Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позовні вимоги позивачка та представник позивача мотивували тим, що за рішенням Богородчанського районного суду на відповідача покладено обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку, але не менше, як 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, з часу постановлення рішення змінились обставини, які впливали на спосіб визначення участі батька у витратах на утримання дитини. Так, відповідач звільнився з постійного місця роботи і тепер отримує доходи від тимчасових заробітків, а також таксування. Розмір аліментів, які сплачує розраховує виходячи з встановленого законодавством мінімуму. Зокрема сплачує 310-330 грн. щомісячно Вказані кошти є мізерними і не забезпечують потреб дитини. Добровільно сплачувати більшу суму відповідач відмовляється. Дитина має проблеми із зором, що теж потребує додаткових витрат на корекцію та лікування. Виходячи з наведеного, поставила питання про збільшення розміру аліментів, які сплачуються відповідачем на дитину і стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що дійсно на даний час не має постійного місця роботи, доходи отримує від тимчасових підробітків. У звязку з тим, що змушений ще здійснювати догляд за перестарілою бабусею, не може виїхати на заробітки за межі області, а тому його доходи є невеликими. Разом з тим, вказав, що крім аліментів, які сплачує на утримання дитини позивачці, також ніс регулярно додаткові витрати на придбання для дитини велосипеда, дитячих автомобілів, іграшок, допомагав у лікуванні, купував дитині вартісні окуляри. Хоче і надалі мати можливість приходити до дитини з подарунками. Погодився на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. Стягнення більшої суми поставить його у скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2009 року з відповідача постановлено стягувати аліменти в користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них. Оскільки з наданих суду сторонами пояснень встановлено, що позивач не має постійної роботи, має переважно тимчасові заробітки, достовірний облік його доходів не ведеться, його дохід є мінливим, при виконанні попереднього судового рішення виникають складнощі з обчисленням суми аліментів, то відповідно до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, обов"язку обох батьків нести витрати на утримання дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 650 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 182, 183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial