Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі виконавчого листа № 2/180/1067/2014р., виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 17 жовтня 2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON] , [INFO] ; доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 650 гривень, кожній дитині, щомісячно, до досягнення дітьми віку 18 років. Позивач просить змінити розмір стягнутих аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 доходу заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки відповідач має стабільний доход. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Позивач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно матеріалів цивільної справи № 180/2385/14-ц рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , [INFO] ; доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 650 гривень, кожній дитині, щомісячно, до досягнення дітьми віку 18 років, розпочинаючи стягнення з 22.08.2014 року. При визначенні такого розміру аліментів суд виходив з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», положень ч.2 ст. 182 СК України та врахував, існуючі на той час фактичні обставини у кожної із сторін. 03 березня 2018 року позивач по справі уклала шлюб з [PERSON] , та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03 березня 2018 року. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що розмір аліментів у вищевказаному розмірі (у твердій грошовій сумі 650 гривень, кожній дитині, щомісячно) є недостатнім для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей сторін. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідач в наданій заяві не заперечує проти стягнення з нього аліментів у частці від заробітку (доходу), таким чином має можливість сплачувати аліменти у частці від свого заробітку (доходу). Як слідує із змісту ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved