Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

16 серпня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.\~Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [INFO] в\~м.\~Суми помер\~ [PERSON] ,\~який був\~чоловіком [PERSON] \~та батьком\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на все\~належне йому\~майно та\~майнові права.\~Зокрема,\~до складу\~спадщини входить\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у землі, яка перебувала\~у колективній\~власності САПТЗТ\~«Ободівське»,\~розміром 4,08\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості)\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~право на\~яке належало\~ [PERSON] на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №\~0169449,\~виданого 10\~грудня 1996\~на підставі\~рішення Білопільської\~райдержадміністрації від\~06.12.1996\~за №\~348.\~В свою\~чергу за\~життя [PERSON] \~отримав свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~що складається\~із права\~на виготовити\~ державний\~акт та\~зареєструвати за\~собою право\~власності.\~Маючи намір\~прийняти спадщину\~після смерті\~ [PERSON] \~позивачі звернулись\~до нотаріуса,\~проте в\~оформленні спадщини\~на вищевказану\~земельну частку\~(пай)\~їм було\~відмовлено у\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючого\~документа. Вказують, що через вказані обставини, вони не можуть реалізувати своє право на спадщину. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивачі не можуть набути права на спадщину після смерті спадкодавця, вони звернулись до суду із захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачі просять визнати за кожним у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Ободівське», розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0169449, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації 06 грудня 1996 року № 348, право на яке належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого завідувачем Білопільської державної нотаріальної контори Шамуковою Н.В. 13 грудня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2359. Ухвалою від 17 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а. с. 28-29). У підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явились, подали до суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 37-40). Представник відповідача\~Білопільської міської\~ради Сумської\~області у\~підготовче судове\~засідання не\~з`явився.\~Міський голова\~надіслав клопотання\~про розгляд справу без участі їх представника (а. с. 34). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Суми помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 17). [PERSON] був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності (а. с. 18-19). [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у власності САПТЗТ «Ободівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0169449, виданого 10 грудня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 грудня 1996 року № 348 (а. с. 21). Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого завідувачем Білопільської державної нотаріальної контори Шамуковою Н.В. 13 грудня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2359 вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у власності САПТЗТ «Ободівське», що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0169449, виданого 10 грудня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 грудня 1996 року № 348 (а. с. 20). У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданого державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори від 26 травня 2020 вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), не вдається можливим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а. с. 25). Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Із інформаційної довідки, виданої Білопільською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що Другою Сумською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 346/2007 після [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 36). На даний час позивачі мають намір оформити право на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті спадкодавця, але через відсутність правовстановлюючого документу, не можуть успадкувати майно. Стосовно визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Згідно зі змістом ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу\~ч.\~1\~ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст.\~1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~від 05.06.2003\~року №\~899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивачі,\~як спадкоємці\~за законом,\~позбавлені можливості\~отримати у\~нотаріальній конторі\~свідоцтво про\~право на\~спадщину і\~вільно розпоряджатися\~спадковим майном у зв`язку\~з тим,\~що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. З огляду\~на викладене\~вище,\~суд приходить\~до висновку,\~що право\~позивачів підлягає\~захисту в\~судовому порядку\~і вважає\~за можливе\~задовольнити позовні\~вимоги [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та визнати\~за кожним\~право (а\~не право\~власності)\~ на вищевказану\~земельну частку\~(пай),\~розміром 4,08\~умовних кадастрових\~гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial