Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивачкою зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 400, 00 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі на кожну дитину до досягнення повноліття або ж зміни матеріального стану сторін. Зазначений розмір аліментів є досить незначний, оскільки діти перебувають тільки на її утриманні, виконувати цей обов»язок самостійно і на далі вона не в змозі. Вважає, що відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, стверджуючи , що він не працює, а тому просить змінити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання їх дітей. Збільшити розмір аліментів до розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що встановлений Законом України «Про државний бюджет України на 2018 рік» а саме до 1 020, 00 грн. на кожну дитину, яка підлягє індексації. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання дітей з тих підстав, що діти потребують значних витрат на їх утримання, навчання, а також забезпечення їх всебічного духовного та фізичного розвитку. Відповідач заперечував щодо збільшення розміру аліментів на утримання дітей, стверджував, що він не працює, оскільки здійснює догляд за батьками, котрі за станом здоров»я потребують стороннього догляду. Також визнав, що він є не один у батьків, однак сестра не має можливості здійснювати догляд за батьками, також вказав, що він не заперечує щоб діти проживали разом із ним. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 400, 00 грн. на кожного у твердій грошовій сумі щомісячно і до повноліття дітей. Судом також встановлено, що малолітні діти сторін у справі проживають з матір»ю, є шкільного віку, мати дітей приділяє належну увагу щодо фізичного розвитку дітей, отримання дітьми загальної освіти та їх духовному зростанню. Статтями 155,180,181,182,183,192 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; розмиір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що питання щодо матеріального забезпечення дітей було вирішено, він не має можливості працювати і надавати допомогу на утримання дітей у більшому розмірі ніж визначено рішенням суду. Проте, зазначені твердження відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги з тих підстав, що розмір аліментів який визначено рішенням суду ствном на 01.07.2014 року є значно меншим прожиткового мініму для дітей відповідного віку, що встановлюється державою. Крім того, не заслуговують і на увагу суду заперечення відповідача з приводу неможливості сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі через відсутність доходу, оскільки відповідач має обов»язок догляду за батьками, оскільки він не є єдиним сином у своїх батьків, а обов»язок щодо матеріального забезпечення дітей є ще більше пріорітетним. Зважаючи на те, що розмір аліментів у сумі 400,00 грн., який стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на кожну дитину є нижчим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого державою на час вирішення спору, що є недопустимим порушенням прав дітей на їх матеріальне забезпечення, а тому суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду розмір аліментів, визначивши його у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації у сумі 1 020, 00 грн. щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як про це просить суд позивачка. Судові витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від таких витрат при зверненні в суд з позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved