Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] (далі-заявник), діючи через свого представника, звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання без реєстрації [PERSON] , яка померла [INFO] разом з заявником за адресою: [ADDRESS] , в період часу з березня 2017 року по день її смерті [INFO] . Заяву мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя була дружиною рідного дядька заявника. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району. Спадкоємцем за заповітом є заявник. [PERSON] за віком та станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, тому з березня 2017 року вона проживала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті дружини дядька заявника, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Руснак Л.Г. не зверталася, оскільки вважала, що спадкове майно вона набуде у власність на підставі заповіту, складеного [PERSON] [PERSON] вважає, що є підстави для встановлення факту спільного проживання [PERSON] без реєстрації місця проживання разом із заявником. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань не надала. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань не надала. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою заявника. Зазначила, що [PERSON] доглядала за [PERSON] , яка є її тіткою - дружиною рідного дядька. [PERSON] , будучи людиною похилого віку, хворіла, погано бачила, погано пересувалася. Померла [PERSON] вдома у [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Свідок підтвердила, що з березня 2017 року по день смерті [PERSON] остання проживала у [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що він проживає по [ADDRESS] , а [PERSON] є його дружиною. Пояснив, що у його дружини був дядько [PERSON] , який помер [INFO] , дружиною якого була [PERSON] . З березня 2017 року по день її смерті [INFO] [PERSON] проживала з ними. [PERSON] мала поганий стан здоров`я, погано бачила, не могла сама себе обслуговувати, тому дружина забрала тітку до себе. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд доходить наступного висновку. Як встановлено, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 2019 року виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області. На підставі заповіту, складеного 21 вересня 2017 року [PERSON] визначив його дружину [PERSON] спадкоємцем майна, а саме: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2325581200:03:001:0004, розташованої за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, Верхньотокмацька сільська рада. За життя [INFO] [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2325581200:03:001:0004, розташованої за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, Верхньотокмацька сільська рада, призначила [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 1966 року, батьком заявника є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 1951 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 червня 1981 року, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 24 березня 2000 року, [PERSON] була дружиною [PERSON] . Згідно довідки № 610 від 28.11.2019, виданої виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, [PERSON] доглядала за [PERSON] , а потім понесла всі фінансові витрати, пов`язані з організацією похорону [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . Відповідно до довідки № 620 від 02.12.2019, виданою виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, [PERSON] на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , на день смерті проживав з дружиною [PERSON] . Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.04.2021, інформація про наявність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Так, факт спільного проживання заявника [PERSON] та померлої [PERSON] у період з березня 2017 року по 06 листопада 2019 року за адресою: [ADDRESS] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , також, свідки підтвердили, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , оскільки остання хворіла, погано бачила та погано пересувалася. Сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки факт спільного проживання підтверджується іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. В судовому засіданні також встановлено, що підтвердження факту спільного проживання необхідне заявнику для реалізації прав на спадкування майна, що залишилось після померлої [PERSON] , в позасудовому порядку заявник не має можливості підтвердити зазначений факт. За таких обставин суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved