Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

26.03.2018 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом , обґрунтовуючи свої вимоги тим , що між ним та відповідачем 11.04.2008 р. був укладений кредитний договір б/н , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і станом на 28.02.2018 року має заборгованість за кредитом у розмірі 21778,27 грн. , яка складається з наступного: 3620,71 грн. - заборгованість за кредитом; 12798,58 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом ; 4083,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією ; 250,00 грн. - штраф ( фіксована частина ) ; 1025,16 грн. - штраф ( процентна складова) ; Посилаючись на викладене , позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 22.05.2018 р. витребувано у позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» виписку по особовому рахунку [PERSON] за кредитним договором б/н., укладеним між ним та Банком 11.04.2008 р. , а також інформацію про строк дії платіжної картки, виданої [PERSON] Банком у зв»язку з укладенням зазначеного договору. Любашівським районним судом за клопотанням відповідача витребувано пояснення позивача щодо зарахування коштів 01.09.2015 р. в сумі 44,12 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором , укладеним між сторонами. Представник позивача , що діяв за належно оформленим дорученням , в судове засідання не з»явився , вказавши в позовній заяві про розгляд справи у його відсутність . Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і посилаючись на те , що строк позовної давності Банком пропущений, просив суд відмовити у задоволенні позову у зв»язку з пропуском позовної давності. Про застосування позовної давності судом відповідач надав суду заяву , яка приєднана до матеріалів справи. Вислухавши відповідача , його представника , допитавши відповідача в якості свідка , дослідивши матеріали справи , суд дійшов слідуючого Згідно зі ст.ст 525, 526, 530 ,1054, 625 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором . Боржник , який порушив зобов"язання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки . Судом встановлено , що між сторонами 11.04.2008 р. був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і станом на 28.02.2018 року має заборгованість за кредитом у розмірі 21778,27 грн. , яка складається з наступного: 3620,71 грн. - заборгованість за кредитом; 12798,58 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом ; 4083,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією ; 250,00 грн. - штраф ( фіксована частина ) ; 1025,16 грн. - штраф ( процентна складова) ; Зазначена заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 28.02.2018 р. Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає , що відповідач дійсно має борг перед Банком за вказаним кредитним договором. Однак у позові позивача належить відмовити у зв»язку з пропуском Банком позовної давності з таких підстав. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У відповідності до частини 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до частини 5 цієї ж статті - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач у позові не вказує про поважність пропуску строку давності З матеріалів справи не вбачається , що причини пропуску позивачем, встановленого законом строку, є поважними. Про пропущення строку позовної давності свідчать слідуючі досліджені в судовому засіданні докази. Як видно з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором , відповідач на погашення отриманого кредиту 18.08.2008 р. сплатив 550 грн.( а.с.- 5 ). З даного розрахунку також видно , що на погашення кредитної заборгованості 01.09.2015 р. внесена сума у розмірі 44,12 грн. Інших погашень заборгованості включно по 28.02.2018 р. не було. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач пояснив , що він особисто не сплачував 44, 12 грн. на погашення заборгованості за кредитом 01.09.2015 р. Яким чином була погашена заборгованість за кредитом у зазначеній сумі йому невідомо. Судом була витребувана інформація у позивача щодо сплати вказаної суми. Позивач надіслав до суду пояснення з приводу погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі 44,12 грн. 01.09.2015 р. , у якому зазначив , що згідно з умовами договору , правилами користування платіжною карткою ( п.5.6) «Тримач доручає Банку списувати з будь-якого рахунку власника , відкритого в Банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань, у тому числі Мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку» З виписки по особовому рахунку відповідача за даним кредитним договором видно , що 01.09.2015 р. шляхом автоматичного погашення простроченої заборгованості з карти 26**45 знято 44,12 грн. на погашення кредитної заборгованості відповідача. Як видно з довідки Банку щодо терміну дії картки, 11.04.2008 р. була відкрита картка [NUMBER] , термін дії якої закінчився 04 /12. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. За змістом даної статті погашення суми заборгованості повинно бути добровільним. Суд вважає , що автоматичне погашення кредитної заборгованості не може свідчити про добровільність погашення заборгованості відповідачем. Допитаний в якості свідка відповідач пояснив , що йому невідомо з якого саме карткового рахунку було знято 44,12 грн., оскільки у нього не було інших карткових рахунків , а строк дії картки , яка була видана йому Банком у зв»язку з укладенням вказаного кредитного договору , закінчився в квітні 2012 р. Відповідно до ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила. Згідно з укладеним між сторонами кредитним договором кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Термін дії картки закінчився в квітні 2012 р. Банк звернувся з даним позовом 23.03.2018 р. Автоматичне списання коштів з вказаної картки 01.09.2015 р. в сумі 44,12 грн. на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором не перериває строк позовної давності , оскільки не свідчить про добровільність погашення кредитної заборгованості відповідачем. Банк не довів добровільність погашення заборгованості відповідачем , а також належність відповідачу карти 26**45, з якої в автоматичному режимі 01.09.2015 р. було знято 44,12 грн. на погашення кредитної заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором. Приймаючи до уваги наведене, суд визнає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, але вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у зв*язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed