Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

25.01.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому після зміни позовних вимог просила суд виселити відповідача з квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 13 грудня 2012р., який укладений нею з [PERSON] та [PERSON]. Після укладення договору їй стало відомо, що в цій квартирі зареєстрований [PERSON] - колишній чоловік матері продавців. Тому просить суд усунути перешкоди у користуванні та володінні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та виселити [PERSON] з квартири без надання іншого житла. 25.03.2013р. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просив визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2012р., виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON]; визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]; визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частини вказаної квартири та вселити його у спірну квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що з 1994року перебував у шлюбі з [PERSON], та проживав з нею у квартирі [ADDRESS], яка належала дружині в порядку приватизації з 28.12.1993р.. На час відкриття спадщини за його дружиною - [PERSON], яка померла [INFO] перебував в місцях позбавлення волі, коли після звільнення прибув до квартири за адресою: [ADDRESS], квартира була зайнята новими власниками. Пізніше дізнався, що спадщину за [PERSON] прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON], які продали квартиру [PERSON]. Вважає, що він є спадкоємцем першої черги, тому його права порушені, що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Відповідач, його представник та [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились,про причини неявки суд не повідомили. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с.126). Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 28 грудня 1993року приватизована квартира за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. ( а.с.84) Встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2009року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 17.07.2013р., розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 03 вересня 1997року, що підтверджується копією судових рішень. (а.с. 82,166 ) В період з 17.07.2010р. по 19.02.2013р. [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінальнго-виконавчої служби, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 41) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 72) Спадщину після [PERSON], до складу якої входить квартира за адресою [ADDRESS], прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині квартири кожен, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом. (а.с. 86, 87) Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], від імені яких діяв [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1216, [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13.12.2012р. ( а.с.3-4). Встановлено, що [PERSON] зареєструвала право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 36716598 від 13.12.2012р. (а.с. 7) Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи, може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.2, 318, 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї (ч. 4 ст. 156 ЖК України), інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до довідки № 24 від 10.01.2013р., виданої ПП «Жилкомсервіс», в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] , що підтверджується матеріалами справи.(а.с.8) Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір користування квартирою чи досягнуто взаємної згоди на тимчасове проживання в квартирі. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] проживає в будинку своєї покійної матері, однак в добровільному порядку відповідач з квартири [ADDRESS] не виписався, а наявність його реєстрації створює для неї перешкоди у реалізації права власності на квартиру. З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку порушуються права позивачки, тому її позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а підстави для задоволення вимог зустрічного позову в частині вселення до спірної квартири - відсутні. Щодо вимог зустрічної позовної заяви в частині визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та договору купівлі продажу, визнання права власності на 1/3 квартири, суд зазначає наступне. Вимоги зустрічного позову стосуються перерозподілу спадщини після смерті [PERSON], яка відкрилась після 01.01.2004р., тому вказані відносини спадкування регулюються правилами ЦК України в редакції 2003р. з наступними змінами та доповненнями. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено, що в разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що право на перерозподіл спадщини мають спадкоємці, які прийняли спадщину після її розподілу між іншими спадкоємцями. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2013року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 жовтня 2013р., відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського МРУЮ в Сумській області, Охтирська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі та проживання з дружиною [PERSON], як членом сім'ї, що підтверджується копіями судових рішень. (а.с. 168- 171 ) Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2013року, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] третя особа: Охтирська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], що підтверджується копією судового рішення. (а.с. 172 ) Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування" повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи приписи ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України, суд приходить до висновку, що [PERSON] не вірно обрано спосіб захисту, оскільки його слід вважати таким, що не прийняв спадщину за [PERSON], тому підстави для прийняття ним спадщини за [PERSON] відсутні, отже зустрічний позов в частині визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру, - не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved