Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 20.10.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя у них з відповідачем не склалося, відповідач її ображав, виганяв з будинку, спільне проживання стало нестерпним і місяць тому вона з дітьми повернулася до своїх батьків у Свалявський район. Вказує, що причиною для подання заяви про розірвання шлюбу стала відсутність любові, довіри та поваги один до одного, постійні сварки та побутові проблеми. Заходи досудового врегулювання спору шляхом розмов з відповідачем про цінність сім`ї, обов`язків та поваги до дружини не дали результату. Відповідач не робить жодних заходів для збереження сім`ї, тому вона змушена звернутися до суду. Спору про поділ майна немає. Відновлювати дошлюбне прізвище позивач не бажає. Донька [PERSON] та син [PERSON] після розлучення залишаються проживати разом з нею, спору з цього питання немає. Батько має можливість вільно бачитися, спілкуватися з дітьми та займатися їх вихованням. Одночасно виникає необхідність стягнення аліментів з відповідача. Вона на даний час тимчасово не працює. Відповідач працює у сфері торгівлі, допомагає своїм батькам підприємцям, його щомісячний дохід їй невідомий, проте інших утриманців він не має, а тому просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні представник позивача, попередньо погодивши з позивачем, зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача га користь позивачки аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% для дитини відповідного віку. Також просив розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Відповідач в судовому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав, позовну вимогу про стягнення аліментів визнав частково та просив стягнути з нього аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Також частково визнав позовну вимогу про стягнення з нього витрат на правову допомогу у розмірі 750 грн. Представник позивача підтримав висловлену відповідачем позицію щодо заявлених позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 20 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області. За твердженням позивача причиною для звернення з позовом про розірвання шлюбу стала відсутність любові, довіри та поваги один до одного, постійні сварки та побутові проблеми, образи з боку відповідача у зв"язку з чим сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується відповідачем малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із матір"ю. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду - 17 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню. Згідно положень, ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що зменшений позов підлягає до задоволення, а також беручи до уваги що позивачем доведено розмір понесених витрат на правничу допомогу та часткове визнання відповідачем вимоги про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 750 грн., суд приходить до висновку, що враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг (написання позовної заяви) з відповідача слід стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн. та сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 768,40 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial