Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обгрунтування якого вказала, що 06 грудня 2013 року позичила відповідачу в борг кошти в сумі 4000 доларів США до 06 травня 2014 року, зі сплатою проценітв за користування коштами в розмірі 4% щомісячно. Однак у визначений строк [PERSON] кошти не повернула, з огляду на що позивач просить її вимоги задовольнити, стягнути з відповідача суму позики, проценти за користування позикою в розмірі 4511,85 доларів США, 3 відсотка річних в сумі 232,02 долари США та судові витрати. В судове засідання представник позивач не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2013 року року [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в сумі 4000 доларів США з кінцевим строком повернення до 06 травня 2014 року, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, виходячи з наведених норм закону розписка, в якій зазначено сторони, сума переданих в борг грошей, особисті підписи є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.536, 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з умовами позики відповідач [PERSON] зобовязалась сплатити [PERSON] проценти за користування коштами в розмірі 4% щомісячно, тобто 48% річних. За період з 06.12.2013 року по 11.04.2016 розмір процентів становить 4511,85 доларів США (4000 $*48%*858 днів : 100). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник у випадку прострочення виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора має сплатити 3% річних від простроченої суми. Розмір відсотків за прострочення повернення відповідачем позики за період з 07.05.2014р. по 11.04.2016р.становить згідно розрахунку 4000$*0,03%:365*706днів =232,02 долари США. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають до задоволення, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути борг за договором позики в сумі 4,0 тис. доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2016 р. 24,96грн. за 1 долар США 99840грн., 4511,85доларів США процентів за користування чужими грошами, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2016 р. 24,96грн. за 1 долар США 112615,78грн., 3% річних в сумі 232,02 долари США що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2016 р. 24,96грн. за 1 долар США 5791,22грн., а всього 218247грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2241,04грн. та витрати на публікацію оголошення в сумі 435,00грн., а всього 2676,04грн.

Outcome: approved