Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

19 липня 2016 року до суду звернувся [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь 15993 грн. 52 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті дорожньо транспортної пригоди, 800 грн. 00 коп. на відшкодування витрат, понесених на оплату товарознавчого дослідження; 2756 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди , а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 24 березня 2016 року відповідач, керуючи автомобілем у м. Кременчуку Полтавської області, порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з його автомобілем Opel Astra, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Внаслідок цих обставин позивачеві було завдано матеріальну шкоду на суму 70154 грн. 66 коп., при чому 54161 грн. 14 коп. було відшкодовано ПрАТ «Страхова група «ТАС», а решту 15993 грн. 52 коп. він просить відшкодувати за рахунок відповідача, як заподіювача шкоди. До складу матеріальних затрат позивач також відносить 800 грн. 00 коп., сплачених ним за проведення автотоварознавчого дослідження, проведеного з метою визначення розміру матеріального збитку. Крім того , в результаті дорожньо транспортної пригоди йому було заподіяно також моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача та пошкодженням майна. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено його автомобіль та автомобіль позивача. Визнає, що в результаті ДТП позивач зазнав моральної шкоди та погодився з розміром заявленого грошового відшкодування. Проте вважає, що вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, є необґрунтовано перебільшеними. Пояснює, що його цивільно правова відповідальність застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» за договорами обовязкового та добровільного страхування, тому саме страховик повинен відшкодовувати шкоду. Не погоджується відшкодовувати позивачеві його витрати на оплату послуг приватного експерта оцінювача, мотивуючи тим, що ці витрати не були обовязковими. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до суду не зявився, пояснень з приводу позовних вимог [PERSON] не надав. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання експерта, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступні встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. 24 березня 2016 року об 11 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Kia Sportage, державний номерний знак [NUMBER], в м. Кременчук Полтавської обл. на перехресті нерівнозначних доріг вул. Шевченка та вул. Бутиріна не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Таким чином, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що постановою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності. (а.с. 6) Власником автомобіля Kia Sportage, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON]. П. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Дорожньо - транспортна подія і, як наслідок, пошкодження належного позивачеві автомобіля та заподіяння йому шкоди сталася з вини відповідача [PERSON] як володільця джерела підвищеної небезпеки, який і має нести відповідальність. Відповідно до Полісу серії АЕ № 3951780 обовязкового страхування цивільно правової відповідності власників наземних транспортних засобів, укладеного 26 листопада 2015 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON], автомобіль KIA Sportage, державний номерний знак [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом, а шкода, заподіяна третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди за його участю підлягає відшкодуванню страховиком в межах страхової суми, яка складає 50000 грн. з нульовою франшизою. (а.с. 22) Крім того, між страхувальником та страховиком було укладено Договір AZ4 № 279548 добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, який діє при наявності Полісу серії АЕ № 3951780. Дія договору поширюється на забезпечений транспортний засіб , зазначений в цьому полісі обовязкового страхування цивільно правової відповідності власників наземних транспортних засобів по слідуючих видах страхування: «Легке Каско» з опцією 1+2 зі страховою сумою 50000 грн. з нульовою франшизою та «Автоцивілка Плюс» зі страховою сумою 25000 грн. з нульовою франшизою. (а.с. 108) Висновком експертного автотоварзнавчого дослідження № 41-16 від 01 квітня 2016 року, складеного експертом [PERSON] на підставі звернення [PERSON] визначено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER], з врахуванням втрати товарної вартості, складає величину 70154 грн. 66 коп. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу 63800 грн. 13 коп. + втрата товарної вартості 6 354 грн. 53 коп.) (а.с. 8-20). Експерт- товарознавець [PERSON] був допитаний в судовому засіданні та підтвердив висновки проведеного ним автотоварознавчого дослідження. 11 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування та просив відшкодувати заподіяну в результаті ДТП з вини [PERSON] матеріальну шкоду. (а.с. 23) ПрАТ «Страхова група «ТАС» листом від 24 травня 2016 року погодила, що розмір матеріального збитку становить згідно Висновку експерта [PERSON] № 41-16 від 01 квітня 2016 року 63800 грн. 13 коп. та , посилаючись на ліміт відповідальності за Полісом серії АЕ № 3951780 обовязкового страхування цивільно правової відповідності власників наземних транспортних засобів за шкоду майну на одного потерпілого у сумі 50000 грн. 00 коп., визначила суму страхового відшкодування у зазначеному розмірі. (а.с. 27) Листом від 23 травня 2016 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» повідомила позивача, що цивільно правова відповідальність [PERSON] застрахована також АТ «СГ «ТАС» ( приватне) згідно Договору № AZ4 279548 від 26 листопада 2015 року та сповістила про донарахування суми страхового відшкодування у розмірі 4433 грн. 31 коп. (а.с. 26, 28, 29) Вирішуючи спір що виник суд виходив з такого. Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок\~\~взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За положеннями ст. ст.\~979,\~988 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначені у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик\~\~зобов'язаний\~\~у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~\~цим\~\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У пункті 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розяснено, що шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. У пункті 9 вказаної постанови розяснено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності , слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особу обовязок надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна , робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. В судовому засіданні встановлено, що позивачеві виплачено страхове відшкодування в розмірі 54433 грн. 34 коп., що не покриває матеріальної шкоди, завданої йому в результаті дорожньо транспортної пригоди, розмір якої згідно Висновку експерта складає 63800 грн. 13 коп. Згідно Договору № AZ4 279548 від 26 листопада 2015 року страховик в порядку, передбаченому Законом України «Про страхування», мав би в повному обсязі відшкодувати матеріальний збиток [PERSON], що полягає у вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, оскільки страхова сума зазначеного договору є достатньою, проте не зробив цього. Відповідач заперечував проти відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу [PERSON] посилаючись на те, що дана шкода має бути відшкодована страховиком в межах страхової суми за договором добровільного страхування № AZ4 279548. В той же час позивач пояснював, що бажає реалізувати своє право на відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом саме до заподіювача шкоди. При цьому , як вбачається з правового висновку, що був зроблений Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у сумі 9366 грн. 82 коп. , що є різницею між сумою страхового відшкодування, яке було виплачене ПрАТ "Страхова група "ТАС" та дійсною шкодою, що встановлена висновком експерта. (63800 грн. 13 коп. 54433грн. 31 коп. = 9366 грн. 82 коп.) Втрата товарної вартості згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів\~є складовою\~матеріального збитку. Відповідно до\~ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, відтак вона має бути відшкодована за рахунок винної особи. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав.\~\~Моральна шкода полягає: 1)\~\~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, члені її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 .03.1995 року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди "\~моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Позивачем проведено розрахунок розміру моральної шкоди у грошовому виразі та визначено його у сумі 2756 грн. 00 коп., з яким відповідач погодився. З підстав ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Витрати позивача у сумі 800 грн. на послуги автотоварознавця не відносяться до збитків, не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України , відтак відшкодуванню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно з правилами ст. 88 ЦПК України. Позивачем до складу судових витрат включено судовий збір, сплачений ним про зверненні до суду з позовом у сумі 551 грн. 20 коп., а також витрати на правову допомогу у загальній сумі 2448 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, \~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги і її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо адвокат в судових засіданнях участі не брав. Представником позивача адвокатом [PERSON] належними доказами підтверджено склад та розмір витрат на правову допомогу, зокрема до матеріалів справи представлено копії Договору про надання правової допомоги № 077-16/07ф-пд/цс(е) від 07 липня 2016 року, актів приймання - передачі наданої правової допомоги від 08 липня, 04 серпня, 30 серпня 2016 року та квитанцій про її оплату позивачем. Представник приймав участь у судових засіданнях, правова допомога носить реальний характер та понесені позивачем на її оплату витрати підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial