Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

29.12.2020 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Дурача Андрія Олеговича, звернувся до суду із позовом до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок. Вимоги позивача мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . За життя померлий [PERSON] склав заповіт від 11 листопада 2010 року, згідно якого житловий будинок з господарськими спорудами і побудовами, який розташований за адресою [ADDRESS] , він заповів позивачеві. 05 листопада 2020 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлого батька, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки відсутній оригінал документу на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] . На інше майно, а саме на земельні ділянки, зазначені в заповіті, позивач оформив спадщину належним чином та отримав свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, підтвердження даного факту знаходиться в матеріалах спадкової справи № 421 за 2011 рік. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , є його сини - [PERSON] та [PERSON] , які позивачем залучені до розгляду справи у якості третіх осіб. В судове засідання позивач, його представник адвокат Дурач А.О. не з`явилися, до суду надійшли заяви, в яких останні позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Великоновосілківська селищна рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] , направили до суду свої заяви про визнання ними права на спадкування за заповітом братом, позивачем [PERSON] будинку після смерті батька, за заявами останні проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечили, просили про розгляд справи у їх відсутність. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами, за результатами підготовчого провадження в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Матеріалами справи, зокрема: технічним паспортом на ім`я [PERSON] від 11.04.1988 року; оголошенням у газеті «Сільський край»; державним актом на право приватної власності на землю, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими спорудами і побудовами та прибудинковою земельною ділянкою площею 0,375 га, розташовані за адресою [ADDRESS] . Будинок складається з: житлового будинку (А-1), коридору (а-1), коридору (а'1) , коридору (а"-1), л/кухні (Б-1), сараю (Д-1), погрібу (П-1), загальна площа будинку становить 78,1 кв. м., житлова площа 42,1 кв. м, допоміжна 36 кв.м. (а.с. 12-19). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2011 року виданої виконкомом Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 9). Згідно заповіту від 11 листопада 2010 року [PERSON] , [INFO] заповів синові, позивачу [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами і побудовами та прибудинковою земельною ділянкою, які розташовані за адресою [ADDRESS] , а також дві земельні ділянки площами 4,030 га. та 0,5994 га. (а.с. 8). На земельні ділянки площами 4,030 га. та 0,5994 га., які зазначені в заповіті, позивач оформив спадщину належним чином та отримав свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 421 за 2011 рік, які на запит суду надані Державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.. Постановою Державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С. від 05.11.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (а.с. 11). Відповідно до оголошення, яке надруковане у номері Великоновосілківської суспільно - політичної газети «Сільський Край» від 20.11.2020 року, загублені правовстановлюючі документи на житловий будинок, який належить [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] , вважається недійсним. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено в ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що окрім як у судовому порядку, позивач [PERSON] іншим способом підтвердити та визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , не має можливості, в судовому засіданні встановлено правомірність звернення заявника до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved