Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

27 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, мотивуючи вимоги тим, що при приватизації квартири не була встановлена належна кожному власнику частка, у зв'язку з чим вона, позбавлена можливості розпоряджатись своєю власністю. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких посилалася на обставини, вказані в позовній заяві, та зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1995 року, квартира [ADDRESS] приватизована [PERSON], [PERSON], [PERSON] та нею у спільну сумісну власність. Знаходження майна у спільній сумісній власності позбавляє її можливості ним розпоряджатись. Відсутність визначення часток кожного зі співвласників в праві спільної сумісної власності позбавляє її можливості прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визначити розмір часток співвласників, визнавши їх рівними (по 1/4 частки кожному). Відповідач [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, проти їх задоволення не заперечувала, просила визначити розмір часток співвласників спірного майна рівними. Погодилась з наведеними позивачем доказами. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1995 року виданого комісією з приватизації житлового фонду Макіївського КХЗ им. Ф.Е. Дзержинського, квартира [ADDRESS] приватизована [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в спільну сумісну власність. [INFO] [PERSON] помер, в разі чого відкрилась спадщина у виді належної йому майна, зокрема, частки в праві власності на квартиру. Як передбачено статтею 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової, або на праві спільної сумісної власності. Питання про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом порядку між співвласниками не вирішувалось. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону від 19 червня 1992 р. № 2482-Х11 „Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Оскільки названим законом не визначено умов, за яких один із членів сім'ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. За таких обставин частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі суд визначає рівними, тому кожному співвласнику належить по 1/4 долі вищезазначеної квартири. Згідно з приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнає заявлений [PERSON] позов про визначення часток у праві спільної сумісної власності обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані зі зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved