Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

03.01.2019 позивач звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із вказаним позовом . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ « Банк Ренесанс Капітал » та відповідачем 28.05.2014 укладений кредитним договір № 26254028962044, видано за кредитом відповідачеві кредитні кошти у розмірі 9800 грн. 19.07.2016 ПАТ « Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ « Перший Український Міжнародний Банк», у зв`язку з чим була передана заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідач не виконує умови кредитного договору має заборгованість за кредитом яка складається із: 10 079.76 грн заборгованості за кредитом, 100грн заборгованості за процентами, 14275.96 грн заборгованості за комісією, 58 738.33 грн штрафних санкцій , а всього 83 194.05 грн. Просив стягнути вказану заборгованість та витрати по справі. 01.02.2019 Октябрським районним судом м. Полтави відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.05.2019 справа направлена на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. 25.06.2019 справа прийнята до провадження Київським районним судом м. Полтави. 15.07. 2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що заборгованість по кредитному договору була стягнута з відповідача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 12.02.2018 №432, який на теперішній час виконується в примусовому порядку. Позивач не може двічі стягувати заборгованість за одним і тим кредитом. Просив застосувати до вказаних позовних вимог позовну давність, стягнути витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, його інтереси у суді представляв адвокат Остапенко О.П., який позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позов. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд керується наступним. Встановлено, що між ПАТ « Банк Ренесанс Капітал » та відповідачем 28.05.2014 укладений кредитним договір № 26254028962044, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9800 грн. 19.07.2016 ПАТ « Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк». Вказана обставина стала підставою для передачі заборгованості за цим кредитним договором Публічному акціонерному товариству « Перший Український міжнародний банк». Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 83 194.05 грн., яка складається із: 10 079.76 грн заборгованості за кредитом, 100 грн заборгованості за процентами, 14275.96 грн заборгованості за комісією, 58 738.33 грн штрафних санкцій . Розрахунок боргу позивач не надав.. 12.02.2018 за зверненням Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 432 за яким з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» стягнута заборгованість за кредитним договором № 26254028962044 від 28.05.2014 за період з 25 січня 2017 року по 25 січня 2018 року у розмірі 21 125.27 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 10 079.76 грн, простроченою заборгованістю за комісією 100 грн, прострочено заборгованістю за процентами 10 647.26 грн, строковою заборгованістю за процентами 298.25 грн. Вказаний виконавчий напис виконується у примусовому порядку приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. шляхом звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за цим же кредитним договором, у тому ж розмірі, яка стягнута за виконавчим написом. Окрім того позивач просив стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 58 738.33 грн, та 14 275.96 грн заборгованості по сплаті процентів. При цьому позивач не надав розрахунок боргу та у позовній заяві не зазначив за який період утворилась заборгованість. Оскільки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 079.76 грн, 100 грн заборгованості за комісією та 10647.26грн заборгованості за процентами стягнута з відповідача за виконавчим написом, позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені з тих підстав, що вказана заборгованість вже стягнута з відповідача. Щодо заборгованості у розмірі 14 275.96 грн за комісією, 58 738.33 грн штрафних санкцій , то слід відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог за наступних підстав. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, постанова від 28.03.2018 Великої Палати Верховного Суду, справа № 444/9519/12. Як убачається із матеріалів справи позивач не надав суду кредитного договору № 26254028962044 від 28.05.2014, а надана ним копія пропозиції на укладення договору карткового рахунку та договору страхування від 28 травня 2014 не є належним доказом укладення договору та усіх істотних його умов, оскільки не містить детальних умов кредитування. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.» Стаття 81 ЦПК України передбачає обов`язок доказування і подання доказів, а саме приписами частини першої встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 11 ЦПК України , а саме передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 4 цієї статті передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач взагалі не надав кредитного договору, що був укладений з відповідачем та який за змістом містив усі істотні умови договору ( розмір кредиту, сплату відсотків, комісії , штрафів за користування кредитом), не надав розрахунку заборгованості, а також не направив свого представника у судове засідання, отже на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами. Суд, відповідно до вимог ЦПК України, позбавлений права на збирання доказів за власною ініціативою, а тому при вирішенні спору , суд бере до уваги тільки ті докази, які надані сторонами по справі. Оскільки позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження позовних вимог, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Щодо позовної давності, то суд , у зв`язку з відсутністю розрахунку заборгованості за кредитом, позбавлений можливості вирахувати за який період нараховані штрафні санкції у розмірі 58 738.33 грн та з чого вони складаються. Щодо витрат на правову допомогу , які поніс відповідач, то позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження сплати вказаних витрат ( квитанції, чи платіжного доручення).

Outcome: dismissed