Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,0000 га, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. Після смерті чоловіка вона, як спадкоємиця першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Доньки померлого [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на її користь. Проте, оформити право на спадщину не змогла, у зв'язку з тим, що її чоловік після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку не здійснив відповідних дій щодо державної реєстрації права власності на неї. Посилаючись на вказані обставини, позивач в остаточних вимогах просила визнати за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,0000 га, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких позов визнали, просили розглядати справу за їх відсутністю. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 липня 2009 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2635, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO], в 1/2 частині спадкового майна, яке складається з земельної ділянки № [NUMBER] розміром 2,0000 га, кадастровий номер 6325180500:04:007:0018, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. /а.с. 4/ [PERSON] за життя через стан здоров'я не здійснив державну реєстрацію права власності на вказане майно./а.с.8,19/ [INFO] [PERSON] помер. /а.с.3/ Відповідно до положень ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За п. „г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] /а.с.7,9,10,11/ 31 серпня 2013 року до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON], з заявами про відмову від спадщини на користь дружини померлого звернулися доньки померлого [PERSON], [PERSON] Заведена спадкова справа № 342/2013. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. /а.с. 62/ 26 жовтня 2013 року державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Тимофієвою Т.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я [PERSON] /а.с. 16/ В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є складовою правової системи України відповідно до ст. 9 Конституції України, сформульовані основоположні принципи здійснення правомочностей власника. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визначення й захисту рівними чином усіх форм власності (ст.ст. 13,14,41). Способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним, визначений ст. 16 ЦК України. Перелічені в даній статті способи захисту можуть застосовуватися окремо або в сукупності з іншими способами захисту при судовому захисті як права власності, так і речових прав на чуже майно, в тому числі осіб, які не є власниками. Таким чином, виходячи із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 13,14, 41 Конституції України, з огляду на те, що у [PERSON] виникло відповідне право на вказану земельну ділянку, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, спадщину прийняла, звернувшись у встановлені законом строки до нотаріальної контори, відповідачі позов визнали, суд вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved