Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер їх з відповідачем батько - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 72/100 частин житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. Мати сторін- [PERSON]. почала займатись оформлення спадкових прав на вказаний житловий будинок та державним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу було видано свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частці спадкового майна на ім'я [PERSON] та [PERSON] Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.05.2018 р. визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] Для можливості оформлення спадкових прав після смерті батька, що складається з 36/100 частин будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] сторони звернулись до Коростишівської державної нотаріальної контори , проте постановою від 12.07.2018 р. за № 02-31/836 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з неможливістю визначення кола спадкоємців. [PERSON] заповіту не складав, спадкоємцями , які прийняли спадщину після його смерті є [PERSON] - дружина померлого, яка мала обов'язкову частку в спадщині та [PERSON], [PERSON], діти спадкодавця, які на момент відкриття спадщини були зареєстровані разом з спадкодавцем. Спадкоємці в строки визначені законом від прийняття спадщини не відмовились, на даний час [PERSON] померла, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] скасовано лише відносно позивача, в нотаріальному порядку спадкові права він не може оформити, а тому вимушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON], право власності на спадкове майно: 18/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] та складається з житлового будинку (літера А), сараю ( літера Б), сараю ( літера В), сараю (літера Г) та огорожі. Ухвалою суду від 13.03.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з'явивсь, на адресу суду направив заяву, в якій просить здійснювати підготовче засідання в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, про час та місце проведення повідомлена належним чином. На адресу суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved