Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

05.03.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить змінити (збільшити) розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Згодом шлюб було розірвано та визначено аліменти на утримання їх спільної дитини. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.01.2017 розмір аліментів було збільшено до 550 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний момент її дохід низький, у зв`язку з тим, що дитина росте та на її утримання потрібні великі гроші, вважає, що аліментів у визначеному судом розмірі не достатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Оскільки відповідач здоровий та працездатний, він повинен сплачувати аліменти у відповідному розмірі. Ухвалою судді від 20.03.2020 відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У встановлений судом строк відповідач подав відзив, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що має нерегулярний мінливий дохід, працює позаштатним працівником та отримує заробітну плату щомісяця до 4000 грн, а тому, у відповідності до ст. 184 СК України, має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки тільки в твердій грошовій сумі. Однак позивачем не надано доказів, на підставі яких необхідно стягнути з нього аліменти у заявленому розмірі, не надано доказів, які гуртки відвідує дитина, за які потрібно сплачувати, доказів щодо витрат грошових коштів на дитину. Крім того, звертає увагу суду на те, що на його утриманні знаходиться дружина та допомагає своїй непрацездатній матері, яка є пенсіонеркою. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що не оспорюється та визнається сторонами (а.с.7). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.01.2017, справа № 751/10531/16-ц, з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Чернігова на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн щомісячно (а.с.5-6). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 1861 від 01.02.2020 позивач [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). [INFO] у [PERSON] народилась донька - [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8, 9) Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років змінився з дня ухвалення рішення та, відповідно до статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня складає 2218 гривень, станом на дату звернення з позовом до суду, складає 1109 грн, що є більшим за розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, тому наявні підстави для зміни розміру аліментів. Посилання відповідача на те, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна мати, на думку суду, не заслуговують на увагу, оскільки на час винесення рішення про стягнення аліментів (18.01.2017), мати відповідача вже була пенсіонером за віком (а.с. 31), будь-яких доказів щодо зміни матеріального становища на день розгляду справи відповідачем суду не надано. Сімейний стан відповідача, з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, також залишається незмінним (а.с. 30). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Суд, враховуючи принцип розумності та справедливості, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище як позивача, так і відповідача, те, що сімейний стан позивача змінився: має на утриманні ще одну малолітню дитину, відсутність у платника інших аліментних зобов`язань, суд вважає за необхідне позов задовольнити, змінити розмір аліментів, визначений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.01.2017 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішення суду. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved