Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємець за заповітом звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від відповідача Мачухівської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. Від третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.06.2005р. Після її смерті, в [ADDRESS], залишилось спадкове нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається в цілому з: житлового будинку - літ. А-1,а, сарай - літ. Б, гараж - літ. Б1, навіс (тимчасовий) - літ. б, літня кухня - літ. В, сарай - літ. В1, прибудова (тимчасова) - в, сарай (тимчасовий) - в1, сарай (тимчасовий) - літ. в2, погріб - літ. в3, вбиральня (тимчасова) - літ. Г, хвіртка, ворота, огорожі, вигріб, колодязь - № 1-6 та земельна ділянка, передана для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства загальною площею - 0,31 га. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ПЛ № 057124 виданого Мачухівською сільською радою 12 травня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1350, встановлено, що земельна ділянка належить померлій [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 22 березня 1996 року Полтавською районною ДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 1-652, встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] належить спадкодавцю [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений сектерарем Мачухівської сільської ради 30 вересня 2003 року, зареєстровано в реєстрі за № 509, згідно якого все належне їй майно заповіла - [PERSON]. Отже встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем на все майно, що належало його померлій матері - [PERSON]. Інших спадкоємців, окрім нього, немає, в тому числі і таких, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні. Факт родинних відносин між позивачем та померлою підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Мачухівської сільської ради 24 листопада 1954 року. Після смерті [PERSON], у встановлений законом строк, спадкоємиць [PERSON] звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно довідки № 2057/02-25 від 03 грудня 2013 року, виданої Мачухівською сільською радою, спадкове нерухоме майно знаходиться за адресою [ADDRESS]. В нотаріальній конторі йому повідомили про те, що для оформлення спадкових прав йому необхідно поновити технічний паспорт на спадковий житловий будинок. Після звернення до КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» за поновленням технічного паспорта та після проведення спеціалістом БТІ обмірів будинку виявилось, що в спадковому будинку було проведено добудову та реконструкцію без належно оформлених на те дозволів, а отже проведені добудови та реконструкція є самовільним будівництвом та підлягає легалізації у встановленому законом порядку. Згідно архітектурно - будівельного висновку комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району" встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без відхилень Державних будівельних норм України. Загальний стан будинку відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норм, а отже, згідно технічного паспорта є придатними для подальшої експлуатації за призначенням. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно частини 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved