Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

16.06.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в позові зазначив, що 14 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі - «Банк») та [PERSON] (надалі - «Позичальник») було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11076370000 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 102 000,00 (сто дві тисячі) доларів США, а Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14 листопада 2017 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,2% річних. Додатково, для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі також - «Іпотекодержатель») та [PERSON] (надалі також - «Іпотекодавець») було укладено Договір іпотеки №5426, посвідчений 14 листопада 2006 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу - Федотовою О.В.., зареєстрований в реєстрі за номером 9656 (надалі - «Договір іпотеки»). Відповідно до Договору іпотеки предметом іпотеки є нежиле приміщення загальною площею 226,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - «Предмет іпотеки»). 24 листопада 2016 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» (надалі - «ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ») було укладено Договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між Банком та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» укладено Договір про відступлення прав вимоги №1 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу № 48 від 28 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Данич О.Ф., зареєстрований за номером 4206, відповідно до якого було право вимоги за Договором іпотеки відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (надалі - «ТОВ «ФК «ПОЗИКА») було укладено Договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором відступлено до ТОВ «ФК «ІЮЗИКА» (надалі також - «Новий кредитор»). 20 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Юдіним М.А., зареєстрований за номером 1160, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» (надалі також - «Новий Іпотеко держатель»). Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу №48/1 від 28.11.2016 року право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов'язань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає в день підписання Акте приймання- передачі Права Вимоги. Акт приймання-передачі Права Вимоги між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підписано 28 листопада 2016 року. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2015 рокт по справі №756/3113/14-ц (надалі - «Рішення суду») вирішено стягнути з Позичальника заборгованість за Кредитним договором т розмірі 77 076,42 доларів США та пеню за прострочення сплати коштів 232 609,00 гривень. Виданий 22.03.2016 на підставі Рішення суду виконавчий лист станом на 07.06.2016 не виконаний, внаслідок чого ТОВ «ФК «Позика» звернулися до суду з позовом до до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки не відома. До початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 131 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень щодо позову не надходило, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі - «Банк») та [PERSON] (надалі - «Позичальник») було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11076370000 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 102 000,00 (сто дві тисячі) доларів США, а Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14 листопада 2017 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,2% річних. Для забезпечення виконання зобовязань зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі також - «Іпотекодержатель») та [PERSON] (надалі також - «Іпотекодавець») було укладено Договір іпотеки №5426, посвідчений 14 листопада 2006 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу - Федотовою О.В.., зареєстрований в реєстрі за номером 9656 (надалі - «Договір іпотеки»). Відповідно до Договору іпотеки предметом іпотеки є нежиле приміщення загальною площею 226,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - «Предмет іпотеки»). 20 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Юдіним М.А., зареєстрований за номером 1160, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» (надалі також - «Новий Іпотеко держатель»). Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу №48/1 від 28.11.2016 року право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов'язань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає в день підписання Акте приймання- передачі Права Вимоги. Акт приймання-передачі Права Вимоги між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підписано 28 листопада 2016 року. Відповідачем по справі, належним чином не виконувались обовязки щодо повернення кредиту, у звязку з чим АКІБ «УкрСиббанк» звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до суду. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2015 рокт по справі №756/3113/14-ц (надалі - «Рішення суду») вирішено стягнути з Позичальника заборгованість за Кредитним договором т розмірі 77 076,42 доларів США та пеню за прострочення сплати коштів 232 609,00 гривень. Виданий 22.03.2016 на підставі Рішення суду виконавчій "лист станом на 07.06.2016 не виконаний. Таким чином, рішення суду щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором залишене без належного виконання, а заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не була погашена. У звязку з непогашенням в повному обсязі заборгованості за Кредитним договором, заборгованість перед ТОВ «ФК «Позика» складає 2498 120,87 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту (гривневий еквівалент) 1 430 218 грн. 14 коп.; заборгованість за процентами (гривневий еквівалент) - 1 067 902 грн. 73 коп. Станом на дату звернення до суду вказана сума заборгованості погашена не була. У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Крім того, у відповідності до роз'яснень п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень ст.ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст.16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до частини першої ст.590, ст.578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду. Як вбачається зі змісту договору іпотеки №5426 від 14.11.2006, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], а саме пунктами 4.2., 4.3. звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого надпису нотаріуса, позасудового регулювання, з інших, передбачених законодавством України, підстав; право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Крім цього, у відповідності до ч.3ст.37 Закону України «Про іпотеку» набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно п. 1.1. договору іпотеки №5426 від 14.11.2006, ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності становить 714 113,00 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку про допустимість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності за ТОВ «ФК «Позика». На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на користь позивача стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved