Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

14 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного району міста Києва, про що було зроблено відповідний актовий запис за №512 та видано 12.08.1998 свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач у поданій позовній заяві покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 серпня 1998 року. Дітей народжених у шлюбі з відповідачем немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. Спільного господарства з відповідачем вони не ведуть, проживають окремо. Вказала, що примирення між ними неможливе. Шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження його є недоцільним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14 квітня 2021 року справу розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 14 травня 2021 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено на адресу відповідача, та отримано [PERSON] 30 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0304910230220. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного району міста Києва, про що було зроблено відповідний актовий запис за №512 та видано 12.08.1998 свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved