Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (надалі ТОККПНЛ ) лікар - психіатр Семенчук І.Я. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], 1981 року народження, жителя [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в [PERSON] наявний психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його матері [PERSON], жительки [ADDRESS]. На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації та лікування у психіатричному закладі. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ лікар-психіатр Семенчук І.Я. заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор Воловник М.В. усудовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], 1981р.н.,житель [ADDRESS] поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2-ге психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 26.09.2016 р. по скеруванню чергового лікаря з приводу-діагноз: Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром. Із анамнезу встановлено, що пацієнт страждає психічним захворюванням впродовж останніх трьох років - в 2012 році вперше лікувався в умовах ТОККПНЛ в реанімаційному відділенні з приводу ГРВІ із явищами інтоксикації нервової системи та менінгізму. В 2013 році почали відмічатися зміни в психічному стані пацієнта - став більш відгородженим, замкнутим, напруженим, підозрілим. Тричі стаціонарно лікувався в умовах ТОККПНЛ, отримував седативну, антипсихотичну терапію. Остання госпіталізація весною поточного року знову ж таки в примусовому порядку без згоди пацієнта за рішенням суду в зв'язку із відмовою пацієнта від прийому їжі та пиття. Поступив на лікування повторно, поступив в супроводі матері та односельців - впродовж трьох місяців відмовився, не приймає призначені йому ліки, змінився в психічному стані, напружений, задуманий, малослівний, не виходить з дому, на протязі останніх 4-5 днів знову відмовляється від їжі та пиття, не виконує інструкцій рідних, подразнюється, агресує. В психічному статусі на час огляду пацієнт в свідомості, проте вербальному контакту недоступний, при звертанні до нього мовчить, не реагує, не відповідає на поставленні йому запитання, погляд фіксований в одну точку. При намаганні провести обстеження, огляд пацієнта чинить опір діям медпрацівників, не дає можливості виміряти артеріальний тиск, визначити пульс, не хоче, опирається забору аналізів, різко відходить в сторону, стоїть опустивши голову подовгу, а потім йде, лягає в ліжко, нічого при цьому не говорить. Пацієнт перебуває в стані вираженої внутрішньої напруга зниженого настрою, задуманий, занурений в свої хворобливі переживання, розкривати які не хоче. Інші сфери психічної діяльності діагностувати немає можливості, зважаючи на психічний стан пацієнта. Критика до стану хвороблива. Даний факт підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому, заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved