Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

01.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом,посилаючись на те, що 31.07.2015 року вона була прийнята на посаду інспектора з кадрів у ДП «Каховське лі-сове господарство». При звільненні [PERSON] 08.07.2016 року відповідач не виплатив їй всі необхідні при звільненні грошові суми, в зв'язку з чим порушив її права та спричинив моральні страж-дання. Позивачка просила суд стягнути з ДП «Каховське лісове господарство» на її користь: вихідну допомогу у вигляді тримісячного середнього заробітку, невиплачену індексацію за-робітної плати, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх ви-плати, суму компенсації вартості проїзду в громадському транспорті з місця постійного про-живання до місця роботи, компенсацію за невикористану щорічну відпустку та середній за-робіток за весь час затримки повного розрахунку, моральну шкоду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задово-ленні. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що підприємство визнає обгрунованими тільки вимогу позивачки щодо стягнення на її користь вихідної допомоги у вигляді тримісячного середнього заробітку в розмірі 13 007 грн 31 коп. В решті інших позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що ДП «Каховське лісове господарство» перебуває у тяжкому матеріальному становищі через забор-гованість по заробітній платі та недофінансування. Просила задовольнити вимоги [PERSON] тільки в частині стягнення вихідної допомоги у вигляді тримісячного середнього за-робітку в розмірі 13 007 грн 31 коп. В решті інших позовних вимог просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши до-кази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] в період з 31.07.2015 року по 08.07. 2016 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді інспектора з кадрів ДП «Каховське лісове господарство». Наказом №262 від 07.07.2016 року [PERSON] була звільнена з вказаної посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказу-вання не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам ре-гулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про на-раховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповнова-женого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація по-винні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактич-ного розрахунку. Позивачка вказує, що станом на момент її звільнення з роботи, ДП «Каховське лісове господарство» мало перед нею заборгованість по заробітній платі: станом на 01 квітня 2016 ро-ку - в сумі 4 159 грн.08 коп, станом на 01 травня 2016 року - в сумі 7 338 грн.66 коп., станом на 01 червня - в сумі 8 392 грн.70 коп, станом на 01 липня - в сумі 11 040 грн. На момент звільнення позивачки [PERSON] відповідач - ДП «Каховське лісове гос-подарство» виплатило їй грошові кошти в сумі 159,41 грн. Крім того, в день звільнення [PERSON] - 08.07.2016 року їй, також, не було нара-ховано та не виплачено Державним підприємством « Каховське лісове господарство» вихід-ну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, не здійснено нарахування та ви-плату [PERSON] індексації заробітної плати за період з листопада 2015 року по липень 2016 року; не виплачено в повному обсязі компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 7 календарних днів, а також не нараховано та не виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та компенсацію вартості проїзду в громадському транспорті з місця постійного проживання до місця роботи за період з черв-ня 2016 року по липень 2016 року. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, за-значених у ч. З ст.38 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку. Вказана вихідна допомога при звільненні [PERSON] в розмірі тримісячного середнього заробітку складає 13 007 грн 31 коп. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 « Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівник згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Судом встановлено, що заробітна плата позивачки за останні 2 календарних місяці роботи ( згідно довідки від 26 липня 2016 року №256) становить : травень - 3 513 грн 26 коп. ( за 16 робочих днів), червень- 4 491грн.24коп. ( за 20 робочих днів). Середньомісячний заробіток складає 4 335,77 грн ( 8 004,50 грн (фактична заробітна плата за останні два місяці роботи 3 513,26 грн + 4 491,24 грн): 36 (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи 16 днів у травні + 20 днів у червні) х на 19,5 середньомісячне число робочих днів ( травень -19 робочих днів + червень 20 робочих днів = 39 робочих днів : 2 = 19,5 днів ) Середньоденна заробітна плата складає 222 грн.35 коп ( 8004грн.50 коп. (фактична заробітна плата за останні два місяці роботи 3513грн.26 коп.+4491 грн.24 коп) : 36 (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи 16 днів у травні+20 днів у червні) = 222 грн.35 коп. Розмір не нарахованої та не виплаченої вихідної допомоги у розмірі не менше тримі-сячного середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає в сумі - 13 007, 31 грн ( середньомісячний заробіток за 1 місяць - 4 335,77 грн х 3 мі-сяці = 13 007,31 грн). Пунктом 2 розділу 11 « Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Поря-док) від 08 лютого 1995 року №100 передбачено , що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої від-пустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. ( Абзац перший пункту 2 в редакції Постанови KM N 185 ( 185-97-п ) від 24.02.97. Судом встановлено, що позивачка пропрацювала на підприємстві ДП «Каховське лісове господарство» з 31 липня 2015 року по 08 липня 2016 року, тобто 11 (одинадцять) повних місяців з 01 серпня 2015 року по 01 липня 2016 року. Таким чином, розмір ком-пенсації за невикористані 7 днів щорічної відпустки [PERSON] мав би скласти 1 145,55 грн. Проте, підприємство-відповідач нарахувало та виплатило останній лише 1 095,85 грн, тобто на момент звільнення, відповідач не в повному обсязі розрахувався з працівником [PERSON], а саме не було нараховано та не виплачено їй компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 49 грн 70 коп. Розмір не нарахованої та не виплаченої [PERSON] індексації грошових доходів на-селення, за період з листопада 2015 року та станом на 03.10.2016 року складає 134 грн 24 коп. Розмір не нарахованої та не виплаченої [PERSON] компенсації втрати частини до-ходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) становить 301 грн 88 коп. Суд також враховує, що пунктом 8.6, розділу У111 «Соціальний захист і задоволення духовних потреб» Колективного договору, який затверджено на профспілковій конференції ДП «Каховське лісове господарство» та зареєстрований Каховською державною адміністра-цією за № 20 від 24.05.2013 року зі змінами та доповненнями до колективного договору, пе-редбачено компенсацію вартості проїзду в громадському транспорті з місця постійного про-живання до місця роботи. Судом встановлено, що позивачкою подано відповідачеві авансові звіти на відшкодування таких витрат, проте, при її звільненні держпідприємство «Каховське лісове господарство» не розрахувалось з нею. Документально підтверджена сума вартості проїзду [PERSON] в громадському транспорті з місця постійного проживання до місця роботи за період червень- липень 2016 року становить 82 грн. При звільненні [PERSON] мала право на отримання невиплаченої їй заробітної плати, індексації, компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням стро-ків її виплати, як складової частини заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації вар-тості проїзду до місця роботи, компенсації за невикористану щорічну відпустку, у повному обсязі, але її вищевказане право було порушено відповідачем, а тому підлягає захисту. Суд приймає до уваги, що саме з вини відповідача - ДП « Каховське лісове господар-ство», за час своєї роботи на підприємстві [PERSON] не отримувала вчасно та в повному обсязі заробітну плату, а при звільненні не отримала індексації і компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, як складової частини заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації вартості проїзду до місця роботи, компенсації за не-використану щорічну відпустку. Також, відповідно до ст. 117 КЗпП України [PERSON] має право на стягнення з від-повідача середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку. Розмір середнього заробітку, який відповідач за рахуванням суду зобов'язаний спла-тити на користь позивачки за час затримки розрахунку (з 08 липня 2016 року станом на 03 жовтня 2016 року - 60 робочих днів) становить загальну суму 13 341 грн. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним ор-ганом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від ньо-го додаткових зусиль для організації свого життя. Вимоги позивачки, щодо стягнення моральної шкоди з відповідача суд вважає також обгрунтованими, оскільки наявність моральних страждань позивачки, внаслідок несвоє-часної виплати належних їй грошових коштів, ніяких сумнівів у суду не викликає. Розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивачка, суд враховую розумною та справед-ливою.

Outcome: approved