Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області, як органом опіки і піклування, подано до суду в інтересах малолітнього [PERSON] зазначений позов, в обґрунтування якого зазначено наступне. На обліку служби у справах дітей Лозівської міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Його мати - відповідачка по справі [PERSON] належним чином не виконувала свої материнські обов'язки по відношенню до сина і тому була офіційно попереджена щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно з законодавством України. Відповідачка 07.03.2013 року написала заяву на влаштування сина до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем на строк до шести місяців (до досягнення дитиною одного року). Батько, [PERSON], записаний у свідоцтві про народження дитини на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно з заявою відповідачки та відповідно до рішення виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 26 березня 2013 року №165 [PERSON] був влаштований на повне державне забезпечення до комунального закладу охорони здоров'я «Обласного будинку дитини №2», де перебуває до цього часу. Відповідачка свого малолітнього сина в державному дитячому закладі за весь час перебування там дитини не відвідувала, станом його здоров'я не цікавилася. [PERSON] [INFO] року виповнився один рік і закінчився термін перебування дитини у закладі, обумовлений вищевказаним рішенням. Відповідачка перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 2004 року у зв'язку з вживанням опіатів зі шкідливими наслідками. З повідомлення Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області відомо, що вона знаходитися на обліку в Лозівському МВ, як умовно засуджена та відбуває покарання з випробуванням за ст. 185 ч.І КК України. За місцем проживання гр-ки [PERSON] вивчити умови для проживання малолітньої дитини не вдалося, бо вона постійно змінює місце свого проживання, постійного місця реєстрації вони не мають. Згідно з повідомленням адміністрації будинку дитини №2, [PERSON] має ряд захворювань, які потребують динамічного спостереження низки лікарів-фахівців та потребує посиленої уваги та турботи з боку матері, яка взагалі не піклується про свого сина. У власноручному поясненні вона підтвердила вище викладене та зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно сина та стягнення з неї аліментів на його утримання. На підставі викладеного, представник позивача просить позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 420 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до його повноліття, на його особовий рахунок № [NUMBER], відкритий в філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 100020/0288, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 191-а. Представник позивача Помпєєва В.Л. у судове засідання не з»явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Згідно відповіді з Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області № 45/300 від 01.02.2014р. відповідачка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], знята з реєстрації 17.01.2012 року до м. Харкова (а.с.35). Мешкала вона за адресою: [ADDRESS]. За вказаними адресами судом були направлені відповідачці судові повістки, але відповідно повідомлення в.о. начальника Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області від 20.02.2014р. відповідачці судові повістки не були вручені, так як за вищевказаними адресами вона була відсутня та не мешкає, місце її знаходження не відомо (а.с.44). Згідно відповіді з Лозівського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області від 25.02.2014р., де відповідачка перебуває на обліку, як засуджена вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.07.2013р. за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, та звільнена від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки, остання у лютому місяці 2014 року не з»являлась на реєстрацію, без відома інспекції змінила своє місце проживання, місцеперебування її не відомо, в зв"язку з чим проводяться першочергові розшукові заходи відносно засудженої (а.с. 58). Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідачка була повідомлена про дату та місце розгляду справи через оголошення у пресі, а саме газеті «Слобідський край» № 25 від 27.02.2014р., в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Від відповідачки заперечень на позов, поданих у зазначений судом строк, заяви про розгляд справи у її відсутність, не надходило. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з»явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи - Комунального закладу охорони здоров»я «Обласний будинок дитини № 2» в судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку прокурора, який підтримав позовні вимоги, перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка є матір»ю [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, про що свідчить свідоцтво про народження дитини та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 6, 15-16). Відповідачка належним чином не виконувала свої материнські обов'язки по відношенню до сина і тому була офіційно попереджена щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно із законодавством України (а.с. 10). Відповідно до наказу № 1 від 04 березня 2013 року та довідки від 07 березня 2013 року № 191 Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, малолітній [PERSON] перебуває на обліку в даній службі, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. 8,9). Згідно з заявою відповідачки від 07 березня 2013 року, яка просила прийняти її малолітнього сина [PERSON] в будинок дитини на строк до шести місяців у зв»язку з тяжким матеріально-побутовими умовами, та відповідно до рішення виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 26 березня 2013 року №165, [PERSON] 24 квітня 2013 року був влаштований на повне державне забезпечення до комунального закладу охорони здоров'я «Обласного будинку дитини №2», де перебуває до цього часу, про що свідчать копія рішення виконкому Лозівської міської ради від 26 березня 2013р.№165, повідомлення про прибуття дитини до закладу (а.с.11, 14, 17). Відповідачка свого малолітнього сина в зазначеному державному дитячому закладі за весь час перебування там дитини не відвідувала, станом його здоров'я не цікавилася, хоча перед влаштуванням сина до закладу була офіційно попереджена відповідно до ч.2 ст. 219 Сімейного кодексу України, про що було складено акти від 15.08.2013р. № 529 та 10.10.2013р. № 670 (а.с.18, 19). [PERSON] [INFO] року виповнився один рік і закінчився термін перебування дитини у закладі, обумовлений рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області №165 від 26 березня 2013 року «Про влаштування малолітнього [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу - будинку дитини», у зв'язку з чим адміністрація комунального закладу охорони здоров'я «Обласного будинку дитини №2» звернулась з листами від 12.11.2013 року №753, 02.12.2013 №818 до Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області щодо подальшої долі дитини (а.с. 20, 22). Згідно довідки лікаря нарколога поліклініки Лозівської міської лікарні від 12.11.2013 року відповідачка перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 2004 року у зв'язку з вживанням опіатів зі шкідливими наслідками (а.с.23). Крім того, вона перебуває на обліку у Лозівському МВ ГУМВСУ в Харківській області, як засуджена вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, та звільнена від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки, що підтверджується повідомленнями Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області від 10.09.2013р., Лозівського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області від 25.02.2014р (а.с. 24, 58). Комісією в складі спеціалістів служби у справах дітей та працівників міліції 26.02.2013р. було проведено обстеження житлово-побутових умов сім»ї [PERSON], яка без реєстрації мешкала за адресою: [ADDRESS], та встановлено, що в приміщенні розкидані речі, розсипане дитяче харчування, є невипрані дитячі речі, брудний посуд, порожні пляшки, для дитини немає окремого спального місця, а також коляски, мати перебуває в неадекватному стані, дитина влаштована в Лозівську міську лікарню (акт обстеження житлово-побутових умов від 26.02.2013р. - а.с. 64). На теперішній час за місцем проживання відповідачки вивчити умови для проживання малолітньої дитини не вдалося, бо вона постійно змінює місце свого проживання, знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS], 17.01.2012 року до м. Харкова, але в Харкові не зареєстрована (а.с.37). Згідно з повідомленням адміністрації Обласного будинку дитини №2 від 12.11.2013р. № 753, [PERSON] має ряд захворювань, які потребують динамічного спостереження низки лікарів-фахівців: педіатра, невролога, кардіолога, медико-санітарної реабілітації; курсів медикаментозної терапії (вітаміни, ноотропи, метаботропні, вазо активні); ЛФК, масажу, індивідуальних занять з психологом та логопедом та потребує посиленої уваги та турботи з боку матері, але мати взагалі не піклується про свого сина (а.с.20). З моменту влаштування [PERSON] до дитячого державного закладу, його мати, відповідачка по справ, не зверталася до компетентних органів з заявою про повернення дитини їй на виховання. У власноручному поясненні на ім'я начальника служби у справах дітей Брежнєвої С.А. від 06.12.2013 року відповідачка підтвердила вище викладене та зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно сина та стягнення з неї аліментів на його утримання, мотивуючи дане рішення тим, що дитині вона не зможе надати належного утримання, виховання, освіти. У заяві на ім'я заступника міського голови Неділька О.Г., відповідачка підтвердила свою згоду на позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с.27,28). Відповідно до висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування, вони вважають доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина (а.с.31,32). При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідачка свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, не спілкуються з ним, перешкод в спілкуванні з ним ніхто не чинив і не чинить. З огляду на викладені обставини суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачку батьківських прав у відношенні її малолітнього сина [PERSON]. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Відповідачка є працездатною та зобов'язана утримувати свого сина. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд враховує положення ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та стягує з відповідачки аліменти на її сина [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 420 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця до її повноліття, починаючи з 28.01.2014р., на особовий рахунок дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved