Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Вінницької філії Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання права власності на автомобіль та визначення недійсним електронним електронних торгів та протоколу проведення торгів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.1955 року, позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] 22.07.2008 року [PERSON] придбав автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 27.11.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55249227. Дана постанова винесена на виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/6025/14-ц від 28.04.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 139 409,57 грн. Також, 27.11.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. було винесено постанову про арешт майна боржника. 21.03.2018 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля Ssang Yong Action, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] . 20.02.2019 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої було описано та накладено арешт на транспортний засіб Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . 21.05.2019 року Центральним ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області було здійснено заявку на реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні №55249227. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №422459 від 30.05.2019 року вбачається, що автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] було продано на електронних торгах проведених ДП «СЕТАМ». Позивач вважає, що проведення електронних торгів та протокол проведення торгів є недійсними з огляду на те, що державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. не було перевірено наявності спільної власності на майно, оскільки у відповідності до положень ст. 60 СК України автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] - є об`єктом спільної сумісної власності подружжя в рівних частках, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року заяву позивача задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 127/6025/14 виданого 28.04.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області, виконавче провадження № 5212111. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року відкрито провадження у даній справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 22.10.2019 року за клопотанням представника позивача - адвоката Шиманського В.М., до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . За клопотанням представника позивача - адвоката Шиманського В.М., ухвалою суду від 18.11.2019 року по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, в зв`язку із чим провадження у справі було зупинено. 27.03.2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.03.2020 року № 7960/19-21, в зв`язку із чим 30.03.2020 року ухвалою суду провадження у справі поновлено. 13.04.2020 року на адресу суду надійшло клопотання [PERSON] про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, оскільки він являється переможцем електронних торгів та власником спірного автомобіля і рішення по справі може вплинути на його права, в зв`язку із чим судом 04.05 2020 року винесено відповідну ухвалу. Ухвалою суду від 03.06.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача державний виконавець Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновська Ю.М. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 04.05.1995 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . 22.07.2008 року [PERSON] придбав автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Як вбачається із досліджених матеріалів справи та оглянутих в ході розгляду справи матеріалів виконавчого провадження АСВП:55249227, 27.11.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55249227. Дана постанова винесена на виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/6025/14-ц від 28.04.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 139 409,57 грн. Крім того, 27.11.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. було винесено постанову про арешт майна боржника. 21.03.2018 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER] . 20.02.2019 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Маліновською Ю.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої було описано та накладено арешт на транспортний засіб Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . 21.05.2019 року Центральним ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області було здійснено заявку на реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні №55249227. Як вбачається із протоколу № 422459 проведення електронних торгів, торги відбулися 30.07.2019 року, переможцем став учасник:35. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених вимогами чинного законодавства. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності). Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (стаття 361 ЦК України). Згідно із частиною шостою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Відповідно до статті 377 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому при реалізації даного автомобіля на прилюдних торгах порушені її права як співвласника. 04.05.1995 року між [PERSON] та третьою особою [PERSON] було зареєстровано шлюб, який по сьогоднішній день є не припиненим, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 368 ЦК України та ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обсяг спільного майна подружжя позивач не зазначає. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] пред`явила вимогу про визнання права власності на автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] посилаючись на те, що державним виконавцем не було перевірено наявності спільної власності на майно, оскільки у відповідності до положень ст.60 СУ України автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя в рівних частках згідно ст. 70 СК України. Однак, відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, тому відповідно до виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/6025/14-ц від 28.04.2015 року [PERSON] є боржником по даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час виникнення спірних правовідносин, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних торгів або за фіксованою ціною. Розділом ІІ Порядку визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Поряд з цим, відповідно до абзацу 4 пункту 4 Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Сама державна виконавча служби не несе відповідальність за повноту та достовірність інформації, що розміщена в Системі. Оскільки Організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена в заявці органу державної виконавчої служби. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №422459 від 30.05.2019 року вбачається, що автомобіль Ssang Yong Action, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] було продано на електронних торгах проведених ДП «СЕТАМ». Згідно Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за №2831/5 (надалі по тексту Порядок), чинного на час виникнення спірних правовідносин, відповідача - ДП «Сетам» уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. За умовами п. X вказаного Порядку саме на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. При цьому визначено, що гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу в рахунок сплати винагороди Організатору. Після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Протокол про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна протокол про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений протокол підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. За приписами ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації"), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (далі - Постанова № 1388)державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. N 985, про передачу цих транспортних засобів у разі конфіскації у власність держави. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦK України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставі, встановленого законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У Постанові Верховного суду України від 13.04.2016 у справі № 6-2988цс15, вказано: ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Окрім того, у вказані постанові зазначено, що при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно було встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Проте, позивачем у даній справі не доведено, що відбулося порушення вимог Порядку про проведення електронних торгів, ці порушення вплинули на результати торгів, порушені законні інтереси позивача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. За умовами ст..17 Закону України «Про Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до правової позиції Європейського суду, зокрема, по справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (рішення від 24.06.2003 року), власність в значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав публічної влади. Самі по собі допущені органами порушення не можуть бути безумною підставою для визнання їх рішень недійсними, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправною поведінки самої фізичної особи. Окрім того, суд вважає дії позивача щодо визнання електронних торгів недійними передчасними, оскільки дії державного виконавця з підготовки та передачі майна на реалізацію не оскаржувались, а тому дії виконавця є такими, що вчиненні з дотриманням норм чинного Законодавства України та є законними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed