Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з 3 лютого 2002 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Заочним рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2011 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, на її користь на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На сьогоднішній день відповідач не має постійного місця роботи, однак він виїзджає на сезонні роботи у Російську Федерацію, де отримує значні доходи, його матеріальне становище значно покращилося, у той же час вона отримує за рішенням суду від 15 лютого 2001 року незначний розмір аліментів, виходячи з середнього заробітку по регіону, який є недостатнім для повноцінного забезпечення потреб дітей. У зв"язку з чим просила змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі заочного рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2011 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно на розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячнно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні [PERSON] присутня не була, одночасно в позовній заяві просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Відзиву, заяви про розгляд справи за відсутності сторони не подавав. Причина його неявки суду невідома. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Сторони зареєстрували шлюб 3 лютого 2002 у відділі реєстрації атків цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області , про що в Книзі\~ реєстрації актів цивільного стану вчинено відповідний актовий запис № 14. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №2-277/11 від 21 лютого 2011 року, яке набуло законної сили 4 березня 2011 року, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей- син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивача. Вказана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 15.01.2018 року, складеним депутатом Рахівської міської ради [PERSON] та довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради №240 від 15.01.2018 року. За приписами ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Заочним рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2015 року було вирішено стягувати, щомісячно, з [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] в користь [PERSON], мешканки [INFO], аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2011 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, з одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Апеляційний суд не має в даній справі підстав для відступу від такої правової позиції (ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України). Крім цього, відповідчем [PERSON] не доведено належними доказами, що його фізичний стан перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у вказаному позивачем розмірі. Слід зважити на ту обставину, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем [PERSON], які постійно фізично розвиваються, а по сім потребують постійно більшого утримання пов'язаного з повноцінним харчуванням, забезпечення відповідним одягом і взуттям та засобами гігієни, понесення витрат на навчання, відвідування гуртків, та інший усесторонній повноцінний розвиток, забезпечення житлом і відповідне його утримання, а у разі необхідності забезпечення належним лікуванням. Таким чином, враховуючи, що утримання повинно забезпечувати мінімальні потреби дітей необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. відповідач [PERSON] є молодою, працездатною особою, без якихось вад із здоров'ям та має можливість заробляти, в тому числі за кордоном, а відтак, визначений позивачем розмір аліментів у сумі по 1500 грн. на кожну дитину відповідає принципу добросовісності, розумності та справедливості. Підстав для зменшення такого розміру суд не знаходить, у зв"язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved