Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 02.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частини від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі\~ 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відкрито провадження в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON] На обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2013 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не склалися, практично з народження дитини сторони мешкають окремо. Позивач разом з дитиною зареєстрована за адресою: [INFO]. Зазначає, що [PERSON] є інвалідом з народження, страждає на ряд захворювань, в тому числі, генетичного характеру. Дитина відстає у розвитку, має затримку психоречового та фізичного розвитку. Окрім вказаних порушень дитина має вроджений порок серця, перенесла операцію на серці у 10 місяців, має захворювання шлунково-кишкового тракту, патологію (недоразвитість) лівої нирки, захворювання щитовидної залози, герпес 6 типу, дисплазію суглобів. Донька потребує постійного лікування та догляду. На підтримання стану здоровя доньки їй постійно потрібно вживати ряд препаратів, проходити обстеження у черги спеціалістів, придбати технічні засоби. Через наявність захворювань внутрішніх органів дитина постійно потребує додаткового лікування та спеціального харчування. Оскільки батько дитини практично відразу ж після народження дитини та встановлення їй вищевказаного діагнозу пішов з родини, увесь тягар по утриманню та догляду за дитиною ліг на плечі позивача. Позивачка наголошує, що відповідач офіційно працевлаштований, працює в поліції, отримує регулярний дохід, а тому здатний надавати їй матеріальну допомогу. Через наявність у дитини вад психічного та фізичного розвитку, вона потребує постійного стороннього догляду, про що свідчить форма індивідуальної реабілітації дитини інваліда від 05.05.2016 року, де вказано, що [PERSON] обмежена у самообслуговуванні, пересуванні, спілкуванні, контролі за своєю поведінкою. Таким чином позивачка, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в тому числі дитину інваліда, що потребує постійного стороннього догляду, окрім соціальної допомоги не отримує жодного доходу, через що перебуває у скрутному матеріальному становищі. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 6-річного віку. Пояснив, що в період спільного проживання з позивачем та до теперішнього часу позивач [PERSON] та малолітня донька [PERSON] знаходяться на його матеріально-побутовому забезпеченні. Вказує, що позивач має неповнолітнього сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], батько якого був позбавлений батьківських прав. Позивач не скористалася своїм правом стягнути аліменти на утримання сина з позбавленого прав [PERSON], поклавши обовязок по його утримання на [PERSON] При цьому відповідач, проживаючи спільно з позивачкою, та і в подальшому, ніколи не відмовлявся допомагати сину [PERSON] від першого шлюбу, брав на себе його матеріальне забезпечення. Відповідач вказує, що закупляє необхідні лікарські засоби як для доньки, так і для [PERSON], так як позивач не працевлаштована, проживає тільки за рахунок соціальної допомоги. Зазначає, що позивач за весь час спільного з ним проживання ніде не працювала. При розгляді справи просив врахувати, що зі свого боку він надає матеріальну допомогу на утримання своєї матері, [PERSON], яка перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба ІІ ст 2 ст, ризик високий, НКІ міопічний астигматизм обох очей, відшарування скловидного тіла, фіброма матки, страждає постійними головними болями та потребує в систематичному та тривалому прийомі препаратів та динамічному спостереженні спеціалістів, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач працює на посаді молодшого інспектора відділу безпеки охорони адміністративних будинків ЦОП ГУНП України в Харківській області, отримує заробітну плату 7200 грн. щомісячно, з яких він стабільно виплачує допомогу на утримання [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі не менш ніж 2000 грн. щомісячно. Також відповідач вказує на те, що він проживає в квартирі матері та щомісячно сплачує частину комунальних платежів у розмірі від 1000 грн., допомагає хворій матері, купує лікарські засоби та сплачує послуги лікарів, у середньому на них йде 1500 грн., сплачує проїзд в громадському транспорті, на що щомісячно йде 500 грн., покує продукти харчування. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позицію відповідача по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відкрито провадження в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON], призначено у справі попереднє судове засідання. У судовому засіданні 26.01.2018 року ухвалено подальший розгляд даної цивільної справи проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року закрито підготовче судове засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 05.02.2018 року відповідачем [PERSON] подано заперечення на позов. 12.02.2018 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив (заперечення) відповідача на позов, в якому вона зазначає, що надані відповідачем чеки датовані після подання нею зазначеного позову, деякі медичні препарати хвора дитина взагалі ніколи не приймала та в них не потребувала. Що стосується старшого сина від попереднього шлюбу [PERSON] та тверджень відповідача, що позивач має право на стягнення аліментів на утримання з його батька, зазначає наступне. [PERSON], як мати, зобовязана на рівні з батьком утримувати свого малолітнього сина [PERSON] Однак, в силу того, що позивач не взмозі працювати, так як зайнята доглядом за хворою дитиною, вона не має можливості утримувати й свого старшого сина. При цьому батько усіляко ухиляється від надання будь-якої допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів. Щодо посилань відповідача, що він вимушений допомагати хворій матері та сплачувати комунальні послуги, зазначає, що мати відповідача [PERSON] має чоловіка, а відповідачем не надано доказів на підтвердження надання ним конкретної допомоги матері. Щодо сплати комунальних послуг відповідачем, звертає увагу на те, що також вимушена нести витрати по сплаті комунальних послуг за неповнолітніх дітей, які зареєстровані разом із нею. 14.05.2018 року у судовому засіданні залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] 15.11.2018 року позивачем [PERSON] подано заяву про залучення до матеріалів справи письмових доказів. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04.10.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 220580, видане 04.10.2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 439). Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 358312, видане 03.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 735). Відповідно до посвідчення серії ААТ № 137904, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом. З довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 54 від 24.10.2017 року № 2521 вбачається, що позивач разом з малолітньою [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2958, висновку Спеціалізованого медико-генетичного центру, [PERSON], [INFO], має діагноз: ЗТСК та ПРР на фоні порушення обміну сірковмісних амінокислот. Порушення пуринового обміну (уратурія). ВПС: ОАП (стан після хірургічної корекції). СТД. Вроджена лактазная недостатність. Атопічний дерматит. Порушення процесоов репарації ДНК (3% хромосомових аберацій). Персистирующая герпесвірусна інфекція, обумовлена ЦМВ, герпес 6 типу. Транзисторне порушення обміну амінокислот. З довідки КНП Харківської міської ради «Обласний спеціалізований будинок дитини «Гіппократ» від 25.10.2018 року за №33 вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходилась на медико-соціальній реабілітації на базі будинку дитини з приводу порушення обміну сірковмісних амінокислот, затримки психомовного розвитку. Курси реабілітації отримала: 17.04.2018 року 27.04.2018 року, 01.10.2018 року 11.10.2018 року. Під час перебування на курсах медико-соціальної реабілітації дитина знаходилась у постійному супроводі [PERSON] Наступний реабілітації дитини заплановано на 31.03.2019 року. Встановлено, що відповідач [PERSON] працює на посаді поліцейського відділення № 2 взводу № 1 роти охорони адмінбудинків ЦОП ГУНА в Харківській області. Крім того, що на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання матері в розмірі 1000,00 грн., починаючи з 13.02.2018 року. Судом встановлено, що матір відповідача [PERSON] [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба ІІ ст 2 ст, ризик високий, НКІ міопічний астигматизм обох очей, відшарування скловидного тіла, фіброма матки. Згідно із ч. 1\~ст. 88 СК України\~якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005р. N 2961-IV\~(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім\~\~ середовищем\~\~може\~\~призводити\~\~до\~\~обмеження\~\~її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для\~\~реалізації\~\~нею\~\~прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Постановою Кабінету Міністрів України № 917 від 21.11.2013р. затверджено Положення про лікарську консультативну комісію, де в п. 7 визначено обов*язок комісій з визначення категорії «дитина-інвалід», складання за участю представників органів управління освіти та соціального захисту населення індивідуальну програму реабілітації дитини-інваліда, в якій визначаються обсяги реабілітаційних заходів, строки їх проведення та виконавці тощо; в п. 12 предписано направлення медичного висновку про дитину-інвалід віком до 18 років та індивідуальної програми реабілітації до органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини-інваліда. На [PERSON], [INFO], видано індивідуальну програму реабілітації дитини-інваліда № 50 (вікова категорія від 0 до 18 років). Згідно із абз. 4 п. 9 Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого вищезгаданою постановою КМУ № 917 (далі за текстом\~Порядок № 917), "Інвалідність встановлюється дітям до досягнення ними 18 років у разі наявності стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюваннями, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що призводять до обмеження життєдіяльності дитини, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин за місцем проживання дитини-інваліда. [PERSON] захворювань та патологічних станів, що дають право на встановлення дітям інвалідності відразу до досягнення ними 18 років визначається МОЗ».\~\~\~\~\~\~\~\~ У п. 19-21 Порядку № 917 визначено критерії встановлення інвалідності: « Дитині, якій встановлена інвалідність, залежно від міри втрати здоровя та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді встановлюється категорія\~дитина-інвалід\~або\~дитина-інвалід підгрупи [PERSON] захворювань та патологічних станів, що дають право на встановлення інвалідності дітям, затверджується МОЗ. Підставою для встановлення дитині категорії\~дитина-інвалід\~є помірна та середня міра втрати здоровя, залежність від стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду і здатність до самообслуговування». Згідно з довідкою № 27, виданою КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 5» 123.10.2018 року на підставі висновку лікарсько-консультативної комісії, дитина інвалід [PERSON], [INFO], потребує у домашньому догляді. В судовому засіданні з боку відповідача не заперечувалося, що після припинення шлюбно-сімейних відносин з позивачкою, їх спільна дитина інвалід [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою [PERSON], дитячі виховні та учбові заклади не відвідує, догляд за хворою дитиною здійснює саме позивачка. Право на державну соціальну допомогу, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» мають діти-інваліди віком до 18 років. Відповідно до посвідчення дитина інваліда [PERSON], [INFO], їй призначено Державну соціальну допомогу на період до 04.05.2010 року. Таким чином, в ході розгляду справи суд впевнився в наявності сукупності фактів, що регламентують підстави для призначення утримання на дружину, а саме: проживанні неповнолітньої дитини\~[PERSON], статус якої як дитини-інваліда підтверджено, разом із матірю (позивачкою [PERSON]С.); потреба дитини - інваліда у домашньому догляді; здійснення позивачкою опікування за дитиною; можливості батька дитини надавати на утримання матері дитини матеріальну допомогу. З урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, крім того сплачує аліменти на утримання непрацездатної за віком матері, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON], як такої, з якою проживає дитина-інвалід, в розмірі 1/8 частки від доходу відповідача протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею, починаючи з дати подання позовної заяви. Підставою для припинення стягнення аліментів можуть бути обставини, за яких дитина-інвалід знімається з обліку: анулювання відповідних медичних висновків (втрати статусу дитини-інваліда); виїзду на постійне місце проживання за кордон; настання смерті. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial