Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] в квітні 2014 року звернувся до Галицького районного суду з позовом до комунального підприємства (КП) «Галичводоканал» і просить: - визнати незаконним і скасувати наказ № 5 від 13.02.2014 року про переведення його з посади головного інженера на посаду майстра водовідведення та поновити його на посаді головного інженера, стягнути в його користь з КП «Галичводоканал» втрачений заробіток з розрахунку 34 грн. 87 коп; - наказ № 13/а від 27.02.2014 року про застосування щодо нього дисциплінарного стягнення у виді догани; - наказ за № 12 від 27 лютого 2014 року про стягнення із його заробітної плати 153 грн., стягнувши в його користь з КП «Галичводоканал» вказану суму; - наказ за № 3А від 29 січня 2014 року про відрахування із його заробітної плати 942 грн. зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні, стягнувши в його користь з КП «Галичводоканал» вказану суму; В судовому засіданні [PERSON] уточнив та доповнив свої позовні вимоги, про що подав письмову заяву і просив: -визнати незаконним та скасувати наказ за № 32 від 04.04.2014 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани; - наказ за № 41 від 28.04.2014 року про звільнення його з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України та поновити його на роботі; - стягнути з КП «Галичводоканал» в його користь втрачену заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 28 квітня 2014 року до дня фактичного поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю. При цьому [PERSON] суду пояснив, що з 15 листопада 2011 року до 13 лютого 2014 року він працював в КП «Галичводоканал» на посаді головного інженера. 13 лютого 2014 року під впливом тиску та обману із сторони керівника КП «Галичводоканал» Нагірняка Л.Б. він ([PERSON]) написав заяву про те, щоб перевести його з посади головного інженера на посаду майстра водовідведення у зв'язку з ніби-то ліквідацією посади головного інженера. Даючи згоду на переведення на нижчу посаду, він був впевнений, що посада головного інженера дійсно ліквідовується і, щоб зберегти роботу в комунальному підприємстві написав вищезгадану заяву про перевід. В цей же день директором підприємства було видано наказ за № 5 від 13 лютого 2014 року про переведення його з посади головного інженера на посаду майстра водовідведення. Однак, з цим наказом він під розписку ознайомлений не був. В подальшому зрозумів, що посада головного інженера в комунальному підприємстві не ліквідовується, в зв'язку з чим він 11.03.2014 року звернувся до директора з письмовою заявою про відкликання своєї попередньої заяви про перевід від 13.02.2014 року, на що отримав письмову відповідь про те, що його переведення здійснено у відповідності до діючого законодавства. Вважає, що його переведення з посади головного інженера на посаду майстра водовідведення є незаконним через те, що відбулося внаслідок введення його в оману, під дією якого відбувся протиправний вплив на його волевиявлення. Після виявлення такого обману та збереження посади головного інженера він протягом місяця відкликав свою попередню заяву, тобто висловив свою незгоду на таке переведення, про що вчасно повідомив директора підприємства, а переведення на іншу посаду без його на те згоди, як цього вимагає ст. 32 КЗпП України, є незаконним. В результаті таких протиправних дій відповідача, він втратив у розмірі заробітної плати, а саме, будучи на посаді головного інженера він отримував 3086 грн. 28 коп. то на посаді майстра його заробітна плата становить в середньому 2040 грн., що складає різницю в 1046 грн. 29 коп. за кожен місяць або 34 грн. 87 коп. у день. Також, є незаконним наказ № 13/а від 27.02.2014 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, оскільки 17 лютого 2014 року відповідно до наказу за № 7 йому було надано основну відпустку тривалістю 24 календарних дні, тобто по 13 березня 2014 року. Тобто, в день накладення дисциплінарного стягнення він перебував у відпустці, жодних пояснень він не давав і йому невідомо, в чому саме полягає порушення ним трудової дисципліни і за що саме йому оголошено догану. Незаконним вважає наказ відповідача за № 12 про усунення порушень, виявлених державною фінансовою інспекцією Івано-Франківської області. Цим наказом зобов'язано головного бухгалтера комунального підприємства стягнути із заробітної плати грошові кошти з восьми працівників, в тому числі і з нього, в розмірі 153 грн. З даним наказом його теж ознайомлено не було, за що з нього знято із заробітку вказану суму грошей, йому невідомо. Так само, на його думку, безпідставним є стягнення із його заробітної плати, нарахованої за січень 2014 року 942 грн. 22 коп. Про причини проведення такого стягнення відповідач його не ознайомив, чи був виданий з цього приводу наказ, йом, йому невідомо. Після звернення з позовом до суду, в процесі судового розгляду даної справи, йому стало відомо, що 04 квітня 2014 року директор підприємства видав наказ за № 32, яким йому оголошено догану за неналежне виконання своїх службових обов'язків та порушення, які вказані в акті за № 810-21/3 від 30 січня 2014 року ревізії фінансово-господарської діяльності даного підприємства за період 01.01.2011 року по 30.09.2013 року, а 28 квітня 2014 року був виданий наказ по КП «Галичводоканал» за № 41, яким його було звільнено з роботи з посади майстра водовідведення на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України за нібито систематичне систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає, що накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконними, тому й подальше звільнення його з роботи за систематичне порушення трудової дисципліни є незаконним. В зв'язку з вищенаведеним, просив повністю задовольнити його позовні Позивач вказує на те, що він не притягувався до дисциплінарної відповідальності за весь час його роботи в комунальному підприємстві. А накази, якими йому були оголошені догани від 27.02.2014 року та від 04 квітня 2014 року вважає незаконними. Внаслідок незаконного звільнення з роботи підприємство позбавило його законного заробітку та порушив гарантоване Конституцією України право на працю. Тому підлягає відшкодуванню і втрачений заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення з роботи, тобто з 28 квітня 2014 року до дня фактичного поновлення на роботі. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав тільки в частині скасування наказу № 13/а від 27.02.2014 року про застосування щодо [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани, оскільки на його думку, [PERSON] долучено до справи копія проекту такого наказу, який готувався по результатах перевірки фінансової інспекції Івано-Франківської області щодо керівників структурних підрозділів КП «Галичводоканал» і [PERSON] спочатку був включений в нього помилково, так як перебував в цей період часу у відпустці. Помилка була виправлена і в офіційному наказі за тим же номером від 27.02.2014 року прізвища [PERSON] не має. Щодо інших позовних вимог, які КП «Галичводоканал» не визнає, суду пояснив, що переведення [PERSON] з посади головного інженера на посаду майстра водовідведення відбулося на підставі поданої ним власноручно написаної письмової заяви від 13 лютого 2014 року, в якій він особисто просив перевести його із займаної ним посади на посаду майстра водовідведення. В зв'язку з цим, цього ж дня було видано наказ № 5 від 13 лютого 2014 року, яким позивача було переведено на посаду майстра водовідведення. Таку заяву [PERSON] написав під час перевірки підприємства Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області. Жодного тиску чи обману із сторони керівника підприємства Нагірняка Л.Б. не було. Про те, що посада головного інженера в комунальному підприємстві «Галичводоканал» є обов'язковою і не може бути ліквідованою [PERSON] було відомо. Заробітну плату позивач отримував відповідно до штатного розпису майстра водовідведення. Також, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани відповідно до наказу за № 32 від 04 квітня 2014 року на підставі акту ревізії Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 30 січня 2014 року. В акті, яке підприємство отримало 04 лютого 2014 року було виявлено багато недоліків у роботі [PERSON], як головного інженера, внаслідок чого підприємству завдано значної матеріальної шкоди. Позивач з 17 лютого 2014 року по 13 березня 2014 року перебував у відпустці, на лікарняному з 17 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року та з 24 березня 2014 року по 02 квітня 2014 року. Оскільки про виявлені порушення стало відомо з акту інспекції 04 лютого 2014 року то 04 квітня 2014 року наказом за № 32 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Порядок застосування стягнення адміністрацією підприємства дотримано вимоги КЗпП України, у місячний термін з моменту виявлених порушень. В даний термін не враховано дні тимчасової непрацездатності працівника. Його було ознайомлено з даним наказом, однак від підпису в ньому він відмовився, про що було зароблено відповідну відмітку в наказі. Перед застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення, останній відмовлявся давати будь-які пояснення, про що складено відповідний акт від 04 квітня 2014 року. Наказом № 12 від 27 лютого 2014 року з [PERSON] було стягнуто 153 грн. в державний бюджет на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення за № 110 від 18 лютого 2014 року, яка надійшла на підприємство для виконання 19 лютого 2014 року. Цією постановою позивача визнано винним за порушення ним ст. 3, 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Щодо звільнення позивача наказом за № 41 від 28 квітня 2014 року на підставі ст. 40 п.3 КЗпП України, а саме, за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язків. Відповідно до актів від 24 березня 2014 року, 03 квітня 2014 року, 18 квітня 2014 року та від 24 квітня 2014 року [PERSON] відмовлявся від ознайомлення з посадовою інструкцією майстра водовідведення, приступати до виконання трудових обов'язків, був відсутній на робочому місці. Його було попереджено про недопустимість такої поведінки в майбутньому, однак на протязі усього цього часу він порушував трудову дисципліну. Було скликано засідання профспілки, на якому був присутній позивач. Більшість трудового колективу, які з приводу такої поведінки одноголосно проголосували за його звільнення на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, в позові просив відмовити. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та його представника, представника відповідача, а також перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді головного інженера КП «Галичводоканал» з 15 листопада 2011 року. З копії наказу за № 5 від 13 лютого 2014 року вбачається, що на підставі поданої заяви його було переведено на посаду майстра водовідведення. Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі організації допускається за згодою працівника. В матералах справи є копія заяви, написана власноручно [PERSON], в якій він просить перевести його із займаної посади головного інженера на посаду майстра водовідведення в зв'язку з ліквідацією посади головного інженера. В судовому засіданні позивач стверджував, що таку заяву він написав на вимогу директора підприємства під впливом певного тиску та обману, будучи впевненим, що посада головного інженера дійсно ліквідовується. Разом з тим, маючи вищу освіту та пропрацювавши в КП «Галичводоканал» на посаді головного інженера більше двох років, знаючи специфіку роботи цього підприємства суд вважає сумнівними безпідставними твердження позивача про те, що посада головного інженера ліквідовується і заяву про переведення на посаду майстра він написав з метою залишитись на роботі. Такі його твердження суд до уваги не приймає і вважає, що наказ за № 5 від 13 лютого 2014 року є законним і позов в цій частині до задоволення не підлягає. Як ствердив в судовому засіданні представник відповідача, копія наказу за № 13/а від 27.02.2014 року про застосування щодо [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани, яка долучена [PERSON] до матеріалів справи, є копією проекту такого наказу, який готувався по результатах перевірки фінансової інспекції Івано-Франківської області щодо керівників структурних підрозділів КП «Галичводоканал» і [PERSON] спочатку був включений в нього помилково, так як перебував в цей період часу у відпустці. Помилка була виправлена і в офіційному наказі за тим же номером від 27.02.2014 року прізвища [PERSON] не має. Позов в цій частині представник відповідача визнав. Підлягає до скасування як незаконний, наказ за № 12 від 27 лютого 2014 року про стягнення із заробітної плати [PERSON] 153 грн. Як встановлено в судовому засіданні, цим наказом було зобов'язано головного бухгалтера КП "Галичводоканал» стягнути грошові кошти із заробітної плати працівників підприємства по результатах перевірки Державної фінансової інспекції, відносно яких були складені адміністративні протоколи та винесені постанови про накладення штрафних санкцій. З копії цієї постанови (а.с. 32) вбачається, що з постановою [PERSON] ознайомлений не був та не міг її оскаржити в установленому порядку, а порядок стягнення штрафу за вчинені адміністративні правопорушення регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення і не може бути стягнутий бухгалтером підприємства за місцем роботи правопорушника без його згоди чи наявності на це виконавчого документа. В зв'язку з наведеним вище, наказ за № 12 від 27.02.2014 року підлягає скасуванню, а стягнуті із заробітної плати кошти в сумі 153 грн. Підлягають поверненню позивачу. З довідки бухгалтера по розрахунках (а.с.13) вбачається, що в січні 2014 року із заробітної плати [PERSON] знято 942 грн. 22 коп. Як пояснив в судовому засіданні представник КП «Галичводоканал» вказані кошти стягнуті із заробітної плати позивача за результатами перевірки держфінінспекції, а саме: відсутність даних про аварії у вихідні дні за 2011-2012 роки, а також функціональні обов'язки згідно посадових інструкцій внаслідок непідтвердження виконання робіт (поривів) відсутні підстави для нарахування заробітної плати у вихідні дні [PERSON] .Всього 942 грн. 22 коп. (за 2012 рік - 531 грн. 29 коп., за 2013 рік - 410 грн.93 коп. Про таке відрахування із зарплати [PERSON] було видано наказ за № 3-а від 29.01.2014 року. Таке відрахування із зарплати суд вважає неправомірним, так як суперечить вимогам трудового законодавства. Так, згідно ст. 71 КЗпП України робота у вихідні дні забороняється і залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового працівника) підприємства, установи, організації і лише у випадках, що визначаються законодавством. Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Згідно ст. 72 КЗпП України, компенсація за роботу у вихідний день за згодою сторін може бути у виді надання іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Таким чином, проведення оплати [PERSON] за роботу у вихідні дні не могло бути здійснено без відповідного наказу на це керівника підприємства і вини в цьому позивача не вбачається, через що вищевказана сума в 942 грн. 22 коп. стягнута з [PERSON] неправомірно і підлягає поверненню Із змісту наказу № 32 від 04.04.2014 року вбачається, що за неналежне виконання своїх службових обов'язків та порушення, вказані в акті № 810-21/3 від 30.01.2014 року ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Галичводоканал» Галицької міської ради за період з 01.01.2011 по 30.09.2013 року оголосити догану майстру водовідведення [PERSON]. Відповідно до ст. 148 КЗепП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. В наказі № 32 не зазначено, за який конкретно проступок притягується до дисциплінарної відповідальності [PERSON], письмових пояснень в нього не відібрано, а посилання на акт ревізії держфінінспекції, в якому зазначено період перевірки - з 01.01.2011 по 30.09.2013 року останнім днем, коли б на позивача можна накласти дисциплінарне стягнення - не пізніше 30 березня 2014 року. За таких обставин суд вважає, що й даний наказ видано з порушенням вимог трудового законодавства, в зв'язку з чим він підлягає скасуванню. За передбаченими п. 3 ст 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково, і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положень або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. В зв'язку з тим, що обидва накази про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] (наказ № 13/а від 27.02.2014 року - а с. 10 та наказ за № 32 від 04.04.2014 року - а. с. 26) є незаконними, підстави, що послужили для звільнення [PERSON] з роботи згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України - відсутні, через що наказ № 41 від 28.04.2014 року теж підлягає скасуванню, а [PERSON] слід поновити на роботі на посаді майстра водовідведення КП «Галичводоканал» та стягнути в його ([PERSON]) користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 28 квітня 2014 року по сьогоднішній день. З довідки бухгалтерії КП «Галичводоканал» за № 108 від 13.06.2014 року вбачається, що середньомісячний заробіток майста водовідведення становив 2040 грн. Таким чином, за період з 28 квітня по 17 червня 2014 року стягненню підлягає сума в 3238 грн. 22 коп. Рішення в частині поновлення на роботі слід звернути до негайного виконання. На підставі ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 21, 22, 32, 40 п.3, 231-234, 236, КЗпП України,

Outcome: partial