Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

21 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи її тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка розміром 3,887 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ободівської сільської ради Білопільського району. Право на земельну ділянку належало матері позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 2010 року, посвідченого нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори за №2109. До успадкування земельної ділянки матір»ю позивача ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю Серії [NUMBER], який був виданий за розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 лютого 2001 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Весь час та на день смерті мати позивача [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. За життя [PERSON] державний акт на зазначену вище земельну ділянку на своє ім»я не отримала, план меж земельної ділянки свідчить про те, що вона була виділена в натурі. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, однак не може реалізувати своє право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкодавець не отримала правовстановлюючий документ на зазначену вище земельну ділянку. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] вимушений був звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, розміром 3,887 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] не з'явились, від [PERSON] надійшла письмова заяви про те, що вона підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача - Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] листом повідомив, що позовом визнає, просив розглянути справу без участі представника сільради. Представники третіх осіб - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу положень ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). У ст.2 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), окрім сертифіката на земельну частку (пай) є також: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). До 01 січня 2013 основним документом, який посвідчував права на землю, був державний акт на право власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 2010 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO] року, є [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки загальною площею 3,887 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право на земельну ділянку Серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] передано у приватну власність на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Ободівської сільської ради народних депутатів від 19 лютого 2001 року земельну ділянку площею 3,887 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ободівської сільської ради (а.с.20). У відповідності до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № [NUMBER] вартість спірної земельної ділянки становить 82 780,00 грн. (а.с.10-23). З довідки, виданої виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Білопільського району №379 від 29 серпня 2016 року, вбачається, що [PERSON] до дня смерті ([INFO] року) постійно проживала та була зареєстрована разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем на майно, що залишилося після померлої [PERSON] є її син [PERSON], який після смерті матері протягом шести місяців проживав у спадковому будинку за адресою: [ADDRESS], Білопільського району розпорядився речами та зберігав документи (а.с.9). У відповідності до листа Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області №1332 від 27 вересня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, нотаріальною конторою не заводилась (а.с.32). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на земельну ділянку площею 3,887 га, після матері [PERSON], яка померла [INFO] року, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 2010 року після померлої [INFO] року [PERSON], правовстановлюючий документ на яку оформлений [PERSON] на своє ім»я не був, в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved