Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

25.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що заповіт, посвідчений 14.12.2009 року секретарем Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за №398, був складений від імені [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]), яка померла [INFO] року в с. Великі Осняки Ріпкинського району Чернігівської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Після звернення до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину з'ясувалося, що у вищезазначеному заповіті реєстраційний номер облікової картки платника податків спадкодавця зазначений як «[NUMBER]», а у витягах з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, які належали спадкодавцю та у картці фізичної особи - платника податків, реєстраційний номер облікової картки платники податків зазначений як «[NUMBER]». Із-за вказаних неточностей він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У судове засідання заявник та його представник не прибули, про день та час розгляду справи повідомлені, надали заяви про розгляд справи без їх участі, заявник заяву підтримав повністю і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Територіальна громада в особі Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] 14 грудня 2009 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.11). Вказаний заповіт, посвідчений 14.12.2009 року секретарем Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за №398. При цьому реєстраційний номер облікової картки платники податків [PERSON] зазначений як «[NUMBER]». Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 19.09.1995 Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області на підставі рішення Сиберізької сільської ради від 03.07.1993 (XII сесія 21 скликання) та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №668, [PERSON] передалась у приватну власність земельна ділянка площею 0,522 га (а.с.14). Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15.16). Як вбачається із витягів з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, які належали [PERSON], її реєстраційний номер облікової картки платники податків зазначений як «[NUMBER]» (а.с.17-19, 20-22). Згідно копії картки фізичної особи - платника податків від 28.09.2005 року, [PERSON] отримала РНОКПП - [NUMBER]. [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 0,3980 га, 0,1240 га, які знаходяться на території Ріпкинського району Чернігівської області. Згідно довідки Сиберізької сільської ради Ріпкинского району Чернігівської області №321 від 14.07.2017 року вбачається, що [PERSON] проживала і була зареєстрована одна в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу [PERSON] у встановлений строк звернувся [PERSON] та було заведено спадкову справу №101/2017 (а.с.41). Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2019 №5/02-31, виданої приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу [PERSON], було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] з тієї причини, що в заповіті, посвідченому 14.12.2009 секретарем Сиберізької сільської ради [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за №398, реєстраційний номер облікової картки платника податків заповідача не співпадає з реєстраційним номером облікової картки [PERSON] (а.с.9). Факти що мають юридичний характер - це факти з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на представлені документи суд вважає доведеним факт, що заповіт, посвідчений 14.12.2009 року секретарем Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за №398, був складений від імені [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]), яка померла [INFO] року в с. Великі Осняки Ріпкинського району Чернігівської області. Факт належності заповіту, за встановленням якого звертається [PERSON], має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику оформити право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved