Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно з договором № б/н від 23.06.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.10.2014р. утворилась заборгованість на загальну суму 19421,65 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала, із заявою про розгляд справи в її відсутність не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 23.06.2011 року, [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору Договір складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.10.2014р. має заборгованість в сумі 19421,65 грн., яка складається з наступного: - 10465,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 6454,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1100,00 грн. - заборгованість комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 901,03 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування двох видів штрафу за порушення строків платежів за грошовими зобов'язаннями, позичальник погодився з такими умовами договору та підписав їх беззаперечно, такі умови договору не визнавав неправомірними та не розривав кредитний договір, а отже зазначені суми повинні бути стягнуті в повному розмірі. Із заявою про закриття карткового рахунку, як то передбачає п. 1.1.7.12 Умов та правил, відповідач до банківської установи не звертався, а отже вказаний кредитний договір є пролонгованим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернула, продовжувала користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривала, в зв'язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплати судового збору.

Outcome: approved