Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що із 12.10.2017 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , із яким має спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. На цей час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також виховує як одинока матір сина [PERSON] , [INFO] . Її дохід складається із щомісячної одноразової державної допомоги при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. та допомоги на одну дитину як одинокій матері. Інших доходів вона не має. Працевлаштуватися не має можливості, так як дочка потребує постійного стороннього догляду та турботи. Відповідач офіційно працевлаштований, але утримувати її відмовляється. За указаних обставин, посилаючись на ч.2 ст.84 СК України, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення із дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. У судове засіданні позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.16). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Поштові відправлення, направлені за зареєстрованим місцем відповідача, повертаються на адресу суду без вручення відповідачеві з відмітками поштаря «адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.14,20). Оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.9), поштові відправлення направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштові відправлення таким, що доставлені 02.06.2020 та 23.06.2020.(а.с.14,20). Ураховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що із 12.10.2017 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.2, 5). На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Як одинока матір позивачка виховує сина [PERSON] , [INFO] . Дохід позивачки складається із щомісячної одноразової державної допомоги при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. та допомоги на одну дитину як одинокій матері у сумі 835,54 грн. (а.с.3,4). Як указує позивачка, інших доходів, крім вищевказаних, вона не має, а відповідач відмовляється її утримувати. Із досліжених матеріалів справи, судом не установлено, що платник аліментів має не задовільний стан здоров`я чи не працездатний, чи має інших утриманців. Будь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти відповідач не подавав. Згідно ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи викладене, матеріальний та сімейний стан обох сторін, той факт, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а отже, інших доходів немає, на її утриманні перебувають двоє дітей, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, інших виплат по виконавчим листам немає, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позивачем вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved