Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , ще за свого життя 5 листопада 2015 року склала заповіт, який було посвідчено Довжицькоюсільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Позивач після її смерті у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 1.4939 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Маневицька селищна рада Волинської області, що включає земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0438), площею 0.8119 га, вартістю 11277 гривень 65 копійок, земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0437), площею 0.5163 га, вартістю 10359 гривень 03 копійки, земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0439), площею 0.1657 га, вартістю 1193 гривень 88 копійок, які належали [PERSON] , а також в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.2500 га, вартістю 21200 гривень, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , яка була виділена [PERSON] згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року. Позивач [PERSON] , представники відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представників відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 1.4939 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Маневицька селищна рада Волинської області, що включає земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0438), площею 0.8119 га, вартістю 11277 гривень 65 копійок, земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0437), площею 0.5163 га, вартістю 10359 гривень 03 копійки, земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0439), площею 0.1657 га, вартістю 1193 гривень 88 копійок. Рішенням Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року [PERSON] було виділено у власність, шляхом приватизації, земельну ділянку, площею 0.2500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Ще за свого життя 5 листопада 2015 року остання склала заповіт, який було посвідчено Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Позивач після її смерті у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 5 листопада 2015 року, посвідченого Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 101, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 квітня 2016 року, довідок Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 959 від 26 травня 2016 року, № 1441 від 25 листопада 2020 року та № 1195 від 4 грудня 2020 року, витягу з погосподарської книги № 6 за 2016-2020 роки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 002815 від 6 березня 2003 року, витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 червня 2020 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 8 грудня 2020 року, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 26 листопада 2020 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 988/02-31 від 10 грудня 2020 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 112/01-16 від 23 лютого 2021 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 1.4939 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Маневицька селищна рада Волинської області, що включає земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0438), площею 0.8119 га, вартістю 11277 гривень 65 копійок, земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0437), площею 0.5163 га, вартістю 10359 гривень 03 копійки, земельну ділянку (кадастровий номер 0723682200:06:001:0439), площею 0.1657 га, вартістю 1193 гривень 88 копійок, які належали [PERSON] , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] . Суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] , являючисьспадкоємцем за заповітом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.2500 га, вартістю 21200 гривень, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , яка була виділена спадкодавцю [PERSON] у власність згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року, слід визнати за ним право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved