Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

21.06.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» № 344-к/тр від 24.05.2019 року про звільнення її з роботи з 24.05.2019 року по п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи; поновити її на роботі на посаді ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу з 24.05.2019 року в КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради»; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.05.2019 року по день ухвалення рішення по цій справі у розмірі 29618,94 грн. без утримання податків та інших обов`язкових платежів; стягнути на її користь 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди; визнати незаконним рішення/висновок ЛKK КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 21.05.2019 року. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 24.12.1975 року вона була прийнята на роботу санітаркою приймального відділення, а з 01.07.1986 року до останнього часу працювала ліфтером. Її обов`язки, як ліфтера, визначаються виробничою інструкцією для ліфтерів та посадовою інструкцією. Наказом головного лікаря Червоноградської центральної міської лікарні за № 373-к від 22.08.2018 року її було звільнено з роботи з 31.08.2018 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Рішенням Червоноградського міського суду від 03.05.2019 року її було поновлено на роботі. На виконання рішення суду наказом директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» за № 313-к/тр від 06.05.2019 року скасовано вищевказаний наказ № 373-к від 22.08.2018 року про звільнення та поновлено її з 31.08.2018 року на посаді ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу. Оспорюваним наказом в.о. директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» [PERSON] № 344-к/тр від 24.05.2019 року її знову звільнили з роботи з 24.05.2019 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи. У період з моменту поновлення і до звільнення роботи, з 24.05.2019 року, вона була допущена до фактичного виконання обов`язків. Вважає таке звільнення незаконним, оскільки підставою для звільнення з ініціативи адміністрації за п. 2 ст. 40 КЗпП є стійке зниження працездатності. Стійкого зниження чи втрати працездатності у неї встановлено не було, відсутній висновок МСЕК про протипоказаність їй такої роботи. Підставою для звільнення послужила довідка ЛКК про те, що за станом здоров`я вона потребує переводу на іншу роботу, оскільки їй протипоказана робота на висоті, пов`язана з підйомом на висоту та обслуговуванням підіймальних механізмів і рекомендована праця без вищенаведених шкідливих факторів. Комісією не було прийнято рішення про направлення її на МСЕК для визначення стійкого зниження працездатності. Крім того, вважає, що її робота не належить до професій, працівники яких підлягають медичному огляду, а вимоги до роботи ліфтера не є вимогами до роботи на висоті. Під час медогляду комісія повідомила, що вона проходить медичний огляд як при прийнятті на роботу вперше, однак вона проходила медогляд після поновлення її на роботі судом. Оскаржуваний наказ був підписаний в.о. директора [PERSON] , який не мав на це повноважень. Їй було запропоновано роботу молодшої медсестри, однак вона відмовилась, оскільки ця робота фізично є значно важчою. Вважає звільнення безпідставним, наказ адміністрації незаконним та таким, що підлягає скасуванню з поновленням її на роботі та виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Крім того, вона зазнала моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків через відсутність засобів для існування, що вимагало додаткових зусиль для організації життя. Зазначене свідчить про дискримінацію її як пенсіонера. Розмір моральної шкоди визначила у 10000 грн. 02.08.2019 року директор КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» подав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити. Суть відзиву зводиться до заперечення доводів позивача щодо незаконності її звільнення, правомірності оскаржуваного наказу та відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. 24.09.2019 року позивач подала відповідь на відзив, у якому просила задовольнити її позов, суть її доводів зводиться до обставин, викладених у позовній заяві. 26.06.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 16.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник третьої особи - Головного управління Держпраці у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в.о. директора Комунального підприємства «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» Панчишин Я.В. у судове засідання 25.11.2019 року не з`явився, 22.11.2019 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги заперечує. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивач є людиною похилого віку, після поновлення її на роботі останню було направлено на медогляд, після чого направлено на ЛКК. У зв`язку з рішенням ЛКК позивачу було запропоновано іншу роботу, від якої вона відмовилась, після чого її було звільнено. Третя особа [PERSON] , який був також допитаний як свідок, у судовому засіданні 30.09.2019 року пояснив, що було звернення від директора підтвердити чи спростувати діагноз позивача, останню було скеровано на додаткове обстеження, рекомендацію виклали у довідці, яку передали директору. Гіпертонічна хвороба з віком прогресує, у практиці були нещасні випадки з ліфтерами. Під час звільнення з роботи позивача директора не було на роботі, він виконував його обов`язки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він був членом ЛКК, ознайомлювався з медичною картою позивача, проводив її огляд, підтвердив діагноз гіпертонічної хвороби, яка може спровокувати гіпертонічний кризис, втрату свідомості, біль у серці. Робота на висоті позивачу протипоказана. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він був членом ЛКК при огляді позивача, ним діагнозів позивачеві не виставлялись. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є провідним інженером. В його обов'язки входить контролювати виконання обов`язків ліфтерами та стан ліфтів, є претензії до роботи позивача. Робота ліфтера є роботою на висоті зі шкідливими умовами праці. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що була членом ЛКК при огляді позивача, протипоказань зі сторони офтальмології у неї не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був членом ЛКК при огляді позивача, вона не проходила лікування у лікаря невропатолога, однак вікові зміни були. На МСЕК особа направляється у разі тривалої втрати працездатності для встановлення інвалідності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є інженером з охорони праці. Робота ліфтера не належить до роботи зі шкідливими умовами праці, є посадою з підвищеною небезпекою, в обов`язки ліфтера входить підніматися по драбині більше 1,3 м. Скарги на позивача до нього не надходили. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що була членом ЛКК при огляді позивача, встановлений нею діагноз є протипоказанням для роботи на висоті. Обов`язку скеровувати на МСЕК немає, лише за бажанням особи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був членом ЛКК при огляді позивача, протипоказань по його фаху у неї не було, слух був у нормі, що підтверджується аудіограмою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був членом ЛКК при огляді позивача, у неї високий артеріальний тиск з ризиком інсульту, обов`язку направляти людину на МСЕК немає. Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, свідків, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Згідно з копією посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці. Наказом головного лікаря Червоноградської центральної міської лікарні № 373-к від 22.08.2018 року [PERSON] ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу Червоноградської ЦМЛ звільнено із займаної посади з 31.08.2018 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП у зв`язку зі скороченням штату працівників. Підстава: наказ Червоноградської ЦМЛ від 18.05.2018 року №135. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.05.2019 року, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Червоноградської центральної міської лікарні № 373-к від 22.08.2018 року, поновлено [PERSON] на роботі. На виконання цього рішення суду наказом директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» за № 313-к/тр від 06.05.2019 року скасовано вищевказаний наказ № 373-к від 22.08.2018 року про звільнення [PERSON] та поновлено її з 31.08.2018 року на посаді ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу. Згідно з копією наказу директора КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» [PERSON] від 02.01.2019 року № 47 затверджено склад ЛКК по КП «ЦМЛ ЧМР». Відповідно до п.п. 1, 2 наказу директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» № 133 від 06.05.2019 року зобов`язано провести навчання ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу [PERSON] . Стажування на робочому місці ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу [PERSON] проводити після проходження медичного огляду. Відповідно до копії картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду від 14.05.2019 року [PERSON] протипоказана робота на висоті, робота з електрострумом. 16.05.2019 року директор КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» скерував голові ЛКК КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» [PERSON] лист з проханням видати висновок ЛКК про можливість працювати на посаді ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу [PERSON] . Згідно з копією довідки ЛКК від 21.05.2019 року № 291 [PERSON] за станом здоров`я потребує переводу на іншу роботу, згідно наказу МОЗ України № 246 від 21.05.2007 року їй протипоказана робота на висоті, пов`язана з підйомом на висоту та обслуговуванням підіймальних механізмів і рекомендована праця без вищенаведених шкідливих факторів. Наказом КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» від 31.12.2018 року № 279 інженера інженерно-технічного та господарсько-обслуговувального персоналу [PERSON] призначено відповідальним за організацію експлуатації ліфтів КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» у відповідності за їх призначенням, вантажопідйомністю. 23.05.2019 року провідний інженер з охорони праці надіслав відповідь директору КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» про те, що робота ліфтера пов`язана з підйомом на висоту та обслуговуванням підіймальних механізмів. 23.05.2019 року позивачу скеровано повідомлення КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» № 3032 із пропозицією переведення на вакантні посади молодшої медичної сестри. 24.05.2019 року [PERSON] відмовилася від запропонованих посад, що підтверджується копією її заяви. Наказом в.о. директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» [PERSON] № 344-к/тр від 24.05.2019 року [PERSON] - ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу звільнено з роботи з 24.05.2019 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи. Підстава: довідка ЛКК від 21.05.2019 року № 291. 16.05.2019 року директор КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» [PERSON] звернувся до міського голови із проханням погодити відрядження 23-24 травня 2019 року, яке погоджено 17.05.2019 року. На період відсутності просить покласти обов`язки директора на заступника директора з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського персоналу [PERSON] Згідно з копією наказу директора КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» [PERSON] від 21.05.2019 року № 31-в покладено обов`язки директора на заступника директора з медичного обслуговування населення адміністративно-управлінського персоналу [PERSON] на час відрядження директора [PERSON] з 23.05.2019 року по 24.05.2019 року тривалістю 2 календарних дні, з наданням права підпису фінансових та організаційно-розпорядчих документів. Відповідно до п. 7.6 статуту КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» у разі відсутності керівника підприємства або неможливості виконувати свої обов`язки з інших причин, обов`язки виконує заступник керівника (заступник головного лікаря) чи інша особа згідно з функціональними (посадовими) обов`язками або відповідно до розпорядження міського голови. Відповідно до ч. 5 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Оскільки відповідачем не подано суду доказів того, що позивач за станом свого здоров`я постійно не може працювати на посаді ліфтера інженерно-технічного та господарсько-обслуговуючого персоналу КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради», невідповідність останньої займаній посаді або виконуваній роботі за станом здоров`я може бути підставою для звільнення за наявності повної або часткової постійної втрати працездатності, а довідка ЛКК від 21.05.2019 року № 291 про таке не свідчить, суд дійшов висновку про те, що звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України здійснено з порушенням трудового законодавства. Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст.170 КЗпП України працівників, які потребують за станом здоров`я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку. При переведенні за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу за працівниками зберігається попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення, а у випадках, передбачених законодавством України, попередній середній заробіток зберігається на весь час виконання нижчеоплачуваної роботи або надається матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Слід зазначити, що відповідачем не доведено, що запропоновані позивачеві посади пов`язані з виконанням легшої роботи. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до абзацу першого пункту 8 зазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з довідкою про середньомісячну зарплату позивача від 08.07.2019 року № 140 за останні 1 календарний місяць роботи позивача перед звільненням (травень 2019 року), заробітна плата останньої становила 2098,99 грн. - за 9 відпрацьованих робочих днів. Отже, середньоденна заробітна плата складає: (2098, 99/9)=233,22 грн. Враховуючи кількість робочих днів у розрахунковому періоді з 25.05.2019 року по 25.11.2018 року, втрачений заробіток за час вимушеного прогулу у цей період, виходячи із середньоденної заробітної плати, складає 29618,94 грн. (127 робочих днів х233, 22 грн.) Цю суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Щостосується позовної вимог про стягнення відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 грн., суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування відповідачем позивачеві моральної шкоди, суд вважає доведеним завдання позивачеві такої шкоди, оскільки остання втратила частину засобів для існування, що свідчить про необхідність докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Отже, позов задовольняється частково у межах, зазначених вище. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). У задоволенні позову у частині визнання незаконним рішення/висновку ЛKK КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 21.05.2019 року необхідно відмовити, оскільки стороною позивача не доведено незаконності зазначеного документа (довідки ЛKK від 21.05.2019 року), а його помилкова оцінка та використання відповідачем як підстави для звільнення позивача з роботи не може бути підставою для визнання незаконним. Суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність у в.о. директора КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» [PERSON] повноважень для винесення оскаржуваного наказу у зв"язку з відсутністю розпорядження міського голови, оскільки відповідно до п. 7.6 статуту КП «ЦМЛ Червоноградської міської ради» у разі відсутності керівника підприємства обов`язки виконує його заступник чи інша особа згідно з функціональними (посадовими) обов`язками. Додатково розпорядження міського голови не потрібно. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути 922,08 грн. судового збору.

Outcome: partial