Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

19 серпня 2008 року сторони уклали кредитний договір № CSS0GK0000000085, за яким відповідачка отримала кошти в сумі 20408,38 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку боргу, винагорода за резервування ресурсів в розмір 4,8 % річних від суми зарезервованих ресурсів та кінцевим терміном повернення 19 серпня 2028 року. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування ЗАТ комерційний банк «Приватбанк», яке фактично уклало договір кредиту, на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк». Позивач просить стягнути з відповідача борг по кредиту станом на 29 грудня 2014 року в загальній сумі 74966,29 доларів США, а саме: тіло кредиту - 19586,50 доларів США, заборгованість по відсотках - 17713,61 доларів США, заборгованість по комісії - 4403,41 долара США, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань - 29677,84 доларів США, штрафи за порушення умов договору - 15,86 доларів США - фіксована частина, 3569,07 доларів США - процентна складова, так як остання не здійснює його погашення та не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов. Також просив стягнути витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 3654,0 грн. та за надання оголошення у пресі в сумі 150 грн. На підтримку позовних вимог представник позивача пояснив, що в забезпечення виконання кредитного договору, який було надано на придбання нерухомості, був також укладений з відповідачкою договір іпотеки. Оскільки з серпня 2009 року відповідачка припинила проводити виплати за договором та мала значну заборгованість, за судовим рішенням було звернуто стягнення на іпотечну квартиру, яка була реалізована у грудні 2014 року, кошти від чого зараховані на погашення кредиту відповідно до порядку, що встановлений умовами договору. Таким чином позовні вимоги визначені вже з врахуванням зарахованих коштів від реалізації предмету іпотеки. Відповідачка в судові засідання 23 квітня та 4 червня 2015 року повторно не з"явилася, хоча про день розгляду справи була належним чином повідомлена за останнім відомими місцем реєстрації та проживання, в тому числі через пресу, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. 19 серпня 2008 року відповідачка підписала договір про отримання кредиту на придбання квартири, де також зазначила, що вона згодна з його умовами, в тому числі щодо своєчасного та в повному об'ємі внесення щомісячних платежів. Вона неналежним чином почала виконувати умови договору в зв'язку з чим має заборгованість та їй нараховуються штрафні санкції за кредитом. Так договором (п.8.1) визначний щомісячний обов'язковий платіж в сумі 336,24 доларів США., а п.5.1 встановлено сплату пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. При цьому пеня нараховується на всю суму боргу незалежно від виду платежу - тіло кредиту, проценти чи комісії. Також п. 5.3 договору встановлено сплату штрафів за невиконання його умов в сумі 250 грн. та 5 % від суми загального боргу. В зв'язку з цим вимоги позивача щодо стягнення фіксованої частини штрафу в розмірі 15,86 доларів США не можуть бути задоволені, оскільки договором такий штраф передбачений в сумі 250 грн. Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору (п.2.3.7). Таким чином, як вбачається з розрахунку боргу відповідачка припинила проводити виплати з серпня 2009 і станом на 29 грудня 2014 року має заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, в тому числі після реалізації іпотечного нерухомого майна та зарахування коштів від його продажу, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення його вимог. Так як позивач мав ліцензію на здійснення валютних операцій, кредитний договір укладений на отримання валютних коштів, то позовні вимоги підлягають задоволенню у валюті договору, що не суперечить діючому законодавству. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: approved