Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16.07.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними часто виникали сварки та суперечки через те, що відповідач не надавав коштів на утримання дитини та ведення домашнього господарства, зраджував подружній вірності, що призвело до розпаду сім`ї. Починаючи з травня 2018 року вони не проживають разом, шлюбні відносини між ними носять формальний характер. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просила шлюб розірвати, малолітнього сина залишити на проживання з нею. Її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва шлюб Серія [NUMBER] , виданого 15.07.2006 року, сторони 15.07.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1043 (а.с. 2). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Позивачка стверджує, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними часто виникали сварки та суперечки через те, що відповідач не надавав коштів на утримання дитини та ведення домашнього господарства, зраджував подружній вірності, що призвело до розпаду сім`ї. Починаючи з травня 2018 року вони не проживають разом, шлюбні відносини між ними носять формальний характер. Примирення між ними неможливе, тому немає потреби зберігати такий шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю. Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved