Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат Продан О.В., звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона виховує онуків [PERSON], 2015 р.н. та [PERSON], 2016 р.н. Відповідачка по справі, матір дітей [PERSON], не займається вихованням дітей, відмовилася від їх утримання та виховання. Діти проживають разом з позивачкою, вона турбується про їх фізичний розвиток, забезпечує матеріально. Позивачка просить суд позбавити [PERSON], 1998 р.н., батьківських прав відносно дітей, встановити опіку над ними, визнати її опікуном малолітніх онуків та стягувати з відповідачів аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, представником Продан О.В. подано до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечують Відповідачка [PERSON] не з'явилася на судовий розгляд справи, належним чином своєчасно повідомлена про час і місце судового розгляду. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Судовий розгляд справи проведено без участі відповідачки на підставі та в порядку ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України. Від представника третьої особи - органу опіки та піклування Виноградівської РДА Палінчак М.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовольнити. До заяви додано подання про призначення опікуна малолітніх дітей. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх доньки [PERSON], 2015 р.н. та сина [PERSON], 2016 р.н., що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 13.05.2015 року та відповідно серії [NUMBER] від 01.12.2016 року. Як вбачається із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 22.02.2016 року, остання відмовилася від виховання і утримання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Претензій до усиновителів мати не буде. Згідно акту обстеження майново-побутових умов гр.[PERSON] (батька малолітніх дітей), мешканця [ADDRESS], останній проживає в нормальних майново-побутових умовах, житловий будинок в задовільному стані, сім'я забезпечена продуктами харчування, одягом, матеріально забезпечені. Представником третьої особи - органом опіки та піклування Виноградівської РДА подано до суду висновок №03-19/281 від 26.01.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], 2015 р.н. та [PERSON], 2016 р.н. Як вбачається з подання №03-19/366 від 03.02.2017 року, Виноградівська РДА просить призначити опікуном малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], бабу дітей - [PERSON], 1961 р.н., мешканку [ADDRESS]. Розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Зокрема ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" та ч.ч. 1-3 ст.150 СК України передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з викладеного вище, оцінивши докази у справі в їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, суд вважає позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей суд керувався наступним. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь призначеного опікуна [PERSON] на утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, керується принципами законності, справедливості та розумності, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", то з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір на загальну суму 551,20 грн. - сума судового збору в частині позовної вимоги майнового характеру про стягнення аліментів. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved