Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 18 травня 2007 року між ним, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], був укладений шлюб, що доводиться Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 18 травня 2007 року Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів №54. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого (повторно) 25 січня 2018 року Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №119, та копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого (повторно) 25 січня 2018 року Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №66. Згідно довідки виконкому Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 жовтня 2018 року №1090, позивач, [PERSON], 1965 року народження, дійсно проживає (без реєстрації) в селі В'язівок Хорольського району Полтавської області та має такий склад сім'ї: дружина - [PERSON], 1980 року народження; син - [PERSON], 2012 року народження; дочка - [PERSON], 2014 року народження, та син від його першого шлюбу - [PERSON], 1998 року народження. Спільне життя у позивача із відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі цього в родині постійно відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Суперечки неодноразово відбувалися в присутності їхніх дітей, що в подальшому може вплинути на їхню психіку, погляди на життя, формування світогляду, особливо щодо відносин в сім'ї між чоловіком та жінкою. Хоч сторони зараз і проживають за однією адресою у одному будинку, подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. Відповідач належним чином не виконує материнські обов'язки по утриманню та вихованню спільних малолітніх дітей, не підтримує належного санітарного стану помешкання, зловживає спиртними напоями. Як наслідок - вони вилучені із сім'ї та наразі перебувають у Кременчуцькому будинку дитини. Зазначене доводиться Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним 24 вересня 2018 року Андріївським сільським головою Данилейко В.І., в присутності секретаря сільської ради Лебедка В.М. та фахівця із соціальної роботи [PERSON] Окрім того, відносно відповідача, [PERSON], порушено провадження про позбавлення її батьківських прав, що доводиться копією Ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2018 року у цивільній справа №548/1472/18. Можливості зберегти сім'ю немає. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як його так і дитини, а розлучення - єдиний вихід для кожного з них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю. На примирення позивач не згодний, адже фактично їхні шлюбні відносини припинені вже досить давно. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Шлюб сторони розривають вперше. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилася , але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Суд, з"ясувавши позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позовпро розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позовпро розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими,зваженими та обміркованимиі подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі наведеного,

Outcome: approved