Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що 06. 11. 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики, згідно якому вона передала у власність відповідача грошові кошти в розмірі 60 000 грн. строком до 31. 12. 2013 року. Станом на теперішній час позика не повернута, тому вона просить стягнути з ТОВ «Рибальське підприємство «Бриз» суму позики 60 000 грн., а також 3 відсотки річних за період з 01. 01. 2014 року по 02. 07. 2014 року за 183 календарні дні - 902, 47 грн., інфляційні витрати в розмірі 6 277,41 грн., а всього 67 277,41 грн. і судовий збір. Позивачка в судове засідання не явилася, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача за довіреністю Торовець Р. О. в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що у листопаді 2013 році підприємство опинилося у скрутному фінансовому становищі, і директор підприємства домовився з [PERSON], що та дасть гроші у борг на придбання пального. Оскільки до теперішнього часу підприємство не розрахувалося з позивачкою, воно визнає і суму боргу, і санкції за прострочення договору. Згідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні судом виноситься рішення по суті справи. Так, судом встановлено, що 06 листопада 2013 року між фізичною особою [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «Бриз» укладено договір безпроцентної позики, за яким [PERSON] передала у власність відповідачу 60 000 грн. Строк повернення позики - не пізніше 31 грудня 2013 року. Вказані обставини підтверджуються копією договору позики, оригінал якого було досліджено у судовому засіданні. Оскільки на теперішній час позика не повернута, позивачкою було нараховано 3 % річних за період з 01. 01. 2014 року по 02. 07. 2014 року за 183 календарні дні - 902, 47 грн., інфляційні витрати в розмірі 6 277,41 грн. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження передання грошової суми позивачка надала квитанцію № 88502881 від 06. 11. 2013 року про перерахування 60 000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ«Рибальське підприємство «Бриз». У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані, визнані відповідачем, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved