Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

28.04.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] від 27.04.2021 року в якій вона просить: стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 12.06.2005 року вуона перебувала у шлюбі з [PERSON] , та 15.10.2015 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу у них народилась дитина, а саме син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого, [PERSON] записаний батьком. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати і він може сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак в добровільному порядку відмовляється від надання матеріальної допомоги та ухиляється від обов`язку утримувати сина до досягнення ним повноліття. 05.05.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області прийнято до розгляду подану заяву за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом учасників справи. В судове засідання позивач заявила про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання заявив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України,за наявними у справі матеріалами. Дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог і стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.04.2021 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Судові витрати по справі становлять 908 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved