Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики . Свої вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з весни 2016 року до грудня місяця 2017 року до нього неодноразово звертався відповідач [PERSON] з проханням позичити йому гроші. Враховуючи, що він добре знав відповідача і на той час в нього була така сума грошей, він погодився позичити йому 5000 гривень, за умови повернення йому зазначеної вище суми до 25 травня 2018 року. Саме на цих умовах вони уклали усний договір позики. На підтвердження передачі грошей за цим договором Відповідач власноручно написав йому розписку і отримав гроші . Укладений договір позики грошових коштів між ними є правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 1047 ЦК України. Він неодноразово в усній формі звертався до відповідача по питанню повернення йому боргу, але він йому борг так і не повернув. Крім цього він звертався з письмовою заявою в Рівненський відділ поліції, що підтверджується письмовим поясненням відповідача [PERSON] в поліції. Після цього відповідач почав уникати зустрічей з ним, на телефонні дзвінки не відповідає. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань ставить його у вкрай трудне матеріальне становище. Він позбувся можливості повноцінно утримувати себе і свою сім'ю. Все це негативно впливає на стан його здоров'я, значно погіршилось його самопочуття. Тому з 16 грудня 2017 року по 22 грудня 2017 року, він змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні в Рівненській міській лікарні. Відповідач [PERSON] своїми діями завдав йому моральну шкоду, яка полягає в сильних душевних стражданнях. Від хвилювання у нього високий артеріальний тиск, болить голова. Порушений режим сна, його мучить безсоння, втрачений апетит . Він витрачав свій час чергуючи його біля його будинку, щоб поговорити з ним про повернення боргу, а так як це була зимова пора, тому він простудився та захворів. Враховуючи зазначене розмір моральної шкоди визначає в сумі - 5000грн. Просить стягнути з [PERSON], [INFO] на його користь борг в сумі - 5000 (п'ять тисяч) гривень, моральну шкоду в сумі - 5000 (п'ять тисяч) гривень. Витрати по справі покласти на відповідача, а саме: судовий збір в сумі 704,80 грн. та за надання правової допомоги в сумі 500 грн. Ухвалою Рівненського міського суду від 17.12.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме доплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди. Оскільки ухвала суду виконана не була, то ухвалою суду від 21.01.2019 року позовна заява в частині стягнення моральної шкоди визнана неподаною та повернута позивачу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в частині стягнення боргу в сумі 5000 грн. та понесених судових витрат, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечив позивач. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 28.12.2017 р. [PERSON] позичив [PERSON] 5000 грн., за умови повернення йому зазначеної вище суми до 25 травня 2018 року. Саме на цих умовах сторони уклали усний договір позики. На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач [PERSON] власноручно написав позивачу [PERSON] розписку і отримав гроші. Укладений договір позики грошових коштів між сторонами є правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 1047 ЦК України. Встановлено, що в добровільному порядку [PERSON] кошти отримані в борг не повернув. Згідно наданої суду оригіналу розписки підтверджується, що [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 5000 грн., які зобов'язувався повернути [PERSON] в крайній термін до 25.05.2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК прийнявши виконання зобов"язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Боргова розписка приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов'язання в повному об'ємі. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У зв'язку із чим вищезазначена боргова розписка відповідає вимогам договору позики, що передбачений ст.ст.1046-1049 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України договір є правочином - дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача борг в сумі 5000 грн. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду розрахунок оплати праці від 20.07.2018 р. виконаний адвокатом Прокопчуком М.В., згідно якого витрати складають 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 704, 80 грн. - сплаченого позивачем судового збору, що підтверджується квитанцією від 20.07.2018 року. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530 ЦК України,

Outcome: approved