Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

03.10.2012 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування з незаконного володіння нежитлових приміщень, визнання права власності на нежитлові приміщення. У ході розгляду справи позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги та 29.10.2015 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] державне майно, а саме: нежитлові приміщення літ. «А» підвалу 5 № 3 площею 20,7 кв.м, № 5 площею 5,1 кв.м. № 6 площею 22,0 кв.м, № 7 площею 13,9 кв.м, № 8 площею 1,5 кв.м, № 9 площею 2,9 кв.м. № 10 площею 16,3 кв.м, № 11 площею 15,3 кв.м, літ. «А» підвалу 6 № 1 площею 13,4 кв.м. літ. «А» підвалу 7 № 1 площею 14,8 кв.м учбового корпусу Одеської національної академії харчових технологій, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь Одеської національної академії харчових технологій; встановити порядок виконання, відповідно до якого це рішення суду є підставою для скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежиле підвальне приміщення загальною площею 105,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер майна 21281514; судові витрати покласти на відповідачів. При цьому посилається на те, що державі в особі Міністерства освіти і науки України належить будівля учбового корпусу Одеської національної академії харчових технологій, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 04.10.2010 р. виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. Вказане свідоцтво про право власності не скасоване та є чинним. Зазначений об'єкт в цілому складається з будівлі літ. «Б» загальною площею 1903,5 кв.м., крім того до складу вказаного об'єкту нерухомості входять нежитлові (підвальні) приміщення літ. «А» підвалу 5 № 3 площею 20,7 кв.м., № 5 площею 5,1 кв.м., № 6 площею 22,0 кв.м., № 7 площею 13,9 кв.м., № 8 площею 1,5 кв.м., № 9 площею 2,9 кв.м., № 10 площею 16,3 кв.м., № 11 площею 15,3 кв.м., літ.А підвалу 631, площею 13,4 кв.м., літ. «А» підвалу 7 № 1 площею 14,8 кв.м., тобто загальною площею 111,4 кв.м. (105 кв.м.), які розташовані за адресою: [ADDRESS] та є частиною нежитлового (підвального) приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Тобто приміщення площею 111,4 кв.м. (105 кв.м.) увійшло до складу приміщень площею 1903,5 кв.м. за адресою: м. [ADDRESS]. На нежитлове підвальне приміщення площею 111,4 кв.м. (105 кв.м.) у будинку [ADDRESS] заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2007 р. визнано право власності за [PERSON]. 05.07.2010 р. Апеляційним судом Одеської області вказане рішення було скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2011 заяву [PERSON] до Одеської міської ради, КП «ОМБТІ та РОН» залишено без розгляду. Разом з тим, 18.12.2007 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу № 1058 нежитлового підвального приміщення в будинку під [ADDRESS], загальною площею 111,4 кв.м. 21.03.2008 р. [PERSON] продала зазначене нежитлове приміщення згідно договору купівлі - продажу № 535 [PERSON], [PERSON] 05.09.2008 р. [PERSON], [PERSON] уклали договір купівлі - продажу № 1925 нежитлового підвального приміщення у будинку [ADDRESS] загальною площею 111,4 кв.м з [PERSON] 09.11.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу нежитлового підвального приміщення у будинку під № [ADDRESS], загальною площею 105,2 кв.м. зареєстрованого за № 2094. 25.06.2012 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купила вищевказане житлове підвальне приміщення відповідно до договору купівлі - продажу за № 1646. 25.12.2012 р. [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу нежитлового підвального приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та передала останньому у власність зазначене нежитлове приміщення. 10.12.2014 р. [PERSON] уклав з [PERSON] одговір дарування спірного не житлового приміщення. Таким чином, угода укладена між [PERSON] та [PERSON] про дарування нежитлового підвального приміщення є нікчемною та відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати майно добросовісного набувача у випадку, якщо воно вибуло з володіння власника не з його волі, іншим шляхом. Представник прокурори Приморського району м.Одеси в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача Одеської національної академії харчових технологій в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з'явився, надіслав суду письмові пояснення на позов, згідно яких позов підтримує та просить розглянути справу за їх відсутністю. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2007 р. за [PERSON] визнано право власності на нежиле підвальне приміщення загальною площею 111,4 кв.м. по [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.07.2010 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2007 р. по справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" про визнання права власності та зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2011 заяву [PERSON] до Одеської міської ради, КП «ОМБТІ та РОН» залишено без розгляду. (а.с. 6 - 7, 8, 9) Отже, рішення суду відповідно до якого за [PERSON] було визнано право власності на нежиле підвальне приміщення загальною площею 111,4 кв.м. по [ADDRESS] скасовано. Разом з тим, 18.12.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нежилого підвального приміщення в будинку під [ADDRESS], загальною площею 111,4 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 1058. Згідно п. 1 Договору зазначене нежиле приміщення належить продавцю на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2007 р. (а.с. 13) 21.03.2008 р. між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], яка діяла в свої інтересах та від імені [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нежилого підвального приміщення в будинку під [ADDRESS], загальною площею 111,4 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 535. (а.с. 14) 05.09.2008 р. між [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони, було укладено договір купівлі - продажу нежилого підвального приміщення в будинку під [ADDRESS], загальною площею 111,4 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 1928. (а.с. 19) 09.11.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нежилого підвального приміщення у будинку під № [ADDRESS], загальною площею 105,2 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2094. (а.с. 12) 25.06.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нежилого підвального приміщення у будинку під № [ADDRESS], загальною площею 105,2 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. та зареєстровано в реєстрі за № 1646. (а.с. 25) 25.12.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежилого підвального приміщення у будинку під № [ADDRESS], загальною площею 105,2 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолєвою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 5107. [PERSON] зареєстрував своє право власності в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.12.2012 року. (а.с. 82, 83-84) 10.12.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв безоплатно у власність нежиле підвальне приміщення у будинку під № [ADDRESS], загальною площею 105,2 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолєвою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2787. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Таким чином, всі правочини, а саме договори купівлі-продажу укладені після набуття права власності [PERSON] на нежитлове підвальне приміщення площею 111,4 кв.м. (105 кв.м.) у будинку [ADDRESS] на підставі заочного рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2007 р., яке скасоване є нікчемними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 04.10.2010 р. виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради державі в особі Міністерства освіти і науки України належить будівля учбового корпусу Одеської державної академії холоду, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначений об'єкт в цілому складається з будівлі літ. «Б» загальною площею 1903,5 кв.м., крім того до складу вказаного об'єкту нерухомості входять нежитлові (підвальні) приміщення літ. «А» підвалу 5 № 3 площею 20,7 кв.м., № 5 площею 5,1 кв.м., № 6 площею 22,0 кв.м., № 7 площею 13,9 кв.м., № 8 площею 1,5 кв.м., № 9 площею 2,9 кв.м., № 10 площею 16,3 кв.м., № 11 площею 15,3 кв.м., літ.А підвалу 631, площею 13,4 кв.м., літ. «А» підвалу 7 № 1 площею 14,8 кв.м., тобто загальною площею 111,4 кв.м. (105 кв.м.), які розташовані за адресою: [ADDRESS] та є частиною нежитлового (підвального) приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Тобто приміщення площею 111,4 кв.м. (105 кв.м.) увійшло до складу приміщень площею 1903,5 кв.м. за адресою: м. [ADDRESS]. (а.с. 39 - 45) Згідно до наказу № 727 від 20.06.2012 року припинено Одеську державну академію холоду шляхом реорганізації (приєднання) до Одеської національної академії харчових технологій. (а.с. 46 - 49) Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Таким чином, суд вважає, що слід витребувати з незаконного володіння [PERSON] державне майно, а саме: нежитлові приміщення літ. «А» підвалу 5 № 3 площею 20,7 кв.м, № 5 площею 5,1 кв.м. № 6 площею 22,0 кв.м, № 7 площею 13,9 кв.м, № 8 площею 1,5 кв.м, № 9 площею 2,9 кв.м. № 10 площею 16,3 кв.м, № 11 площею 15,3 кв.м, літ. «А» підвалу 6 № 1 площею 13,4 кв.м. літ. «А» підвалу 7 № 1 площею 14,8 кв.м учбового корпусу Одеської національної академії харчових технологій, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь Одеської національної академії харчових технологій. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь держави також підлягають стягненню судові витрати в розмірі 5960 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved