Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

19.03.2014 року позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача ліквідатора ВАТ '' Маловисківський цукровий завод'' Шкуто Ю.Г., треті особи Територіальне управління Держгірпромнагляду у Кіровоградській області , відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Маловисківському районі в якому просить встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те,що 04.02.1992 року перебуваючи у трудових відносинах з ВАТ'' Маловисківський цукровий завод'' де працював на посаді випарювальника вапняру 4-го розряду, під час виконання робіт по обкладанню вогнетривкою цеглою газової печі йому на голову впала цеглина з висоти близько 6 метрів. З робочого місця з травмою голови його було доставлено до Маловисківської центральної районної лікарні, а потім перевезено до Кіровоградської обласної лікарні де йому було встановлено діагноз: тяжка відкрита травма черепа, вдавлений перелом тіменно-плотилочної кістки, забій з розтрощенням потилочної кістки, внутрішньо мозкова гематома. Роботодавцем випадок його травмування не був розслідуваний , акт про нещасний випадок на виробництві не складався. Відсутність акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, позбавляє його права на соціальний захист в зв'язку з травмуванням на виробництві. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Ліквідатор ВАТ '' Маловисківський цукровий завод'' Шкуто Ю.Г., в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надав заперечення та зазначив ,що не оспорює факт перебування позивача [PERSON] ., в трудових відносинах з ВАТ'' Маловисківський цукровий завод'' та пербування його на лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні та Маловисківській центральній районній лікарні. Але будь які докази про те,що нещасний випадок з позивачем трапився на робочому місці у [PERSON] відсутні. В судове засідання представник третьої особи, Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі , не заперечував проти задоволення позову. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Маловисківському районі Омельченко О.С., не заперечував проти задоволення позову. З'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. За змістом положень статей 3, 4 та 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Відповідно до ст. 256 ЦПК та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.1 Постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 '' Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві'' затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 передбачено , що якщо нещасний випадок , про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси( незалежно від строку настання нещасного випадку). У разі реорганізації підприємства , на якому стався нещасний випадок , розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлюється рішенням суду, розслідування організує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. Отже законом визначено порядок встановлення факту нещасного випадку на виробництві. Суд встановив і матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON], перебував у трудових відносинах з ВАТ '' Маловисківський цукровий завод''(а.с.5-8). Згідно епікрізу [PERSON], знаходився на лікуванні з 04.02 по 20.02 1992 року в Кіровоградській обласній лікарні з діагнозом тяжка відкрита травма черепа, вдавлений перелом тіменно-плотилочної кістки, забій з розтрощенням потилочної кістки, внутрішньо мозкова гематома, з 21.04.1992 року по 05.05.1992 року в Маловисківській районній лікарні.( а.с. 8-9). Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. В матеріалах справі відсутні а в судовому засіданні позивачем та його представником не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що нещасний випадок з позивачем [PERSON], стався безпосередньо на робочому місці при виконанні ним своїх професійних обов'язків. Суд не приймає до уваги як належний доказ показання в судовому засіданні свідка [PERSON], оскільки вона не була очевидцем данної події. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed