overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

24.11.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 27 липня 2013 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя та несумісність характерів спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими, сім»я фактично розпалася. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В разі неявки відповідача розгляд справи проводити в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON] терміном в один місяць. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, оскільки не знав, що мати склала на його ім'я заповіт. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги щодо визначення додаткового строку позивачу для подання заяви до нотаріальної контори. Представник відповідача - сільський голова Мощенської сільської ради заявив клопотання про розгляд справи без його участі, письмово визнав позовні вимоги. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії " [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4-6). [PERSON] (батько позивача) помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.33). Як встановлено з довідок виконкому Мощенської сільської ради [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно заповіту, посвідченого 19.02.2001 року секретарем виконкому Мощенської сільської ради, зареєстрований за № 04 за життя померла [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (позивачу) (а.с.7). Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно повідомлень нотаріальних органів та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 36275053 та № 36280879 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.17-18,20-21). У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд досліджує поважність причини пропуску встановленого Законом строку. Суд виходить з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення встановлених Законом дій. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

24.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 15.09.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Пнівської с/ради, Надвірнянського р-ну, Івано-Франківської області, актовий запис № 22. [INFO] року у них народився син [PERSON], який на даний час знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося через невідповідність характерів, смаків та відсутність спільних інтересів. Відповідач не забезпечував сім"ю матеріально та не допомагав виховувати дитину, через що виникали постійні сварки. З 9 грудня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання неможливе. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо і не підтримують жодних подружніх стосунків. Примирення між ними вже не можливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги підтримала повністю з підстав, які викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати, неповнолітню дитину - сина [PERSON] залишити проживати з позивачкою, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити "[PERSON]", а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, як знаходяться в матеріалах справи. Суд, вислухавши представника позивачки і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. За згодою представника позивачки суд також прийшов до висновку про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища "[PERSON]". На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], загальною площею 34,80 кв.м, житловою площею 19,20 кв.м., яка належала їй на праві власності, згідно договору міни від 06.10.2000 року. В шестимісячний строк до нотаріальної контори вын з заявою про прийняття спадщини не звертався, у зв»зку з втратою правовстановлюючих документів на квартиру. Він як спадкоємець першої черги вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті матері спадкового майна квартири, т.я. проживав разом з нею на час смерті і по теперішній час. Позивач просив визнати за ним право власності на квартиру, вважає, що фактично прийняв спадщину, від спадщини не відмовлявся, другіх спадкоємців немає. Позивач у судове засідання не з"явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно договору міни від 06.10.200 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. /а.с.10/. Позивач фактично прийняв спадщину тому просить визнати за ним право власності на вказану квартиру, що залишилася після смерті [PERSON]. Згідно довідки про смерть [PERSON], померла [INFO] року./а.с.3/. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Суд, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

24.12.2014року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, який проживає за адресою: [ADDRESS] підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вона має борг, який виник за період з 01.01.20008року по 30.10.2014року і складає суму у розмірі 1672,53грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 243,60грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила заборгованість по водопостачанню стягнути з неї . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „ Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.01.20008року по 30.10.2014року і складає суму у розмірі 1672,53грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 17463, відкритого на ім'я відповідача. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

24.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] в якому вказала, що 16.09.2005 р. між сторонами було укладено шлюб і вони проживали разом до 01.03.2015 р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дітей і покиненням сім'ї. Шлюбні відносини припинені з часу переїзду відповідача на інше місце мешкання з квітня 2015 р. Між сторонами існує спір про поділ майна, так як вони мають спільний будинок, у якому мешкають. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Відповідач ніяких коштів на утримання дітей не надає, не приймає ніякої участі у їх вихованні. У зв"язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє «[PERSON]», стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] р.н починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в частині розірвання шлюбу, просила суд розірваними шлюб між нею та [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу залишити теперішнє «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути в його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 16.09.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.09.2005 р. серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.2005 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2013 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

24 березня 2013 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідачка, відповідно до кредитного договору від 13 грудня 2011 року отримала кредит. Щомісячно [PERSON] повинна була вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідачка систематично не виконувала свого зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3260 грн. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить стягнути з неї відповідно до умов договору борг за кредитом. В позовній заяві представник позивача просить розглядати справи без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, яка, згідно з поштовим повідомленням, за зареєстрованим місцем її проживання повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не прибула, причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не направила. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Дельта» ( змінило назву на публічне акціонерне товариство (ПАТ) „Дельта банк") та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідачка [PERSON] не виконує вимоги договору і не сплачує встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язана сплатити позивачеві борг по кредиту в сумі 3260 грн. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, договором про відкриття карткового рахунку від 13 грудня 2011 року, тарифним пакетом, анкетою клієнта, анкетою позичальника, розрахунком боргу за кредитним договором, статутом банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідачка [PERSON] порушила умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 серпня 2008 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції,актовий запис №1092. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що 06 серпня 2008 року зареєструвала шлюб із [PERSON] Однак сімейне життя між ними не склалося, протягом останніх років сімейне життя погіршувалося,що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин,вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З січня 2013 року вони разом не проживають,спільного господарства не ведуть. Дітей в них не має, майнові спори відсутні. В зв"язку з неодноразовою неявкою [PERSON] до відділу РАЦС для розірвання шлюбу, вона звернулась в суд із даною вимогою. Покликаючись на те, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки,суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так,06 серпня 2008 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], про що зроблено актовий запис №1092. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів позивачки їхня сім'я розпалася остаточно, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені і відновлювати їх він наміру не має. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

24 вереснч 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак так склалося, що відповідач проживає окремо від сім"ї. Від цього шлюбу мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Відповідач не бере участі у вихованні їх неповнолітньої доньки, не надає ніякої допомоги на її утримання. Оскільки доньці [PERSON] лише 2 роки та 2 місяці, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, ніде не працює і не має ніяких доходів, то вона вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі по 200 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] у судовму засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти того, щоб з нього стягнувалися аліменти на утримання дружини у розмірі по 200 грн щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Згідно ч. 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч.2 ст. 79 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило у грошовій формі. Згідно з вимогами ч.1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовоної заяви. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дані обставини стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я позивачки та відповідача, то розмір аліментів на утримання позивачки відповідно до ст.ст.80, 84 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною віку трьох років. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved