overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

08.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 2011 року народження, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на її особисте утримання в розмірі 400 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання дитини та дружини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів сторони припинили сімейні відносини і з серпня 2014 року проживають окремо. Дитина залишилася з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання сина та її особисте утримання, що стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Частиною другою статті 84 Кодексу встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з цим, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини заробітку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

08.08.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом , зазначивши , що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON] , [INFO], яка знаходиться на її утриманні . Оскільки шлюб було розірвано 11.10..2013 р., а відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає , то вона просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки від усіх видів його доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку , а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 гривень В ході розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги , надавши суду письмову заяву , у якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень . Від позову в частині стягнення аліментів на своє утримання відмовилась. Позивачка в судовому засіданні змінений позов підтримала і пояснила , що відповідач в даний час ніде не працює , має мінливий нерегулярний дохід , який отримує від господарської діяльності його батьків щодо вирощування свиней. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що в даний час ніде не працює , проживає з батьками , яким надає допомогу у здійсненні діяльності щодо вирощування свиней . Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами . В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , який був розірваний 11.10..2013 р., В свідоцтві про народження [PERSON] ,[INFO], зазначено, що її батьком є відповідач по справі.( а.с.- 2 ) Як видно з довідки Любашівської селищної ради за № 289 від 28.01.2014 р. , дитина знаходиться на утриманні позивачки ( а.с.- 4 ) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно зі ст.. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що відповідач в даний час ніде не працює , має мінливий нерегулярний дохід , який отримує від господарської діяльності його батьків щодо вирощування свиней. Відповідно до статті 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів. З врахуванням зазначених обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачкою. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

08.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім; заінтересована особа- [PERSON] В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2000 року його було визнано безвісно відсутнім за заявою колишньої дружини [PERSON], з якою він після розлучення не спілкувався. З 12 серпня 2004 року по теперішній час він проживаю за адресою : [ADDRESS] Після звернення до Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції для отримання документів, йому стало відомо, що рішенням 31.07.2000 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області його було визнано безвісно відсутнім. Заявник надав до суду заяву про підтримання своїх вимог та просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. У звязку з неявкою сіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON]про скасування рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно зі ст. 250 ЦПК Україниу разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2000 року [PERSON]визнано безвісно відсутнім, а.с. 9. Згідно копії паспорту встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.08.2004 року по теперішній час ( а.с.4 -5). Також копією трудової книжки, а.с. 6 - 8, встановлено, що [PERSON] працював з 27.09.2000 року по 27.06.2001 р.р. у ПАТ «КЗРК». Беручи до уваги те, що [PERSON] з"явився до суду та повідомив про себе, він має постійне місце проживання та реєстрацію, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 45 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

08.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.11.2014 року виконавчим комітетом Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницькій області, актовий запис №13, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, за час перебування у шлюбі не змогли знайти спільної поведінки стосовно один одного, а тому шлюбні відносини припинено, більше восьми місяців проживають окремо. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позов з зазначених у ньому підстав і просить позов задовольнити. Належно повідомлена відповідач двічі не з"явилася у судове засідання, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причину неявки у судове засідання, а тому відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 10.11.2014 року у виконавчому комітеті Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області актовий запис №13. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з показів позивача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить його інтересам. Миритися з відповідачем він не бажає. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З пояснення позивача у суді вбачається, що спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

08.08.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, у них народився [INFO] син -[PERSON]. Але відповідач не надає допомоги на його утримання, тому, просить суд стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1\\3 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свого сина, малолітній [PERSON] проживає біля матері та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Смолінської селищної ради Маловисківського району, відповідач позов визнав, а тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

08.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 15 лютого 2008 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки, які між ними припинені з 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Донька буде проживати з відповідачем. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу вказуючи, що сім"я розпалась остаточно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, уточнюючи, що сімейні відносини між ними припиненні з 8 березня 2013 року. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 15 лютого 2008 року зареєстрували шлюб, - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з березня 2013 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, пояснюючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам, відповідач повністю згодна з вимогами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

08.09.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. З вересня 2013 року вони як подружжя стали проживати окремо і дитина знаходиться на утриманні позивача. В зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільної матеріальної допомоги їй не надає. Подружжя проживає окремо і дитина знаходиться на утриманні позивача з вересня 2013 року. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, батьки, він працює. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі ? частки на утримання дитини, так як відповідач має можливість та зобов язаний їх сплачувати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

08.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на її період навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, з 01.09.2014року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.5). У теперішній час [PERSON] є студентом 5 курсу Національного гірничого університету м. Дніпропетровська, денної форми навчання на бюджетній основі, кінець навчання [INFO], згідно довідки з навчального закладу № 14/02-1769 від 02.09.2014року (а.с.9). Потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років на весь час навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку чи сина суд має взяти до уваги можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Так, судом встановлено, що [PERSON] є студенткою вищого навчального закладу з денною формою навчання, не працює, перебуває на утриманні позивача. Позивачу не вистачає коштів для створення належних умов життя та навчання дитини, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює ВСП ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» ш. «Сташкова», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід, інших стягнень з нього не проводиться, однак допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, беручи до уваги рівний обов'язок обох батьків щодо утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дочки в судовому порядку у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, з дня подачі позову до суду, тобто починаючи з 08.09.20104 року та до [INFO]. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

08.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом до відповідача Олександрівської сільської ради вказуючи на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON], свідоцтво про смерть [NUMBER], актовий запис №05 , вчинений виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Новотроїцького раойну Херсонської області. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,84 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, посвідчується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрований 27.12.2002 року в Книзі записів реєстрації державних актів за № 808 В серпні 2015 року він звернувся до Новотроїцької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини на вказану земельну ділянку, але у відкритті спадкової справи йому було відмовлено у зв»язку з тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просить поновити пропущений строк, так як вважає , що встановлений законодавстом строк був пропущений ним із поважних причин. Він тяжко хворіє, інвалід ІІ групи ( онкологічне захворювання) тому не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач до суду не з»явився, надав заяву в якій просить слухати справу без його участі. Відповідач Олександрівська сільська рада до суду не з"явивлися, про час і місце розгляду був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є пропущений позивачами строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Суд визнає причину пропуску строку поважною. Відповідно до ст. 1272 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, то суд може визначити додатковий строк необхідний для подання нею заяви про прийняття спадщини. Отже, є підстави для задоволення позовної заяви. На підставі зазначеного, ст. 1234, 1258, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року і

Outcome: approved