Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

15 липня 2019 року [PERSON] звернувся до рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліментина повнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Ухвалою Рівненського міського суду від 29.11.2019 року позовну вимогу про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] [INFO] . залишено без розгляду. В обґрунтування позову вказує, що між ним та [PERSON] було розірвано шлюб, про що 07.11.2002 здійснено державну реєстрацію розірвання шлюбу та складено відповідний актовий запис за № 888. Зазначає, що відповідачка прізвище змінили на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням нового шлюбу. У період спільного проживання у них з відповідачкою народилося два сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , Зазначає, що діти проживають разом з ним. У період з квітня 2018 року та по теперішній час відповідачка зі ним та дітьми не проживає, життям дітей не цікавиться, матеріально не підтримує та не бачиться з дітьми з моменту окремого проживання. Всі питання щодо утримання та розвитку наших дітей вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Зважаючи на те, що утримання синів потребує великих затрат, а він сам не в змозі у повній мірі забезпечити синів всім належним для їх нормального, духовного та фізичного розвитку, оскільки має невеликий дохід з якого необхідно оплачувати комунальні послуги за квартиру, купувати продукти та одяг, а тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідачки на неповнолітнього сина [PERSON] вказує, що домовитися із відповідачкою про надання матеріальної допомоги дітям він не може, оскільки остання взагалі ігнорує телефонні дзвінки мої та наших синів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якому він вказав, що позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітнього сина підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області його батьками вказані сторони по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду даного спору по суті, у відповідності до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік", установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем і перебуває повністю на його утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає та доказів зворотнього суду надано не було. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, та те, що відповідач визнала позовні вимоги частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved