Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ними право власності на домоволодіння [ADDRESS] (по 1/2 частині кожній) за правом спадкуванням за законом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], [PERSON] - діти померлого. Після смерті [PERSON] до спадкування відкрилась спадщина в вигляді житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадщину позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), позивач [PERSON] в силу неповноліття на час смерті батька має право на обов'язкову частку в спадкові майні. Відповідач [PERSON] наміру юридично оформлювати свої спадкові права не має, однак заяву про відмову від спадщини в порядку ст. 553 ЦК України (в редакції 1963 р.) до нотаріальної контори не подав. Вказані обставини обумовили необхідність в судовому захисті спадкових прав [PERSON], [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслали на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Відповідно до пп. 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року, таким чином в при розгляді даної справи необхідно застосовувати норми ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час смерті спадкодавця [PERSON]. Відповідно до змісту розд. VІІ ЦК України (в редакції 1963 року) до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Так, у судовому засідання встановлено, що до складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] за життя не скористався наданим статтею 534 ЦК України (в редакції 1963 року), правом на залишення заповіту, тому спадкування після його смерті здійснено за законом. Статтями 529, 530 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено дві черги спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER]), та діти [PERSON], [PERSON] (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER]). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) - вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини проживала у домоволодінні [ADDRESS], у встановлені строки вносить плату за земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок. Донька померлого [PERSON], [INFO] на момент смерті батька [PERSON], померлого [INFO] була неповнолітня, тому в порядку ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 р.) має право на обов'язкову частку в спадковому майні. Відповідач [PERSON] не претендує на спадщину, що підтверджується його заявою про визнання позовних вимог [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 551 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вимог вказаної правової норми відповідач не виконав, що й стало перешкодою в оформленні юридичних прав [PERSON], [PERSON] на спадкове майно. Відповідно до ст. 562 ЦК України (в редакції 1963 р.) розділ спадкового майна проводиться за згодою сторін, що прийняли спадщину спадкоємців. Відповідно до ст. 550 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). З урахування вказаного, приходжу до висновку про наявність законних підстав для визнання за [PERSON], [PERSON] права власності на спадщину, відриту після смерті [PERSON], померлого [INFO], а саме на домоволодіння [ADDRESS], по 1/2 частині нерухомого майна кожній, що буде направлено за захист майнових інтересів позивачів, оскільки будь-яких інший спосіб захисту відсутній. На підставі ст.ст. 529, 530, 548, 549, 535, 551, 562 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved