Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві зазначила, що 16.02.2004 року Старомізунською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім"ї, в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач не надавав належної уваги ні їй, ні дітям, часті сварки в сім'ї носили постійний характер, свідком яких ставали їхні малолітні діти. Спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, що призвело до розпаду їхньої сім'ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити на проживанні з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Додатково пояснила, що даний судом термін на примирення бажаного результату не дав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.02.2004 року між [PERSON] та [PERSON] Виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, був зареєстрований шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 06.04.2006 року, актовий запис № 30 встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] народився син [PERSON]. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 09.10.2008 року, актовий запис № 44, встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON]. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2015 року сторонам надано строк 3 місяці на примирення, однак не зважаючи на це, позивачка наполягає на розлученні. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, очевидцями яких стають їхні малолітні діти, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Спір відносно місця проживання їхніх дітей - відсутній. Позивачка наполягає на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, малолітніх дітей залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного та ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved