Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами [ADDRESS] , як на майно колгоспного двору, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на майно та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Разом з тим, при підготовці позову до суду з`ясувалось, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Оскільки позивач є членом колгоспного двору, не втратив частку у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об"єктом спадкових прав, виникла потреба у визнанні права власності за ним на це майно. В судове засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву, у якій позов підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності, покликаючись на погане самопочуття (а.с. 38). Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, у відзиві, поданому міським головою до суду, позов визнав та просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 62). Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із копії довідки, виданої Угрівською сільською радою Городоцького району Львівської області № 1426 від 30.10.2020 р., копій будинкової книги, технічного паспорту, витягу з погосподарських книг за 1983-1985 р.р., 1991-1995 р.р. копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] 1940 року побудови, відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] , останнім членом колгоспного двору є [PERSON] , [INFO] , позивач по справі, який проживав з батьком у спірному житловому будинку до дня його смерті (а.с. 9, 12, 21-23, 24-25, 26-30). Як вбачається із копій довідок, виданих Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації № 1987 від 21.09.2020 р., КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 460 від 03.11.2020 р., право власності на вищевказаний житловий будинок не реєструвалось (а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 1ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст.120,123,563ЦК\~України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК\~України в редакції 1963 року. Згідно ч. 2 ст. 123\~ЦК УРСР\~1963\~року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , спадщина в майні двору не відкривалась, останній член колгоспного двору на тих же підставах продовжував володіти і користуватись цим майном (а.с. 9). Після смерті батька [PERSON] його син [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на спірний житловий будинок, однак Постановою від 04.03.2021 р. отримав відмову, у зв`язку із тим, що ним не подано необхідних документів для вчинення вказаної нотаріальної дії, рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав (а.с. 13-15). При підготовці позову до суду та зібранні матеріалів, стало відомо, що спірний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір». Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по по [ADDRESS] належав колгоспному двору, голова якого помер, позивач є єдиним та останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як майно «колгоспного двору». На підставі викладеного,

Outcome: approved