Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 7028,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав в нього 800 дол.США, які зобов'язувався повернути до 20.01.2013 року. Вказаний факт підтверджено власноручно написаною ним розпискою. Однак станом на даний час відповідач отримані кошти не повернув, незважаючи на неодноразові вимоги про це, відмовляється виконати свої боргові зобов'язання. Оскільки в досудовому порядку вирішити спірне питання з відповідачем не вдалося, він змушений звернутися в суд за захистом своїх прав та просить стягнути в судовому порядку із [PERSON] в свою користь заборгованість за договором позики в сумі 7028,00 грн., та всі судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки, про причини неявки суду не повідомив та не подав заяви про слухання справи в його відсутність. За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2012 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 800 дол. США, і які зобов'язувався повернути позивачу до 20.01.2013 року. Даний факт засвідчено власноручно написанною ним розпискою. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що зазначена форма закону була дотримана, що підтверджується письмовою розпискою від 09 листопада 2012 року. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає. Відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 ЦК України. Виходячи з офіційного курсу НБУ на день звернення з позовом до суду [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу 7028,00 грн. основного боргу. Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування заявлених до нього позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному об'ємі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного, ст. ст. 526, 530, 610, 623, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved