Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 15.11.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].. Відповідач добровільно матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає, і не приймає участі у додаткових витратах на утримання сина, не виконує покладених на нього законом обов'язків. Відповідач веде індивідуальну підприємницьку діяльність, його дохід є мінливим, тому, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначила, що дитина є інвалідом дитинства і потребує особливого догляду, і має особливі потреби повязані із необхідністю постійного оздоровлення і лікування тому позивач також просила стягнути з відповідача додаткові витрати на додаткові потреби по утриманню дитини у розмірі 500 гривень Позивач [PERSON] 03 12 2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному об"ємі, пояснила, що додаткові витрати у розмірі 500 грв. - це середні додаткові витрати на дитину в місяць. Надалі звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] 03 12 2015 року в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 700-800 грв. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Сплачувати додаткові витрати не бажає, оскільки позивачем не доведена така сума. Він є приватним підприємцем, однак на даний час у нього доходів не має. Надалі звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 07 12 2015 року не здійснюється. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року (а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб) та мають неповнолітню дитину [PERSON], 15.05.2004року народження (а.с. 6 свідоцтво про народження), яка проживає з позивачем. Дитина є інвалідом дитинства(а.с. 3- медичний висновок) та потребує особливого догляду і має особливі потреби, повязані із необхідністю постійного оздоровлення та лікування. Відповідач є фізичною особою підприємцем (а.с. 9- копія свідоцтва), веде індивідуальну підприємницьку діяльність та має мінливий дохід. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, є підприємцем , однак стабільного доходу не має, при таких обставинах суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача щомісячно, починаючи з 06 10 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на утримання малолітньої дитини\~ [PERSON], до повноліття дитини, адже саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім. Згідно із ч. 1\~ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). \~\~\~ \~Згідно із ч. 2\~ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~\~\~ \~Зі змісту п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,\~182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Відповідно ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Підставою для стягнення додаткових витрат на дитину позивач зазначає інвалідність дитини та потребу нести додаткові витрати на оздоровлення та лікування. Доказів витрати конкретної суми додаткових витрат на дитину , необхідності дитиною постійного отримання медикаментозного лікування , постійного оздоровлення , суму майбутніх витрат позивачем суду не надані. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину не знайшли свого підтвердження, що є підставою для відмови в їх задоволенні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial