Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] (третя особа на стороні позивачки, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Щорська міська рада Щорського району Чернігівської області) про визнання неправомірною відмови погодити межі суміжних земельних ділянок, визнання погодженою межі земельної ділянки та визнання погодженим акту погодження меж земельної ділянки з наступних підстав. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона має у приватній власності будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Фактично з цього часу вона користується земельною ділянкою, що знаходиться біля будинку, загальною площею 0,0510 га. Рішенням Щорської міської ради Щорського району Чернігівської області від 27.05.2013 їй надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з метою передачі у приватну власність та рекомендовано звернутися до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації. 01.04.2014 року вона звернулася до ПП «Азимут-Л» і спеціалістом ПП «Азимут-Л» був проведений комплекс землевпорядних робіт. За матеріалами польових вимірів складено кадастровий план із зазначенням суміжних користувачів, довжин ліній по периметру межі, площі землекористування та кількісної характеристики земель, підготовлено файл обміну земельно-кадастровими даними для реєстрації земельної ділянки та підготовлено дані для видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Спеціалістом ПП «Азимут-Л» [PERSON] був складений акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами. 02 квітня 2014 року суміжний землевласник (землекористувач) [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] підписав акт погодження меж земельної ділянки. Але вже 10.04.2014 він звернувся із заявою до Щорського міського голови Зуба Р.І. та відізвав свій підпис, при цьому жодних причин відмови не надав. Інший землевласник (землекористувач) [PERSON] з зовнішніми межами та промірами земельної ділянки погодилася, про що свідчить її підпис в акті погодження меж від 11 вересня 2014 року. Вона зверталася до Комісії з вирішення земельних спорів Щорської міської ради щодо вирішення питання про погодження меж земельної ділянки, якою користується. Комісією органу місцевого самоврядування складено акт обстеження земельної ділянки від 25 квітня 2014 року. В цьому акті зазначено, що суміжних користувачів, які мешкають за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] вдома не виявилось. На підставі генерального плану міста Щорс від 1990 року комісія вважає, що ніяких порушень присадибної ділянки не має, межі земельної ділянки відповідають генеральному плану. Їй рекомендовано звернутися з позовом до суду. [PERSON], як користувач суміжної земельної ділянки, із заявами про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою в жодну інстанцію не звертався, рішення міської ради про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не оскаржував, але від підпису акта погодження меж земельної ділянки відмовився. Нею права відповідача, як землекористувача суміжної земельної ділянки, ніяким чином не порушуються. У зв'язку з тим, що відповідач не погоджує межу земельної ділянки, орган місцевого самоврядування не може прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), незважаючи на те, що землевпорядні роботи виконані в повному обсязі і відповідають вимогам нормативно-правових актів. Це позбавляє її можливості отримати у приватну власність земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Представник третьої особи - Щорської міської ради в судовому засіданні відсутній. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справиу за відсутністю його представника. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилається на те, що він не є власником земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивачки. Власником є його мати [PERSON] Тому він і відкликав свій підпис про погодження меж. Окрім того, він, як власник будинку, який розміщений на цій земельній ділянці, вважає, що межі не можуть бути погоджені, оскільки позивачка хоче приватизувати частину земельної ділянки загального користування. Залучена судом в якості співвідповідача [PERSON] позов не визнала. Вона пояснила суду, що є власником суміжної земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивачки. До неї ніхто не звертався з проханням погодити межі. Земельна ділянка, якою користується позивачка, в 1992 році незаконно збільшена за рахунок земель загального користування, що порушує її права, оскільки маються перешкоди для під'їзду до її земельної ділянки вантажних автомобілів та транспорту для пожежогасіння. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Позивачка має у приватній власності будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Будинок належить їй на підставі договору дарування від 17.06.2004 № 1609. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності зареєстроване 15.07.2004. З цього часу вона користуюся земельною ділянкою, що знаходиться біля будинку, загальною площею 0,0510 га. Рішенням Щорської міської ради Щорського району Чернігівської області від 27.05.2013 їй надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з метою передачі у приватну власність та рекомендовано звернутися до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації. 01.04.2014 року вона звернулася до ПП «Азимут-Л» і спеціалістом ПП «Азимут-Л» був проведений комплекс землевпорядних робіт. За матеріалами польових вимірів складено кадастровий план із зазначенням суміжних користувачів, довжин ліній по периметру межі, площі землекористування та кількісної характеристики земель, підготовлено файл обміну земельно-кадастровими даними для реєстрації земельної ділянки та підготовлено дані для видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Спеціалістом ПП «Азимут-Л» [PERSON] був складений акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами. 02 квітня 2014 року суміжний [PERSON], відповідач по справі, який проживає та є власником будинку за адресою: [ADDRESS] м. Щорс підписав акт погодження меж земельних ділянок. Але 10.04.2014 він звернувся із заявою до Щорського міського голови та відізвав свій підпис. Комісією Щорської міської ради складено акт обстеження земельної ділянки від 25 квітня 2014 року. В цьому акті зазначено, що ніяких порушень присадибної ділянки не має, межі земельної ділянки відповідають генеральному плану. Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 Земельного кодексу України). Відмова в погодженні меж земельної ділянки може перешкодити іншій особі (сусіду) в оформленні прав на неї. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж. Згідно ст. 198 ЗК України є обов"язковим погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувчами. При здійсненні межування власник земельної ділянки реалізує своє право. Проте така участь є також обов'язком кожного із сусідніх власників та землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється. Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7 (із змінами і доповненнями) передбачає, що згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, що законодавцем покладено принцип добровільності вчинення дій суб'єктами земельних правовідносин та відсутність у чинному законодавстві України обов'язку землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок, а тим більше обов'язку надання згоди на погодження у примусовому порядку. А відмова відповідача у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (позивача) для останнього може мати негативні наслідки, однак не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами та як порушення прав позивача, оскільки така відмова є формою реалізації відповідачем свого права. Крім того, погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку відповідача відбувається у формі відмови, і таке "погодження" повинно бути прийнято і враховано при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] м. Щорс є [PERSON] і саме з нею слід було погоджувати межі земельних ділянок, але до неї з таким проханням ніхто не звертався. За таких підстав, суд вважає, що відповідачі не вчинили жодних дій (бездіяльності), якими б були порушені права позивачки. Тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed