Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

30.11.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом.\~ Позов мотивувала тим, що судовим наказом Воловецького районного суду Закарпатської області №300/1194/14-ц присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку. Відповідач рішення суду належним чином не виконує і аліментів на утримання дітей в повній мірі не сплачує. Посилаючись на дані обставини, уточнивши позовні вимоги, остаточно просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у період з 06.01.2016 року по 26.02.2017 року у розмірі 3711, 86 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень та судовий збір. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечили, вважають його необгрунтованим та не підтвердженим належними доказами. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно судового наказу Воловецького районного суду Закарпатської області №300/1194/14-ц від 28.11.2014 року присуджено: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку (а.с. 5). Розрахунком по сплаті аліментів Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області підтверджено, що відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментам з 06 січня 2016 року по січень 2017 року (а.с.6, 38). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 висловлена правова позиція, згідно якої з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вимогами статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів, складеного державним виконавцем Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області за період з 06.01.2016 року по 31.01.2017 року сума пені становить 3126, 86 грн., яка обчислюється наступним чином: січень 2016 року- 1098, 24 гривень х 1% х 25 днів прострочки = 274, 56 гривень; лютий 2016 року- 1309, 50 х 1% х 29 днів прострочки = 301, 46 гривень; березень 2016 року- 159, 50 х 1% х 31 днів прострочки = 49, 45 гривень; квітень 2016 року- 159, 50 х 1% х 30 днів прострочки = 47, 85 гривень; травень 2016 року- 1377, 90 х 1% х 31 днів прострочки = 427,15 гривень; червень 2016 року- 1377, 90 х 1% х 30 днів прострочки = 413, 37 гривень; липень 2016 року- 1377, 90 х 1% х 31 днів прострочки = 427, 15 гривень; вересень 2016 року- 377, 90 х 1% х 30 днів прострочки = 113, 37 гривень; листопад 2016 року- 1250 х 1% х 30 днів прострочки = 375 гривень; січень 2017 року- 2250 х 1% х 31 днів прострочки = 697, 50 гривень. Що стосується стягнення пені за прострочення сплати аліментів за лютий 2017 року у розмірі 585 гривень, в цій частині позову слід відмовити, так як наявність заборгованості за даний місяць позивачем не підтверджена належним розрахунком з відділу Державної виконавчої служби, чи будь-яким іншим належним та допустимим доказом. Отже, на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у період із 06.01.2016 року по 31.01.2017 року в розмірі 3126 (три тисячі сто двадцять шість) гривень 86 копійок. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1000 гривень документально підтверджених витрат на правову допомогу (а.с.42, а.с.75), а також судовий збір в розмірі 551, 20 гривень на користь держави.

Outcome: approved