Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки відповідач [PERSON], який є батьком дітей, має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має задовільним стан здоров'я, є працездатним, інших утриманців не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги надає, але вона бажає отримувати аліменти по рішенню суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку т.к. у випадку не виплати йому премії, розмір аліментів, який становить 1/3 частину від його доходу буде меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи х наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, 06 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №76 (а.с.7). Від даного шлюбу народилися діти: [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON], батьками яких є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.5,6). Діти перебувають на утриманні позивача, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 31.10.2016 року (а.с.5). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дітей, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, та стягненню із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09 листопада 2016 року, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд не бере до уваги твердження відповідача, що у разі несплати йому премії сума стягнутих з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу без премії буде меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи довідку про заробітну плату [PERSON], суд приходить до висновку що відповідач в змозі сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, і ця сума не може бути меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved