Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] 13.05.2011 року звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що по договору позики від 11 серпня 2010 року він дав у борг своєму знайомому - відповідачу [PERSON] гроші у сумі 6600 дол. США. що на час пред»явлення позову складало 52800 грн., які відповідач повинен був йому повернути до 01 грудня 2010 року, про що [PERSON] була написана розписка, але у призначений час боржник коштів не повернув. Зазначає, що при передачі грошових коштів був присутній брат позивача, [PERSON] Добровільно відповідач не бажав вирішити спір, а тому він змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Заочним рішенням Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11 позов було задоволено і стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу 6600 доларів США, що еквівалентна 52602 грн. та судові витрати в сумі 649 грн. 26.11.2012 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки [INFO] року [PERSON] помер, а спадщину після його смерті прийняв [PERSON] Ухвалою Рівненського міського суду від 29.01.2013 року по справі № 1715/21038/12 за клопотанням [PERSON] було зупинено провадження в справі за заявою [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-4094/11 до вирішення і прийняття рішення у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14.08.2013 року заочне рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11 залишене без зміни. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2013 року було зупинено виконання заочного рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11 до закінчення касаційного провадження. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року було скасовано заочне рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 14.08.2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. За заявою позивача від 11.04.2014 року про заміну первісного відповідача належним відповідачем ухвалою Рівненського міського суду від 15.04.2014 року було замінено первісного відповідача - [PERSON] належним відповідачем - [PERSON] 05.03.2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог і просить стягнути з [PERSON] на його користь борг по договору позики у сумі 178200 грн. та судові витрати в розмірі 658,58 коп., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, яка відкрилася після смерті [PERSON], що також підтверджується рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2012 року по справі № 1715/2717/12. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бондаренко Ю.В. уточнив позовні вимоги та пояснив, що 26 липня 2011 року було винесене заочне рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу по договору позики. При його винесенні не було відомо, що відповідач [PERSON] [INFO] року помер. В січні 2013 року до участі у справі був допущений заявник (скаржник) [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] і є правонаступником відповідача - [PERSON] Просить суд уточнені позовні вимоги задоволити повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг по договору позики у сумі 158 400 грн. ( з розрахунку 1 долар США становить 24 грн.) та судові витрати в сумі 658, 58 грн. Відповідач уточнені позовні вимоги не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав та пояснив, що первісний позов подавався позивачем до [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, а 26 липня 2011 року судом було винесено заочне рішення, яким було стягнуто з померлого суму боргу за договором позики. Позивач знав про смерть [PERSON], оскільки його друзі та брат були на похоронах. Однак, за заявою позивача, 05.06.2012 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] суми боргу. Згідно листа головного управління юстиції у Рівненській області № Г-550-02 від 26.09.2013 року, державним виконавцем 04 липня 2012 року винесено постанову про закінчення вищевказаного виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». У грудні 2012 року позивач подав до Рівненського міського суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження мотивуючи тим, що [PERSON] [INFO] року помер. У заяві позивач зазначив, що йому стало відомо про те, що [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1268 ЦК України. Зазначені докази вказують на те, що ще в липні та грудні 2012 року позивач беззаперечено та достовірно знав про смерть [PERSON] та наявність у останнього законного спадкоємця усіх прав та обов»язків - [PERSON]. Строк пред»явлення вимоги до спадкоємця - [PERSON] сплив ще в червні 2013 року, а тому позивач позбавляється права вимоги, у нього відсутнє матеріальне право вимоги, а його позовні вимоги є безпідставними. Просить суд відмовити у задоволенні позову та застосувати правила ст. 1281 ЦК України щодо порядку і строків пред»явлення вимог кредиторів. Заслухавши сторони, дослідивши документи і матеріали справи № 2-4094/11, дослідивши рішення Рівненського міського суду від 02.03.2012 року по справі № 1715/2717/12, всебічно і повно з"ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 11.08.2010 року [PERSON], позичив у [PERSON] 6600 дол. США та зобов'язувався повернути до 01 грудня 2010 року. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. У даному випадку договір було укладено в усній формі, тобто з порушенням вимог чинного законодавства, проте згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до прийняття за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті. Частиною 3 статті 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Судом встановлено, що офіційний курс гривні, встановлений НБУ по відношенню до долара, станом на 14.05.2015 року, складає 2057,00 грн. за 100 дол. США. В зв»язку з цим сума боргу розміром у 6600 дол. США еквівалентом до української гривні по курсу, встановленому НБУ на день постановлення рішення судом, тобто на 14.05.2015 року становить - 135 762 (сто тридцять п»ять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2012 року по справі № 1715/2717/12 [PERSON] визнано спадкоємцем померлого [INFO] року [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на автомобіль «Мазда СХ7», 2008 р. випуску, держ. № [NUMBER] та на двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Вказане рішення набрало законної сили. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2012 року по справі № 1715/2717/12 встановлено, що [PERSON] на момент смерті проживав разом із своїм батьком - [PERSON]. Отже відповідач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Спадкоємці в силу ст. 1282 ЦК України зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Посилання представника відповідача на пропуск позивачем строків пред»явлення вимог до спадкоємця [PERSON] по грошовому зобов»язанню [PERSON] перед [PERSON] і застосування в зв»язку з цим правил ст.1281 ЦК України на думку суду є безпідставними і не підлягають застосуванню до даних правовідносин виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 13.05.2011 року звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Заочним рішенням Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11 позов було задоволено і стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу 6600 доларів США, що еквівалентна 52602 грн. та судові витрати в сумі 649 грн. 26.11.2012 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки [INFO] року [PERSON] помер, а спадщину після його смерті прийняв [PERSON] Ухвалою Рівненського міського суду від 29.01.2013 року по справі № 1715/21038/12 за клопотанням [PERSON] було зупинено провадження в справі за заявою [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-4094/11 до вирішення і прийняття рішення у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14.08.2013 року заочне рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11 залишене без зміни. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2013 року було зупинено виконання заочного рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року по справі № 2-4094/11 до закінчення касаційного провадження. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року було скасовано заочне рішення Рівненського міського суду від 26.07.2011 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 14.08.2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. З матеріалів справи вбачається, що позивач в зв»язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов»язань перед ним вимушений був 13.05.2011 року звернутись до суду з відповідним позовом до нього. Після смерті [INFO] [PERSON] позивачем здійснювались дії по виконанню рішення суду, про що було відомо [PERSON], що беззаперечно підтверджується матеріалами справи, а тому посилання представника відповідача на застосування правил ст.1281 ЦК України в даному випадку є безпідставним. Враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON], суд вважає, за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за рахунок спадкового майна на користь [PERSON] в розмірі 6600 дол. США, що еквівалентна до української гривні по курсу, встановленому НБУ на день постановлення рішення судом, тобто на 14.05.2015 року та становить - 135 762 (сто тридцять п»ять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні. В зв»язку з тим, що офіційний курс гривні, встановлений НБУ по відношенню до долара, станом на 14.05.2015 року, складає 2057,00 грн. за 100 дол. США, сума боргу розміром у 6600 дол. США еквівалентом до української гривні по курсу, встановленому НБУ на день постановлення рішення судом, тобто на 14.05.2015 року становить - 135 762 (сто тридцять п»ять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні, позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 649 (шістсот сорок дев»ять) грн., що підтверджуються матеріалами справи, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved