Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, уточненим в подальшому, інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], третя особа : Служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області про стягнення боргу за договором позики в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 03 січня 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 600 доларів США, що підтверджено відповідною розпискою. 04 липня 2013 року [PERSON] помер. За життя, 10 грудня 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, що буде належати йому на час смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право своїй онуці [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач суму боргу не повернув. Просить стягнути з [PERSON] суму боргу в національній валюті 15\~900 гривень. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник служби у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, які повернуті поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача [PERSON] З відповіді вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою : [INFO], тобто за адресою, зазначеною в позовній заяві, за якою і направлялись судові повістки (а.с.18) Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Неявку відповідача [PERSON] в судове засідання та небажання отримувати повістки суд розцінює як зловживання своїми правами та обовязками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявився в судове засідання, заперечень проти позову не наддав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позичкодавець) передає іншій стороні (позичальнику) у власність гроші чи інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума на менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Позивачем судові представлені розписка відповідача [PERSON]. Згідно розписки від 03 січня 2013 року відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 600 доларів США та зобовязався повернути борг до 02.06.2013 року (а.с.4) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. 04 липня 2013 року [PERSON] помер.(а.с.8) За життя, 10 грудня 2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, що буде належати йому на час смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право [PERSON], [INFO]. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4053 (а.с. 9) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 жовтня 2014 року встановлено, що спадкоємець [PERSON] вчасно звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 04 липня 2013 року.(а.с.12,13) Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одні або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, та має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права і обовязки, які можуть йому належати у майбутньому (ст.ст.1235,1236 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, спадкоємець [PERSON] має право на спадкування коштів за договором позики від 03 січня 2013 року за заповітом [PERSON] від 10 грудня 2009 року посвідченим приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 4053 Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно наданої розписки сума боргу складає 600 доларів США, що на день звернення до відповідача з вимогою про повернення боргу (23.02.2015 року) за офіційним курсом НБУ складає 15 900 грн. (а.с.15) Оскільки відповідачем [PERSON] не надано суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обовязки по договору позики, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved