Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

25.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що 13 березня 2013 року помер його батько- спадкодавець [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав йому на підставі договору забудови від 26.02.1960 року. Окрім Позивача спадкоємцем на дану спадщину є його мати, а дружина покійного - [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь [PERSON] При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про належність вказаної спадщини спадкодавцеві. У зв"язку з цим [PERSON] вимушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на зазначену спадщину. Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлена у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив в суд заяву в якій просить суд слухати справу без його участі, проти позовних вимог заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13 березня 2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок належав йому на підставі договору забудови від 26.02.1960 року (а.с. 3-4). Право власності покійного на 1/2 частину вказаного будинку також підтверджується копією архівної довідки № 143 від 04.10.2013 року, виданою Ульяновським КМБТІ (а.с.5). Окрім Позивача спадкоємцем на дану спадщину є дружина покійного - [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь [PERSON] При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про належність вказаної спадщини спадкодавцеві та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо спадкування, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса № 215/02-14 від 04.10.2013 року на звернення [PERSON] [PERSON] являється є сином покійного [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 серпня 1958 року Ульяновським Райбюро ЗАГС, та спадкоємцем за законом. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав покійному [PERSON] Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, суд вважає за позивачем визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved