Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом,який було уточнено, та у останній редакції яким просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 13 грудня 2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач має постійний заробіток, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вона змушена самостійно нести усі витрати, пов'язані з утриманням сина. Через наведені обставини звертається до суду з даним позовом. Позивач до зали судових засідань не прибула, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач до зали судових засідань не прибув, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З позовної заяви вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2013 року, однак копію свідоцтва про шлюб надано не було. Згідно свідоцтва про народження, виданого 13 березня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 201. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з довідки Комітету самоорганізації населення «Первомайський» від 09 жовтня 2018 року, в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов'язком батьків, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову (09 жовтня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved