Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

21.10.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 150 000,00 доларів США , 60 000,00 доларів США штрафу, а всього стягнути 210 000, 00 доларів США, що станом на 19.10.2016 року становить еквівалент 5 389 240, 29 гривень за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України та судові витрати. В позові посилається на те, що 16.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №1, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 150 000,00 дол. США, строком до 16.12.2015 року. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та не повернув позивачу вищезгадану суму коштів в передбачені Договором строки. Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 150 000,00 доларів США первісної позики та 60 000,00 доларів США штрафу, який передбачений п.6 та п.7 Договору позики. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково. Представник відповідача визнав факт отримання [PERSON] від [PERSON] позики в розмірі 150000,00 доларів США, проте зазначив, що відповідач на даний момент не має можливості повернути зазначені грошові кошти позивачу, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Крім того, заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача 60000,00 доларів США штрафу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність даної вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 1 статті 1047 ЦК України встановлює, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №1, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 150 000,00 дол. США, строком до 16.12.2015 року (а.с.4). Також встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення позики, зокрема, не повернув у строк до 16.12.2015 року суму коштів отриманих в позику у розмір 150 000,00 дол. США. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та суму боргу у розмірі 150 000,00 дол. США в строк до 16.12.2015 року позивачу не повернув, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за Договором позики від 16.10.2015 року у розмірі 150 000,00 дол. США, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, п.6 Договору позики передбачено, що позичальник зобов'язується протягом 60 календарних днів з моменту підписання цього договору укласти з позикодавцем договір застави або іпотеки в рахунок забезпечення виконання цього зобов'язань по поверненню позики за цим договором. В разі, якщо позичальник порушить понад 30 днів строк, передбачений цим пунктом договору або взагалі не укладе із позивачем договір застави або іпотеки в рахунок забезпечення виконання своїх зобов'язань по поверненню позики за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від суми позики. Судом встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що відповідач не виконав взятих зобов"язань щодо укладання договору застави чи іпотеки у забезпечення виконання свого зобов'язання за Договором позики. З огляду на викладене, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача штраф відповідно до п.6 Договору позики у розмірі 30000,00 дол. США (150000,00 дол. США * 20 % (штрафна санкція) = 30000,00 дол. США). Крім того, відповідно до п. 7 Договору позики у випадку порушення позичальником строків розрахунків, передбачених пунктом 2 цього договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від суми не повернутої позики. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача штраф відповідно до п.7 Договору позики у розмірі 30000,00 дол. США (150000,00 дол. США * 20 % (штрафна санкція) = 30000,00 дол. США). Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за Договром позики від 16.10.2015 становить 210 000.00 дол. США. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. З огляду на викладене вище та враховуючи межі заявлених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором позики в розмірі 5 389 240,29 грн. ( 210 000, 00 дол. США *25.663049 грн. офіційний курс НБУ станом на 19.10.2016 = 5 389 240,29 грн.). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6890,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved