Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак у дуже малій сумі, якої недостатньо для задоволення потреб дитини. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про часткове визнання позову в сумі 300 грн., яку мотивує тим, що є інвалідом ІІІ групи, не працює, щомісячно отримує пенсію по інвалідності в сумі 949 грн., несе витрати на своє лікування, а тому немає змоги сплачувати аліменти в сумі позову, про що надав документальні докази; при цьому зазначив, що часто спілкується з сином і купує йому все необхідне для задоволення його потреб. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 11.02.2010 року. На момент розгляду справи сторони шлюб між стронами розірвано, що стверджується копією рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 29.11.2012 року. Рішення набрало чинності 17.12.2012 року. Сторони проживають окремо. Син [PERSON] проживає з матір'ю за місцем її реєстрації в [ADDRESS], що стверджується довідкою КП «Комунальник" Овруцької міської ради від 25.02.2014 року № 1329, та знаходиться на її утриманні. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS], що стверджується наданими на запит суду відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак у дуже малій сумі, якої недостатньо для задоволення потреб дитини, а тому просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі - 700 грн. щомісячно. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не працює, що стверджується довідкою виконкому Овруцької міської ради Житомирської області № 1522 від 21.02.2014 року, є інвалідом ІІІ групи, що стверджується копією довідки до акта МСЕК серії 10ААБ № 665889, щомісячно отримує державну соціальну допомогу по інвалідності в сумі 949 грн., що стверджується довідкою УПСЗН від 21.05.2014 року № 3205, та несе витрати на своє лікування, що стверджується відповідними чеками. Відтак, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182, ст.184 СК України стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що відповідач, будучи інвалідом ІІІ групи, на момент розгляду справи в суді не працює, має щомісячний дохід у вигляді державної соціальної допомогу по інвалідності в сумі 949 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 300 грн. щомісячно, а відтак, позов слід задоволити частково. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved