Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту належності спадкового майна спадкодавцю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що 10.02.1996 року померла [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Григорівка Хорольського району Полтавської області. Свідоцтво про смерть останньої втрачено. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку (пай), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області яка належала померлій відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 018385, який втрачено. В судове\~\~засідання\~\~позивач\~\~ [PERSON] та його представник [PERSON] не\~\~з"явилися,\~\~але в заяві\~\~ прохали суд провести\~\~розгляд справи за їх відсутності. \~\~В судове\~\~засідання\~\~представник відповідача\~\~ [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області\~\~в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ В силу ч. 4ст. 206\~ЦПК України\~в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13\~ЦПК Україниучасник\~справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON] являється онуком померлої, 10.02.1996 року [PERSON]. Позивача батько [PERSON], який помер 19 серпня 2014 року є рідним сином [PERSON], однак встановити вказаний факт не має можливості, так як книги державної реєстрації актів про народження за 1938-1944 роки по селу Третякове Хорольського району Полтавської області частково втрачені, також у звязку з цим позивач не має можливості отримати копію свідоцтва про смерть [PERSON]. З метою оформлення спадщини після смерті, [PERSON], позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] і листом за номером 112/01-16 від 24.07.2018 року йому, як особі яка бажає прийняти спадщину на майно [PERSON], померлої 10.02.1996 року, останнім місцем проживання якої було с.Григорівка Хорольського району Полтавської області відмовлено у оформленні спадщини, у звязку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин з померлою, та у звязку з відсутністю документів на спадкове майно. Тому позивачу рекомендовано, для встановлення вище вказаних фактів, звернутись до суду. Спадщина на майно [PERSON] відкрилась, коли діяв Цивільний Кодекс України в редакції від 18.07.1963 року. Статтею 549 цього кодексу визначались дії, що свідчать про прийняття спадщини: 1) якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2) якщо спадкоємець подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України від 18.07.1963 року вищевказані дії мали бути здійснені спадкоємцем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При перевірці по обліку спадкових справ встановлено, що спадкова справа на майно померлої 10.02.1996 року [PERSON], не відкривалась. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті, [PERSON], 10.02.1996 року, позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном останньої, так як доглядав до смерті за нею, після її смерті здійснив її поховання, відбув поминки, забрав з будинку всі цінні речі та документи, поставив хрест на її могилі. [PERSON], належала земельна частка (пай) у землі, розташованій на території [PERSON] сільської ради Хорольського району, за життя остання отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 018385, але вказаний сертифікат втрачено з невідомих позивачу причин, тому даний документ в оригіналі до нотаріальної контори ним не наданий. Згідно ст. 68 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Право на земельну частку (пай) підтверджується - сертифікатом на право на земельну частку (пай), цей документ має бути належним чином \~ \~ \~ \~зареєстрований \~ \~ \~ \~Хорольською райдержадміністрацією, відділом Держкомземагетства (на даний час - Держгеокадастр). Викладені обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: -Копією паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON]; -Копією свідоцтва про народження [PERSON]; -Копією довідки Хорольського РС УДМС України в Полтавській області; -Копією свідоцтва про смерть [PERSON]; -Копією довідки [PERSON] сільської ради; -Копією оголошення в ЗМІ; -Копією довідки Відділу у Хорольському районі ГУД у Полтавській області; -Копією листа нотаріуса; -Заявами свідків з їхніми копіями паспортів; -Фотографіями з сімейного архіву де зображені на фото № 1 справа вгорі [PERSON], зліва внизу [PERSON], на фото № 2 крайній справа вгорі [PERSON], другий зліва вгорі [PERSON]. Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved