Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

28.03.2017 року [PERSON] міська рада Запорізької області звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], але протягом тривалого часу (понад 6 місяців) за цією адресою не проживають, їх місцезнаходження невідоме. Вищевказане житло знаходиться в комунальній власності. Реєстрація відповідачів [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] позбавляє можливості надати вказану кімнату іншим особам, що цього потребують. На підставі акту обстеження квартири на предмет проживання від 05.01.20217 року комісією встановлено, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] безперервно не проживають за вищевказаною адресою з січня 2016 року. Фактичне місце перебування відповідачів невідоме, будь-яких домовленостей про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не існує, але відповідачі на теперішній час з реєстрації у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]\~такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку № 63 по вул.Невського в місті Василівка Запорізької області. В судове засідання представник позивача [PERSON] міської ради Запорізької області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.77). В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи: Комунального підприємства «Добробут» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, заявлені позовні вимоги [PERSON] міської ради Запорізької області підтримують у повному обсязі, а просять позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Самосійних вимог щодо предмету заявлених позовних вимог не заявили (а.с.80). Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради Запорізької області від 13.12.1994 року за № 347 знято статус «гуртожиток» по вул. Невського буд. 63 в м. Василівка Запорізької області та переведено його в жилий будинок. Зобовязано начальника ВУЖКХ прийняти на баланс жилий будинок № 63 по вул..Невського до 01.01.1995 року та укласти з мешканцями договори найму. Виконавчому комітету міської ради видати ордера мешканцям на займану площу (а.с.5). На підставі вищевказаного рішення міської ради гр. [PERSON] 13.12.1994 року видано ордер за № 6533 на сімю, що складалася з трьох осіб: наймач [PERSON], чоловік - [PERSON]В,, донька [PERSON], на право заселення у кімнату № 25, загальною площею 16 кв.м. в жилому будинку № 63 по вул. Невського м. Василівка Запорізької області, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 6) Як вбачається з поквартирної картки, за адресою [ADDRESS], були зареєстровані [PERSON], [INFO] - з 03.03.1990 року по 20.12.2000 року, її чоловік - [PERSON], [INFO] з 26.06.1990 року по 21.12.1998 року та їх донька - [PERSON], [INFO], по 21.12.1998 року. [PERSON] вказаних осіб на теперішній час значаться зареєстрованими: [PERSON], [INFO] (як родич наймача) з 20.12.2000 року та її співмешканець [PERSON], [INFO] з 08.02.2005 року (а.с.7). Відповідно до довідки від 07.04.2017 року про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] з 20.12.2000 року і по теперішній час (а.с. 16) Відповідно до довідки від 07.04.2017 року про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] з 08.02.2005 року по теперішній час (а.с. 18) Рішенням [PERSON] міської ради від 01.07.2008 року за № 1, передано майна КП «[PERSON] ВУЖКГ» на баланс КП «Добробут» [PERSON] міської ради Запорізької області, у тому числі жилий будинок № 63 по вул.Невського в м.Василівка Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.59, 60-62,82-83). Довідкою Комунального підприємства «Добробут» від 19.06.2017 року за № 430 підтверджується, що житловий будинок № 63 по вул. Невського у м. Василівка Запорізької області з 01.07.2008 року знаходиться на балансі КП «Добробут» [PERSON] міської ради Запорізької області та станом на 01.06.2017 року балансова залишкова вартість складає 46188,91 гривень (а.с. 57) Між КП «Добробут» та [PERSON] укладений договір про надання послуг з утримання будинків та споруд а прибудинкової території від 01.02.2011 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.85). З довідки Комунального підприємства «Добробут» [PERSON] міської ради Запорізької області за № 467 від 07.07.2017 року вбачається, що [PERSON], яка мешкає (зареєстрована) за адресою: [ADDRESS] має заборгованість з квартплати, яка станом на 01.07.2017 року складає 6218,06 гривень (а.с.81). Актами обстеження квартири на предмет проживання від 16.06.2017 року та 07.07.2017 року, що складені комісією у складі: провідного спеціаліста з питань будівництва та архітектури [PERSON], провідного спеціаліста-юриста [PERSON]О, провідного спеціаліста з питань комунального господарства [PERSON], провідного спеціаліста з архівних справ [PERSON] встановлено, що за адресою: [ADDRESS] прописані та безперервно не проживають в період з січня 2016 року по 16.06.2017 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підтвердження до актів додані фото таблиці з відображенням спірної кімнати за вказаною адресою (а.с. 63, 64-69). Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування, обов'язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового будинку визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України). Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності. Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно розяснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо). Отже, в судовому засіданні встановлено і дані обставини досить повно підтверджуються матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] з з січня 2016 року в квартирі [ADDRESS] не проживають, її речі в квартирі відсутні, за квартиру та комунальні послуги відповідачі не сплачують, ремонтні роботи в спірній квартирі не проводять. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] міською радою Запорізької області позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та суд вважає необхідним позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням квартирою № 25 в буд. № 63 по вул. Невського в м.Василівка Запорізької області, з тих підстав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вищевказаній квартирі тривалий час - з січня 2016 року не проживають, комунальні послуги не сплачують та будучи зареєстрованими у даній жилій квартирі, але не проживаючи у ній, фактично чинять перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні комунальною власністю, яка належить територіальній громаді [PERSON] міської ради Запорізької області, а добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку № 63 по вул.. Невського в місті Василівка Запорізької області. [PERSON] того, доводи позивача про відсутність відповідачів у спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачками під час розгляду справи не оспорені, тому існують правові підстави, передбачені ст.71 ЖК України для задоволення позову про позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 25 в будинку № 63 по вул.Невського в місті Василівка Запорізької області.

Outcome: approved