overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі з 25 вересня 2010 року, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 781. Мають малолітню [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивач вважає, що сімю зберегти не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав. Згоден на винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомила. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Позивач та відповідачка уклали шлюб 25 вересня 2010 року, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 781 та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого повторно 27 травня 2015 року за актовим записом № 1428 зробленого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а.с.4,5). На протязі двох років сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач має іншу сім"ю та має намір узаконити їхні стосунки. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

11.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору-купівлі продажу дійсним. Позивач вказує, що 29.06.1999 року він разом з [PERSON] на універсальній товарній біржі «Номінал» уклали договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Всі істотні умови договору сторонами були виконані а право власності на будинок позивачем було зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» в той же день - 29.06.1999 року . Оскільки договір нотаріального посвідчення не пройшов, тому він не є правовстановлюючим документом на будинок, що в подальшому спричинить перешкоди для його відчуження. Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд суду повідомлялася належним чином, до суду надіслала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши також надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.06.1999 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем, останній придбав за 450 гривень житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5). Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] в КП Вознесенське МБТІ за реєстровим номером 70 від 29.06.1999 року ( а.с.6). Згідно рішення виконкому Бузької сільської ради № 12 від 31.01.2001 року відбулася перенумерація будинку [ADDRESS] (а.с.6). Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі продажу був вчинений у червні 1999 року тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який передбачав низку правил з приводу купівлі продажу жилого будинку ( ст. 227). Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Сторони за цим договором досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, виконали угоду повністю, набули прав відповідно покупця і продавця, право власності зареєстроване за покупцями у КП « Вознесенське МБТІ». На теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядиться майном, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, він позбавлений такої можливості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

11.02.2014 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.01.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17 ). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с.3) та серії [NUMBER] (а.с.6). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - „[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання дитини, а також на потребу здійснення додаткових витрат на лікування дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він повідомив, що працює дільничним інспектором міліції і отримує заробітну плату в розмірі 1800 грн, а тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку. В той же час, відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі від якого мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як убачається з пояснень сторін, через несумісність характерів і різні погляди на сімейне життя сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Дитина має алергічну реакцію на деякі групи продуктів харчування, що вимагає додаткових витрат на її лікування та дієтичне харчування. При цьому відповідач не надає позивачеві достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, що стало причиною її звернення до суду з цим позовом. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини 1 статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, стан здоров'я дитини та матеріальний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, оскільки в разі стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини заробітку в розпорядженні відповідача залишиться заробіток, що не забезпечує йому встановлений законодавством прожитковий мінімум.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

11.02.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу Від спільного проживання вони мають сина - [PERSON], [INFO]. З різних причин спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач проживає окремо. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає , хоча має неофіційний дохід. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень та судові витрати , пов»язані з правовою допомогою, в розмірі 150 гривень. В ході розгляду справи позивачка зменшила позовні вимоги і просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень . Від вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовилась. Позивачка в судовому засіданні змінений позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні змінений позов визнав повністю і пояснив , що він офіційно ніде не працює, регулярного заробітку не має і згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень . Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами . Судом безспірно встановлено, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони проживають окремо . Син проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні . Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Як видно зі свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.-4 ), його батьком являється відповідач по справі , який в судовому засіданні заявив, що своє батьківство відносно сина не оспорює. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно зі ст.. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач офіційно ніде не працює , має мінливий , нерегулярний дохід. За таких обставин суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів. Оскільки відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю , а обставин , які б унеможливлювали стягнення з нього аліментів не встановлено , суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі . Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню . Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

11.02.2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, посилаючись що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Зазначає, що у вересні 2002р. шлюб було розірвано, сторони проживають окремо, одній матеріально важко утримувати дитину, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засіданя подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 180 СК батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дитини, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК, суд врахувавши обставини, які мають істотне значення, прийшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

11.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 10.07.1987 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенськ Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 211. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач зловживає алкоголем, тому постійно виникають сварки, втрачено почуття поваги, взаємодопомоги. Шлюбні відносини між ними припинились з вересня 2013 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила суд залишити їй призвіще [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи був повідомлений належним чином, суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданним відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенськ Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 211 ( а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

11.03.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом , зазначивши , що перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі . Від спільного проживання у них є донька [PERSON] , [INFO] . Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає . Посилаючись на викладене , позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала . Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково , заявивши , що він згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частки від усіх видів його доходів , посилаючись на те , що його середня заробітна плата становить трохи більше трьох тисяч гривень. Однак в даний час він проживає у м. Одесі , де орендує житло , за яке сплачує щомісячно 2000 гривень . Крім того , у нього є мати , яка хворіє на тяжку хворобу і потребує матеріальної допомоги. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.. Судом безспірно встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Як вбачається з довідки Новокарбівської сілької ради Любашівського району Одеської області № 100/02-12 від 08.04.2014 р. дитина знаходиться на утриманні позивачки (а.с.- 5 ) При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини , на які посилався відповідач і які в судовому засіданні визнала позивачка , а саме , те , що відповідач орендує квартиру у м. Одесі , має хвору матір , яка потребує матеріальної допомоги. Крім того , суд також враховує довідку про заробітну плату відповідача , з якої вбачається , що середня заробітна плата останнього становить приблизно 3000 гривень. З врахуванням зазначених обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки від усіх видів його доходів але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 43 коп. Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

11.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2000 року. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON]. З вини відповідача сім'я розпалася, рішенням Білогірського районного суду від 08.11.2011 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, не бере участі у вихованні дочки. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 500 гривень щомісячно. [PERSON] в ході розгляду справи позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що після розірвання шлюбу із [PERSON] їх спільна дочка [PERSON], перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не надає. Їй самостійно важко утримувати дочку, оскільки вона виховує ще двох дітей, як одинока мати. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Суду пояснив, що згідний на стягнення аліментів не більше ніж в розмірі 380 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дочка [PERSON], [INFO] заходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Воробіївської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №103 від 23.02.2015 року. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 році в період з 01 січня по 30 листопада 2015 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1286,00 гривень, в період з 01 по 31 грудня 2015 року становить 1455,00 грн. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач позов визнав частково, зі слів не працює, доказів того, що не може, з поважних причин, сплачувати аліменти, суду не надав, що є підставою для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved