Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,6000га, що складається із трьох окремих земельних ділянок, розташованих на території [PERSON] сільської ради Черняхівського району, призначених для ведення особистого селянського господарства, кадастровими номерами 1825682001:06:007:0015, 1825682001:06:005:0122, 1825682001:06:005:0123, як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 24.06.1997 року в с.Високе, Черняхівського району Житомирської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов просила задоволити та винести рішення з підготовчого судового засідання у зв"язку із визнанням позову відповідачами. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Черняхівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився. До суду від відповідача надійшла заява, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з"явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 24.06.1997 року в с.Високе, Черняхівського району Житомирської області помер [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ -ТП № 326487, виданого 06.02.1991 року [PERSON] сільською радою Черняхівського району Житомирської області, [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 0,6000га., кадастровими номерами 1825682001:06:007:0015, 1825682001:06:005:0122, 1825682001:06:005:0123, розташовані на території [PERSON] сільської ради Черняхівського району Житомирської області для ведення особистого підсобного господарства. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. У відповідності до копії постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2017 року іншими спадкоємцями, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] та подали заяви про прийняття спадщини є його донька [PERSON] та внук [PERSON]. Вищезазначені особи є відповідачами по справі та проти визнання за [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки, що увійшли до складу спадщини не заперечують (а.с. 52,53). У відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,8500 га, належала спадкодавцю [PERSON] Однак, Державний акт на право приватної влансоті на землю виданий вже після смерті спадкодавця [PERSON] - 01.11.2001 року (а.с.18,19). За таких обставин, оформити право на спадщину на спірні земельні ділянки в позасудовому порядку позивачу не представилось можливим. Вказані обставини відповідачами не спростовано. Крім того, вони підтверджуються матеріалами справи. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володів земельними ділянками площею 0,2172 га., 0,2579 га. та 0,1249 га., розташованими в с.Високому, Черняхівського району Житомирської області, кадастровими номерами 1825682001:06:007:0015, 1825682001:06:005:0122, 1825682001:06:005:0123, на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 27.11.1997 року про передачу земель у приватну власність, які вподальшому увійшли до складу його спадщини в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв"язку з цим, спірні земельні ділянки належить позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документи, які посвідчували право власності спадкодавця на земельні ділянки зареєстровано після його смерті, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкові земельні ділянки, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачкою право власності на спірні земельні ділянки, як за спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved