Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 480 грн. щомісячно. На цей час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, тому позивач просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Адвокат Оснач О.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник [PERSON] , яка діє за довіреністю в інтересах відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 лютого 2012 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , були стягнуті аліменти у розмірі 480,00 грн. щомісячно. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, тощо, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач офіційно не працює, хоча є працездатним та на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням викладеного, на думку суду, наявні підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти. Вимога про зміну розміру аліментів включає в себе вимогу про встановлення мінімального розміру аліментів, визначених законодавством України. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідне збільшити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2012 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved