Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

05 травня 2017 року Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. В обґрунтування свого позову позивач вказує, що 14.08.2002 року за поданням Березнівського райвідділу освіти [PERSON] було призначено пенсію за вислугою років як викладачу, відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, роботи на яких дає право на пенсію за вислугою років. 26.09.2017 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про переведення його з пенсії за вислугою років на пенсію за віком. Однак під час переведення [PERSON] за його заявою, на пенсію за віком було виявлено, що з 11.09.2015 року, згідно трудової книжки, відповідач прийнятий на посаду керівника гуртка з футболу, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років, як викладачу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаюся залишені роботи, яка дає право на пенсію. 07.11.2017 року Костопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області було надіслано повідомлення [PERSON] з проханням повернути надміру отримані кошти протягом місяця. Оскільки відповідач не має наміру добровільно повернути переплату пенсії, такі кошти повинні бути стягнені у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити, оскільки він повідомляв керівника управління Пенсійного фонду України [PERSON] та інспектора управління Пенсійного фонду [PERSON] про те, що він веде гурток з футболу в школі с. Орлівка та надав усі наявні в нього документи. Представник відповідача адвокат [PERSON] просив в позові відмовити, з підстав викладених у відзиві. В судовому засіданні свідок працівник ПФУ [PERSON], суду вказав, що дійсно у вересні 2015 року [PERSON] приходив до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щоб повідомити те, що він працює в школі с.Орлівка і веде гурток футболу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вислухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини, дійшов до наступних висновків. На обліку в Костопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області перебуває [PERSON], пенсія якому призначена відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В трудовій книжці [NUMBER] [PERSON] внесено відомості від 11.09.2015 року про прийняття на роботу на посаду керівника гуртка з футболу, наказ управління освіти № 513 від 09.09.2015р. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК -5, облікова картка [NUMBER] на ім'я [PERSON], в якій зазначаються відомості про заробіток для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяць, позначки про сплату страхових внесків зокрема з 2015-2017 роки, що свідчить про те, що управлінню пенсійного Пенсійного фонду було відомо про роботу [PERSON] на посаді керівника гуртка з футболу в Орлівській школі. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання(довідка серії [NUMBER] від 04.06.2014р.) 03.11.2017 року Костопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області було надіслано повідомлення [PERSON] з проханням повернути надміру отримані кошти. Однак кошти не повернуті. Відповідно до ч. 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для суду. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 цієї постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, повернення надмірно свиплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, представник позивача суду не надав і на ці обставини в судовому засіданні не посилався. При цьому слід зазначити, що у своїй позовній заяві Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області не посилається на жодні обставини, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або недобросовісності з його боку. Крім того, відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 05.02.2007р. № 039-169-15 рекомендовано при виявленні фактів роботи осіб на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належну суму переплат за період після досягнення пенсійного віку не утримувати. Пунктом 11 статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов'язана зокрема, письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду. Однак, Костопільське об"єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області на виконання вимог п.11 статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жодних дій не вчинило, рішень, щодо повідомлення особи прийнято не було. Таким чином, сумлінність поведінки відповідача, як одержувача коштів, презюмуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин його недобросовісної поведінки, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, підстави для задоволення вимог позивача відсутні, за таких обставин суд рахує, що в задоволенні позову слід відмовити з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed