Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

03 червня 2014 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла вищевказана позовна заява від представника позивача [PERSON], відповідно до якої позивач просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 588 00 грн. 00 коп. звернути стягнення на спадкове майно померлого [PERSON], а саме на рухоме та не рухоме майно, яке належить в рівних частках [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов позивача підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі, але в подальшому до суду не з'явилася та направила на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу у їх відсутність. Відповідачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви позивача, але в подальшому до суду не з"явилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаної позовної заяви позивача, але в подальшому до суду не з'явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви позивача, але в подальшому до суду не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим відмовити в задоволенні позову позивача. Так судом встановлено, що з позову який надійшов до суду видно, що 02 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики згідно, якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність грошові кошти у вигляді 50 000 доларів США, з поверненням даних грошей під умовою (а.с.6). Під час судового розгляду було встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть видане Відділом РАГС м. Ізмаїл від 10.02.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина на рухоме та не рухоме майно. Спадкоємцями за законом першої черги є малолітній син - [PERSON], [INFO] повнолітній син [PERSON] та мати померлого [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до норм чинного законодавства та відповідно до рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 19.08.2013 року були визнані власниками на рухоме та нерухоме майно в рівних частках. Представник позивача в позові та своїх поясненнях посилається на те, що 02 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, після смерті [PERSON], позивач належним чином звернувся до спадкоємців з вимогою про обов'язок повернути грошові кошти, в підтвердження своїх доводів, представник позивача надав копію вищевказаної угоди. Відповідачі та їх представники під час розгляду справи зазначили, що дана угода є нікчемна, та ні коли не удавалась. Під час судового розгляду представник позивача не надав суду оригінал договору позики, для його дослідження в ході судового засідання, в подальшому представник позивача направив заяву від 09.02.2015 р. з якої фактично видно, що представник позивача просить розглянути позов відповідно до ст. 158 ЦПК України. Виходячи з вищевказаного суд вважає, що позивач не надав суду належного доказу, а саме оригінала договору позики, тим самим не довів, що між [PERSON] та [PERSON] виникли грошові правовідносини, а тому суд приходить до висновку, що у спадкоємців не виникли зобов'язання по задоволенню вимог кредитора. Відповідачка по справі [PERSON] та її представник заперечує проти позову та посилається на те, що позивач пропустив 6-ти місячний термін на пред'явлення претензій до спадкоємців. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серією [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області [INFO], актовий запис № 215. 19 серпня 2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області було прийнято рішення за позовом [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на частину нерухомого майна та корпоративних прав в порядку спадкування, визнання права власності на частку у спільній сумісній власності на майно та корпоративні права, та за позовом [PERSON] до [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], та [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування, згідно якого за сторонами визнано право власності на рухоме та не рухоме майно, яке на час розгляду справи є чинним. Виходячи з вищевказаних обставин суд вважає, що заперечення в цій частині є помилковими. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсязі, позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed