Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

24.04 2017 року позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON], Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням будинку №292 по вул. Лиманна ( колишня Кірова) смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності житловим будинком №292 по вул. Лиманна ( колишня Кірова) смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області шляхом примусового зняття з реєстрації з вищевказаного будинку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона зі своєю сестрою [PERSON] 30.11.1999 року придбали житловий будинок в смт. Лиманське, вул.. Лиманна ( колишня Кірова), 292 та їм на праві власності належить вказаний житловий будинок в рівних долях кожній. 17.10.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та зареєструвала його у спірному будинку. Сімейне життя не склалося, Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2014 року шлюб розірвано. З кінця 2013 року [PERSON] і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. На теперішній час місце перебування [PERSON] їй невідомо, тому вона не може вирішити питання зняття його з реєстрації в належному їй житлового будинку в позасудовому порядку. Посилаючись на дані обставини, позивач просив усунути перешкоди в користуванні власністю, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням житлового будинку з господарчими спорудами по вул. Лиманна ( колишня Кірова), 292 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності житловим будинком №292 по вул. Лиманна ( колишня Кірова) смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області шляхом примусового зняття з реєстрації з вищевказаного будинку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила провести судове засідання без її участі і ухвалити заочне рішення по справі ( а.с.20). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за зазначеною адресою не проживає ( а.с.41), що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачам належним чином. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та провести судове засідання без її участі.( а.с.30). Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просила провести судове засідання без участі їх представника.( а.с.41,42). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], громадянка України, її особа посвідчена паспортом серії КМ 430860, виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 22.12.2006 року ( а.с. 5). Згідно договору купівлі-продажу квартири, серії АВЕ № 237154 від 30.11.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 4981, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить в рівних долях кожна житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Лиманське, вул.. Кірова, 292 Роздільнянського району Одеської області. ( а.с.7). Право власності на нерухоме майно зареєстроване у Комунальному підприємстві спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Бюро технічної інвентаризації», номер запису 121, в книзі 10-3 від 01.12.1999 року.(а.с. 7 зворотній бік). Таким чином, позивач володіє вищезазначеним житловим будинком, а тому має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю. Відповідно до\~довідки № 386 виданої виконкомом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області дійсно рішенням сесії Лиманської селищної ради № 22-УІІ від 20.11.2015 року «Про перейменування вулиць та провулків в смт. Лиманське та листа Одеської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 1806/03-04/21/16 від 15.04.2016 року до словників Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в перелік вулиць/провулків смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області внесено наступні зміни, а саме: - вул. Кірова - вул. Лиманна.( а.с. 8). \~ \~ Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, № 00016028667 від 20.11.2015 року [PERSON], [INFO], 13.11.2012 зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON] ( а.с.9) та рішенням Роздільнянського району Одеської області від 17.09.2014 року шлюб розірвано ( а.с.10). Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований з 10.01.2007 року за адресою: вул. Лиманна (колишня Кірова292 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується випискою з домової книги (а.с.11-14 ) та довідкою № 383 виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області від 24.04.2017 року. ( а.с.15 ). Згідно акту про обстеження житла за адресою: смт. Лиманське, вул.. Лиманна ( колишня Кірова), 292 від 11.04.2017 року, складеного депутатом Лиманської селищної ради [PERSON] встановлено, що за зазначеною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], який з 2013 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. ( а.с. 16). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] співвласником спірного житлового будинку не являється, в зазначеному будинку не проживає і не користується ним. Дані обставини достовірно підтверджено письмовими поясненнями свідків [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] (а.с.17) та [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] (а.с.18), які є сусідами позивача і яким достовірно відомо, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: вул.. Лиманна ( колишня Кірова), 292 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, але з кінця 2013року за зазначеною адресою не проживає. У суду не має підстав ставити під сумніви письмові пояснення вказаних свідків. Позивач заперечує проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають їй в реалізації права володіння та користування належним їй на праві власності майном. В порядку ч.2 ст.48 Закону України „Про власність", позивач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~статей 316-317 Цивільного кодексу України\~право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1\~ст.321 ЦК України). Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей та вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Так, відповідно до\~ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та положеннями\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм. Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться. У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, що [PERSON] на даний час позбавлена\~ права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги [PERSON],\~\~ як власника житлового будинку з господарчими спорудами законні та обґрунтовані, оскільки реєстрація відповідача в належному їй будинку,\~\~ порушує її\~ право власності, створює перешкоди в користуванні власністю.

Outcome: approved