Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Реєстраційна служба Косівського районного управління юстиції, Івано-Франківської області про визнання недійсними свідоцтв №14806666 та №14803831 про право власності на земельні ділянки площею 0,125га, видані 17.12.2013р. на ім»я [PERSON], відновлення попередніх меж земельної ділянки площею 2500кв.м., що розташована по вул.Шкільній,252 в с.Тюдів, Косівського району набутої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2007р., зобов»язання виготовити технічну документацію по відновленню попередніх меж земельної ділянки та здійснити реєстрацію відновлених меж земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що рішенням Косівського районного суду від 25.12.2014р. за нею визнано право власності на ? частину домоволодіння по вул.Шкільній ,252 в с.Тюдів, Косівського району та проведено розподіл земельної ділянки, яка перебувала в спільній власності подружжя. 18.12.2015р. відомості про право власності позивачки на ? частину домоволодіння внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Аналогічні відомості до Державного реєстру речових прав повинні вноситись і щодо земельної ділянки набутої нею в порядку розподілу за рішенням суду від 25.12.2014р. Проте, такі відомості до Державного реєстру речових прав внести неможливо, оскільки відповідач в ході судового розгляду справи виготовив нову технічну документацію по поділу земельної ділянки на дві відокремлені та отримав нові свідоцтва про право власності. Вважає, що отримані відповідачем свідоцтва про право власності на земельні ділянки площею 0,125га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташовані в с.Тюдів, вул.Шкільна, Косівського району слід визнати недійсними, оскільки порушено право позивачки на землю. А також просить відновити межі земельної ділянки по вул.Шкільній,252 в с.Тюдів, Косівського району, які порушені з вини [PERSON], зобов»язати її виготовити технічну документацію та здійснити реєстрацію вищевказаних відновлених меж земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Просить позов задоволити. Представник реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції, Івано-Франківської області в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не відомі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причини неявки суду не повідомив. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вислухавши позивачку та її адвоката, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.\~\~ Статтею\~41 Конституції України та ст.321 ЦК України визначено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1,2 ст.386ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Косівського районного суду від 25.12.2014р. проведено розподіл майна подружжя [PERSON] та [PERSON] Згідно даного рішення суду за [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку і господарських споруд, що по вул.Шкільній №252 в с.Тюдів, Косівського району та в порядку поділу майна подружжя позивачці виділено у власність земельну ділянку площею 0,1103га, що знаходиться в с.Тюдів по вул.Шкільній, Косівського району призначеної для будівництва та обслуговування виділеної їй частини будинковолодіння. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі рішення суду від 25.12.2014р. внесені відомості до Державного реєстру про право власності [PERSON] на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с.Тюдів по вул.Шкільна,252, Косівського району. Проте, судом встановлено, що відомості щодо земельної ділянки, яка виділена позивачці згідно вказаного рішення суду, не можливо внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки власником даної земельної ділянки являється відповідач, про що свідчать інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких власником земельних ділянок площами по 0,125га являється [PERSON] Тобто, відповідач незаконно поділив та оформив на себе право власності на земельні ділянки вцілому, що розташовані в с.Тюдів по вул.Шкільній,252, Косівського району, як придбане майно подружжя, що підтверджується рішенням суду. Крім цього, відповідач одну із земельних ділянок передав в іпотеку [PERSON] Однак, рішенням Косівського районного суду від 15.09.2015р. договір іпотеки майна визнано недійсним та зобов»язано Реєстраційну службу Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області звільнити нерухоме майно з -під обтяження. Судом встановлено, що такими діями відповідача порушується право власності позивачки на земельну ділянку, оскільки вирішуючи спір про поділ майна подружжя жодних заперечень з боку відповідача щодо права [PERSON] на земельну ділянку яка була придбана подружжям, згідно договору купівлі-продажу від 12.04.2007р. не заявлялось. Поділ будинковолодіння та земельної ділянки проведений відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, про що свідчить рішення Косівського районного суду від 25.12.2014р. А згідно ч.3ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні позивачкою та її представником наведені конкретні факти та долучені до матеріалів справи відповідні докази, які стверджують про незаконність отримання відповідачем у власність земельних ділянок, що розташовані в с.Тюдів по вул.Шкільній,252, Косівського району. Частиною 2 ст.78 ЗК України зазначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. А згідност. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, на підставі наведених обставин, слід визнати недійсними свідоцтва про право власності №14806666 та №14803831, видані 17.12.2013р. державним реєстратором реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції на ім»я [PERSON] на земельні ділянки площею 0,125га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташовані в с.Тюдів, вул.Шкільна, Косівського району кадастрові номери 2623687901:02:002:0317 та 2623687901:02:002:0318 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності [PERSON] на ці ділянки ( номери запису 3897469 та 3896748). Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка, яка розташована в с.Тюдів по вул.Шкільній,252, Косівського району придбана сторонами на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2007р. та її площа становила 2500кв.м. Проте, [PERSON] сформовані дві земельні ділянки по 0,125га та отримані ним свідоцтва про право власності №14806666 та №14803831 на дві земельні ділянки. Згідно ч.1,2ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. А тому, враховуючи те, що поділ майна подружжя проведений по розмірах земельної ділянки, яка була ними придбана, то слід відновити попередні межі земельної ділянки площею 2500кв.м., що розташована по вул.Шкільній, 252 в с.Тюдів, Косівського району, набутої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2007р. Що стосується позовних вимог зобов"язального характеру, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки позивачка маючи рішення суду здійснює реєстрацію права на майно відповідно до вимог земельного законодавства. Зокрема, відповідно до\~ч.1п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~ державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно п.6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених\~постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Відповідно до\~ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 4781,59грн. судових витрат, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.328, ч.2ст.373, 386 ЦК України, ст.ст.78-79-1, 107 ЗК України \~та

Outcome: approved