Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на житловий будинок. Позов мотивує тим, що 03.10.2011 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно якого отримала у власність належний [PERSON] на праві приватної власності будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться по [ADDRESS]. 10.03.014 року вона та [PERSON] уклали між собою усний договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу [PERSON] передала їй ключі від будинку, власноручно написала розписку про отримання від неї 30 000 гривень за продаж будинку за адресою: [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] мала намір виїхати на постійне місце проживання в смт. Гольмівка Донецької області, вона 07.03.2014 року видала їй довіреність з правом розпоряджатись та управляти, в тому числі, з правом продажу за ціну та на умовах на власний розсуд житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками, які розташовані по [ADDRESS]. Довіреність була видана строком на 5 років та дійсна до сьомого березня 2019 року. Отримавши право розпоряджатись та управляти даним житловим будинком, вона дозволила своїй дочці - [PERSON] з її чоловіком та малолітньою дитиною (2015 року народження) проживати там і розпочала ремонтні роботи у вказаному будинку. В даний час, у зв"язку з подіями на сході України, [PERSON] повернулась в с. Устя Бершадського району. На її прохання оформити договір купівлі-продажу [PERSON] відмовила, посилаючись на незадовільний стан здоров"я. Позивачка стверджує, що в січні 2017 poку її дочка - [PERSON], отримала судову повістку із копією позовної заяви та доданих до неї документів. Як з'ясувалось, 26 грудня 2016 року суддею Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виселення. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виселити її з будинку , стягнути судові витрати. Крім того, 27 лютого 2017 року [PERSON] скасувала довіреність , яку видала їй 07.03.2014 року. Позивачка вважає, що такі дії відповідачки свідчать про ухилення від нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі-продажу, а тому просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS] укладений 10.03.2014 року між нею та [PERSON]- дійсним, визнати за нею право власності на житловий будинок розташований в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2014 року сторони уклали усний договір купівлі продажу, відповідно до якого позивач придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. На виконання даного договору позивач [PERSON] передала відповідачеві грошові кошти в сумі 30 000грн, а відповідач [PERSON] передала позивачеві документи на придбане майно, копії яких додані нею до позовної заяви, ключі від вхідних дверей та видала довіреність з правом розпоряджатись та управляти, в тому числі, з правом продажу за ціну та на умовах на власний розсуд житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками, які розташовані по [ADDRESS]. Однак посвідчити договір купівлі - продажу житлового будинку сторони не мають можливості у зв'язку з тим, що відповідач неодноразово на вимогу позивача відмовляється являтись до нотаріальної контори, а без її особистої участі посвідчити договір є неможливим. Крім того судом встановлено, що 27.02.2017 року відповідачка [PERSON] скасувала довіреність видану 07.03.2014 року на ім"я позивачки [PERSON] При цьому між сторонами відбулося повне виконання істотних умов договору, а саме: відповідач отримала оплату за договором та передав позивачеві всі документи на придбаний житловий будинок, позивач прийняла документи, оплатила вартість майна, фактично почала використовувати житловий будинок. Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже, договір, укладений між сторонами 10.03.2014 року є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. При цьому у зв'язку з неодноразовою відмовою відповідача особисто являтись до нотаріальної контори, оформити даний договір згідно вимог чинного законодавства та правил ділового обороту позивач не має можливості. При цьому факт належності спірного житлового будинку [PERSON] доведений наступними документами, копії яких додані до позовної заяви: договором купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] 03.10.2011 року, витягом з Державного реєстру правочинів від 03.10.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав від 25.10.2011 року. Крім того, сторонами виконано ряд істотних умов договору, а саме: відповідач отримала оплату за договором та передала позивачеві всі документи на житловий будинок, остання прийняла документи, оплатила вартість будинку, розпочала користуватися придбаним майном. Отже, між ними відбулося повне виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved