Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору міни від 10.11.1998 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. на бланку серії [NUMBER] та зареєстрованого в реєстрі за №1-4763, [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з кв. [ADDRESS], про що свідчить Договір міни від 10.11.1998 р. Для оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] звернулась до нотаріуса, проте отримала відмову, мотивовану тим, що у відповідності до Договору міни, та відомостей КМБТІ, вказане вище спадкове майно належить [PERSON], а не померлому [PERSON] З метою встановлення ідентичності прізвища покійного [PERSON] та прізвища вказаного помилково в Договорі міни, заявник звернулась за експертним висновком, у відповідності до якого розбіжності в написанні прізвища виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Згідно з висновком прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» є ідентичними. У зв'язку з помилковим зазначенням прізвища [PERSON] в договорі міни, заявник вимушена звертатись до суду з вказаною заявою. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.01.2019 р. відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Від заявника та її представника в судове засідання надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, подав до суду лист, у відповідності до якого просить розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком заявника [PERSON] Постановою Приватного нотаріуса КМНО Шершун Н.К. від 06.11.2018 р. №207/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що згідно з договором міни від 10.11.1998 р. та відомостей КМБТІ, [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] Вбачається, що в свідоцтві про народження, про укладення шлюбу та про смерть [PERSON], в паспорті останнього, та в свідоцтві про народження заявника прізвище померлого вказано «[PERSON]». При цьому, як вбачається з Договору міни від 10.11.1998 р., посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. на бланку серії [NUMBER] та зареєстрованого в реєстрі за №1-4763, він укладений між [PERSON] та [PERSON]. З копії паспорту [PERSON], останній був зареєстрований в [ADDRESS] з 22.12.1998 р. Крім вказаного, у відповідності до Експертного висновку №056/2006-м від 10.12.2018 р., прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З викладених в заяві обставин та наданих доказів, вбачається, що в Договорі міни від 10.11.1998 р. допущено помилку при написанні прізвища померлого [PERSON], а саме зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]», що унеможливлює реалізацію заявником її спадкових прав. До заяви додані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження належності вказаного Договору міни померлому [PERSON] При цьому, вбачається, що інші правові механізми усунення вказаних розбіжностей відсутні. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту належності правовстановлюючого документу та задоволення заяви.

Outcome: approved