Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Безіменне Новоазовського району, Донецької області, Україна. В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть № 49 від 20.11.2020 року, виданого Новоазовською Центральною лікарнею. Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовив [PERSON] у реєстрації смерті батька та видачі свідоцтва про смерть у зв`язку з тим, що для встановлення факту смерті останнього ним пред`явлений документ, який не відповідає формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Оскільки встановлення факту смерті батька, заявнику необхідне для отримання свідоцтва про смерть та реалізації спадкових прав, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав він змушений звернутись до суду. Ухвалою від 03.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - Центральний районний у м.Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, рішення поклав на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно довідки про причину смерті № 49 від 20.11.2020 року, виданої Новоазовською Центральною лікарнею, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] в с.Безіменне Новоазовського району, Донецької області, Україна, причина смерті: хронічне порушення мозкового кровообігу (церебральний остеосклероз). Заявник є батьком померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.1979 року. Листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вих. № 389/20.2-105 від 02.12.2020 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті; зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року №1150/13024. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Безіменне Новоазовського району, Донецької області Україна. Враховуючи викладене,

Outcome: approved