Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

06.07.2017 р. ПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 69068,08 грн. та 1600 грн. судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та поєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.12.2014р. Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 25935,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умови та правила, тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки.. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 11.06.2017 року становить 69068,08 грн. і складається з наступних сум: 25447,99 грн. заборгованість за кредитом, 11381,34 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 28501,48 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 3737,27грн. штраф за п.п.2.2 генеральної угоди. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по вул. Володимира Терещенка, 4/48 м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та поєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.12.2014р. між Банком та відп овідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені Генеральною угодою по поверненню кредиту, не виконує, має заборгованість перед Банком по кредитному договору в сумі 69068,08 грн.. Вказана заборгованість згідно розрахунку складається з: 25447,99 грн. заборгованість за кредитом, 11381,34 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 28501,48 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 3737,27грн. штраф за п.п.2.2 генеральної угоди. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи правову природу зобов"язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1839,44 грн., по відсоткам 16497,35 грн.. Щодо стягнення неустойки, вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню, а саме: заборгованість за пенею і комісією у розмірі 28501,48 грн. та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення нарахованої заборгованісті по штрафу у розмірі 3737,27 грн.. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial