Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

07 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Білопільської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, яка вмотивована тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Павлівської сільської ради Білопільського району, право на яку померлий мав на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051418 від 14 червня 1996 року. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки в установлений законом термін розпорядився речами померлого, зберігав документи. З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що залишилась після смерті батька, він звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, який у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Білопільської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явився, міський голова направив листа про розгляд справи без участі їхнього представника, позов визнають повністю. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. у судове засідання не з`явилася, направила листа про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що батьком позивача був [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача та про смерть його батька (а. с. 9, 11-13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. З довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 18 вересня 2020 року №500/162-20 вбачається, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлівської сільської ради Білопільського району, КСП «Обрій», на підставі сертифікату серії СМ №0051418 від 14 червня 1996 року, виданого згідно з розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 (а. с. 9). Зі змісту довідки, виданої Павлівським старостатом Білопільської міської ради Сумської області від 15 вересня 2020 року, вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті останнього прийняв його син [PERSON] , який в установлений законом строк після смерті батька розпорядився його речами, здійснював догляд за спадковим майном, зберігав документи. Заповіт від імені померлого Павлівським старостатом не посвідчувався (а. с. 8). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Бойко О.І., спадкова справа після [PERSON] , померлого [INFO] , не заводились, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька, але в оформленні спадщини нотаріус йому відмовила, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 7). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п. п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП «Обрій» розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved