Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

09.06.2015 [PERSON] підприємство "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з водопостачання і водовідведення 2300,13 грн (дві тисячі триста гривень 13 копійок). В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, позивач є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення та надає зазначені послуги населенню м. Павлограда, підприємствам, установам та організаціям, у тому числі послуги з водопостачання та водовідведення були надані й в житлове приміщення відповідача: [ADDRESS]. Однак, відповідач за фактично спожиті послуги з водопостачання та водовідведення оплату позивачу не проводить , внаслідок чого за період з січня 2002 року по січень 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 2300,13 грн (дві тисячі триста гривень 13 копійок). Позивач про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд з урахуванням заяви позивача постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги виробник послуг може бути їх виконавцем. Суд доходить висновку, що позивач [PERSON] підприємство "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради є виробником та виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Павлоград Дніпропетровської області, а відповідач [PERSON] є споживачем зазначених послуг. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку, що між сторонами договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не укладався, проте фактичне надання послуг позивачем відповідачу відбувалося у зазначений період, та законом не встановлена обовязкова недійсність таких правочинів у разі недодержання письмової форми, що свідчить про виникнення договірних правовідносин з надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення між КП Павлоградводоканал" та відповідачем. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок), тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1, 19, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. ст 204, 215, 218, 526 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved