Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі, ними за спільні кошти було придбано житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Однак, право власності на нерухоме майно було оформлено на дружину. Після розірвання шлюбу сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна. У зв"язку з тим, що між [PERSON] та його колишньою дружиною виникають суперечки щодо будинку, просить поділити будинок, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частку цього будинку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засідання позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2007р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Чонгарською сільською радою Генічеського району, Херсонської області зроблено актовий запис №11, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. На підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2013р., посвідченого приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Карпенком О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №840, [PERSON] набула у власність будинок [ADDRESS] Право власності набувача за даним правочином було належним чином зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23 серпня 2013 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14 березня 2016р. за №55084065. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року у цивільній справі №653/3696/15-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Викладене свідчить, що право власності на вказаний будинок набуте сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі. Частина 3 ст. 368 ЦК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на ч.ч.1,2 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1, 3 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар , виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, заявлене до поділу стороною позивача майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як передбачає ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. На підставі ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на вищевказане, суд вважає, що спільний будинок підлягає поділу між сторонами з визнанням за [PERSON] права власності на 1/2 частку спірного будинку, залишивши його у спільній частковій власності сторін.

Outcome: approved