Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

17 вересня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON], [PERSON] до Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно. На обґрунтуваннязаявлених позовних вимог позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що [INFO] року помер їх дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, який не скасовано та не відмінено. Дружина дідуся [PERSON] померла раніше, [INFO] року, а діти не вступали у спадщину. Тому інших спадкоємців, які претендували б на спадщину, окрім спадкоємців за заповітом не має. До складу спадщини входить житловий будинок [ADDRESS]. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку була виділена [PERSON] Після смерті спадкодавця, позивачі по справі вступили у спадщину, подавши до нотаріальної контори заяви про вступ у спадщину і частково її оформили. До нотаріальної контори позивачі звернулись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю на будинок правовстановлюючого документу. Після смерті дідуся вони, позивачі по справі, продовжують користуватися спадковим будинком та землею, яка виділена для його обслуговування, оскільки не має правовстановлюючих документів, та вони не можуть оформити спадщину за заповітом. За заявою позивачів ДКП «Василівське БТІ» було видано технічний паспорт з додатками: схематичний план земельної ділянки, яка знаходиться під будівлями, план будівлі житлового будинку, експлуатацію приміщень до плану житлового будинку, опис основних конструктивних елементів, їх площа, об'єм та інвентаризаційна вартість. Звернувшись до ДКП «Василівське БТІ» з метою оформити право власності, однак було порекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання право власності на житловий будинок, оскільки у разі смерті власника нерухомого майна, якщо первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, то питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника повинно вирішуватись у судовому порядку. Тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому позивачі просять: 1) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку житлового будинку - А з господарськими будівлями та спорудами: а - прибудова, Б - Сарай, В - Сарай, № 1- Огорожу, розташованими по [ADDRESS], що належав померлому [PERSON], який помер [INFO] року; 2) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку житлового будинку - А з господарськими будівлями та спорудами: а - прибудова, Б - Сарай, В - Сарай, № 1- Огорожу, розташованими по [ADDRESS] що належав померлому [PERSON], який помер [INFO] року.. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте суду надано заяву, в якій позивачі просять розглянути справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити позов повністю за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.63). Представник відповідача Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, заперечень проти позову не мають, відзиву проти заявлених позовних вимог відповідачем не надано (а.с.43,62). Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надано заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають у повному обсязі, та проти їх задоволення не заперечують, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено (а.с.44,61). Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області від 07.05.2018 року, за актовим записом № 20, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.16). [INFO] року дружина [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим повторно виконавчим комітетом Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області від 20.08.2018 року, за актовим записом № 30, копія якого є в матеріалах справи (а.с.17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 21.08.2018 року за №00020822460, 26 липня 1963 року виконавчим комітетом Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №18. [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.18). При житті, 23.11.2000 року, [PERSON] склав заповіт, який посвідчений 23.11.2000 року секретарем Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області та зареєстрований в реєстрі № 31, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, він заповів своїм онучкам - [PERSON] та [PERSON], в равних частках (а.с.19,52). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався та є чинним, про що свідчать відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої Василівською державної нотаріальною конторою від 02.10.2018 року за довідкою №53521323 (а.с.47-48). Відповідно до довідки, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області від 25.07.2018 року за №963 вбачається, що згідно погосподарської книги №03 за 2001-2005 р.р. (особовий рахунок [NUMBER]) господарем домоволодіння за адресою: [ADDRESS] записано [PERSON] (а.с.20,64). Відповідно до довідки, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області від 25.07.2018 року за №962 вбачається, що [PERSON] (згідно погосподарської книги №03 за 2001-2005 р.р., особовий рахунок [NUMBER]) дійсно був зареєстрований в [ADDRESS] з 1957 року і по день смерті [INFO] року. Разом з померлим на день смерті та на протязі шести місяців після його смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.21,65). Як вбачається з довідки, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області від 23.07.2018 року за №948 вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] року дійсно проживав за адресою згідно земельно шнурової книги: [ADDRESS]. Присадибна ділянка біля будинку за вищевказаною адресою розміром 0,42 га: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 0,17 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.22,66). Постановою в.о. завідуючої Василівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косаревської М.В. від 29.08.2018 року за вих.№ 558/02-31 позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], після померлого [PERSON] з тих підстав, що згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких видача Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно. Спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] не було надано документу, що посвідчує право власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про встановлення права власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.23). Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] виготовленого Фізичною особою-підприємцем [PERSON] станом на 09.08.2018 року та Звіту про незалежну оцінку майна: житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], складеного ФОП [PERSON], вбачається, що станом на 05.09.2018 року вартість вищевказаного об"єкту нерухомого майна становить - 65534,00 грн. (а.с. 24-26,27-28). З архівного витягу, наданого Державним архівом Запорізької області за вих..№ 01-32/Б-2617 від 27.09.2018 року за наданим списком житлових будинків, розташованих на території радгоспу «Рассвет» Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, який є додатком до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів від 17.10.1990 року №196, вбачається належність житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] (а.с.36-38,39-41). Згідно матеріалів спадкової справи № 367, заведеної 15 грудня 2003 року Василівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], який помер [INFO] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звернулися 15.12.2003 року до Василівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] (а.с.50 зворот). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. від 15.12.2003 року, [PERSON], [PERSON] отримали Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO] року, у вигляді спадкового майна, яке складається з: земельної ділянки площею 6,56 га, що знаходиться на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, та яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Василівською райдержадміністрацією Запорізької області від 01 квітня 1998 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за №-437. Цільове призначення земельної ділянки: ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.53 зворот), а також вищевказаним спадкоємцям за заповітом сидано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді спадкового майна, яке складається з: земельної ділянки площею 5,52 га, яка знаходиться на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Василівською райдержадміністрацією Запорізької області 17 січня 1996 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за №-327. Цільове призначення земельної ділянки: ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.53 зворот). Згідно Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. від 02.03.2004 року, [PERSON] та [PERSON] отримали Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO] року, у вигляді спадкового майна, яке складається з: грошових заощаджень з відповідними відсотками та компенсаціями, які знаходяться в філії Ощадного банку №3007 м.Василівка Запорізької області з рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], на ? частку за кожною (а.с.54, а.с.54 зворот.). Відповідно до інформаційної довідки № 53524340 від 02 жовтня 2018 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа № 367 від 02.10.2018 року, після смерті [INFO] року [PERSON], є чинною (а.с.45-46). Зміна анкетних даних позивача по справі [PERSON] підтверджується наступними документами, зокрема: згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON], яке видане Василівським відділом РАЦС Запорізької області 03.09.1987 року, вбачається, що в графі "батько" записаний «[PERSON]», та копія якого міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, який було зареєстровано 13.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 98 та після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», копія свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.9). 03.06.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №108, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.06.2010 року, прізвище залишено незмінним (а.с.10). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, який було зареєстровано 22.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 323 та відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», копія свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.11). Зміна анкетних даних позивача по справі [PERSON] підтверджується наступними документами. згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON], яке видане Василівським відділом РАЦС Запорізької області 01.03.1980 року, вбачається, що в графі "батько" записаний «[PERSON]», та копія якого міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, який було зареєстровано 29.04.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції Україна, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 221 та після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», копія свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.15). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON], але у зв'язку з відсутністю передбачених Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002 року, правовстановлюючих документів на належний спадкодавцю об'єкт нерухомості, позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] нотаріусом було відмовлено позивачам [PERSON] та [PERSON], оскільки спадкоємцями не подано належних правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується постановою в.о.завідуючою Василівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косаревсько. М.В. від 29.08.2018 року за вих.№ 558/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.23). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР та ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно статті 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. У відповідності до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 549 ЦК УРСР передбачає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не мають можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Таким чином, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та з урахуванням тих обставин, що первинна реєстрація об'єкту нерухомого майна за [PERSON], який помер [INFO] року, не проводилася та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачами [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги про визнання права власності на вищевказаний житловий будинок за кожною з них по 1/2 частці в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, а саме на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами.

Outcome: approved