Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

17 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051611 від 14 червня 1996 року. З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай) він звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Бойко О.І., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай). Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив листа про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача голова Білопільської міської ради Сумської області Зарко Ю.В. у судове засідання не прибув, направив листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю. Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. у судове засідання також не з`явилась, повідомивши письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] в м. Железногорськ Курської області Російської Федерації (а. с. 6, 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності спадкове майно. Зі змісту довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 05 березня 2020 року №13/162-20 вбачається, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах на території Павлівської сільської ради, КСП «Обрій», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051611 від 14 червня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 17 травня 1996 року № 152. Сертифікат одержаний на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів (а. с. 8). Із довідки, виданої Павлівським старостатом Білопільської міської ради Сумської області від 22 липня 2020 року за №488, вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично спадщину після смерті останньої прийняв її син [PERSON] , який в установлений законом термін розпорядився речами померлої матері, здійснював догляд за спадковим будинком, зберігав документи. Заповіт від імені померлої [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а. с. 15). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2020 року [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 9-11). 14 грудня 2020 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Бойко О.І. заведено спадкову справу №224/2020 після смерті [PERSON] (а. с. 12-14, 27-34). Отже, судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 45 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної країнами Співдружності Незалежних Держав та учасницею якої є і Україна, для якої Конвенція набрала чинності 14 квітня 1995 року, право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. \~ \~ \~ \~ Також ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), але у зв`язку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачено, він позбавлений можливості зробити це в позасудовому порядку (а. с. 13). Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з пп. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району, КСП «Обрій». На підставі викладеного,

Outcome: approved