Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду(збитки) в розмірі 55720,13 гривень, посилаючись на те, що 04 червня 2017 року о 11.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] по вул.Люстдорфська дорога м.Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не надав дороги автомобілю, який рухався по тій смузі в яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д/н [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку [PERSON] п.10.3 "Правил дорожнього руху". Також позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20000 гривень та судові витрати у розмірі 17809,61 гривень, які складаються з: 1109,61гривень - судовий збір, 15000 - правова допомога, 1700 гривень - проведення експертного дослідження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 04 червня 2017 року о 11.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] по вул.Люстдорфська дорога м.Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не надав дороги автомобілю, який рухався по тій смузі в яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д/н [NUMBER] , що призвело о пошкодження транспортних засобів. Причиною вищезазначеного ДТП стало порушення з боку [PERSON] вимог п.10.3 "Правил дорожнього руху", що підтверджується постановою Київського райсуду м.Одеси від 09 серпня 2017 року. Згідно з полісом №АМ-0040262 від 23.03.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який діяв на час ДТП, цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована за шкоду, завдану третім особам під час ДТП, що підтверджується копією відповіді від 16.11.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на ім`я позивача, з якої також вбачається, що [PERSON] повідомляється про прийнято страховою компанією рішення про виплату страхового відшкодування. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у провадженні № 14-176цс18, розглядаючи справу, спір у якій стосувався аналогічних правовідносин, відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, зазначивши, що покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Враховуючи те, що страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст. 104 ЦК України), обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№АМ-0040262 від 23.03.2017 року підлягає виконанню саме страховиком. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Виходячи з аналізу вище вказаних правових норм, зокрема ст. ст. 22, 1194, ЦК України, ст. ст. 3, 22, 29, 33, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки таке обмеження встановлено законом. При таких обставинах та враховуючи, що позивачем вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» не заявлено, встановити ліміт відповідальності страховика з наданих позивачем до суду доказів не можливо, а тому суд вважає вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, крім того моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. [PERSON] не було надано жодного доказу в підтвердження того, що саме [PERSON] йому спричинена моральна шкода. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати стягненню також не підлягають.

Outcome: dismissed