overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 13. 03. 2013 року з позивачем отримала кредитні кошти у розмірі 15 305 грн. 93 коп. від останнього у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 14. 08. 2016 року зявилася заборгованість в загальній сумі 40 069 грн. 46 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача у відкрите судове засідання не з"явився, а в позові позивача зазначив, що він позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити, а розгляд справи проводити в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час слухання справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 13. 03. 2013 року позивач дійсно надав відповідачу по справі [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15 305 грн. 93 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості. З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі [PERSON] як позичальник договірні зобовязання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 40 069 грн. 46 коп., де 14 553 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 8 459 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 12 806 грн. 86 коп. - заборгованість за пенею та комісією, штраф відповідно до угоди 4250 грн. 28 коп. що є порушенням ст. ст. 530, 549, 1048, 1049 ЦК України, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача вказану суму боргу в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Вказуючи на те, що на території Стасівської сільської ради Диканського району знаходяться не витребувані власниками протягом тривалого часу нерухоме майно у вигляді земельної частки (паю) площею 2,65 га прокурор Миргородської місцевої прокуратури звернувся до суду із заявою про визнання спадщини [PERSON], який помер [INFO], відумерлою і передачу її у власність територіальної громади Стасівської сільської ради Диканського району. У судовому засіданні прокурор як заявник вимоги, викладені у заяві, підтримав і просив їх задовольнити. Представник Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області в судове засідання не з"явився, а до суду подав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в його відсутність та задовольнити заяву Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Стасівської сільської ради. Представник зацікавленої особи - відділу Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області в судове засідання не з'явився, а до суду надіслав листа, в якому вказав, що проти задоволення заяви прокурора не заперечує та при цьому просив розгляд справи провести його відсутність. Вислухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, і це підтверджується довідкою Держгеокадастру у Диканському районі, державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та довідкою виданою Стасівською сільською радою Диканського району, у власності нині покійного [PERSON] дійсно перебувала вказана земельна ділянка площею 2,65 га, яка розташована на території Стасівської сільської ради Диканського району, [PERSON] відповідно до актового запису про смерть № 31 від 01. 07. 2005 року помер [INFO] та згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та довідки Стасівської сільської ради після його смерті у нотаріальну контору для одержання відповідних документів для прийняття спадщини ніхто не звертався. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років, посилаючись на те, що з 1990 року він проживав однією сім'єю з його родичкою [PERSON] у домоволодінні по [ADDRESS]. Вони були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, спільно харчувались, мали спільний бюджет. Остання не мала дітей, чоловік помер раніше її, тому прописала його в своє господарства. Позивач доглядав за нею. За домовленістю між ними домоволодіння мала залишитись йому після її смерті. [PERSON] померла раптом [INFO], не встигши оформити заповіт. Після її смерті позивач здійснив її поховання та залишився проживати по даний час у тому ж домоволодінні. У спадкодавці не було дітей та інших родичів. Визнання вказаного факту необхідно для оформлення спадщини після смерті спадкодавці. В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву і просив задовольнити його вимоги. Представник зацікавленої особи, в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності та про те, що заяву визнає. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно заявник з 1990 року проживав як одна сім»я з [PERSON] у домоволодінні по [ADDRESS] по день її смерті [INFO], будучи пов»язаними спільним побутом, взаємними правами та обов»язками, спільно харчувались та мали спільний бюджет. Після її смерті заявник здійснив її поховання та залишився проживати по даний час у тому ж домоволодінні. Вказане підтверджується довідками Топорівської сільради Новоселицького району № 194 від 13 квітня 2010 року та № 151 від 26 квітня 2010 року та іншими зібраними по справі доказами. Рішенням Новоселицького райсуду від 04 листопада 2008 року за заявником визнано право власності на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] як за спадкоємцем 4 черги за законом, тобто як такого, що проживав зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 20 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №65. В шлюбі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки, сімейне життя не склалось через негативну поведінку відповідача, який не проявляв уваги та турботи, через відсутність спільних поглядів на життя, шлюбні відносини вони припинили в грудні 2013 року і поновлювати їх вона не бажає, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що сімейне життя не склалось через протилежність поглядів. Відповідач зловживає спиртним, влаштовує сварки та скандали, порушує подружню вірність, таке життя для неї є нестерпним. За час, що суд надавав для примирення, відповідач жодного кроку для збереження сім'ї не зробив, до неї з дитиною не приїжджав, їх життям не цікавився. Вказала, що примирення між ними неможливе, оскільки вони з відповідачем різні люди, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить його письмова розписка, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 06 травня 2014 року вказував, що не втрачено можливості зберегти сім'ю. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2012 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції, актовий запис №65. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бджільнянської сільської ради за №277 від 10 квітня 2014 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони з грудня 2013 року подружні відносини не підтримують, позивач вважає не можливим поновлення подружніх стосунків через розбіжність характерів та поглядів на життя, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подав, за час, що надавався сторонам для примирення, сторони примирення не досягли, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] був її батьком. В заяві зазначила, що в її свідоцтві про народження батьком вказаний [PERSON], її по-батькові - [PERSON]. Також вона як [PERSON] вказана в актовому записі про одруження з [PERSON]. В усіх інших документах вона по батькові [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала з підстав, вказаних у заяві. Представник заінтересованої особи - Бистрицької сільської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи сільська рада повідомлена належним чином. Суд, вислухавши заявницю, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Бистрик Бердичівського р-ну помер [PERSON] ( а.с. 13). Згідно заповіту [PERSON] все своє майно заповів своїй дочці [PERSON], [INFO] ( а.с. 27). З актового запису про шлюб від 31 жовтня 1981 року, свідоцтва про розірвання шлюбу від 01 червня 1988 року та свідоцтва про шлюб від 27 травня 1989 року вбачається, що дівоче прізвище заявниці - „[PERSON]" ( а.с. 5, 6, 35). 13 лютого 1963 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7). Зі свідоцтва про народження заявниці вбачається, що вона народилася [INFO] року в с. Бистрик Бердичівського р-ну. Її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Державні акти на право власності на земельні ділянки, трудова книжка, заповіт, свідоцтво про право власності на будинок складені на ім'я [PERSON] (а.с. 8-10,13,15, 16, 18, 19, 22). З довідки, виданої виконкомом Бистрицької сільської ради вбачається, що [PERSON] була зареєстрована, проживала та перебувала на утриманні свого батька [PERSON] ( а.с. 24). Згідно паспорта, пенсійного посвідчення, свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.06.1988 року, свідоцтва про одруження від 27 травня 1989 року по-батькові заявниці вказано - [PERSON] ( а.с. 5, 6,17). Таким чином, письмовими доказами доводиться те, померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO]. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському районі РС Бердичівського МРУЮ заявниці відмовлено у внесенні змін до її актового запису про народження та про шлюб через відсутність актового запису про народження [PERSON] ( а.с. 28). Зважаючи, що іншим чином заявниця не може підтвердити факт родинних відносин з батьком, тому, з метою захисту її спадкових прав, даний факт необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що під час спільного життя з відповідачем у них народився син : [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося. На користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Син мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 31.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського РУЮ у Житомирській області, актовий запис № 13, оскільки подружнє життя виявилось не вдалим, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, фактично з грудня 2013 року сім"я розпалась, спільне нажите майно під час шлюбу поділили по добровільній згоді, неповнолітніх дітей від шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] просить залишити на вихованні відповідача, тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» Суд, враховуючи що відповідач позов визнала повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON], якому 27.09.2001 року, згідно ордеру на жиле приміщення № 033086 серії Б надано право на зайняття жилого приміщення площею 18,95 кв.м., яке складається з однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]. [PERSON] в вищезазначеній квартирі був зареєстрований з 2001 року, однак до 2011 року проживав з батьками позивача в селі Гиряві Ісківці Лохвицького району Полтавської області, а в м. Київ приїздив отримувати пенсію і здійснювати відповідні комунальні платежі. В 2011 році позивач зі своїм дідом [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в м. Київ і проживав в [ADDRESS] разом з останнім однією сім'єю до дня його смерті. Крім того, позивач зазначає, що оскільки він вселився в 2011 році у вищезазначену квартиру, як член сім'ї наймача, з його згоди, постійно проживав разом з останнім та вів з ним спільне господарство, то набув права користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд про його задоволення. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, оскільки позивач хоча і є онуком померлого [PERSON], однак це не надає йому права на зайняття спірного житлового приміщення, оскільки в квартирі він не зареєстрований, і у встановленому законом порядку, права на зайняття житлового приміщення не набував. Крім того, представником відповідача заявлено зустрічний позов до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва про виселення [PERSON] з самоправно зайнятого жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Представник [PERSON] заперечував проти задоволення зустрічного позову, просив суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва в судове засідання не з"явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлений належним чином. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісяця та до повноліття дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісяця та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які відповідно до довідки про склад сім'ї, що була видана виконавчим комітетом Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 305 від 30.03.2014 року проживають разом з позивачкою. В судовому засіданні було також встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON], має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх або непрацездатних утриманців не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з відповідача на користь бюджету Вознесенського району підлягають стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved