Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON], звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11.08.2014 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. В позові вказала, що від шлюбу дітей немає. Спільне життя в них не склалося, оскільки близько року живуть окремо, не ведуть спільного господарства та немають спільного побуту. У кожного сформувалися різні погляди на життя та різне коло спілкування, між ними втрачена взаємоповага й взаєморозуміння. У зв'язку із вищевказаним просить шлюб розірвати, термін на примирення не надавати. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2014 року, про що виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис №5, що доводиться свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В поданому позові позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що близько року сторони живуть окремо, не ведуть спільно господарство, не мають спільного побуту. У кожного сформувалися різні погляди на життя та різне коло спілкування. Між ними втрачена взаємоповага й взаєморозуміння. У зв'язку із вищевказаним, просить шлюб розірвати, термін на примирення не надавати. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Оскільки відповідач позов визнає, їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище „[PERSON]". Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 55, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved