Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду в інтересах [PERSON] із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного фактів що мають юридичне значення. В обґрунтування даної заяви зазначено, що 25.12.2016 р. помер чоловік заявника [PERSON] [PERSON] [PERSON] будучи дружиною [PERSON] та маючи намір належним чином оформити відповідну спадщину, зокрема і земельну ділянку, що розташована на території Глибоцької сільської ради та належала на праві приватної власності [PERSON], звернулася до відповідних установ, де й було виявлено розбіжність в частині імені та по батькові її чоловіка [PERSON] У змісті Державного акту на право приватної власності на землю помилково було вказано імя [PERSON], по батькові Олексійович, в той час як справжнє імя є [PERSON], по батькові Андрійович. Заявник посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, просила заяву задовольнити. В судове засідання заявник та його представник не зявились, представник [PERSON] [PERSON] надав суду заяву відповідно до якої заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Представники Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в судове засідання не з'явився, будучин алежзним чинмо повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,місце і час народження якої, щозазначені вдокументіне збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженняцієї особи, зазначеним у свідоцтвіпро народження абопаспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення XVII сесії XXI скликання Глибоцької сільської ради народжних депутатів [PERSON] був виданий державний акт про право приватної власності на землю серії ЗК № 01201050 від 21.02.1994 р., а саме на земельну ділянку площею 0,09 гектарів, що знаходиться на території Глибоцької сільської Ради, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28. Проте, обумовлений правовстановлюючий документмістить помилку в написанні імені та по батькові власника даної земельної ділянки. Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів, зокрема відповідно до довідки виданої сільським головною Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району від 30.112.017 р. за № 541/02-26 [PERSON] [PERSON] відповідно до державного акту про право приватної власності земельної ділянки серії ЗК № 01201050 від 21.02.1994 р. ніякого відношення не має. Вся землевпорядна документація стосувалася особи [PERSON]. [PERSON] до сільської ради ніколи не звертався, жодних відомостей щодо даної особи у сільській ралі не має. Право на отримання Державного акту на право приватної власності вищевказаної земельної ділянки стосувалося особи [PERSON], а також відповідно до довідки виданої головою садівничого товариства [PERSON] дійсно користувався земельною ділянкою площею 0,09 га, яка булу надана йому в користування спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету . Доказів, які б спростовували вищевикладене судуне надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявник аюридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна та прийняття спадщини спадкоємцем, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого\~документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved