Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

20 липня 2015 року Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення переплати пенсії. Позов обґрунтований тим, що постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 року з 01 грудня 2010 року, та звернено до негайного виконання. На виконання зазначеного рішення суду відповідачеві проведено перерахунок раніше призначеної пенсії. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року задоволено апеляційну скаргу позивача та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] У зв'язку із цим пенсійну справу [PERSON] приведено у відповідність, а за період з 01 листопада 2011 року по 28 лютого 2015 року виникла переплата пенсії у розмірі 9233 грн. 42 коп. (дев'ять тисяч двісті тридцять три гривні 13 копійок), яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.2) Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.19), в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно них правовідносини. Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2011 року було зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області було зобов'язано останнє здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 року з 01 грудня 2010 року. Вказана постанова була звернена до негайного виконання та було видано виконавчий лист (а.с.8). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року (а.с.3-4) вказану вище постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області було скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Згідно з індивідуальним перерахунком (а.с.5) за період з 01 листопада 2011 року по 28 лютого 2015 року з врахуванням перерахунку пенсії відповідно до скасованої постанови суду відповідачу були виплачені занадто нараховані кошти в розмірі 9233 грн. 12 коп. (дев'ять тисяч двісті тридцять три гривні 12 копійок). З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що як на правову підставу для задоволення позову позивач послався на статтю 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття майна виникають за наявності таких умов: наявність факту набуття або зберігання майна; набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для набуття або зберігання майна. Проте, виходячи із змісту статті 1215 ЦК не підлягають поверненню безпідставно набуті, в тому числі пенсії, надані фізичній особі до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, в даній ситуації відсутні підстави для стягнення переплаченої пенсії з відповідача на підставі статті 1212 ЦК, оскільки отриманні [PERSON] кошти є пенсією, яка надана їй до існування, на підставі судового рішення, при цьому відсутні рахункові помилки і недобросовісність з боку набувача. Крім того, судом враховується, що відповідно до положень статей 10, 11, 60 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А, відповідно до частини першої статті 50 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Проте, всупереч принципу змагальності позивачем не надано суду доказів, що виплачена надміру пенсія [PERSON] була здійснена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку із чим в задоволенні позову Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області до [PERSON] про стягнення переплати пенсії необхідно відмовити. Окрім іншого, судом звертається увага, що у випадку скасування судового рішення, що має місце у правовідносинах, які виникли між сторонами, питання про поворот виконання судових рішень вирішується в порядку передбаченому статтями 265, 266 Кодексу адміністративного судочинства України.

Outcome: dismissed