overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

15 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 09 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Варюшинській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 3. Від спільного життя народилися: донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 03 лютого 2015 року та 11 лютого 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 09 жовтня 1999 року, але шлюбні відносини припинили у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

15 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 17 вересня 2011 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 1280. Від зазначеного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з 2013 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. За домовленістю сторін дитина буде проживати з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1280, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

15 грудня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2013 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надавати відмовляється. Зазначає, що самотужки утримувати сина їй важко, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона, посилаючись на ст. 31 ЦПК України, позовні вимоги зменшила, та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку відповідача, до повноліття дитини, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зменшені позовні вимоги визнав повністю, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки його заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 25 вересня 2013 року, [PERSON] народився [INFO], в графі „Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 15 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 листопада 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 497. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], Дружини - [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку, відповідач проти розміру аліментів не заперечує, позов визнає. Приймаючи до уваги, що позов визнаний відповідачем, визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

15 грудня 2015 року до Світловодського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. В позові зазначає, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на дітей не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання подав заперечення, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Від першого шлюбу, у нього є донька [PERSON], на яку він сплачує аліменти згідно рішення суду від 25.08.2009 року. Крім, того в даний час він не працює. Відповідач готовий сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. на дітей щомісячно до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, суд вважає позовні вимоги позивача слід задовольнити частково. Так, 26 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №38 зареєстровано шлюб. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які відповідно до довідки проживають разом з позивачкою. (а.с.9) В добровільному порядку відповідач не надає допомогу на утримання дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку передбаченого ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, враховуючи, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, беручи до уваги матеріальне положення дітей і відповідача, прийшов до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі підлягають частковому задоволенню. При частковому задоволенні позову суд враховує, те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання доньки, крім того в даний час не працює. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 700 гривень щомісячно до повноліття дітей. На підставі ст.ст. 180-183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

15 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1584. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З 01 березня 2015 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розірвавши шлюб, примирення в сім"ї не можливе. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1584. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З 01 березня 2015 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім'ї неможливе, спільне господарство не ведуть, строк для примирення сторонам надавити не має необхідності. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

15 жовтня 2010 року [PERSON] \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~29779,27грн., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку \~борг складає 29779,27 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 29779,27 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

15 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 29 вересня 2010 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 1336. Від зазначеного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1336, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

15 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який прийняв спадщину від своєї дружини - [PERSON] , однак не оформив свої спадкові права. Внаслідок смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що [PERSON] являється їх спадкоємцем за законом, однак на даний час не може оформити свої спадкові права у зв"язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло від 1 грудня 1999 року, що видане Управлінням з питань економіки та власності Романівської (Дзержинської) районної державної адміністрації Житомирської області неправильно вказано прізвище батьків, заявник просять суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності вказаного свідоцтва про право власності на житло спадкодавцям - [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання учасники справи та представник заявників не з`явились, про час і місце розгляду справи вказані особи були повідомлені належним чином. Водночас, заявник, підтримавши доводи заяви, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , а [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються її батьками. Згідно даних свідоцтва про народження батька заявника, яке складено російською мовою, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя містяться відомості про укладення 6 грудня 1970 року шлюбу між батьками заявника, в якому визначено, що прізвище матері заявника після реєстрації шлюбу визначено як [PERSON] Однак, у свідоцтві про право власності на житло від 1 грудня 1999 року, що видане Управлінням з питань економіки та власності Романівської (Дзержинської) районної державної адміністрації Житомирської області зазначено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . Факт належності вказаного свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] для суду є очевидним та грунтується на досліджених доказах, а відмінність зазначення прізвища померлих осіб у цьому правовстановлюючому документі, зумовлена його довільним перекладом з російської мови на українську та коректування прізвища при оформленні вказаного документу. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки він пов`язаний з реалізацією її спадкових прав. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18 серпня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають, відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає. Збереження та подальше існування шлюбних відносин вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам чоловіка. Просить стягнути судові витрати з відповідача. До судового засідання позивачка не з"явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований 18 серпня 2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 505, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Наразі сторони не підтримують шлюбних відносин, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч. 2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн

Outcome: approved