Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

10 лютого 2021 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, право- наступником якоїє Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської областві, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом про відібрання дітей від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебу- вала на обліку служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації з 11.07.2018 р., як та- ка, що опинилася в складних життєвих обставинах. Дівчинка жебракувала у м.Одесі, перебувала без догляду дорослих на вулиці, що підтверджується актом органу внутрішніх справ України та за- кладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину. Після цього до служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації звернулася [PERSON] з заявою про повернення в її родинну дочки, з її слів стало відомо, що дочка на момент перебування її в лікарні, перебувала у родичів у м.Одесі. Пояснити, чому дитина була без супроводу дорослих та жебракувала на вулиці, матір не змогла. На підставі висновку служби у справах дітей, враховуючи думку дитини, її було повернуто в родину. В червні 2020 року до служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення зі скар- гою на те, що в родині відповідача знущаються над дитиною - [PERSON] , дівчинка заз- нає фізичного та психологічного насилля в сім`ї з боку дорослих. Під час інспектування родини працівниками служби у справах було проведено бесіду зі старшою повнолітньою сестрою дитини [PERSON] , яка фактично здійснює догляд над дитиною, зі слів останньої слідує, що синці у дівчинки від того, що впала з скейтборду, матір перебувала на лікуванні в Молдові, а [PERSON] знаходилася у м.Одесі у родичів. 01.02.2021 р. до служби у справах дітей надійшло повідомлення від навчаль- ного закладу про те, що [PERSON] систематично приходить до школи зі слідами побоїв, недогля- нута, в брудному одязі, на питання вчителів, звідки синці, раніше відповідача, що сама вдарилася або впала, Але 01.12.2021 р. дівчинка повідомила, що в родинні над нею постійно знущаються, вчиняють по відношенню до неї фізичне та психологічне насилля, заставляють працювати, іноді роздягнену та босу виставляють на мороз. Розпорядженням в.о. голови Татарбунарської райдерж- адміністрації малолітню [PERSON] відібрано від матері [PERSON] у зв`язку з загрозою її життю та здоров`ю та тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП «Татарбунарська багатопрофі- льна лікарня» для проходження медичного огляду, а згодом влаштовано в родину патронатного ви хователя на тимчасовий догляд та виховання. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила справу роз- глянути з її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "адресат відсутній" (а.с.22). Тому її викликано до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 08.06.2021 р. на 10. 30 год. та повторно на 30.07.2021 р. на 15.00 год, але вона до суду не з`явилася, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учасникам справи не надіслала. Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд спра- ви у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.19). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність дос- татніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповід- ності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не зді йснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фі- зичний, духовний та моральний розвиток. Як передбачено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх за- мінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, ду- ховний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних зді- бностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. За змістом п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза жи- ттю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду Ук- раїни № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення ба- тьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікуван- ня дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про ві- дібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та пік- лування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закла- ду. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхід- них законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологіч- ного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального повод- ження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від ба- тьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3) підтверджується, що [PERSON] , відповідач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини [PERSON] внесені до актового запису про народження дитини в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєст- ру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00029455053 від 04. 02.2021 р. (а.с.4-5). Як слідує з висновку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, да- ний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.6). З актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 10.08.2020 р. та 23.11.2020 р. (а.с.7), будинок складається з двох кі- мнат, є літня кухня, господарські споруди, опалення в будинку пічне. Окремої кімнати в дівчинки не має, місце для навчання та ліжко відсутнє. Зі слів старшої сестри дівчинка перебуває у родичів на відпочинку. Мати дитини не виконує батьківськи обов`язки та не створює належних умов для проживання та розвитку дитини. Згідно інформаційних листів КЗ «Татарбунарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ В.З. Ту ра» (а.с.8,9), [PERSON] систематично приходить до школи зі слідами побоїв, недоглянута, в брудно- му одязі, на питання вчителів, звідки синці, відповідала, що вдарилася або впала. 01.02.2021 р. заіналася, що в родинні над нею постійного знущаються, вчиняють по відношенню до неї фізичне та психологічне насилля. З копії акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.06.2018 р. (а.с.10) вбачається, що 05.06.2018 р. об 11 год. у м.Одесі була виявлена дитина [PERSON] , яка жебракувала та перебувала без догляду дорослих. Зі слів дівчинки відомо, що її мати перебуває в Молдові, батько помер, а мешкає вона у тітки. Комісією з питань захисту прав дитини Татарбунарської райдержадміністрації прийнято рішен- ня № 16/А-2021 від 03.02.2021 р. № 14/А-20 від 01.02.2021 р. про: влаштування дитини в сім`ю па- тронатного вихователя [PERSON] , 1968 р. народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та негайне відібрання дитини від матері [PERSON] (а.с. 11-12). Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих но рм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення алі- ментів" від 15.05.2006 р. № 3 роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд пови- нен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в ос таннього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доч- ки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бу- ти меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 10.02.2021 р. Отже, виходячи з того, що відповідач безвідповідально відноситься до виховання своєї малолі- тньої дитини, самоусунулася від виховання доньки, не вчиняла заходів щодо спілкування із дити- ною, не проявляє будь-якого інтересу до долі дитини, її стану здоров`я, продовжує вести незмін- ний спосіб життя, чим несе загрозу життю і здоров`ю своєї малолітньої дитини, суд, діючи в інт- ересах малолітньої дитини, з метою збереження здоров`я та життя дитини, вважає, що дані обста- вини є підставою для відібрання від неї дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення з неї аліменти на його утримання. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Ук- раїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved