Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 16.11.2004 року помер [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем за заповітом та належним чином прийняла спадщину. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), який знаходиться у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ілліча, що знаходиться на території Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,88 га в умовних катастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). При зверненні до державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як оригінал Сертифіката, який виданий на імя померлого [PERSON] втрачений. Тому позивач була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на земельну частку (пай). В судове засідання позивачка не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обємі. Відповідач - представник Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обємі та просить справу слухати без участі представника. Представник третьої особи Другої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як убачається з письмових матеріалів справи 16.11.2004 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 18.11.2004 року, видане виконавчим комітетом Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №40). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у склад якого входить право на земельну частку (пай), який знаходиться у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ілліча, що знаходиться на території Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,88 га в умовних катастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] у відповідності до ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву до нотаріуса, 04.05.2005 року за поданою заявою заведена спадкова справа за № 101/2005. Від імені спадкодавця посвідчено два заповіти секретарем Виконавчого комітету Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області: 17.11.1994 року за реєстровим № 176; 04.10.1999 року за реєстровим № 79. Інших спадкоємців немає, що підтверджується поясненням завідуючої Другої Лохвицької державної нотаріальної контори від 21.12.2017 року № 766/01-16. При зверненні до Державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), так як оригінал Сертифіката, який виданий на ім»я померлого [PERSON] втрачений. Дійсно, на даний час втрачено оригінал Сертифіката на право власності на право на земельну частку (пай) і тому нотаріально неможливо оформити спадкові права на дану земельну ділянку. На запит завідуючої Другої Лохвицької ДНК відділ у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надав повідомлення 26.09.2017 року за вихідним № 526/02-14, що по відомостям місцевого фонду документації із землеустрою, а сааме «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лохвицькою райдержадміністрацією», на території Токарівської сільської ради [PERSON] 11.04.1997 року отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0093762, як член колгоспу ім. Ілліча Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до\~статті 1225 ЦК\~(\~435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування\~\~права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно\~\~ст. 2 цього Закону\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд визнає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved