Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю - частиною будинку шляхом виселення. Судом залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] Позов мотивовано тим, що 05.10.2004 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано рішенням Староміського райсуду м. Вінниці від 23.07.2012 р. У спільній сумісній власності колишнього подружжя перебуває 1/2 частка житлового будинку по [ADDRESS]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2013 р. вселено позивача у житловий будинок по [ADDRESS], зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод у користуванні позивачу даним нерухомим майном. Незважаючи на вказані вище обставини, зі сторони [PERSON] відбувається постійне порушення прав позивача, як співвласника. Зокрема, у будинку продовжує проживати відповідач [PERSON] (мати [PERSON]), яка створює позивачу перешкоди у вільному користуванні житлом. Підставою його позову є приписи ст. 369 ч. 2 ЦК України, згідно якої розпорядження майном, що перебуває у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою усіх співвласників. Згідно ст. 156 ч. 2 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім"ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім"ї. Просить виселити відповідача з усім її майном з житлового будинку по [ADDRESS]. (а.с. 2-4, 46) В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, надали суду письмові заперечення (а.с. 47, 48), пояснили, що відповідач вселилась у спірний будинок у 2008 р. з сім'єю дочки [PERSON], зі згоди дочки та її чоловіка - позивача. При цьому на придбання частини будинку були використані кошти відповідача, отримані нею від продажу трикімнатної квартири, в сумі 85000 дол. США. Їй було виділено окрему кімнату в будинку, яку вона обставила своїми меблями, в ній розмістила особисті речі. Після розірвання шлюбу дочки [PERSON] з позивачем у липні 2012 р. позивач виїхав з будинку. В будинку він не проживає, але приїжджає часто та влаштовує скандали, ображає, застосовує фізичну силу, погрожує фізичною розправою. Жодних перешкод у користуванні будинком позивачу ніхто не чинить. Вона зареєстрована в будинку, проживає у ньому з 2008 р. На даний час це її єдине житло. Просять в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] позов не визнала, дала пояснення, аналогічні поясненням відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в минулому судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, суду пояснив, що йому належить інша 1/2 частка домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] вселилась в половину будинку по [ADDRESS] ще у 2008 р. разом зі своєю родиною: дочкою, зятем і онуком. Жили вони добре, дружно. А вже кілька років тому почались сварки. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Староміського райсуду м. Вінниці від 23.07.2012 р. (а.с. 7) Відповідач [PERSON] - мати [PERSON] В період шлюбу [PERSON] і [PERSON] рішенням постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Південнобузька» від 14.10.2008 р. визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2008 р., а саме 1/2 частки незакінченого будівництвом будинку А, готовністю 92%, по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0.0400 га по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] За [PERSON] визнано право власності на зазначене майно. (а.с. 5-6) Інша 1/2 частка будинку по [ADDRESS] належить третій особі [PERSON] (а.с. 95) Будинок по [ADDRESS] не введно в експлуатацію. Розподілу будинку в натурі між співвласниками (відповідно до ідеальних часток) не проведено. Копія технічного паспорту домоволодіння по [ADDRESS] - на а.с. 64-66. Згідно ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). Враховуючи зазначені приписи закону, частина житлового будинку по [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] Дана обставина також встановлена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у цивільній справі №127/12421/13-ц, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та вирішено вселити [PERSON] до спірного житлового будинку і зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод останньому у користуванні зазначеним будинком. (а.с. 8-10) Згідно ст. 369 ч. 2 ЦК України розпорядження майном, що перебуває у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою усіх співвласників. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] (подруг відповідача) встановлено, що відповідач [PERSON] вселилась у житловий будинок по [ADDRESS] у 2008 р. з дозволу своєї дочки - [PERSON] та її чоловіка - позивача [PERSON] Більше того, вона вклала гроші від продажу своєї трикімнатної квартири в придбання частини будинку. [PERSON] мала свою кімнату, в якій були її меблі, особисті речі. Свідки досить часто бували в них в помешканні. Жили вони однією родиною, конфлікти почались після розлучення [PERSON] з чоловіком - позивачем. Свідок [PERSON] (сусід сторін) також суду пояснив, що відповідач [PERSON] вселилась в будинок по [ADDRESS] разом з родиною в 2008 р. 22.11.2013 р. [PERSON] зареєструвала своє місце проживання [ADDRESS], що підтверджується відміткою про реєстрацію у її паспорті. (а.с. 49-51) Для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру, серед іншого, документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання (п. 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 р. № 1077). Згідно ст. 9 ч. 4 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 ч. 1 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стороною позивача не доведено наявність підстав для виселення відповідача, який є членом сім"ї співвласника житла, з помешкання, в якому вона зареєстрована, в яке вселилась зі згоди співвласників, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed