Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.11.2007 року між сторонами було укладено шлюб, який наразі існує лише формально: дітей позивач та відповідач не мають; проживають окремо; їх шлюбні відносини останнім часом припинилися через зневажливе та грубе ставлення відповідача до позивача. Вказані обставини унеможливлюють подальше подружнє життя сторін і зумовили звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється. Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі; позивач просить позов задовольнити; відповідач проти задоволення позову не заперечує; примирення сторони не досягли. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 10.11.2007 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 175. Спільних дітей позивач та відповідач не мають, протягом останнього часу подружніх відносин не підтримують, проживають за різними адресами, ведуть окреме господарство, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю, не мають; протягом наданого судом строку примирення не досягли. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з"явилася, заперечень проти позову не надіслала, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористалася. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved