Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

16.01.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вказує що 13.04.2005 р. мати дитини померла, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо дитини, взагалі не приймає участі у її вихованні, не цікавиться розвитком та здоров'ям доньки. Після смерті матері дитини, вона займається вихованням та утриманням [PERSON], рішенням виконкому від 15.06.2005 р. призначена її опікуном, оскільки дитина позбавлена батьківського піклування. В судовому засіданні позивача [PERSON] позов підтримала, пояснила, що відповідач не вважає себе батьком дитини, відмовляється зх. нею спілкуватися, хоча справно сплачує аліменти. Представник третьої особи - органа опіки та піклування Виконкому Тернівської районної у місті ради Ущаповський О.М. надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який підтримав в судовому Третя особа Виконком Довгинцівської районної у місті ради за місяцем проживання дитини з опікуном направив суду листа про підтримання позову, акт обстеження умов проживання дитини, та розгляд справи в відсутності представника. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, вказує, що дійсно після смерті дружини в 2005 році донька стала проживати з бабкою [PERSON] яка піклується про неї та призначена опікуном. Він вважає, що не є батьком дитини, має намір подати позов про оспорювання батьківства, але проти позбавлення його батьківських прав заперечує, обов'язок утримання доньки він виконує, справно з 2006 року сплачує аліменти на її утримання, працює, перебуває в іншому шлюбі. Прокурор позов підтримав. Вислухавши сторони, прокурора, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в позові слід відмовити. Згідно ст.164 ч.1 п.2,4 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням своєї доньки [PERSON], [INFO] а.с.6 не займається, не спілкується з дитиною, не проявляє щодо доньки батьківської турботи. Дитиною опікується іі бабка [PERSON] з якою онука проживає з 2005 року, позивач призначена опікуном над дитиною з 15.06.2005 р. а.с.9. Відповідач не приділяє належної уваги дочці, її вихованню, навчанню, проживає окремо від дитини. Викладене підтверджується поясненнями сторін, та не потребує доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Оцінюючи докази ухилення від виконання батьківських обов'язків, суд враховує, що ухилятися від таких обов'язків відповідач став після смерті дружини, коли дитина стала проживати з бабкою. Але після цього, відповідач подав заяву та стабільно з січня 2006 року по теперішній час вже на протязі більш ніж восьми років сплачує аліменти на утримання дитини, сплативши згідно довідко ПАТ «КЗГО» загалом за цей час більш ніж 52000 грн. аліментів. Таким чином твердження позивача, що дитина повністю знаходиться на її утриманні не відповідає дійсності. З вказаних доказів видно, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, але матеріально дитину утримує. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батька, з урахуванням її характеру, особи батька, інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Таким чином оскільки [PERSON] не є хронічним алкоголіком, має постійне місце проживання, та роботи, враховуючи вік дитини, ставлення відповідача до виховання,с уд вважає за можливе відмовити в позові, не застосовуючи позбавлення батьківських прав як крайній захід. Одночасно відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, з встановленням контролю за виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків. На підставі ст.164 ч.1, п.2, 4, 171 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed