Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

17.11.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та згідно заяви про уточнення позовних вимог від 27.03.2018 року просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в період з жовтня 1992 року по 17 березня 2017 року; визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири № 30, загальною площею 74,7 кв.м., корисна площа 72,9 кв.м., що складається з 3-х кімнат житлової площі 44,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 8640 гривень. (а.с. 1 - 5, 109 - 114) При цьому посилається на те, що з жовтня 1992 року по 17 березня 2017 року він та [PERSON] почали проживати в цивільному шлюбі як чоловік та дружина. Під час спільного проживання, вони придбали квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], проте в договорі купівлі-продажу від 13.08.1999 року була зазначена лише [PERSON] Вказану квартиру було придбано за спільні кошти під час спільного проживання, тому ця квартира є спільною власністю. 17 березня 2017 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану квартиру. В провадженні Другої Одеської державної нотаріальної контори перебуває спадкова справа за № 164/17 до майна [PERSON], померлої 17 березня 2017 року. Спадкоємцями першої черги, є її діти [PERSON] та [PERSON], які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Враховуючи викладене він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачів, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважали його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в задоволенні позову просили відмовити. Також надали суду письмовий відзив на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Від представника третьої особи до суду надійшов лист, згідно якого просять розглянути справу за відсутністю представника нотаріальної контори. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № Н/99-01911 від 13.08.1999 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON], на Регіональній універсальній біржі „Александр-Н", остання купила квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 74,7 кв.м., корисна площа 72,9 кв.м., що складається з 3-х кімнат житлової площі 44,9 кв.м. Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано в ОМБТІ та РОН 10.09.1999 року. (а.с. 7 - 8) Згідно акту мешканців будинку [ADDRESS] від 28.03.2017 року в період з 19.08.1999 року по 17.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] проживали у вказаній квартирі, в цивільному шлюбі, як чоловік та дружина та вели спільне господарство. (а.с. 9) Згідно витягу з медичної картки [PERSON] його домашньою адресою зазначено: [ADDRESS]. (а.с. 24) [PERSON] з 18.06.1976 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 02.02.1995 року, про що видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. (а.с. 73 зв., 17 зв.) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17.03.2017 року, про що Одеським міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 3083. (а.с. 88) Після смерті [PERSON] Другою Одеською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу за № 164/17, щодо майна померлої. (а.с. 95) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в період з жовтня 1992 року по 17 березня 2017 року та вели спільне господарство. Офіційно вони не працювали, але мали незначний сімейний дохід. Також свідки пояснили, що неодноразово бували в гостях у [PERSON] та померлої [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно позивач та померла [PERSON] проживали в одній квартирі, але вважає, що позивач був квартирантом [PERSON] Зазначені свідчення суд оцінює критично та вважає їх такими, що суперечать іншим доказам. Згідно ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, судом встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в період з жовтня 1992 року по 17 березня 2017 року. Згідно ст. 74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в період з жовтня 1992 року по 17 березня 2017 року та під час спільного проживання, а саме 13.08.1999 року, ними, за спільні кошти, було придбано квартиру № 30 за адресою: [ADDRESS], тому за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з кожного відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі по 4320 гривень.

Outcome: approved