Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

19 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.11.2003 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 02. У шлюбі народилися діти: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться, а тому позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та просить шлюб розірвати. Позивач, повідомлений належним чином у судове засідання не з'явився, надавши заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні 30.05.2017 року позов не визнала та просила суд надати термін для примирення. У судове засідання 17.08.2017 року не з'явилася, надавши заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідач надали заяви про розгляд справу у їх відсутність, суд прийняв рішення про закінчення розгляду справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15.11.2003 року виконавчим комітетом Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 02 (свідоцтво про шлюб [NUMBER]) /а.с.15/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 30.05.2017 року сторонам був наданий строк для примирення на 2 місяці 10 днів, однак сторони примирення не досягли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, вона має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем. Крім того, згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не виявлено. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved