Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

26.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить зобов язати відповідача - суб єкта підприємницької діяльності [PERSON], вилучити із веб-сторінки [INFO] позначення, під яким надаються послуги, що пропонує відповідач [PERSON], яке відтворює твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]», зобов язавши останнього припинити використовувати твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]». В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що їй належать майнові авторські права на твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]» на підставі авторського договору від 11.01.2011 року № б/н про передачу (відчуження) майнових авторських прав, укладеного між нею (позивачем) та автором [PERSON], та який зареєстровано за № 2368 від 08.01.2014 року. Проте, їй стало відомо, що на веб-сторінці [INFO], яка належить відповідачу - суб єкту підприємницької діяльності [PERSON], використовується в якості позначення, під яким надаються послуги, що пропонує відповідач [PERSON], твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]», майнові авторські права на який належать їй (позивачу), чим порушуються її авторські права. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, підтвердивши викладені в позовній заяві обставини, просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач - суб єкт підприємницької діяльності [PERSON], за викликом суду не з явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, надав заяву, в якій позов визнав частково та просить слухати справу в свою відсутність, покладаючись при вирішенні спору на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в суді проти позову заперечила, пояснивши, що «[INFO]» не є твором образотворчого мистецтва, а є товарним знаком, заявка на реєстрацію якого була подана [PERSON] 10.09.2013 року, в зв язку з чим останній використовує зображення на законних підставах. Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивачу [PERSON] належать майнові авторські права на твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]» на підставі авторського договору від 11.01.2011 року № б/н про передачу (відчуження) майнових авторських прав, укладеного між позивачем та автором [PERSON], що підтверджується Рішенням про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, реєстраційний № 2368 від 08.01.2014 року. З реклами, яка розміщена на веб-сторінці [INFO] на замовлення відповідача [PERSON], а також «Протоколу огляду доказів» від 27.02.2014 року, складеного та підписаного [PERSON], тимчасово виконуючим обов язки нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербурга [PERSON], вбачається, що на веб-сторінці [INFO], яка належить відповідачу - суб єкту підприємницької діяльності [PERSON], використовується в якості позначення, під яким надаються послуги, що пропонує відповідач [PERSON], твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]», майнові авторські права на який належать позивачу, згідно вищевказаного договору. Договором визначено, що дане зображення є саме твором образотворчого мистецтва, тому твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON], про те, що дане зображення є товарним знаком, безпідставні. Крім того, відповідно до ч.1 ст.420 ЦК України, товарні знаки також належать до об єктів права інтелектуальної власності, порушувати які ніхто не повинен. Також суд критично оцінює твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON], про те, що її довірителем було подано заявку про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні 10.09.2013 року, оскільки позивачем авторський договір про передачу (відчуження) майнових прав на твір був укладений ще 11.01.2011 року. Доказів того, що відповідач [PERSON] зареєстрував знак, його представником надано не було. В добровільному порядку відповідачі відмовляються усунути зазначені порушення. Як зазначено в п.1 ст.15 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» та ст.440 ЦК України, до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Статтею 50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб єктів авторського права, що визначені, зокрема, статтею 15 цього Закону. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що вказаними вище діями відповідачів були порушені авторські права позивача, суд прийшов до висновку про необхідність поновлення цих прав шляхом зобов язання відповідача - суб єкта підприємницької діяльності [PERSON] вилучити із веб-сторінки [INFO] позначення, під яким надаються послуги, що пропонує [PERSON], яке відтворює твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]», та зобов язання [PERSON] припинити використовувати твір образотворчого мистецтва під назвою «[INFO]». В зв"язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.15 п.1, 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» № 3792-ХІІ від 23.12.1993 року; ст.ст.420 ч.1, 440 ЦК України,

Outcome: approved