Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

19 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» про стягнення суми страхового відшкодування, в якій зазначив, що 18 грудня 2015 року на вул. Довбуша, 1 в м. Львів сталася дорожньо- транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю автомобіля «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ, під керуванням [PERSON], та автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 ЕІ, що належить йому на праві власності, під його керуванням. Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду». Учасники ДТП вирішили скористатись правом, наданим їм вищевказаною нормою та спільно склали повідомлення про ДТП (Європротокол), не викликаючи Державтоінспекцію, відповідно до змісту якого винним у вказаній дорожньо - транспортній пригоді визнаний водій транспортного засобу «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ. На момент ДТП також діяв Договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «СК АСКО ДС» (надалі - Відповідач), згідно зі страховим полісом № АІ/8188317. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування подає страховику заяву про страхове відшкодування. Діючи у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на офіс [PERSON] «СК АСКО ДС» була подана заява про страхове відшкодування з пакетом необхідних документів. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до звіту № 2566/15 про оцінку автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ складає 40 343,37 грн. Листом від 01.04.2016 року № 363 Відповідач повідомив, що було прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі. Підставою для прийняття вищевказаного рішення, як зазначав Відповідач, було проведення TOB «ХАВК ХОЛДИНГ» експертного дослідження по встановленню механізму пошкодження автомобілів «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ та «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ, за результатами якого було складено висновок № 10213160 від 03.03.2016 року (дослідження виконав спеціаліст-автотехнік [PERSON]). Відповідно до вищезазначеного висновку, з технічної точки зору показання водія автомобіля «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ [PERSON] та водія «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ, [PERSON] відносно обставин ДТП неспроможні, пошкодження автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ утворилися при інших обставинах, що виключає можливість визнання вказаної події і всього заявленого обсягу пошкоджень страховим випадком. Також на підставі зазначеного висновку, Відповідач стверджував, що позивачем нібито була надана неправдива інформація стосовно факту та обставин заявленого випадку з метою отримання незаконної виплати страхового відшкодування, на підставі чого було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Також, позивач звертає увагу на той факт, що Відповідачем детального розслідування обставин події не проводилося, автомобіль «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ спеціалістом-автотехніком ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» не обстежувався, тобто обєктивних даних, які б спростовували його пояснення щодо місця, часу, характеру та обставин скоєння даної події, не встановлено. Позивач вважає, що висновок № 10213160 від 03.03.2016 року ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» не мав бути прийнятий до уваги Відповідачем під час прийняття рішення по даній страховій справі виходячи з наступного. Вказане дослідження проводилось на замовлення Відповідача спеціалістом-автотехніком ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ», який був залучений для надання консультацій та розяснень з метою розвязання спеціальних питань, що повязані з прийняттям рішення страховика про виплату страхового відшкодування. Сама по собі діяльність спеціаліста-автотехніка лише складова загального процесу збирання інформації про певні події, оскільки спеціаліст своєю участю самостійно не виявляє фактів,що мають доказове значення, і його діяльність навіть не зазначена у законі як джерело доказів. Тому він вважає, що висновок спеціаліста- автотехніка TOB «ХАВК ХОЛДИНГ» не являється висновком експерта у розумінні ст. 66 ЦПК України. Крім того, при проведенні експертного дослідження спеціаліст-автотехнік ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» мав керуватися Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом МЮ України № 53/5 від 08.10.1998 року. Як вбачається зі змісту висновку № 10213160 від 03.03.2016 року, при складанні останнього спеціаліст-автотехнік ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» зробив висновки за результатами огляду фотознімків автомобілів «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ та «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ, та іншими наданими матеріалами по справі. Відповідно до п.3.5 вищевказаної Інструкції, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім обєктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Позивач звертає увагу на той факт, що спеціаліст-автотехнік ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» або Відповідач не вимагали представити на дослідження його пошкоджений автомобіль «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 EІ та про проведення будь-яких його досліджень його взагалі не попереджали. Таким чином, він вважає, що вищевказаний висновок № 10213160 від 03.03.2016 року, складений спеціалістом-автотехніком ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку його проведення, оскільки спеціаліст-автотехнік, який склав висновок № 10213160 від 03.03.2016 року не є атестованим експертом, відомості щодо нього не внесені до Єдиного реєстру атестованих судових експертів. Інших обєктивних даних, які б вказували на свідоме надання ним неправдивої інформації щодо місця, часу, характеру та обставин події страхового випадку, Відповідачем при прийнятті необґрунтованого рішення про відмову йому у виплаті страхового відшкодування не надано. Позивач вважає, що Відповідач всупереч умовам договору страхування та нормам чинного законодавства безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування, розмір якого був встановлений відповідно до звіту № 2566/15 про оцінку автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 El. Він також звертає увагу, що при розрахунку ціни позову було враховано розмір франшизи у розмірі 510,00 грн., яка передбачена страховим полісом № АІ/8188317. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 39 833,37 грн. з урахуванням розміру франшизи у розмірі 510,00 грн., яка передбачена страховим полісом № АІ/8188317, та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав з тих підстав, що позивач не доказав факт спричинення пошкоджень його автомобілю саме автомобілем [PERSON] Це також підтверджується висновком експертизи, призначеної судом. Просить відмовити у задоволенні позову та вирішити питання щодо судових витрат. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 El, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 814630 від 05.03.2015 року (а.с.11). Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18 грудня 2015 року транспортний засіб «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ, під керуванням [PERSON], та транспортний засіб «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 ЕІ, під керуванням [PERSON] здійснили зіткнення на вул. Довбуша в м. Львові. Вказане повідомлення склали учасники ДТП (а.с.9). Відповідно до полісу №АІ/8188317 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ є застрахованим в страховій компанії [PERSON] «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» (а.с.8). У відповідності зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування); до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Правовідносини, що випливають із обов'язкового страхування, регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.22.1 ст.22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Позивач звернувся до [PERSON] «СК АСКО Донбас Північний» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення». Листом від 01 квітня 2016 року [PERSON] «СК АСКО Донбас Північний» повідомило позивача про відсутність законних підстав для виплати страхового відшкодування (а.с.23). Відмова була мотивована тим, що відповідно до проведеної транспортно - трасологічної експертизи з технічної точки зору покази [PERSON] та [PERSON] щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди є неспроможними, пошкодження автомобіля «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 El утворилися при інших обставинах, що виключає можливість визнання вказаної події і усього заявленого обсягу ушкоджень страховим випадком (а.с.23). Відповідно п.27 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.ч.1, 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За клопотанням представника відповідача, з метою встановлення істини по справі, а ухвалою суду від 08 грудня 2016 року була призначена судово-автотехнічна експертиза. Проведення експертизи було доручено Львівському науково-дослідницькому інституту судових експертиз. Ухвала суду була спрямована сторонам, про її отримання в матеріалах справи є відповідне поштове підтвердження. За клопотанням судового експерта позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] було запропоновано представити для обстеження автомобілі «Suzuki», д.р.н. ВС 5525 El та «Volkswagen», д.р.н. ВС 1778 СТ, фотозображення пошкоджень автомобілів, тощо. На момент проведення експертизи транспортні засоби-учасники ДТП експерту не були представлені. Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 6218 від 16 березня 2017 року, встановити можливість утворення пошкоджень на автомобілях [NUMBER] та Volkswagen Polo р.н. [NUMBER] внаслідок їх взаємного контактування під час дорожньо-транспортної пригоди, яка могла мати місце 18 грудня 2015 року у місті Львові на вулиці Довбуша, 1, не видалось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку. В дослідницькій частині висновку судовий експерт зазначив, що співставлення пошкоджень на транспортних засобах здійснювалося на наданих на дослідження фотознімках та зображеннях, що містяться в матеріалах справи. При цьому було встановлено, що фотознімки із зображенням автомобілів низької якості, по знімкам неможливо встановити дійсну форму, розміри та розташування пошкоджень та слідів, що, в свою чергу без можливості безпосереднього співставлення пошкоджень на автомобілях між собою, не дає можливості встановити, якими частинами могли контактувати вказані транспортні засоби і чи всі виявлені на них пошкодження, або окремі з них, могли виникни ту внаслідок контактування досліджуваних автомобілів між собою. Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог, а саме факту заподіяння шкоди його автомобілю автомобілем [PERSON], позивач [PERSON] надав суду тільки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка була складена ним разом з [PERSON], без фіксації будь-якими іншими способами. Разом з тим, на призначену судом експертизу для підтвердження саме цього факту [PERSON] свій автомобіль не надав. Таку поведінку позивача [PERSON] суд розцінює як ухилення від проведення експертизи. Це призвело до того, що в судовому засіданні немає можливості підтвердити належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди автомобілю позивача [PERSON] автомобілем [PERSON] Тому, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову [PERSON] немає. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судової екпертизи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON], то стороні відповідача підлягають відшкодування судових витрат по платі судової експертизи зі сторони позивача. Відповідно до платіжного доручення №5 від 05 січня 2017 року [PERSON] "Страхова компанія «Аско- Донбас Північний» сплатило за проведення судової експертизи суму у розмірі 3523,30 грн. Суд вважає, що ці кошти підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved