Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним вище позовом до відповідача та просив стягнути з останнього 12090,16 грн. заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 07.11.2015 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і надав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. А також відповідач погодився на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг," "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань взятих на себе боржником у нього утворилась заборгованість в розмірі 12090,16 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5320,49 грн., заборгованості за процентами в розмірі 1491,21 грн., заборгованості за пенею 4226,55 грн. а також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 551,91 грн. штрафу (процентної частини), яку позивач просив стягнути із відповідача, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. Позовні вимоги визнав частково, просив застосувати до вимог щодо пені строки позовної давності. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 07.11.2015 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і надав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. А також відповідач погодився на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг," "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань взятих на себе боржником у нього утворилась заборгованість в розмірі 12090,16 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5320,49 грн., заборгованості за процентами в розмірі 1491,21 грн., заборгованості за пенею 4226,55 грн. а також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 551,91 грн. штрафу (процентної частини). Зазначене підтверджено розрахунком заборгованості, анкетою - заявою, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягом з Уимов та правил банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, суд має право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість (або майже дорівнює сумі основного боргу, як у даному випадку) спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов*язань» від 22.11.1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України. За правилами п. 1 ч. 2ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов*язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов*язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Вказані правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України, ухваленій по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року. Так, з розрахунку позивача слідує, що сума пені нарахована ним на прострочення як по оплаті основного боргу складає 4226,55 грн., що разом із нарахованими штрафами складає 5278,91 грн., тоді як заборгованість по кредиту складає 5320,49 грн., тобто майже таку ж суму, не враховуючи нарахованих до сплати 1491,21 грн. відсотків за користування кредитом, що свідчить про явну не співмірність суми пені сумі заборгованості по кредиту. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір. Тому суд,

Outcome: partial