Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] 06.02.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій зазначає, що 09.08.2007 року уклала шлюб з відповідачем в Тернавській сільській раді Старосамбірського району Львівської області. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. 03.11.2010 року шлюб між ними було розірвано. З моменту розлучення і по даний час відповідач не бачив сина жодного разу. Аліментів відповідач не сплачує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ним, взагалі. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не відвідує сина ні вдома, ні в школі. Просить постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, а також додатково пояснила, що не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину з відповідача, не хоче ні одної копійки від нього, оскільки відповідач казав, що це не є його дитина, чим ображав її та принижував людську гідність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений через оголошення в газеті «Високий Замок» від 04.04.2014 року, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Крвавич О.М. проти позову не заперечила та пояснила, що батько відповідач самоусунувся та свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню та навчанню сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати, комісія з питань захисту прав дитини, також дійшла думки, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина відповідатиме інтересам останнього. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків, прокурора, який підтримав позовні вимоги позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, отже , [PERSON] є належним позивачем до суду. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Оскільки син сторін має лише шість років, то учасники не наполягали на його допиті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.6) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.11.2010 року (а.с.5) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З свідоцтва (а.с.65) відомо, що позивач поміняла після розірвання шлюбу своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», про що зроблено 26.01.2011 року відповідний актовий запис за № 1 у відділі ДРАЦС Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області. Згідно довідок (а.с.7-8), акту обстеження житлових умов (а.с.9), пояснювальної записки (а.с.10), малолітній [PERSON] проживає спільно з матір'ю - [PERSON] в с. П'ятниця Старосамбірського району Львівської області, в будинку її дідуся. Усім необхідним забезпечений повністю. Навчається у 1 класі П'ятницької ЗСШ І-ІІ ступенів. За час перебування дитини в школі його батько - [PERSON] жодного разу не відвідував сина у школі, не цікавився його навчанням та вихованням. Згідно висновку органу опіки та піклування Старосамбірської районної державної адміністрації (а.с. 63-64) [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO]. Допитані судом свідки, [PERSON], [PERSON], рідна сестра позивачки, [PERSON], кожний окремо, показали, що відповідач більше трьох років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, його матеріально не забезпечує, хоча таку можливість має, бо їздить на заробітки, молодий та здоровий, з ним не спілкується та ним не піклується, не цікавиться його станом здоров"я, умовами проживання, навчання, дитина його не знає як батька. Перешкод у спілкуванні з дитиною, про будь-які заборони з боку позивачки по відношенню до відповідача зустрічам йому з дитиною, їм невідомо, бо таких заборон не було. Також свідок [PERSON] підтвердила, що коли відповідач був у шлюбі з позивачкою, то в їх сім»ї постійно були скандали, дитина була свідком цих конфліктів, а тому відповідача боялася. Свідок [PERSON] також ствердила, що відповідач дозволяв собі казати, що це не є його дитина. У суду не виникає сумніву у правдивості цих свідчень, оскільки вони підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.15) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дитині протягом тривалого часу не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ, судових органів відповідач за захистом своїх прав як батька не звертався. В судовому засіданні також не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров'я та матеріальне становище відповідача не позбавляло його можливості приймати участь у вихованні дитини, сприяти її духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям до здоров'ям сина, приймати участь у його становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. Старосамбірська районна державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.63-64). Аналіз наведених обставин свідчить, що відповідач більше трьох років, без поважних причин, не дбає про стан здоров'я сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що дає підстави позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок(а.с.1).

Outcome: approved