Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Богодухівської міської ради, треті особи: [PERSON], Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, в якому після уточнення просить: визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON], що помер [INFO] року. Свої вимоги позивач мотивує тим, на підставі договору дарування, від 23 листопада 1972 року її дід [PERSON] подарував її батьку (своєму сину) [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Після набуття у власність вищевказаного домоволодіння, батько вирішив демонтувати старий житловий будинок та на його місці побудувати новий. З цією метою [PERSON] звернувся до Богодухівської міської ради з метою отримати відповідні дозволи. Рішенням виконавчого комітету Богодухівської міської ради № 21 від 24 листопада 1972 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку замість старого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] [PERSON] розпочав будівництво нового будинку. У зв'язку з перенумерацією та зміною назви вулиці адреса будинку була змінена із [ADDRESS] Батько добудував будинок і після цього впродовж кількох років він збудував ще ряд господарських споруд: погріб «Г» (1975 рік), сарай «Ж» (1976 рік), вбиральню «Е» (1977 рік). Після демонтування старого будинку та створення нового будинку, [PERSON] став власником вже нового будинку, оскільки момент виникнення права власності на нерухоме майно за Цивільним кодексом УРСР не був пов'язаний з реєстрацією в БТІ. Тобто, виходячи з положень Цивільного кодексу УРСР, з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, [PERSON] став власником придбаного будинку. Таким чином, [PERSON] фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] однак своє право власності на нього не зареєстрував. [INFO] року батько позивачки помер, і заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається у тому числі із будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцями майна були позивачка, її мати [PERSON] та рідна сестра [PERSON] У встановлений законом строк мати та сестра відмовилися від прийняття спадщини після померлого [PERSON], про що написали відповідні заяви до Богодухівської державної нотаріальної контори. Таким чином, позивачка є єдиною спадкоємицею майна батька. Крім того, [INFO] року померла її мати [PERSON] 21 березня 2017 року КП «Богодухівське БТІ» був виготовлений технічний паспорт на ім'я позивачки на зазначений вище будинок, відповідно до якого готовність будинку - 100 відсотків. Оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею майна [PERSON] та прийняла спадщину, то у встановлений законом строк звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася по його смерті. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Богодухівської міської ради судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що вона відмовилась від спадщини після смерті батька [PERSON], і єдиною спадкоємицею після його смерті є [PERSON], проти задоволення позову не заперечила. Представник Богодухівської державної нотаріальної контори судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про слухання справи її відсутність, проти задоволення позову не заперечила. Представник Сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з»явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Богодухівським ЗАГС 14 травня 1970 року, [PERSON] народилась [INFO] року та її батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Богодухівським райвідділом ЗАГС Харківської області, 23 червня 1970 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2011 року, вищевказаний шлюб було розірвано. Договором дарування від 23 листопада 1972 року посвідченого нотаріусом Богодухівської держнотконтори Харківської області Селютіною Л.П., [PERSON] подарував сину [PERSON] Амросієвичу будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] Відповідно до рішення Богодухівської міської ради депутатів трудящих від 24 листопада 1972 року, згідно заяви [PERSON] в [ADDRESS] було проведено обстеження будинку за вищевказаною адресою та встановлено, що він прийшов в негодність. На підставі вищезазначеного виконавчий комітет міської ради депутатів трудящих дозволив [PERSON] побудувати новий будинок замість старого на земельній ділянці [ADDRESS] у відповідності з технічною документацією виданою технічним бюро обласного відділу будівництва та архітектури. Зобов»язати [PERSON] після будівництва нового будинку, до прийняття в експлуатацію, старий жилий будинок та інші будівлі вказані на плані знести. Оскільки [PERSON], батько позивачки, будинок за адресою: [ADDRESS] отримав в подарунок у 1972 році і в цей же час знісши старий будинок на його місці збудував новий, тому суд вважає за необхідне до даних правовідносин застосувати ЦК України в редакції 1963 року, так як вони виникли на момент його дії. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 100 ЦК УРСР в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст. 243 ЦК УРСР , за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Відповідно до довідки КП « Богодухівське БТІ» № 198 від 23.03.2017 року, згідно реєстраційних документів станом на 31.12.2012 року, власником житлового будинку (1950 року побудови) , розміщеного за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування від 23 листопада 1972 року за реєстром №2057, зареєстрованого в Богодухівському БТІ в книзі 24 за реєстром 2142, який демонтовано. Право власності на житловий будинок 1972 року побудови, станом на 31.12.2012 року , не зареєстроване. Згідно довідки КП « Богодухівське БТІ» №555 від 14.08.2017 року житловий будинок розміщений за адресою: [ADDRESS] в 1972 році значився за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту частин першої і другої ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (зокрема на житловий будинок) набувається особою, яка створила це майно, та виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 404 від 09.08.2012 року «Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, батько позивачки [PERSON], отримав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] від свого батька у подарунок, та після встановлення комісією його непридатності, на цьому ж місці, знісши старий будинок, збудував новий, отримавши на це відповідні дозволи, т.б. завершивши будівництво житлового будинку, він набув на нього право власності. Відповідно до роз"яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 10 січня 1965 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом ДРАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом ДРАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області 13 жовтня 2014 року, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.09.2012 року в Богодухівській державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу №373/2012 після померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідно до довідки державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори №1490/01-30 від 14.08.2017 року, спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] року є його донька - [PERSON], [INFO]. Згідно копії спадкової справи №373/2012 до майна померлого [INFO] року [PERSON], початої 11 вересня 2012 року, із заявою про прийняття спадщини після померлого звернулась його донька [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] та донька [PERSON], від належних їм часток спадкового майна відмовились. Відповідно до копії технічного паспорта на садибний ( індивідуальний ) будинок [ADDRESS] даний паспорт виготовлено 21 березня 2017 року за замовленням [PERSON]. Згідно листа - роз»яснення Богодухівської державної нотаріальної контори № 1446/02-17 від 08.08.2017 року на ім»я [PERSON] , останній, у зв»язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував право власності на об»єкт будівництва, що входить у спадкову масу, рекомендовано звернутись для вирішення даного питання до суду. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] та в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що її позов в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, заявлено цілком обґрунтовано, у звязку з чим підлягає задоволенню. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред»явлених доказів.

Outcome: approved