Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

12.08.2015 р. на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Сніжнянської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що 24 травня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, про що виконкомом Сніжнянської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області, було зроблено актовий запис № 05. На ім'я позивача спадкодавцем було складено заповітне розпорядження, яким вона заповіла [PERSON] усе майно, що належало їй на праві власності, в тому числі житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по вул. Леніна, 50 в с. Сніжна, Погребищенського району, Вінницької області . Позивач як спадкоємець за заповітом має намір прийняти спадщину, проте нотаріусом Погребищенського районного нотаріального округу в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які пдтверджували б право власності майна [PERSON] Дані обставини спонукали позивача звернутись до суду. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, про що до суду подала відповідну заяву, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Сніжнянської сільської просив провести розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву. З"ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що 24 травня 2010 року померла [PERSON], свідоцтво про смерть серія І - АМ № 160340, видане виконкомом Сніжнянської сільської ради, Погребищенського району, Вінницької області, актовий запис № 05 (а.с.9), яка була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вул. Леніна, 50 в с. Сніжна, Погребищенського району, Вінницької області, про що свідчить Технічний паспорт від 15.07.2015р. та довідка видана виконкомом Сніжнянської сільської ради №245 від 10.10.2012р. (а.с. 12-15). Спадкодавцем було складено заповітне розпорядження від 27.12.2005р., яким вона заповіла [PERSON] усе належне їй майно (а.с. 11). Позивач як спадкоємець за заповітом має намір прийняти спадщину, проте нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори 05.08.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, так як не було пред'явлено документів, які б посвідчували право померлої назазначене майно, про що свідчить відмова нотаріуса (а.с.10). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який оформляє спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися з заявою до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Частиною 1 статті 24 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Крім цього ч.4 ст. 3 цього закону державою було задекларовано визнання дійсними прав на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом у разі відсутності їх державної реєстрації за умови, що на момент виникнення прав діяло законодавство, котре не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, права [PERSON] були набуті шляхом набуття права власності на житловий будинок без державної реєстрації, та є такими, що виникли та набуті в установленному законом порядку. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України належне спадкодавцеві майно вважається таким, що належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, від дня смерті спадкодавця. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на вище викладене та з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за позивачем право приватної власності на зазначене майно.

Outcome: approved