overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.02.1991 року. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивач шлюб просить розірвати, оскільки їх відносини з відповідачем носять формальний характер, у них відсутнє взаємопорозуміння, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, постійні суперечки та конфлікти призвели до розірвання шлюбних відносин . Позивач та її представник в судове засідання не з"явилися, представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.02.2004 року. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач шлюб просить розірвати, оскільки їх відносини з відповідачем носять формальний характер, у них відсутнє взаємопорозуміння, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, постійні суперечки та конфлікти призвели до розірвання шлюбних відносин . Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). За встановлених обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] та в інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Вказувала на те, що [INFO] помер її чоловік та батько дітей [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка згідно Державного акту серії ЧВ № 097940, що розташована на території Валявської сільської ради Кіцманського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,53 га( ділянка [NUMBER] - 1,4 га, кадастровий номер 7322582000:02:002:0049, ділянка [NUMBER] - 0,11 га, кадастровий номер 7322582000:02:002:0103). Позивач своєчасно у встановлений строк прийняла спадкове майно, а малолітні [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, однак, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину не може, так як був втрачений оригінал державного акту, а тому просила суд задовольнити позов. Представник відповідача та третьої особи позов визнали повністю і не заперечують проти його задоволення, що вбачається з їх письмових заяв. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв"язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що згідно ст. 61 ЦПК України позов слід задовольнити, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 1217, 1258, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] та її син, інтереси якого вона представляє- Марченко [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], про поділ житлового будинку в натурі, та просили зобовязати відповідача закласти дверний отвір між кімнатами 1-4 та 1-5, а також прорізати дверний отвір із кімнати 1-7 у двір Позивач посилається на те, що є власником частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: 40 років Жовтня 9 м. Буринь, на підставі ухвали Буринського районного суду від 6.06.2008 року. Позивач стверджує, що відповідач всіляко перешкоджає їй у користуванні часткою житлового будинку, яка їй належить. В зв'язку з тим, що сторони не можуть дійти домовленості про порядок користування жилим будинком, позивач просить зобовязати відповідача закласти дверний отвір між кімнатами 1-4 та 1-5, а також прорізати дверний отвір із кімнати 1-7 у двір Відповідач у судове засідання жодного разу не з"явився, належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що на підставі ухвали Буринського районного суду Сумської області від 6 червня 2008 року, [PERSON] та її сину [PERSON] належить частина житлового будинку, що знаходиться за адресою :вул.. 40 років Жовтня 9 м. Буринь.Друга частина будинку, яка складається із двух кімнат, належить відповідачу [PERSON]. У межах інструктивних повноважень судом позивачу було роз'яснено його право подати заяву про призначення експертизи, зазначити питання, на які потрібна відповідь експерта, вказати судово-експертну установу, конкретного експерта. У судовому засіданні [PERSON] відмовилася представити до суду заяву про призначення судової будівельно -технічної експертизи, усно заявила, що в неї відсутні кошти на проведення експертизи, вважає, що всі витрати по реальному розподілу житилового будинку повинен нести відповідач Вирішення справи про поділ будинку в натурі неможливо без проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки для цього необхідні спеціальні знання у галузі науки і техніки, відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України. Під час судового розгляду [PERSON] не довела можливість зобовязати відповідача закласти дверний отвір між кімнатами 1-4 та 1-5, а також прорізати дверний отвір із кімнати 1-7 у двір, відповідно до висновку технічної експертизи від 08.09.2015 року, виконаної спеціалістом Путивльського БТІ, висновки якої, на думку суду, є сумнівними та неповними

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON], третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] звернулися з позовом в суд до [PERSON], [PERSON], третя особа: Битківська селищна рада про усунення перешкод в користуванні дорогою та зобов"язання не чинити перешкод у користуванні дорогою. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] у березні 2021 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] .. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 16.03.2021р. Відповідач відзив на позов не надіслала, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2007 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 21), від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За позовною заявою сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнового та інших спорів з сімейних правовідносин між сторонами не має, доягнута домовленість про місце проживання дітей з матір"ю. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] у вересні 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони разом з відповідачем проживають однією сім»єю без реєстрації шлюбу, та від спільного проживання [INFO] року у них народився син [PERSON]. Однак, добровільно відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча має можливість це робити, тому позивач просить винести рішення про стягнення аліментів у розмірі 30% від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, а відповідач - визнав (а.с. 8, 9) . Суд дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2), а оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має та визнає позов, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] у вересні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них 04 вересня 2002 року народився син [PERSON]. 13 грудня 2012 року Корольовським районним судом шлюб між сторонами розірвано, син залишився на проживання та виховання при матері. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, тому позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у сумі 765 грн. щомісячно, що становить половину від прожиткового мінімуму, встановленого відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» для дитини від 6 до 18 років . В судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 10-11, 14-15). Відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з вимогами статей 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А налізуючи вказані вище норми Закону, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а тому вважає за можливе стягувати із [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але менше, ніж 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] у вересні 2016 році звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 08.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 2194. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову вказує, що сім'я розпалась і на даний час існує формально, кожен із сторін живе своїм життям, а також зазначила, що однією із причин розпаду сім'ї є зловживання відповідача алкогольними напоями. Протягом останнього часу сторони стали чужими людьми, не підтримують подружніх стосунків, з серпня 2011 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Після розірвання шлюбу неповнолітню доньку [PERSON] просила залишити на виховання та проживання з нею. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 17). 17.11.2016 року на адресу суду надійшла заява відповідача - [PERSON], яка завірена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ноздрачовою Т.Е. та зареєстрована в реєстрі за № 510. У вказаній заяві відповідач просить розірвати шлюб та розглянути справу без його участі (а.с. 14). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.11.2003 року (а.с. 4) та мають від нього дочку - [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам сторін, про що також свідчить визнання позову відповідачем. Враховуючи інтереси неповнолітньої доньки, суд залишає її на виховання та проживання при матері - [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] у грудні 2014 року звернувся із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу зареєстрованого у жовтні 2013 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у нього припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Дітей від шлюбу подружжя не має. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (у т.ч. за допомогою оголошення у газеті «Урядовий кур"єр» від 21.02.2015 року за №33 (5407), про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19 жовтня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №2077). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] у грудні 2014 року звернулась із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого у травні 2009 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (у т.ч. за допомогою оголошення у газеті «Урядовий кур"єр» від 10.01.2015 року за №3(5377), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м.Києва (актовий запис №641). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам малолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Донька фактично перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини та добровільно коштів на її утримання не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач - визнав. Су д дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 3), а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належної допомоги на утримання доньки та не надав доказів про неможливість сплати аліментів, позовні вимоги визнав, тому суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved