Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] 06.07.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вона перебуває з відповідачем з 10.08.2013 року зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1018. Також просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. з відповідача на доньку [PERSON] щомісячно. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем у них є малолітня донька - [PERSON], [INFO], спільне життя не скалось, з жовтня 2014 року не проживають разом та не ведуть спільного сімейного бюджету, не підтримують шлюбні відносини. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально не допомагає дитині, оскільки донька проживає з позивачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача, оскільки останній причини неявки не повідомив, в зв'язку з чим можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що позивач не заперечує на підставі ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених 184 СК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.08.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1018 (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає разом з онукою малолітньою [PERSON] та її матір"ю [PERSON], яка являється її донькою, за адресою [ADDRESS]. [PERSON] проживав з ними, але в жовтні 2014 року пішов з дому та не повернувся, з донькою не спілкується, кошти на утримання дитини не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою позивача та постійно бачить як [PERSON] виходит на прогулянку зі своєю дитиною, характеризує її, як гарну матір, яка піклується про свою дитину. Останній рік не бачила [PERSON] з позивачем та їньою дитиною. В судовому засіданні зі слів позивача та свідків встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї, в зв'язку з чим між ними постійно виникають різного роду непорозуміння. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, а шлюб існує формально. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потрібності дитини даного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісяця до досягнення дітини повноліття Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 06.07.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу - в сумі 243, 60 грн., а також необхідно стягнути з відповідача судовий збір за вимогу про стягнення аліментів в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved