Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

12 грудня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов Комунального закладу «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що в комунальному закладі «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради з 25.04.2016 року виховується [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження, батько хлопчика записаний за заявою матері, згідно ст.135 СК України. Неповнолітній [PERSON] знаходиться на повному державному забезпеченні. Мати, [PERSON] позбавлена батьківських прав за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13.11.2019 року (справа №311/3394/19) та ухиляється від виховання та утримання [PERSON] . За весь час перебування дитини в школі-інтернат, [PERSON] відвідала [PERSON] один-два рази, не написала листа до адміністрації закладу, не надавала ніякої матеріальної допомоги. Тому позивач КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь Комунального закладу «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради для утримання [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки усіх доходів щомісячно з кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надано заяву, в якій позивач просять розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечують (а.с.16,41). В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомлення про отримання судової повістки особисто 13.02.2020 року, 07.03.2020 року (а.с.34,39), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду (а.с.38), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачем на адресу суду не подано, відзив, заперечення на позов не надано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 02.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, копія якого є в матеріалах справи та відповідно до якого матір`ю дитини записана - « [PERSON] », а батьком дитини записаний « [PERSON] » (а.с.2). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за №0001669401 від 26.05.2016 року, сформованого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, про що 21 січня 2003 року Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області складено актовий запис №16, та у відомостях про матір дитини зазначена « [PERSON] », відомості про батька дитини « [PERSON] » зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.6). Як вбачається з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.07.2007 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, 27 липня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище останньої після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », копія вказаного Свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с.8). Як вбачається з Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, 15 серпня 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №151, та після розірвання даного шлюбу прізвище [PERSON] залишено без змін « [PERSON] » та копія цього Свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с.7 зворот). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, 28 жовтня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище останньої після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2019 року задоволено позов Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області та позбавлено батьківських прав матір, [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Передано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації Запорізької області. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 гривень. Вказане судове рішення сторонами не оскаржено та рішення набрало законної сили, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4-5). З вказаного судового рішення вбачається, що [PERSON] відбувала покарання у місцях позбавлення волі з 22.06.2015 року по 11.04.2019 року, згідно довідки, виданої ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» від 11.04.2019 року. Позов КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради до [PERSON] про стягнення аліментів поданий до суду 12.12.2019 року. Відповідно до довідки за №01-24/1468 від 29.11.2019 року, виданої КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається і виховується в КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради та перебуває на повному державному забезпеченні з 25.04.2016 року по теперішній час (а.с.3). Як вбачається зі змісту позову, на теперішній час відповідачка [PERSON] допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, тому позивач КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст..ст.198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до приписів ч.1 ст.183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ч.1 ст.179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи ті обставини, що відповідачка є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно не працевлаштована, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні не доведено, тому суд вважає, що відповідачка на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на одну дитину саме у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання неповнолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення неповнолітньої дитини між сторонами не досягнуто, неповнолітня дитина на теперішній час перебуває на повному державному забезпечені, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради позов задовольнити частково та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] - аліменти саме в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходів) відповідачки щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з 12 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] саме в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу). Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2019 року становить 768,40 грн., оскільки позивачі КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial