Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

9 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу із відповідачем, зареєстрованого 7 лютого 2008 року Сморжіською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1. В позовній заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] [INFO]. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя сторін стало нестерпним та неможливим. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, у зв»язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені. З 2010 року сторони почали жити окремо, позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки відносини між позивачкою та відповідачем уже досить тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Крім того, з метою нав»язати позивачці своє бачення проблемних питань відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи, що виражаються в рукоприкладстві. Просить суд не надавати строк для примирення, тому, що це не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повній мірі, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити, шлюб з відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Крім цього, повідомила суду, що вона із відповідачем спілкувалася по телефону, йому відомо про справу, сказав їй, щоб вона сама розбиралася із розірванням шлюбу. Також просить врахувати, що їх сім»я розпалася, збереження сім»ї є неможливим. Не заперечує, щоб розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження. В судове засідання відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з"явився, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що не заперечила позивач в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 7 лютого 2008 року Сморжіською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER].(а.с.6) Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved