Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектар із земель АПТЗТ «Річківське», яка розташована на території Річківської сільської ради. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її мати, але юридично не оформила. [INFO] померла мати. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0161381 від 03 лютого 1997 року, яку вона прийняла у спадщину, але не оформила після смерті своєї матері [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що залишилась після смерті матері, [PERSON] звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Шамукової Н.В., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з`явився, сільський голова Солодовник М.І. направив листа про розгляд справи без участі їхнього пердставника, позов визнають повністю. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Шамукова Н.В. в судове засідання не з`явилась, направила суду копію спадкової справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у с. Річки Білопільського району Сумської області померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження позивача, рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05 лютого 2019 року у справі № 573/2300/18 та про смерть баби позивача (а. с. 4-5, 8-9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно та майнові права. Відповідно до довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 07 травня 2019 року №497/162-19, на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 11 січня 1997 року №11 на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат серії СМ №0161381 від 03 лютого 1997 року на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах на території Річківської сільської ради, АПТЗТ «Річківське». Сертифікат видано на руки, згідно Книги реєстрації сертифікатів (а. с. 10). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 27 травня 2019 року №1146 [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті померлої залишилось спадкове майно, в тому числі земельна частка (пай), посвідчена сертифікатом на право приватної власності на землю серії СМ №0161381 від 03 лютого 1997 року. Заповіт від імені померлої виконкомом сільської ради не посвідчувався. Після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] розпорядилася предметами домашнього вжитку та особистими речами померлої, здійснила поховання, догляд за житловим будинком, тобто фактично вступила в управління спадковим майном, але юридично спадщину не оформила (а. с. 7). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15 серпня 2019 року №57236948 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а. с. 25). Тобто судом встановлено, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном матері. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну частку (пай), яку вона прийняла у спадщину, але не оформила після смерті своєї матері [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15 серпня 2019 року №57236906 вбачається, що [PERSON] подала приватному нотаріусу Білопільського районного нотаріального округу Шамуковій Н.В. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі якої 29 вересня 2015 року була заведена спадкова справа №40/2015 (а. с. 12, 23-24). Як вбачається зі спадкової справи №40/2015, 23 листопада 2015 року позивачу були видані 4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на земельні ділянки 5920687000:02:002:0156, 5920687000:04:001:0510, 5920687000:02:002:0157, 5920687000:04:001:0358, що належали [PERSON] , батьку позивача, та [PERSON] (а. с. 72-75). Таким чином, судом встановлено, що в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), яку фактично успадкувала її матір після смерті баби, але у зв`язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, вона позбавлена можливості зробити це в позасудовому порядку (а. с. 12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах на території Річківської сільської ради, АПТЗТ «Річківське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0161381 від 03 лютого 1997 року, виданим на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved