Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] 09 липня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 18.09.2007 року між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 23 лютого 2011 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення, яким стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина у розмірі 1/ 4 частки заробітку. Їх син хворіє, є інвалідом та потребує постійного медичного догляду та знаходиться на обліку невролога дитячої міської лікарні з діагнозом ЗПРР. Син пройшов курс лікування з 17.11.2014 р. по 22.11.2014 р. та з 11.03.2015 р. по 05.07.2014 р. в Інституті неврології, психіатрії та наркології Академії наук України в м. Харків, 17.03.2015 р. у лікаря остеопата. Всього на лікування було витрачено 16961,34 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача половину витрат, понесених на лікування сина у розмірі 8480,67 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1218,00 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] [PERSON] 28 10 2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Надалі звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] 28 10 2015 року позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні відмовити посилаючись на те, що позивач приховала від суду отримання аліментів, що значно перевищують затрачену суму на лікування та не надає звіту про цільове використання отриманих аліментів. Позивач приховала той факт , що дитини є інвалідом та перебування її під індивідуальною програмою реабілітації інвалідів, яка компенсує її витрати на лікування за рахунок коштів, передбачених у державних та місцевих бюджетах на цю мету. Надалі представник відповідача надала заяву про закінчення слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позову заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 07 грудня 2015 року не здійснюється. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року, який рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2012 року між ними розірвано (л.с. 6 копія рішення суду). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (л.с. 4 копія свідоцтва про народження). 23 лютого 2011 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення, яким стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки заробітку (л.с. 5 копія рішення). [PERSON] є інвалід з дитинства (л.с. 7 копія медичного) висновку) . Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та за\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1\~ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). \~\~\~ \~Згідно із ч. 2\~ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~\~\~ \~Зі змісту п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,\~182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Як встановлено судом першої інстанції, позивачем протягом року понесені витрати на проходження сином [PERSON] курсу лікування з 17.11.2014 р. по 22.11.2014 р. та з 11.03.2015 р. по 16.03.2015 р. в Інституті неврології, психіатрії та наркології Академії наук України в м. Харків, 17.03.2015 р. у лікаря остеопата (л.с. 11,25 копії довідок) Всього на лікування було витрачено 16961,34 грн.(л.с. 15-21, 29-31,36-38) копії акту виконаних робіт, чеків, проїздних білетів) Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача половини суми додаткових витрат, понесених позивачем на лікування їх сина. Згідно із ч. 1\~ст. 185 Сімейного Кодексу України брати участь у додаткових витратах на дитину це не право, а обов"язок відповідача, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо перебування дитини під індивідуальною програмою реабілітації інвалідів. У відповідності до ст. 84, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1218 грв. та судові витрати у розмірі 243,60 грв. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved