Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 05.08.2012 року до 13.03.2014 року перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, від якого мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач сім'єю не цікавиться, злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків - участі у вихованні дочки не приймає, матеріально її не забезпечує, тому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України, так як він був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про вручення йому викликів до суду (а.с.24,39), про причини неявки суд не повідомив. Представник Старосамбірської райдержадміністрації Крвавич О.М. проти позову не заперечила. На думку прокурора позов є підставним з огляду на доведеність факту ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно дитини [PERSON], [INFO]. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей, а абзацом 2 пункту 16 цієї постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження (а.с.4) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Довідкою Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS]. Згідно довідки КП МВУЖКГ міста Добромиль № 1688 від 03.09.2015 року та акту обстеження матеріально-побутових умов життя (а.с.8) дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON], [INFO] по [ADDRESS] у місті Добромиль Старосамбірського району. Рішенням Старосамбірського районного суду від 22.11.2013 року (а.с.6) та копією виконавчого листа від 27.02.2014 року [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати аліменти на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.10.2013 року до повноліття дитини. Проте, згідно з повідомленням начальника відділу Державної виконавчої служби Старосамбірського РУЮ № 09-35/3448 від 01.09.2015 року, [PERSON] за виконавчим листом від 27.02.2014 року аліменти на дитину [PERSON], [INFO] не сплачував (а.с.11). У відповідності з показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] із сім'єю не проживає, вихованням дитини [PERSON] біля двох років не займається, взагалі не спілкується з дитиною, не проявляє відносно неї батьківського піклування, матеріально не забезпечує. Висновком від 03.11.2015 року Старосамбірська РДА Львівської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], мешканця міста Добромиль, відносно доньки [PERSON], [INFO]. Оскільки в суді встановлено, що відповідач [PERSON] більшу частину життя своєї малолітньої доньки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно неї: без поважних причин не дбає про дівчинку, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у її вихованні, то його доцільно позбавити батьківських прав. А тому,

Outcome: approved