Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] . [INFO] помер її рідний брат - [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який померлий [PERSON] успадкував від своїх батьків, але за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 19 березня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 24 березня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 16 квітня 2020 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від в. о. завідуючої Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 98/2014, наданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишила (а.с.37-45). Згідно з довідкою виконкому Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 650, [PERSON] , на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком - [PERSON] та сином - [PERSON] (а.с.65). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 1954 року (а.с.6). Згідно з витягом з погосподарської книги № 3 Вересоцької сільської ради на 1991-1995 роки, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.14). У технічному паспорті на будинок вказано, що його побудовано у 1970 році, тобто в період зареєстрованого шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.22-24). Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином будинок за адресою: [ADDRESS] , в рівних долях належав [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на день смерті [PERSON] ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на день смерті [PERSON] ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняли її чоловік - [PERSON] та її син - [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, фактичним співвласником якого буда померла [PERSON] [INFO] помер [PERSON] (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив (а.с.46-49). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 869 від 08 листопада 2019 року, [PERSON] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] (а.с.12). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8). Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син - [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, фактичним співвласником якого був померлий [PERSON] [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 203 від 26 лютого 2020 року, [PERSON] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] де їхніми батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а також свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 18, 19, 21). Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з матеріалами спадкової справи № 98/2014, 10 листопада 2014 року позивачка звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка належала померлому [PERSON] (а.с.69). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 07.02.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.15). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 318 від 20.12.2019 року, станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи), на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 16). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1970 році (а.с. 22-24). У виписках з погосподарських книг Вересоцької сільської ради за 1991-2000 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.13-14). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 05.08.1992 року, а саме в 1970 році, в період зареєстрованого шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли її чоловік - [PERSON] та її син - [PERSON] , після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв [PERSON] , спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved