Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, що був уточнений, до Державного підприємства «Дельта-Лоцман», у якому просить стягнути з ДП «Дельта-Лоцман» на його користь щомісячну премію за вересень 2011 року, жовтень 2011 року і щоквартальну премія за 3-й квартал 2011 року на загальну суму 7646 грн. 08 коп., винагороду за вислугу років станом на 01.01.2012 р. у сумі 7242 грн. 75 коп., винагороду за підсумками річної роботи у 2011 року пропорційно проробленому часу, тобто за 10 місяців у розмірі 3 065,05 гривень. Позивач у судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. В матеріалах справи є письмові заперечення представника відповідача, згідно яких позовні вимоги не визнає, на підставах викладених у запереченнях. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], працював на державному підприємстві «Дельта- лоцман» на посаді лоцмана оператора Центру регулювання руху суден (скорочено - ЦРРС) «Іллічівськ» Одеського регіонального управління. Наказом директора ДП «Дельта-лоцман» № 963-к від 01.11.2011р. [PERSON] був звільнений з роботи за пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України (прогул без поважних причин) з 01 листопада 2011 року. 28 листопада 2011 року позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ДП «Дельта-Лоцман» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням від 24 квітня 2012 року по цивільній справі № 2/1522/12526/11 Приморській районній суд мої позовні вимоги задовольнив, [PERSON] був поновлений на роботі у ДП «Дельта-Лоцман» з 01 листопада 2011 року та з ДП «Дельта- лоцман» на його користь було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2011 р. по 25.04.2012 р. 03 липня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2012 року залишено без змін. Відповідно до статті 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. 07 листопада 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеській області від 03 липня 2012 року залишено без змін. 06 грудня 2012 року [PERSON] отримав від відповідача телеграму з пропозицією прибути в офіс ДП «Дельта-Лоцман» (м. Миколаїв) для здійснення процедури щодо поновлення на роботі. 07 грудня 2012 року в офісі відповідача [PERSON] був ознайомлений з наказом директора ДП «Дельта-Лоцман» № 1163-к від 04.12.2012р. про поновлення на роботі на посаді лоцмана-оператора ЦРРС Іллічівськ Одеського регіонального управління з 01 листопада 2011 року. Відповідно до розділу 6.2 КД, з метою матеріального заохочення працівників ДП „Дельта-лоцман" в підвищенні ефективності виробництва і продуктивності праці, збільшенні прибутку і підвищенні рівня рентабельності виробництва, отримання запланованого фінансового результату (чистого прибутку,) забезпеченні безпосереднього зв'язку премії з результатами праці кожного працівника закріплення на підприємстві кваліфікованих кадрів і зміцнення трудової дисципліни встановлено порядок й умови щомісячного, щоквартального та щорічного преміювання працівників підприємства. Відповідно до п.1.4 додатку №5 КД, преміювання відноситься до фонду додаткової заробітної плати. Підставою для нарахування премії працівникам підприємства є дані бухгалтерського, статистичного та оперативного обліку. Згідно з п.1.7 додатку №5 КД премія за результатами роботи в звітному місяці нараховується у складі заробітної плати за наступний місяць. Премія за результатами роботи за звітний квартал нараховується протягом наступного кварталу. [PERSON] був звільнений 01.11.2011 року. При звільненні йому не були виплачені щомісячні премії за вересень 2011 року в розмірі 1903 грн.88 коп. і жовтень 2011 року в розмірі 2394 грн. 35 коп., а також квартальна премія за 3-й квартал 2011 року в розмірі 3447 грн. 85 коп. Загальна сума недоплати склала 7646 грн. 08 коп. Відповідно до розділу 6.2 КД передбачена винагорода за вислугу років. Порядок виплати зазначеної винагороди визначено в Додатку №7 до КД . Відповідно до умов нарахування і виплати, винагорода за вислугу років працівникам здійснюється в разі настання безперервного стажу роботи на підприємстві від 1 року до 3 років в розмірі 0,5 окладу, при стажі роботи від 3 років до 5 років - один посадовий оклад, при стажі роботи від 5 до 10 років - 1,5 частини посадового окладу. Відповідно до п. 8 Додатку №7 КД виплата одноразової винагороди здійснюється не рідше 1 раз на рік. Відповідно до п.15 Додатку №7 КД основним документом для визначення безперервного стажу роботи є трудова книжка. Наказом директора ДП «Дельта-лоцман» [PERSON] був звільнений з роботи з 01 листопада 2011 року та поновлений на роботі у ДП «Дельта-Лоцман» рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 24 квітня 2012 року також з 01 листопада 2011 року. Тобто, безперервний стаж роботи на підприємстві не переривався та станом на 14.11.2011 року склав 5 років. Посадовий оклад [PERSON] станом на 01.01.2012 року мав скласти 4828 грн.50 коп., а винагорода за вислугу років 7242 грн. 75 коп. Відповідно до розділу 6.2 КД передбачена виплата винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємства. Порядок виплати зазначеної винагороди визначено в Додатку №6 до КД . Згідно з п.3 Додатку №6 КД винагорода за підсумками річної роботи виплачується робітникам, технічним службовцям, фахівцям професіоналам і керівникам, що складають штатну чисельність підприємства. Відповідно до п.4 Додатку №6 КД винагорода за підсумками роботи за рік виплачується у повному розмірі працівникам, що проробили весь календарний рік. Пропорційно проробленому часу може бути виплачена винагорода працівникам, що не проробили повний календарний рік з поважних причин (при звільненні в зв'язку з призовом на службу у ЗС, виходом на пенсію, народженням дитини, зарахуванням у вищі і середні спеціальні навчальні заклади, а також у випадках повернення на роботу в зв'язку з закінченням терміну служби у ЗС, терміну інвалідності, відпустки по догляду за дитиною, по переводу в інше (із іншого) підприємства, організації, установи та в інших аналогічних випадках). За змістом статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. заробітна плата це винагорода за виконану роботу. Заробітна плата кожного працівника підприємства входить до фонду оплати праці підприємства. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата має наступну і структуру: основна - за виконання норм праці; додаткова - за роботу понад установлені норми яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати - за особливі умови праці (шкідливість, підвищену емоційність, нічний час, тощо), трудові успіхи, винахідливість; премії - безпосередньо пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій, тобто - за виконання працівником роботи. Законодавством встановлено, що усі виплати за структурою заробітної плати, пов'язані з виконанням роботи за трудовим договором. Джерелом коштів на оплату праці відповідно до статті 4 Закону України «Про оплату праці» є одержаний результат господарської діяльності підприємства, тобто, кожного члена трудового колективу відповідно до складності та умов виконуваної роботи. Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР передбачено два види регулювання оплати плати - державне регулювання та договірне регулювання. Відповідно до статті 15 Закону № 108 форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. На підприємстві діє Колективний договір, пунктом 1.4. якого встановлено, що положення КД є обов'язковими для виконання сторонами. Договір поширюється на усіх працівників, які працюють на умовах найму. Розділом VI КД «Оплата праці та захист заробітної плати», у пункті 6.1.1. визначено, що фонд оплати праці встановлюється за результатами виробничої та фінансової діяльності підприємства, продуктивності праці працівників. Пунктом 6.1.6. цього ж розділу КД закріплено, що розмір заробітної плати кожного працівника підприємства визначається за результатами його особистого трудового внеску і якості праці. На виконання даної домовленості, розроблено додатки до колективного договору №№ 5, 6, 7, 8, 9. Вирішуючи питання щодо рівня оплати праці працівників (в т.ч. щодо структури заробітної плати кожного працівника) адміністрація ДП повинна безпосередньо керуватись положеннями Закону України «Про оплату праці», у разі, якщо це питання належним чином не врегульовано в колективному договорі, оскільки згідно ч. 1 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди», умови колективних договорів що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору. Таким чином, на підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved