача, три проценти річних, судові витрати по справі та витрати на правову допомогу. При цьому позивач подав письмову заяву в якій вказує про те, щоб розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] також подав суду письмову заяву в якій вказує про те, що позов позивача визнає. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики від 20 січня 2015 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в сумі 3500 грн. На підтвердження укладення даного договору відповідно до ст. 1047 ЦК України [PERSON] власноручно написана розписка, що стверджується її копією. На закінчений договором строк, тобто 20 лютого 2015 року, відповідач грошей не повернув, на вимоги позивача щодо повернення боргу не реагує та уникає зустрічі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст. 1049 цього ж кодексу позичальник зобовязаний повернути кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що ствердження позивача в обґрунтування стягнення витрат на правову допомогу є завищеним та підстави для відшкодування витрат є, однак розмір відшкодування виходячи із засад розумності та справедливості, слід зменшити до 700 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача повинно бути стягнуто в користь позивача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 23, 526, 530, 625, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: partial