Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

15.09.2014 року [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтовала тим, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В даної квартирі крім неї також зареєстровано [PERSON] . З 11 грудня 2012 року відповідач у квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В квартирі не має його речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні її власністю, визнавши [PERSON] , таким , що втратив право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала заяву з клопотанням рогзлядати справу у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає. 3-тя особа: Дружківський відділ цивільної імміграції фізичних осіб УМВС України в м. Дружківка в судове засідання не з'явився, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18 січня 2007 року за № 10626 (а.с.4) . Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). З матеріалів справи встановлено, що відповідача [PERSON] зареєстровано у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується записом в домової книзі від 18 грудня 2012 року (а.с.9), розпискою відповідача (а.с.13) Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Як вибачається із позовної заяви відповідача було зареєстровано в квартирі із згоди власника квартири. Але членом сім"ї він не є, оскільки шлюб між сторонами було розірвано 24 жовтня 2006 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 15.09.2014 року [PERSON] просила визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2012 року, тобто понад двох років. Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації квартири, а саме 23 січня 2007 року (а.с.6) Тобто на час звернення власника квартири до суду (15.09.2014 року ) з позовом про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, минуло сім років. Два роки минуло з зазначеного в позові моменту відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні, а тому є усі правові підстави для визнання [PERSON], таким, що на час звернення позивача до суду втратив право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS], не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаної квартири позов підлягає задоволенню. Враховуючи порушення відповідачем права власності позивача, суд вважає, що слід зобов'язати Дружківський відділ цивільної імміграції фізичних осіб УМВС України в м. Дружківка виписати відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved