Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на праві власності, належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] згідно договору дарування житлового будинку від 26.12.2006 року, зареєстрованого Кіцманською державною нотаріальною конторою. У даному будинку крім неї зареєстрований також її син [PERSON] , відповідач по справі, який в даному господарстві не проживає з вересня 2019 року. Вказує, що вона тримає в належному стані житловий будинок, вкладає кошти в благоустрій житла, сплачує комунальні та інші платежі. Реєстрація відповідача не дає їй змоги скористатися субсидією та іншими соціальними пільгами, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення, яке розміщене на офіційному вебсайті Судова влада. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 26.12.2006 року, зареєстрованого Кіцманською державною нотаріальною конторою Поляник П.В. належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Мамаївською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, від 12.04.2021 року до складу сім`ї [PERSON] , яка зареєстрована та проживає по [ADDRESS] входить: чоловік [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.7) Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , встановлено, що в будинку проживає заявниця [PERSON] , 1963 року народження, внука [PERSON] , 2004 року народження, чоловік [PERSON] , 1960 року народження, її син [PERSON] , 1983 року народження, зареєстрований в даному господарстві, однак не проживає за вказаною адресою з осені 2019 року (а.с.8). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з осені 2019 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved