Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. На даний час проживають окремо,подружніх стосунків не підтримують, переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, відповідач розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану шляхом подачі спільно заяви - не бажає, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подала заяву, згідно якої просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про дату і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав, окрім вимоги про стягнення з нього судових витрат, терміну на примирення просить на надавати. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Повторно 25 вересня 2015року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 24 жовтня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1324, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]». Під час перебування у шлюбі неповнолітніх дітей у подружжя немає, відповідач звернутися до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу не бажає. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань як того вимагає ст. 55 СК України, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]" в своїй заяві не зазначила про бажання його змінити. За вказаних оставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити. Крім того, суд також приходить до висновку, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved