Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району, актовий запис №19. Зазначає, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Подружні стосунки припинили з жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, постійні суперечки, відсутність спільних інтересів, тому просила шлюб розірвати, також просила стягнути аліменти на утримання дитини та на її утримання, до досягненню сина трьохрічного віку, у розмірі по 1000 гривень на кожного, оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та на утриманні у нього не має інших неповнолітніх дітей. Позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю, щодо стягнення аліментів вимоги визнали частково у розмірі по 309 гривень щомісячно на дитину та 500 гривень на утримання дружини, вказуючи, що не може сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки його заробітна плата становить 1217 гривень і є його основним видом доходу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 28 вересня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району, актовий запис №19, Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у зв"зку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. На даний час малолітній [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, відповідач ж не є платником аліментів інших дітей, працездатний а тому в силу зазначеної вище норми закону має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, слід зазначити, що у системному зв'язку дані правовідносини регулюються:роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, з врахуванням доказів, які були надані сторонами, враховуючи факт часткового визнання відповідачем позову щодо стягнення аліментів та матеріального становища позивачки та неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку , що необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 500 гривень щомісяця на дитину. Що стосується вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, то суд вважає, що з урахуванням вищевикладених обставин вона підлягає до часткового задоволення, оскільки стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1000 гривень, буде значним для відповідача, і у сукупності з аліментами на дитину буде становити більше ніж його заробіток (дохід) в цілому, що є недопустимим відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження". Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання малолітньої дитини, її утримання та реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 105, 112, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial