Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом, уточненим заявою від 20.08.2018 року, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 1997 року у міськвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], актовий запис № 1160. Від спільного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Кожен з них живе своїм життям. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та Відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між ними припинилися ще у серпні 2014 року. З того моменту проживають окремо, а спільне господарство не ведеться, переконаний, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майновий спір між ними щодо спільного майна - відсутній. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення неможливе, спору щодо подальшого місця проживання дитини немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем - матір'ю [PERSON]. Просив розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 вересня 1997 року міськвідділом РАГС м.Рівне, актовий запис №1160. Позивач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подала заяву в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, примирення неможливе, сім'я розпалась. Просила розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Поданою до суду письмовою заявою відповідачка [PERSON] визнала пред"явлений до неї позов, що дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.09.1997року міськвідділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1160. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], про що в книзізаписів актів громадянського стану по народження 16.10.2001 р. зроблено актовий запис № 1710 зареєстрований відділом РАГС м.Рівне. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з серпня 2014 року , не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved