Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

19 грудня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що, відповідно до кредитного договору з АКІБ «УкрСиббанк» від 13 квітня 2007 року № 11141821000 [PERSON] отримав кредит. Щомісячно [PERSON] повинен був вносити гроші на погашення кредиту та сплати відсотків за його користування. Але [PERSON] систематично не виконував свого зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Також позивач вказує, що 08 грудня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» уклало договір із акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «Укрсиббанк»), згідно з яким позивач став кредитором за договором кредиту з [PERSON] На вимогу позивача відповідач [PERSON] заборгованість з кредиту не сплатив. Відповідач [PERSON]. є поручителем договору кредиту згідно договору поруки з АКІБ «УкрСиббанк» від 13 квітня 2007 року і повинен нести відповідальність із [PERSON] у разі невиконання останнім умов договору про повернення коштів. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, наданий [PERSON], а саме - житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 99,2 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю - ПАТ «Дельта банк» вказаного предмета іпотеки у власність. Відповідач [PERSON], який, згідно з поштовими повідомленнями, за зареєстрованим місцем його проживання повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не направив. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що [PERSON] судовий виклик вручено. Суд ухвалює заочне рішення. [PERSON] в письмовій заяві просив суд розглядати справу без його участі, проти позову заперечував, просив залишити позов без задоволення. В письмовій заяві представник позивача просить розглядати справу без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між АКІБ «УкрСиббанк» (змінило назву на публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк") та [PERSON] 13 квітня 2007 року укладено кредитний договір. Відповідач [PERSON] за цим договором є поручителем і несе відповідальність за невиконання умов договору [PERSON] 08 грудня 2011 року АКІБ «УкрСиббанк» продав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за договором з [PERSON] Відповідач [PERSON] не виконує вимоги договору і не сплачує встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві 1042361 грн. 36 коп. за договором кредиту боргу з кредиту та відсотків. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні, а саме: договором про надання споживчого кредиту, графіком погашення кредиту, договором поруки, випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, статутом ПАТ «Дельта Банк», вимогами про погашення кредиту та поштовими повідомленнями про вручення вимог. Відповідно до ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш, ніж триденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до п.39 постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 30 квітня 2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі ч.2 ст.16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved