Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання їх дитини- [PERSON], [INFO], з нею. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], з аналогічними вимогами та просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], з ним. Свої вимоги позивачка [PERSON] обґрунтувала тим, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини з березня 2013 року, спільне господарство не ведеться і вони проживають порізно. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. При розірванні шлюбу в суді, питання про визначення місця проживання дитини не вирішувалось, оскільки дитина проживала з нею. 24 липня 2013 року рішенням Ворошиловського райсуду м. Донецька шлюб між ними був розірваний. З березня 2013 року відповідач ухилявся від утримання їх сина, тому вона звернулась до Ворошиловського райсуду м. Донецька з позовом про стягнення аліментів на утримання їх сина. Вона з сином проживала з її матір'ю за адресою [ADDRESS]. Приблизно у червні 2013 року відповідач приїхав за вищевказаною адресою, та забрав сина силою у її матусі, відштовхнувши та погрожуючи їй. Син був переляканий такою поведінкою батька, плакав. Бачитись та спілкуватись з сином відповідач не дозволяє їй з серпня 2013 року. Вона проживає в окремій квартирі з матусею, працює. Вона хоче надати сину освіту і добробут, вона дуже любіть свою дитину, хоче піклуватись за нею, виховувати її в дусі поваги до прав та свобод людини, надавати йому всебічний духовний розвиток. Відповідач забрав дитини і перешкоджає їй спілкуватись з дитиною. Вона просить визначити місце проживання сина - [PERSON] з нею. Виконанню батьківських прав та обов'язків батьком вона не перешкоджала і не буде перешкоджати. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали. Відповідач [PERSON] позов не визнав, підтримав свої позовні вимоги. На обґрунтування цього послався на те, що відповідачка по зустрічному позову неодноразово здійснювала перешкоди йому у спілкуванні з сином, якого він дуже любить. Вона змінювала його місце мешкання, відмовлялась повідомляти його про місцезнаходження сина. З серпня 2013 року син проживає з ним. Він і син зареєстровані за адресою [ADDRESS], але в цієї квартирі йде ремонт, тому він з сином тимчасово проживають у його родичів. Він переконаний, що син повинен проживати з ним з наступних підстав: Він працює, має достатній матеріальний рівень забезпечення, він постійно слідкує за його станом здоров'я, його фізичним та духовним розвитком, у нього з сином психологічний контакт. Він більше виявляє увагу до сина і турботу про нього. Син бажає жити з ним і не хоче проживати з матір'ю. Він вважає, що в нього є більше можливостей для надання кращих умов для виховання сина. Він просить визначити місце проживання сина з ним. В судовому засіданні позивач по зустрічному позову [PERSON] і його представник підтримали свої позовні вимоги. Представник 3-ї особи - органу опіки і піклування - служби у справах дітей Кіровської районної у м. Донецьку ради, позовні вимоги [PERSON] підтримує, вважає за доцільне, в інтересах дитини, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матір'ю. Вислухавши доводи сторін та третьої особи, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 15.09.2000 року по 24.07.2013 року подружжя [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірваний рішенням Ворошиловського райсуду м. Донецька від 24.07.2013 року. Від шлюбу подружжя [PERSON] мають сина - [PERSON] [INFO]. Під час розірвання шлюбу питання щодо мешкання дитини сторонами не вирішувалось, дитина залишилась проживати з матір'ю і проживали вони за адресою [ADDRESS]. Рішенням Ворошиловського райсуду м. Донецька від 23.12.2013 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Дане рішення Донецьким апеляційним судом залишено без зміни. Рішенням Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Донецьку ради № 350 від 27.11.2013 року було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], з матір'ю [PERSON] Дитина [PERSON], [INFO], проживав з матір'ю за адресою [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання від 23.10.2013 року, в родині [PERSON] створені всі умови для всебічного розвитку, утримання та виховання малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Але в серпні 2013 року відповідач [PERSON] зібрав сина від матері. За місцем своєї реєстрації за адресою [ADDRESS] він з сином не проживали, в зв'язку з ремонтом даної квартири, що підтверджується актом обстеження умов проживання, вони проживали у родичів. Останнє місце проживання відповідача з сином зазначене за адресою [ADDRESS]. В цієї квартирі проживають дядька [PERSON] - [PERSON], [INFO] і матір дядька - [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] за вищевказаною адресою, умови проживання задовільні. В судовому засіданні встановлено, що в наслідок не приязненних відносин між колишніми подружжя, страждає малолітня дитина. Дійсно, з серпня 2013 року малолітній [PERSON] [INFO], проживає з батьком за адресою [ADDRESS]. Батько дитини приділяє увагу до сина, піклується за ним, він слідкує за його станом здоров'я, його фізичним та духовним розвитком, але його поведінка до матері їх сина є не припустимою. В матеріалах справи є достатні дані, які свідчать про неправомірну поведінку відповідача до позивачки. У квітні 2013 року відповідач відштовхував [PERSON], яка прийшла за сином за адресою [ADDRESS], в наслідок чого вона впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження. Дитина в цей час знаходився у квартирі і плакав. З серпня 2013 року відповідач не дозволяє матері бачитись та спілкуватись з сином. Коли [PERSON] у січні 2014 року прийшла у дитсадок, де знаходився їх син, щоб побачитись з ним, то відповідач заперечував проти побачення, викликав своїх родичів, та був вчинений скандал, викликали міліцію. Він не надав матері поспілкуватися з сином. Відповідно до ст. 161 СК України- якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка [PERSON] посилалась на ті обставини, що після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею і вони з відповідачем домовились про можливість останнього спілкуватись з дитиною та приймати участь в її вихованні. Батько дитини мав можливість брати сина, спілкуватись. Однак, у серпні 2013року відповідач без її згоди зібрав сина не повернув його. На її звернення до останнього, [PERSON]повідомив, що син не бажає жити з матір'ю. З цього приводу вона зверталась до органу опіки і піклування. В період , коли дитина перебувала у батька, останній перевів дитину до іншого дитячого садка, не повідомив її про місце його знаходження. Відповідач пояснюючи таку поведінку, послався на те, що син не хоче повертатись до матері а хоче жити з ним. Разом з тим, доводи [PERSON] про чинення, чи можливість чинення перепон з боку матері дитини по виконанню ним своїх батьківських обов"язків та реалізації прав батька, суду не надано. Аналіз вищезазначених доказів наданих сторонами, свідчить про те, що батьки належним чином приділяли увагу вихованню та розвитку своєї дитини - [PERSON] [INFO]. . Після розлучення сторін, дитина проживала з матір'ю. Однак, враховуючи те, що батько дитини [PERSON] самовільно, без згоди на те матері дитини, забрав дитину, та вони проживали у родичів батька, зараз місце проживання дитини також є у родичів відповідача. Дане житло є тимчасовим, що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] [INFO]. Наведені сторонами докази ніяким чином не свідчать про те, що хто б то не було з батьків дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків чи виконує їх не добросовісно. Відповідно до приписів до ч.2 ст.161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що сторонами не надано доказів того, що хтось із них зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна із сторін працює і зазначені обставини не оспорюються. Тобто обидва батьки дитини мають самостійні доходи. Відповідно до принципів (принцип 6) Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959року, зазначено, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Таким чином, враховуючи надані сторонами докази та встановлені в суді обставини, суд вважає, що підстав для визначення місця проживання дитини з батьком немає, оскільки суду не надано доказів, як підстав передбачених ст. 161 ч.2 СК України, які б унеможливлювали проживання дитини з матір'ю. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Кіровської районної ради м. Донецька, враховуючи ставлення батьків до виховання дитини, вік дитини, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір'ю. За приписами ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах позовних вимог. [PERSON] звернулась із позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини саме з нею. Як зазначено вище судом не встановлено підстав передбачених ч.2 ст. 161 СК України. Мати дитини [PERSON] має самостійний дохід, проживає в благоустроєній , такій , що відповідає санітарним нормам квартирі за адресою [ADDRESS], в якій є умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання батьків дитини. А враховуючи вік дитини, якому всього чотири роки, суд вважає, що за доцільне дитину залишити проживати з матір'ю, що при цьому ніяким чином не впливає на права та обов'язки батька дитини приймати участь в його утриманні та вихованні.

Outcome: approved