Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

13.12.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] та [PERSON], в якій позивачі просять визнати за ними в рівних частинах по Ѕ частині право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON]. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що за життя їхньому батькові [PERSON] належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким вказаний житловий будинок в рівних частинах він заповів своїм дітям. Позивачі, маючи намір оформити спадкові права на будинок, звернулися до нотаріуса у шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини. Проте, звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів. В даний час позивачі змушені звернутися до суду, оскільки їх право не визнається і вони не можуть розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивачі не з'явилися, через канцелярію суду надала письмову заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явилися, завчасно подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за відсутності їх представника, вирішення справи відносить на розсуд суду. Представник третьої особи відділу державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області Гресь І.І., в підготовче судове засідання також не з'явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої просила суд розглянути вказану справу без участі їх представника. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 листопада 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого: належний йому житловий будинок [ADDRESS] заповів в рівних частинах кожному: [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 2869. [INFO] у віці 83 років помер [PERSON], про що 20 липня 2016 року виконавчим Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 144 та видано відповідне свідоцтво про смерть [NUMBER]. [PERSON] було виділено під індивідуальне будівництво на безтермінове користування присадибну ділянку площею 1200 кв. м. по [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету Золочівської районної ради депутатів трудящих Харківської області УРСР від 22.06.1959 року «Про наділення присадибних ділянок під індивідуальне будівництво». Виконавчий комітет Золочівської районної ради депутатів трудящих Харківської області в особі техніка селищної ради [PERSON] надав [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку в [ADDRESS] загальною площею 1200 кв.м. під забудову, що підтверджується копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 09.11.1959 року. Представник Дергачівського Бюро технічної інвентаризації згідно рішення виконавчого комітету Золочівської районної ради депутатів трудящих від 22.06.1959 року виконав в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 1200 кв. м., розташованої в [ADDRESS] [PERSON], що відображено у копії відповідно акту від 1959 року. Згідно дозволу на виконання робіт № 270 від 09.11.1962 року виконавчий комітет Золочівської селищної ради депутатів трудящих дозволив будівництво житлового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] на підставі рішення від 22.06.1959 року [PERSON]. Як вбачається з копії рішення Золочівської селищної ради народних депутатів Золочівського району Харківської області VII сесія XXII скликання № 312 від 24 липня 1997 року [PERSON] було передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,12 га в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,12 га, розташовану в [ADDRESS] Рішенням Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області XL сесія V скликання від 30.10.2009 року було внесено зміни до рішення VII сесія XXII скликання від 24.07.1997 року за № 312 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON]», а саме в рішенні читати: Передати [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,12 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,12 га. Згідно інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» [PERSON] вих. № 171 від 14.07.2017 року, наданої на запит нотаріуса згідно замовлення [PERSON] 12.07.2017 року проведено інвентаризацію житлового будинку «А-1» (1960 року будівництва) загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою 31.12.1959 року, реєстровий № 2366, вищевказаний будинок числиться за [PERSON] (померлим [INFO]). Інвентаризаційна вартість житлового будинку «А-1», веранди «а», ганку «а1», навісу «а2» з надвірними будівлями та спорудами: погріб «Б», літня кухня «В», веранда «в», сараї «Г», «Д», гараж «Е», вбиральня «Ж», сарай «З», огорожа № 1-3 станом на 12.07.2017 року складає 161849 грн. Назва вулиці змінена згідно розпорядження Зролочівської селищної ради № 7 від 17.02.2016 року. Право власності на даний будинок станом на 31.12.2012 року по КП Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» не зареєстровано. Житловий будинок «А-1» 1960 року будівництва, житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 62,6 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] має такі господарські будівлі та споруди: веранда «а», ганок «а1», навіс «а2», погріб «Б», літня кухня «В», веранда «в», сараї «Г», «Д», «З», гараж «Е», вбиральня «Ж», огорожа №1-3, що вбачається із копії технічного паспорта, інвентаризаційна справа № 2328. Згідно інформації завідувача Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. щодо спадкової справи від 19.01.2019 року № 110/02-14, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 10.01.2019 року після смерті [PERSON], померлого [INFO], в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа 397/2016. Перевірка здійснювалася на підставі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.01.2019 року № 54781420. 09.12.2016 року з заявами про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а з заявою про відмову від спадщини звернулася дружина спадкодавця [PERSON], а також вона свідчить, що все майно є особистою власністю спадкодавця. 09.12.2016 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] з заявою про те, що померлий склав т заповіт не на її користь, спадщину вона не прийняла, до суду звертатися не буде, зміст ст.. 1241 ЦК України їй роз'яснено. 26.12.2017 року нотаріальною конторою була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на ім'я [PERSON] та [PERSON], оскільки право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. 22.06.2018 року за реєстровим номером № 2-136 нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Світличненської сільської ради Золочівського району харківської області, кадастровий номер [NUMBER] на ім'я [PERSON] Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, інші свідоцтва про право на спадщину ні за законом ні за заповітом нікому не видавалися. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 26.12.2017 року №3401/02-31, винесеною державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємців відсутні. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року „Про порядок застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року" побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх приватною власністю. Таким чином, починаючи з 1948 року громадяни будують житлові будинки в містах, селищах міського типу та в сільській місцевості лише на праві приватної власності. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується в т.ч. Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою 31.12.1959 року, реєстровий № 2366. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою 31.12.1959 року, реєстровий № 2366, проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі спірний житловий будинок. Позивачі як єдині спадкоємці за заповітом, відповідно до положень ст.ст. 1233, 1236, 1268, 1269, 1270 ЦК України прийняли спадщину після [PERSON] так як протягом 6 місячного строку подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Осіб, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, судом не виявлено. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачів перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] що належав [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved