overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить визнати її членом сімї наймача кв. [ADDRESS] - [PERSON] та зобовязати Центр надання адміністративних послуг Конотопської міської ради зареєструвати її в кв. [ADDRESS] без згоди наймача [PERSON] . Вимоги обгрунтовує тим, що в 1987 р. познайомилась з [PERSON] . З 1989 р. почали проживати разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в кв. [ADDRESS] . Вищевказана квартира надана відповідачу, як військовослужбовцю в/ч № [NUMBER] . Він є наймачем даного житла та один в ньому зареєстрований. В зазначеній квартирі на протязі 30 р. проживала разом з [PERSON] однією сімєю, вели спільне господарство, був єдиний бюджет, проводили поточний ремонт. У чоловіка є мати, яка проживає в РФ і він останні роки став вмовляти переїхати з ним в Росію. На вимоги офіційно оформити подружні стосунки та зареєструвати її в даній квартирі\~ [PERSON] . І не відмовляє, але в той час постійно знаходить якісь причини відкласти на невизначений термін. Оскільки постійно проживала з [PERSON] та вела з ним спільне господарство, просить визнати членом його сім"ї, тому як вирішити добровільно дане питання\~ не можливо, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує. [PERSON] судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, безумовно визнав позовні вимоги. Представник Центру надання адміністративних послуг Конотопської міської ради\~ судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник ТОВ ЖЕД Сім вітрів в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька. Вимоги обгрунтовує тим, що 24.02.2007 р. уклала шлюб з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя між ними не склалося, з 2012 року припинили шлюбні відносини. 15.06.2016 року рішенням Конотопського міськрайонного суду шлюб розірваний. [INFO] вона народила доньку [PERSON], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Оскільки [PERSON] не являється батьком дитини, тому вона звернулася із заявою до суду. [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надав письмову заяву з прохання розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву з прохання розглянути справу в його відсутності, безумовно визнав позов. Представник третьої особи Конотопського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з"явився, надали письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, проти вимог позову не заперечують та покладаються на розсуд суду. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст.ст. 122,124,126,134,136 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], 11.05.1998 р. н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) до закінчення нею навчання, тобто до 28.02.2017 р. Вимоги обгрунтовує тим, що донька [PERSON] продовжує навчання у Київському кооперативному інституті бізнесу і права і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, як батько останньої, зобовязаний утримувати дитину і має можливість добровільно надавати матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в сумі 500 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Відповідач є батьком [PERSON], 11.05.1998 р. н. (а.с. 6), яка навчається у Київському кооперативному інституті бізнесу і права (а.с. 3). Термін закінчення навчання 28.02.2017 року. Відповідачка добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньці, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При цьому суд вважає, що відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України є достатньо підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, (а.с.21-26), інші обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], 11.05.1998 р. н., у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 28.02.2017 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років, тобто до 11.05.2021 р. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати її рідну сестру [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном, посилаючись на те, що остання є інвалідом другої групи з дитинства, яка перебуває на обліку у лікаря-психіатра та потребує сторонньої допомоги. У силу свого захворювання вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує її опіки. Визнання [PERSON] недієздатною необхідно для призначення її законним опікуном своєї сестри. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити із зазначених у ній підстав. Представник Припутнівської сільської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2014 року у зв"язку з призначенням судово-психіатричної експертизи провадження у справі було зупинене, яке відновлене 19 листопада 2014 року. Заслухавши заявника та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 39, 40, 41, 60 ЦК України, в яких зазначено, що судом може бути визнана недієздатною фізична особа, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Припутнівської сільської ради № 47 від 15 жовтня 2014 року рекомендовано призначити [PERSON] опікуном своєї рідної сестри [PERSON] (а.с. 21). Згідно акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 651 від 04 листопада 2014 року [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості з сенсорною недостатністю (F 78 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), за своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 26-28).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою посилаючись на ті обставини, що вона народилася [INFO]. [PERSON] є її матір"ю. На даний час [PERSON] співмешкає з [PERSON], від проживання з яким [INFO] народилася дочка [PERSON].. З [PERSON] вона бажає вступити в законний шлюб, але на даний час не досягла шлюбного віку. Просила надати право на шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, просять розглядати справу у їх відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Статтею 22 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване виконкомом Дебальцівської сільської ради Васильківського районну Дніпропетровської області, запис № 3 (а.с.6)., на сьогодні має повних сімнадцять років, не досягла шлюбного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України суд за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У [PERSON] від проживання з [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського РУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 81 (а.с.7). За вказаних обставин суд вважає можливим надати [PERSON] право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою та просить в судовому порядку встановити факт, що їй належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] Самбірського району Львівської області, площею 145,8м2. Заявник посилається на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2014 року, яке набрало законної сили, визнано право власності [PERSON] на самочинно збудований житловий будинок площею 145,8м2 в [ADDRESS] Самбірського району Львівської області. Згідно рішення виконавчого комітету Калинівської сільської ради від 29.01.2015 року №3 присвоєно житловому будинку в [ADDRESS] Самбірського району, який належить [PERSON] номер " [NUMBER] З метою проведення державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок та видачі свідоцтва про право власності на майно необхідно встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, так як в рішенні Самбірського міськрайонного суду від 14.03.2014 року не вказаного номер будинку. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги [PERSON] та посилалася на обставини, викладені у зверненні довірителя до суду. Представник зацікавленої особи Калинівський сільський голова О.Чулик подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та підтримання вимог заявника. Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши всі обставини у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2014 року, визнано право власності [PERSON] на самочинно збудований житловий будинок площею 145,8м2 в [ADDRESS] Самбірського району Львівської області. Згідно рішення виконавчого комітету Калинівської сільської ради від 29.01.2015 року №3 присвоєно житловому будинку в [ADDRESS] Самбірського району, який належить [PERSON] [NUMBER] Відповідно до технічного паспорту власником житлового будинку в [ADDRESS] Львівської області являється [PERSON]. Тому, аналізуючи наведене в сукупності з поясненням представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки заявником представлено достатньо доказів у підтвердження своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказав, що з 01.12.1978 року вона почала працювати в КСП ім. Форунзе Зачепилівського району Харківської області, яке в подальшому було перейменовано на ПСП ім. Фрунзе. Заявник запевняє, що відповідно до паспорту вона [PERSON]. В свідоцтві про народження заявника її записано як [PERSON]. Після одруження 05.05.1979 року заявник отримала прізвище [PERSON], яке і залашається на даний час. [PERSON] стверджує, що на даний час вона готує документи для отримання пенсії за віком, але в довідках про стаж роботи, розмір заробітної плати та про перейменування підприємства, де вона працювала, невірно вказано її ім»я як [PERSON], замість вірного [PERSON]. За твердженням заявника внести виправлення до вказаних документів у позасудовому порядку не має можливості, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду. Заявник просить суд встановити факт приналежності їй - [PERSON], [INFO], довідки № 125 від 17.09.2016 року про вихододні та зарплату, довідки № 124 від 17.09.2016 року про реорганізацію КСП ім. Фрунзе, довідки № 126 від 17.09.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії. Заявник надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить суд задовольнити її вимоги в повному обсязі. Від першого заступника начальника Красноградського ОУПФУ Харківської області Давиденко Т.О. надійшла заява про розгляд справи без участі представника пенсійного фонду, заперечень проти заявлених вимог [PERSON] не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження. Згідно п.2 ч.1 ст. 258 ЦПК України у заяві повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Тобто, заявник повинен подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Між тим, заявник просить суд встановити факт приналежності їй не відповідного правовстановлюючого документу, а лише довідок, виданих ПСП ім. Фрунзе за № 124, № 125, № 126 від 17.09.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, які за своєю правовою природою не є правовстановлюючим документом, оскільки не створюють жодних прав та обов'язків для її власника. Заявником не надано суду належних доказів звернення до ПСП ім. Фрунзе з метою внесення відповідних виправлень (зміни імені [PERSON] на [PERSON]), як і доказів відмови їй у вчинені відповідних дій. Таким чином суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення заяви [PERSON], оскільки вирішення даного питання можливе в позасудовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 19 квітня 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON]. В них є спільна дочка [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки в них були різні погляди на спільне проживання однією сім'єю, ведення спільного господарства, між ними систематично виникали сварки. Сім'я фактично розпалася. Вони не проживають разом однією сім"єю з травня 2009 року, спільного господарства не ведуть, відносини не підтримують. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить її інтересам. Спільне майно вони поділять добровільно. Просить розірвати шлюб. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2009 р. сторони уклали шлюб (а.с.3). 08.05.2009 р. у них народилася донька [PERSON] (а.с.4). Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують з травня 2009 року, проживають окремо, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. За таких обставин збереження шлюбу є недоцільним, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, понесені нею на оплату судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 20 травня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON] народженого [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось не вдалим. В зв'язку з тим, що в них були різні погляди на спільне проживання однією сім'єю, ведення спільного господарства, між ними систематино виникали сварки. На порушення вимог ст. 55 СК України чоловік систематично влаштовував сварки, проявляв неповагу до сім'ї. З вини чоловіка сім'я повністю розпалась. Спроби з її сторони зберегти сім'ю та примиритися з відповідачем результату не дали. На примирення вона не згодна, їх сім'я фактично розпалась, а шлюб існує лише формально. З вересня 2014 року вони не проживають спільно однією сім"єю, спільного господарства не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Спільне майно вони поділять добровільно. Дитина, за спільною домовленістю залишиться проживати разом з нею. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що жити з відповідачем не буде, відповідач грошей не давав, виносив гроші з дому, по кілька днів не бував вдома. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, хоч про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується його розпискою та розпискою про вручення рекомендованого повідомлення. Заяв про відкладення, про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 20 травня 2012 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області актовий запис № 25, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). Дитина проживає з позивачкою та залишиться проживати з нею. Спільне майно вони поділять добровільно. Їхній шлюб фактично розпався. Вони з вересня 2014 року не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. За таких обставин збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 22 вересня 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Дітей, народжених в даному шлюбі, немає. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Спільного майна в них немає. Вона - інвалід третьої групи, інвалідність їй встановлено безстроково, вона важко хворіє, тому за станом здоров'я не може виїхати до місця проживання відповідача і не можу з'являтись в суд за місцем знаходження відповідача. Спільного майна в них немає . Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем на протязі останніх 20 років не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо один від одного. За цей проміжок часу вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому, на її думку, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання їхніх відносин стало те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовував в сім'ї сварки, бешкети, під час яких ображав її, принижував її гідність. Терпіти таке відношення до себе вона не могла. Ще одною вагомою причиною розірвання відносин стало те, що відповідач ніде не працював, не забезпечував матеріальні потреби сім'ї. Змінити свою поведінку він не бажав. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]". Просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують близько 20 років, збереження шлюбу неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов задовольняє.

Outcome: dismissed