Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

25 липня 2017 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування подав заяву про розгляд справи без його участі та подав висновок, у якому вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Чернігова, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2014 року до досягнення ними повноліття. Згідно розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів, виданого Центральним відділом ДВАС міста Чернігів борг по сплаті аліментів відповідача станом на 13.06.2017 року становить 40227 грн. 58 коп. (а.с. 12). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При цьому, орган опіки та піклування встановив, що вихованням та матеріальним утриманням в повному обсязі малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] займається їх мати - [PERSON], яка піклується та створила необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дитини. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виконання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Одночасно відповідачем не надавалася матеріальна допомога на утримання дітей. Також відповідач не надає медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з ними. При цьому, як встановлено в судовому засіданні ухилення від виховання дитини з боку відповідача здійснюється за умови його винної поведінки та свідомого нехтування ним своїх обов'язків, оскільки відповідач не цікавиться матеріально-побутовими умовами дітей та не намагався вжити заходів до спілкування з дітьми. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

Outcome: approved