Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права на земельну частку (пай) як на спадкове майно, яка належала [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Після смерті [PERSON] нею було прийнято спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини вона вступила в управління та володіння спадковим майном, стала користуватися земельною ділянкою та житловим будинком. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] . Спадкове майно [PERSON] складається із земельної частки в розмірі 7,28 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Уланівської сільської ради, отриманої нею на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Восход» під № 588 від 17.02.1997, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 16.01.1997 № 8. Зазначений сертифікат тітка отримала на руки, але на даний час сертифікат не зберігся. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , немає. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу, але постановою нотаріуса від 15.08.2019 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Тому і змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, але нею подано письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Представник відповідача - Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про слухання справи без його участі, з вимогами позивача сільська рада згодна. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного. Як встановлено, [INFO] в с. Уланове Глухівського району Сумської області у віці 86 років померла [PERSON] (а.с. 33). З повідомлення відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14.08.2019 за № 507/103-19 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №8 від 16.01.1997 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Восход» за № 588 від 17.02.1997. Розмір земельної частки складав 7,28 умовних кадастрових гектарів (а.с.42). В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні, заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] не посвідчувались. З довідки № 02-20/388, виданої 13.08.2019 виконкомом Уланівської сільської ради Глухівського району, вбачається, що [PERSON] дійсно після смерті [PERSON] фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, користувалась присадибною земельною ділянкою та житловим будинком (а.с. 34). У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно архівної довідки Державного архіву Сумської області від 29.05.2017 № Юм-2, в метричній книзі Михайлівської церкви с. Уланове Глухівського району Чернігівської губернії за 1915 рік під № 10 є запис про народження [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата хрещення: [INFO] , Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 35). Згідно архівної довідки Державного архіву Сумської області від 29.05.2017 № Юм-3, в метричній книзі Михайлівської церкви с. Уланове Глухівського району Чернігівської губернії за 1908 рік під № 35 є запис про народження [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата хрещення: [INFO] , Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 356). Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 38). Факт зміни прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 39). Згідно довідки Глухівського об`єднаного міського військового комісарівту Сумської області № 104 від 11.05.2017, [PERSON] , 1908 р.н., мобілізований в 1941 році, загинув [INFO] (а.с. 37) Отже померла [PERSON] є тіткою Позивача. Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 цього Кодексу передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, а тому суд приходить до висновку, що вона є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2019 вбачається, що Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 43). Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Отже, після смерті [PERSON] всі належні їй права та обов`язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній, перейшли до її племінниці, [PERSON] відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР. Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), площею 7,28 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved