Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON], посилаючись на ст.1272 ЦК України, звернувся до суду з позовом, зазначивши, після смерті матері - [PERSON], котра настала [INFO] року, позивач, у визначений законом шестимісячний строк, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки був пригнічений смертю близької людини, а про наявність державного акту на право приватної власності на земельний пай, виданий на і"мя померлої, дізнався лише через рік після відкриття спадщини. Таким чином, позивач, вважаючи причину пропуску строку звернення поважною, просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві, додатково вказавши, що до дня смерті, його матір близько 10 років проживала в м.Берегове Закарпатської області. Позивач був обізнаний про земельну ділянку, яка належала його матері. Позивач від імені матері підписував договори оренди земельної ділянки, належній останній на території с.Вишнівської сільської ради Ріпкинського району. Крім того позивач, у встановленому порядку, раніше вже оформляв спадщину після смерті батька. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадкування за законом після [PERSON], смерть якої настала [INFO] року. Упродовж шести місяців з дням відкриття спадщини [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як слідує з пояснень позивача, він був обізнаний про порядок звернення до нотаріальної контори, однак не зробив цього, розраховуючи, що відповідні дії вчинить його рідна сестра, з якою на день смерті проживала матір. Про смерть матері позивач дізнався в день її настання і був присутній на похованні. У період часу з [INFO] року і до дня звернення до суду, позивач на тривалий період не виїжджав з місця свого постійного проживання, не страждав тяжкими захворюваннями, котрі перешкоджали б йому звернутися до нотаріальної контори. [PERSON] ніхто не вводив в оману стосовно його права на спадкування і не створював перешкод у зверненні до нотаріальної контори. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори не можуть вважатися поважними, оскільки у [PERSON] не було об'єктивних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Крім того, причини неподання [PERSON] заяви до нотаріальної контори, на які він посилався в судовому засіданні, є взаємовиключними. Частиною 1 ст.1269 ЦК України, на спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, покладено обов'язок подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, упродовж шести місяців з моменту її відкриття. Викладене підтверджується правовою позицією висловленою у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12, за наслідками неоднакового застосування судом положень ст.1272 ЦК України. У вказаній постанові зазначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судова палата ВСУ вказала, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише в тих випадках, коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. У відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність із рішенням ВСУ. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed