Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із відповідачем, вона прожила близько 2-х років в зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували 18.02.2011 року у Калинівській сільській раді Самбірського району Львівської області, актовий запис №02. Від спільного проживання у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач. Позивачка зареєструвала народження доньки [PERSON] [INFO] в Марнівській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області 05 липня 2011 року. З моменту народження дитини і по даний час її батько [PERSON] не виявляє будь-якої турботи про дочку, оскільки тривалий час і навіть під час вагітності не переставав вести аморальний спосіб життя, зловживав алкоголем. Цю обставину він пояснював тим що, що позивачка сама повинна виховувати свою малолітню доньку [PERSON]. Однак розірвання сімейних стосунків не виправдовує його поведінку зловживанням спиртними напоями, оскільки він забув про свої батьківські права та обов»язки щодо дитини. На протязі всього подружнього проживання відповідач вів аморальний спосіб життя, а після народження доньки, часто залишав позивачку з дочкою на тривалий час та невідомо де знаходився. На даний час він відсторонився і взагалі не здійснює належний догляд та виховання доньки. На неодноразові прохання зі сторони позивачки припинити такий спосіб життя відповідач не реагував, і вона вимушена була неодноразово звертатись за допомогою до Мар»янівської сільської ради та управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не займався та і не займається вихованням доньки, самоусунувся від виконання батьківських обов»язків, покинув сім»ю, а з січня 2014 року по даний час із позивачкою та донькою не проживає і не спілкується, станом на 01.04.2017 року ніякої участі у вихованні не приймає і її долею не цікавиться. В січні 2014 року відповідач переїхав проживати до своїх батьків, які проживають за адресою: [ADDRESS], дитину покинув і матеріально забезпечувати її він не здатний і не намагається вживати заходів щодо надання матеріальної допомоги дочці. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 липня року у справі №394/722/13-ц 2/394/214/13 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки. Згідно довідки, виданої Самбірським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 12.01.2017 року №09-44/109. встановлено, що його заборгованість по аліментах на утримання малолітньої дочки становить 26676.80 грн. Позивачка фактично сама займається вихованням своєї доньки [PERSON], а також в цьому їй допомагає її мати [PERSON], [INFO], у будинку якої вони проживають за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи наведене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що на даний час дочка проживає разом з нею та її батьками за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов заявлений позивачкою та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення. Додатково пояснив, що усе викладене у позовній заяві відповідає дійсності. Він згідний на позбавлення батьківських щодо дочки [PERSON]. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2013 року - розірвано. ( а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.07.2011 року (актовий запис №2) виданого Мар»янівською сільською радою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, [PERSON] народилась [INFO] року у с. Сабове Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. ( а.с. 7). Відповідно до рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 липня року у справі №394/722/13-ц 2/394/214/13 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки. ( а.с. 9-10). Із наявної у справі довідки, виданої Самбірським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 12.01.2017 року №09-44/109 встановлено, що заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання малолітньої дочки [PERSON] становить 26 676.80 грн. (а.с. 19). Відповідач у судовому засіданні позов визнав та згідний на його задоволенні. Як вбачається із висновку наданого Самбірською районною державною адміністрацією від 07.04.2017 року, з врахуванням викладених обставин орган опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. ( а.с. 11). Малолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Кіровоградська область (що підтверджується довідкою про реєстрацію її місця проживання а.с. 18); згідно поданої довідки-характеристики мати дочки [PERSON], [INFO], позитивно характеризується по місцю реєстрації та проживання за наведеною адресою (а.с. 17); [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад, де позитивно характеризується (а.с. 15). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 22.02.2017 року відомо, що позивачка виховує дитину сама (без батька) та створила відповідні умови для повноцінного проживання та розвитку дитини. ( а.с. 16). У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Оцінюючи наведене в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений позивач підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених нею вимог.

Outcome: approved