Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

20.09.2019 року заявник [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд міста Миколаєва з заявою про встановлення факту належності їй [PERSON] , свідоцтва про право власності на житло від 15.10.1993 року, виданого згідно з розпорядженням Житлово-комунального відділу Заводу «Океан» від 15.10.1993 року за № 0470, зареєстрованого в комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 14.02.1996 року за № 8218, на ім`я " [PERSON] ". Обґрунтовуючи свою заяву пояснила те, що 15.10.1993 року згідно з розпорядженням Житлово-комунального відділу Заводу «Океан» від 15.10.1993 року за № 0470 їй було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Право власності заявника зареєстровано у Комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 14.02.1996 року за № 8218. В серпні 2019 року при спробі розпорядитися своїм нерухомим майном, заявника повідомили, що в правовстановлюючому документі на квартиру допущено помилку при написанні прізвища заявника: замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». При цьому, прізвища інших співвласників у свідоцтві зазначено вірно - [PERSON] [PERSON] , [PERSON] . Крім того, у свідоцтві про право на спадщину за законом, відповідно до якого після смерті співвласника [PERSON] квартира [ADDRESS] , перейшла у спадок його доньці [PERSON] , зазначено, що дружина спадкодавця - [PERSON] відмовилася від 2/3 часток, що залишились після смерті її чоловіка. Враховуючи, що чинне законодавство не передбачає порядок зміни прізвища власника в правовстановлюючому документі, заявник звернулась до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] та її представник, в судове засідання не з`явились, проте направили до суду заяву в якій просили розглядати справу у їх відсутність, просили задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа - Публічне акціонерне товаристо "Миколаївський суднобудівний завод "Океан", повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, про причини не прибуття не повідомила. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.10.1993 року згідно з розпорядженням Житлово-комунального відділу Заводу «Океан» від 15.10.1993 року за № 0470 їй було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Право власності заявника зареєстровано у Комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 14.02.1996 року за № 8218. В серпні 2019 року при спробі розпорядитися своїм нерухомим майном, заявника повідомили, що в правовстановлюючому документі на квартиру допущено помилку при написанні прізвища заявника: замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». При цьому, прізвища інших співвласників у свідоцтві зазначено вірно - [PERSON] [PERSON] , [PERSON] . Крім того, у свідоцтві про право на спадщину за законом, відповідно до якого після смерті співвласника [PERSON] квартира [ADDRESS] , перейшла у спадок його доньці [PERSON] , зазначено, що дружина спадкодавця - [PERSON] відмовилася від 2/3 часток, що залишились після смерті її чоловіка. Відповідно до паспорту заявника її прізвище також зазначається вірно - « [PERSON] » Таким чином в паспорті громадянина України, а також в іншому правовстановлюючому документі на зазначену квартиру прізвище заявника написано правильно, що свідчить про те, що при оформлені та видачі свідоцтва про право власності на житло від 15.10.1993 року дійсно було допущено технічну помилку у написанні прізвища заявника. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст.15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України. У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293, Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, шо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що достовірно встановлено, що заявниці належить свідоцтво про право власності на житло від 15.10.1993 року, видане згідно з розпорядженням Житлово-комунального відділу Заводу «Океан» від 15.10.1993 року за № 0470, зареєстрованого в комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 14.02.1996 року за № 8218.

Outcome: approved