Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка 03 вересня 2003 року, успадкувала за заповітом 1/3 частину житлового будинку та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0866 га, які розташовані по [ADDRESS], після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак, мати позивача не отримала державного акта про право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0866 га. Як єдиний спадкоємець, після смерті матері, позивач отримав в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Постановою нотаріуса від 19.06.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на земельну ділянку площею 0,0866 га з них 0,0133 га для обслуговування будинку та 0,0733 га для ведення особистого селянського господарства, з посиланням на відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. За відсутності правовстановлюючих документів на вказане майно позивач позбавлений можливості здійснити право розпорядження спадщиною, тому просить визнати право власності на спадкове нерухоме майно. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в поданій до суду заяві проти позову не заперечував та просив суд розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що померла [PERSON] отримала у власність 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0866 га з них 0,0133 га для обслуговування будинку та 0,0733 га для ведення особистого селянського господарства та розташовані по [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.09.2003 року, що зареєстровано в реєстрі за № 1389, однак не отримала державний акт про право власності на земельну ділянку, а [INFO] року померла. Пунктом 11 ч.1 ст.346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Згідно з ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Виникнення у [PERSON] права на спадщину, яке пов"язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті [PERSON], яка за життя не отримала державного акту на спірну земельну ділянку. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], про що отримав свідоцтво про право вланості на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. В силу ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем і позбавлений в нотаріальному порядку оформити право власності на спадкове майно після смерті матері, що складається із земельної ділянки, внаслідок відсутності належних правовстановлюючих документів, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved