overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності державного акту на право приватної власності на землю, вказуючи на те, що у вказаному державному акті помилково прізвище померлої вказано „[PERSON]" замість правильного „[PERSON]", а встановлення даного факту необхідно для реалізації заявником свого спадкового права. У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Судом на підставі частиною другою статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Померла [PERSON] мала у власності земельну ділянку, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЧН БЧ № 004992 (а.с.4). При цьому, в державному акті зазначено прізвище „[PERSON]", замість правильного „[PERSON]". Заявник не може належним чином оформити право власності на земельну ділянку у зв'язку з помилками, допущеними в державному акті, що підтверджується листом Відділу держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області № 01-25/1170 від 13 лютого 2014 року (а.с.11). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт наявності помилки при написанні в державному акті прізвища померлої „[PERSON]". Встановлення факту належності правовстановлюючих документів породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для оформлення права на нерухоме майно та на земельну ділянку. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

20 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29 липня 2011 року у виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 21. Позов [PERSON] обґрунтувала наступним. 29 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у справі. Від спільного проживання разом у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, тому вони перестали розуміти один одного. Позивачка вважає, що примирення і збереження сім'ї бути не може. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові та попросила їх задовольнити, доповнивши, що під час перебування в шлюбі із відповідачем останній неодноразово застосовував до неї грубу фізичну силу, негативно ставився до неї та дитини, зловживав та продовжує зловживати спиртними напоями, а останніх півтора місяця сторони взагалі проживають окремо, тому зазначає, що примирення між ними неможливе та наполягла на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що збереження шлюбу між ними можливе і бажає, щоб дитина росла в повноцінній сім"ї, при цьому визнавши обставини, на які посилалася позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, сторони перестали розуміти один одного, під час спільного проживання відповідач застосовував до позивачки фізичну силу, зловживав спиртними напоями, зневажливо відносився до дружини та дитини, на протязі останніх півтора місяця сторони проживають окремо, тому суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та їхньої спільної дитини, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] при зверненні до суду понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

20 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 23 березня 2005 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклав шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 269. Від зазначеного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем протягом останніх семи місяців стосунки не підтримують, припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи через оголошення у засобах масової інформації, про що в матеріалах справи мається копія оголошення в газеті. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 269, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

20 червня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що з жовтня 2013 року вони з відповідачем перебували в цивільному шлюбі. Від сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO] З травня 2017 року з [PERSON] не мешкають однією сімєю. В добровільному порядку матеріальної допомоги відповідач не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд спраив за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з жовтня 2013 року сторони перебували в цивільному шлюбі. Від сумісного проживання народився син [PERSON] , [INFO] - батьками якого, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім`ї син мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] працює в ТОВ «Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод» займає посаду машиніста крана (кранівник) 4 р., її прибуток склав за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 р. - 9332.21 грн. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням та матеріального положення дитини, вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збір, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

20 червня 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою в якій зазначила, що 23 жовтня 2010 року між нею та відповідачем, Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 90. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 23 жовтня 2010 року між позивачкою та відповідачем, Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 90. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім"є не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливе. Збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. Окрім цього відповідач згідно з його заявою проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

20 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження заявлених позовних вимог позивач вказала, що сторони з 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів малолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про визнання позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи, судом встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

20 червня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 21). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги [PERSON] визнає, просить справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 35). На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 514 (а.с. 11). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), який мешкає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

21.01.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, місця відкриття спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року, та матері [PERSON], померлої [INFO] року. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті батька, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] відкрилась спадщина, яка складається з кімнати (2-2 поетажного плану будинку) площею 14,5 кв.м. з прилеглим до нього коридором (2-1), площею 6,0 кв.м. та надвірними будовами - сарай дощатий Б-11. Дана кімната в житловому будинку за вищевказаною адресою реально виділена [PERSON] згідно рішення Щорського районного народного суду Чернігівської області від 22 липня 1987 року. Заповіт спадкодавцем складено не було. Окрім нього спадкоємців, що мають право на спадкування за законом в першу чергу не має. На день смерті [PERSON] не проживав за вищевказаною адресою. Після звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у звязку з відсутністю документів, які необхідні для встановлення в нотаріальному порядку місця відкриття спадщини. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи Щорської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, надали суду заяву, в якій просять суд розглядати справу у відсутності державного нотаріуса, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як слідує з матеріалів справи, [INFO] року помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. Місцем смерті у свідоцтві про смерть зазначено м. Щорс. До дня смерті [PERSON] проживав у [ADDRESS]. Заявник є спадкоємцем померлого за законом першої черги. У видачі йому відповідного свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю документа, який підтверджує місце відкриття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини визначається останнє постійне місце проживання спадкодавця. При цьому під місцем відкриття спадщини мається на увазі не місце, як точка на місцевості, і не конкретне помешкання, дім, вулиця, а певний населений пункт. Місце відкриття спадщини може не співпадати з місцем смерті спадкодавця, оскільки місцем відкриття спадщини вважається той населений пункт, де спадкодавець постійно проживав. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що постійне місце проживання спадкодавця на час відкриття спадщини, тобто місцем відкриття спадщини, є м. Щорс, Чернігівської області. Оскільки встановлення даного факту породжує для заявника певні юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

21.01.2014 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 85778,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 09.12.2013р. складає 685 624,83грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00грн., мотивуючи свої вимоги тим, що останній не виконує належним чином взятті на себе зобов'язання по виплаті кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між АППБ «Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №010/08/112/22343 від 16.09.2003 року в розмірі 75000,00 доларів США із відсотковою ставкою за користування кредитом 8 8% річних, строком на 120 місяців по 16.09.2013 року. Також встановлено, що Банком виконані всі умови кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, кредитор у разі неналежного виконання відповідачем свої зобов'язань, має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі, разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимог, включаючи проценти за кредитом в тому числі прострочені проценти, пеню та штрафи. Враховуючи, те що відповідач [PERSON] не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Так станом на 09.12.2013 року прострочена заборгованість становить 85778,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 685624,83грн., в тому числі: - заборгованості за кредитом - 70649,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 564 701,29грн.; - заборгованість за відсотками - 7603,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 60774,62грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 7525,20 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 60 148,92грн.; Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але відповідач свої зобов'язання за укладеним договором не виконує. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з [PERSON] 85778,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 685624,83грн. обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved