Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання дочки на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, вважала, що підлягають стягненню аліменти в розмірі не менше ніж встановлено законодавством, оскільки батько не надає регулярної допомоги на дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку визнав, не заперечував сплачувати аліменти в незначній сумі кожного місяця, з дитиною спілкується постійно та надає по можливості матеріальну допомогу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що 31 жовтня 2003 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні відповідно до пояснень наданих сторонами суду, які об'єктивно підтверджуються довідкою Миргородського комунального житлово - експлуатаційного управління Миргородської міської ради №9824 від 14.09.2015 року (а.с.5). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, відповідач визнавши позов не зазначив розміру суми аліментів яку може сплачувати будь - яких доказів про матеріальний стан не надав, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 487 гривень 20 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved