Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

07.05.2015 року до суду звернулася служба у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації з позовом до [PERSON] жительки м. Погребище Вінницької області, про відібрання дитини - [PERSON] 08.07.2014 р.н без позбавлення її батьківських прав, вказуючи, що питання неналежного виконання батьківських обовязків матірю дитини розглядалось районною комісією з питань захисту дитини у січні 2015р. Службою у справах дітей райдержадміністрації було взято [PERSON] на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Сім"ю [PERSON] взято під соціальний супровід. 17.04.2015р. в службу у справах дітей надійшла інформація від районного педіатра про те що малолітній [PERSON] поступив в реанімаційне відділення Погребищенського ЦРЛ. Мати дитини не звернулась своєчасно за допомогою та не пояснила обставин винекнення у дитини травми голови. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримав в повному обсязі пояснив, що відповідач не забезпечує належних умовах виховання дитини, не піклується про фізичний розвиток сина. Прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на відібранні малолітнього [PERSON] у відповідача [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Відповідач позов служби у справах дітей райдержадміністрації визнала у повному обсязі. Достовірно встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього сина [PERSON] 08.07.2014 р.н (свідоцтво про народження а. с. 6), але не забезпечує належних умов виховання дитини, не піклується про його фізичний та моральний розвиток (а. с. 9), Відповідно до\~ ст.150 СК України\~ батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч.1\~ ст. 170 СК України\~ передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку, передбачених п. 2-5 ч.1\~ ст. 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до ч.4\~ ст. 170 СК України\~ при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно\~ ст. 180 СК України\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ \~ Відповідно до ч. 3\~ ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки по догляду, вихованню та розвитку малолітнього сина,\~ \~ враховуючи наявність реальної загрози для його життя, здоров'я та розвитку з боку матері, з метою захисту прав дитини на належну батьківську турботу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Також суд зазначає, що згідно вимог ч.3\~ ст.170 СК України\~ \~ якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved