Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

16 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який на даний час розірваний. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син стаціонарно навчається на 2 курсі Лубенського медичного фахового коледжу. Строк навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Доходів не отримує. У зв`язку з син потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, проїзду, харчування, придбання одягу, взуття, канцелярських засобів. У зв`язку з цим, прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 2000 гривень на місяць починаючи з 16 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.10.2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено перше судове засідання (а.с.9). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином сторін по справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання з 15.09.2020 року за державним замовленням в Лубенському медичному фаховому коледжі, термін навчання до 30.06.2023 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. \~ Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я\~ та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, однак позивачем не наведено жодних розрахунків витрат пов`язаних із навчанням сина. З огляду на викладене, оскільки законодавцем закладено обов`язкову умову для надання матеріальної допомоги повнолітнім дочці, сину, які продовжують навчання, а саме: наявність відповідної можливості у батьків, всупереч положенням ст.ст.\~12,\~81,\~177 ЦПК України\~ суду не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, що продовжує навчання, у розмірі заявленому позивачем, не заявлено клопотань про витребування доказів, тому суд дійшов висновку про відмову у позові у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed