Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

15 вересня 2020 року адвокат Кулініч К.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви від 01 жовтня 2020 року, позивач посилається на те, що відповідач по справі [PERSON] є її колишньою невісткою та матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилися від шлюбних стосунків з її сином, відповідачем по справі [PERSON] . У зв`язку з цим, малолітня [PERSON] доводиться позивачці рідною онукою. Після розірвання шлюбу відповідачів, їхня спільна дитина залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу відповідачів, [PERSON] чинить їй та її чоловіку - [PERSON] , перешкоди у спілкуванні з їхньою внучкою, зокрема забороняє з нею бачитися, відвідувати внучку за місцем її проживання чи брати її до себе додому. На дату звернення до суду, між сторонами по справі спільної домовленості щодо порядку спілкування з внучкою не досягнуто. Позивач вказує, що в неї наявні всі належні умови для проживання, навчання та відпочинку дитини. У зв`язку з чим, будучи рідною бабусею малолітньої [PERSON] , вона бажає брати активну участь у її вихованні, зустрічатися, спілкуватися, а також здійснювати допомогу у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. З цих підстав, зважаючи на гарантоване законодавством право спілкування баби та діда з внуками, та наявність правового механізму захисту вказаного права в судовому порядку, просить суд визначити такі способи участі у вихованні малолітньої дитини: - 1 раз на тиждень, а саме, щочетверга забирати на 3 години внучку для спільних прогулянок та особистого спілкування без участі матері; - забирати внучку: в п`ятницю о 19 год. 30 хв. з ночівлею за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , та повертати дитину до постійного місця проживання у суботу о 17 год. 00 хв., а також в святкові дні та дні народження забираючи напередодні свята о 19 год. 30 хв. та повертаючи дитину до постійного місця проживання о 17 год. 00 хв. у святковий день; - необмежено спілкуватися з дитиною особисто, шляхом використання засобів телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, з врахуванням режиму дня дитини; - порядок спілкування баби з дитиною відбуватиметься з урахуванням стану здоров`я, режиму дня та харчування, дотримання гігієни для дітей відповідного віку; - таке спілкування здійснювати без участі матері. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 19 листопада 2020 року. Додатково зобов`язано орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Варвинської селищної ради Чернігівської області надати суду письмовий висновок про способи участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні з дитиною [PERSON] [INFO] . 13 листопада 2020 року, на виконання ухвали суду, з органу опіки та піклування Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області до суду надійшло рішення Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області № 103 від 12 листопада 2020 року та додаток до нього - висновок про встановлення способу участі баби у спілкуванні та виховання внуки (а.с. 74, 75). Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Кулініч К.В. про її участь та участь позивача [PERSON] у судовому засіданні, яке призначене на 30 грудня 2020 року, в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом. З підстав заявленого клопотання представника відповідача [PERSON] , судове засідання призначене на 30 грудня 2020 року було відкладене на 29 січня 2021 року. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 29 січня 2021 року, в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом. 29 січня 2021 року, протокольною ухвалою суду замінено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Деснянської районної у місті Чернігові раді та Службу у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради на Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради. Додатково, з підстав необхідності звернутися до керівника ДНЗ «Казка» для здійснення опитування дитини [PERSON] та підготовки для суду інформації щодо результатів такого опитування, по справі було оголошено перерву до 03 березня 2021 року. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року зобов`язано психолога-педагога (іншу уповноважену особу) закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області провести у відповідній педагогічній формі спілкування з [PERSON] , [INFO] , та надати суду письмовий звіт щодо проведеної бесіди. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 03 березня 2021 року, в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом. На виконання ухвали Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2021 року, на адресу суду з закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області надійшло повідомлення №35, від 16 лютого 2021 року (а.с. 223). З підстав заявленого клопотання відповідача [PERSON] , а також зважаючи на неявку в суд відповідачів, представника відповідача та представника позивача, судове засідання призначене на 03 березня 2021 року було відкладене на 18 березня 2021 року. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Кулініч К.В. про її участь та участь позивача у судовому засіданні, яке призначене на 18 березня 2021 року, в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом. Проте, у зв`язку з незадовільним відеозвязком, позивач та її представник, 18 березня 2021 року участь в судому засіданні не прийняли, та звернулись до суду з заявою, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кулініч К.В. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Позивач [PERSON] пояснила, що між нею та відповідачем [PERSON] існують неприязні відносини, через їх особисті ставлення одна до одної у зв`язку з розпадом сім"ї, та взаєминами між її сином та невісткою. На цьому фоні позивач не може досягнути згоди з відповідачем [PERSON] , щодо участі у вихованні онуки, так, відповідач категорично заперечує можливість баби спілкуватись з онукою за відсутності матері, забирати дитину навіть на короткий термін за місцем проживання баби. Позивач має сумніви щодо упередженості органу опіки та піклування, за місцем проживання дитини, та не бажає вирішувати даний спір за його допомогою, а вирішила скористатись правом на судовий захист. Вказала, що в позовних вимогах в частині спілкування з онукою у святкові дні та дні народження мала на увазі державні свята, пояснила, що транспортування дитини вона має змогу забезпечити власним автотранспортом. Вказала, що попри такі взаємини з позивачем, остання забирає посилки з подарунками, які надсилає відповідач, хоча не забезпечує спілкування з дитиною телефоном. Наголосила, що дитина відноситься до неї добре, позивач мешкає у м. Чернігові, забезпечена власною житловою площею. За її місцем проживання зареєстровані також як дід дитини, так і батько, тому, онука буде мати змогу поспілкуватись також і з ними, та буде знаходитись під наглядом одного із батьків. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гезердава В.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, наполягав на відмові у їх задоволенні, з підстав відсутності спору, оскільки її довірителем будь-яких перешкод у спілкуванні її доньки з позивачем не здійснюється. Додатково вказав, що докази, які б доводили вказаний факт, матеріали цивільної справи не містять. Відповідач [PERSON] підтримала позицію свого представника та наполягала на відмові у задоволенні заявлених до неї вимог. Додатково вказала, що дійсно вона розлучилась, та проживає в смт Варва разом з дитиною. Батько дитини проживає окремо, та зрідка виявляє бажання до спілкування, так, останній раз дитина бачила його в м. Прилуки, куди відповідач возила дитину на прохання свого колишнього чоловіка. Позивач зі свого боку не приїздить до місця проживання онуки, з нею не спілкується. Надсилає поштові посилки, які позивач надсилає дитині, передає їх. Особисто, позивач не телефонує до відповідача, а через свій вік та рівень розвитку, дитина не здатна на даний час листуватись з бабусею за допомогою поштових відправлень або через інтернет. Крім того, у дитини на даний час ще відсутній мобільний телефон, або гаджет для забезпечення особистого спілкування. Останній раз позивач бачила дитину близько року тому, під час їх приїзду до м. Чернігів. Вказала, що вона категорично заперечує проти спілкування дитини з бабою наодинці, крім того, категорично не погоджується з поїздками дитини до позивача в Чернігів, оскільки на даний час це пов`язано з істотними ризиками для здоров`я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 247). Представник третіх осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області та Служби у справах дітей і сім`ї Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області Гиленко Л.Р. в судовому засіданні наполягала на необхідності врахування як найкращих інтересів дитини, щодо вирішення справи по суті поклалася на розсуд суду. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області, Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим зв`язком. 10 березня 2021 року від начальника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради Зінченка О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, щодо вирішення справи по суті просив суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини (а.с. 252). З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. В подальшому рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2020 року шлюб між подружжям було розірвано, що підтверджується відповідною копією рішення (а.с. 33-34). В період шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] , народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 29). Під час судового розгляду, також, було встановлено, що позивач [PERSON] є рідною матір`ю відповідача [PERSON] , оскільки вказані обставини учасниками справи не заперечувалися, а навпаки підтвердилися усними поясненнями [PERSON] . З цих підстав, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] являється рідною бабою малолітньої [PERSON] . З копії довідки про склад сім`ї №655, виданої 18 березня 2019 року Варвинською селищною радою, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , в тому числі, зареєстровані [PERSON] , та її донька [PERSON] (а.с. 38). Факт спільного проживання відповідача [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] учасниками по справі не заперечується. З довідки виданої 20 лютого 2019 року головою правління ОСББ «Наддесення» вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). З копії свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 2006 року та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11196678 від 12 липня 2006 року, вбачається, що власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-31). Під час судового розгляду, позивачем [PERSON] зазначено, що з моменту розірвання шлюбу відповідачів, [PERSON] чинить їй перешкоди у спілкуванні з її внучкою, зокрема забороняє з нею бачитися, відвідувати внучку за місцем її фактичного проживанням чи брати її до себе додому. На даний час, між сторонами добровільної домовленості щодо порядку спілкування з онукою не досягнуто. Більш того, з пояснень, наданих сторонами в судовому засіданні вбачається, що вони мають різні та недотичні погляди на порядок спілкування дитини з бабою, та не можуть вирішити це питання добровільно. Суд звертає увагу, що згідно із ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Згідно з ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього СК України. За змістом ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а той із батьків, з ким проживає дитина, має враховувати такі права та сприяти їх реалізації. З цих правових підстав, суд звертає увагу, що посилання представника відповідача на відсутність доказів в підтвердження існування перешкод з боку відповідача щодо участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, не може братися до уваги судом, адже вимоги щодо усунення таких перешкод, позивачем заявлено не було. За таких обставин, твердження представника відповідача щодо відсутності предмету спору, також, не є обґрунтованим, оскільки безпосереднім предметом даної цивільної справи є захист права баби на спілкування зі своєю внучкою та необхідність визначення судом способу такої участі останньої у спілкуванні з дитиною. За таких обставин, оскільки позивач бажає спілкуватися з онукою, приймати участь у її вихованні, тому її порушене право підлягає захисту шляхом визначення способу її участі у вихованні та спілкуванні з останньою. Тим паче, суд зважає, що відповідач [PERSON] , під час судового розгляду, не надала жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили, що спілкування її доньки з бабусею [PERSON] негативно виплине на розвиток дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Крускіч проти Хорватії`від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Відповідно до висновку про встановлення способу участі баби у спілкуванні та вихованні внуки затвердженого рішенням виконавчим комітетом Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області №103 від 12 листопада 2020 року, як органом опіки та піклування, вирішено за доцільне визначити спосіб участі [PERSON] в спілкуванні та вихованні [PERSON] , в такий спосіб: надати можливість бабі в будь-який зручний для неї час спілкуватися з онукою в смт Варва з обов`язковим отриманням малолітньою освітніх послуг, врахуванням її стану здоров`я, бажання, погодних умов, а також епідеміологічної ситуації. Разом з тим, суд звертає увагу, що в силу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Положеннями ч. 1 ст. 151 СК України, передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація батьками свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини та її спілкуванні із рідною бабою. Враховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону, суд приходить до переконання про недостатню обґрунтованість висновку органу опіки та піклування «Про встановлення способу участі баби у спілкуванні з онукою» затвердженого рішенням виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області №103 від 12 листопада 2020 року, адже запропонований висновок не містить будь-яких конкретних та розумних пропозицій відносно встановлення конкретних способів участі баби у вихованні онуки. При визначенні способу участі баби у виховання онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік дитини (4,5 роки) який є достатнім для спілкування та нетривалого перебування з бабою без присутності матері, стан здоров`я дитини, яка відповідно до пояснень сторін інвалідності не має, не страждає на тяжкі захворювання, щотижневий розпорядок дня дитини, яка відвідує дошкільний навчальний заклад у будні дні до 17 години, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність до позивача, стосунки між родинами, та віддаленість місця проживання позивачки по відношенню до дитини. При цьому суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема звертає увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та рішення від 27 листопада 1992 року у справі "Олссон проти Швеції", в яких зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З метою виконання вимог законодавства щодо обов`язкового врахування інтересів дитини в цивільних справах даної категорії, на запит суду педагогом закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області було проведено, у відповідній педагогічній формі, спілкування з [PERSON] , за результатами якого було встановлено: що [PERSON] сумує за бабусею [PERSON] , яка проживає у м. Чернігові; у дитини відсутні образи на бабусю [PERSON] чи дідуся [PERSON] ; у [PERSON] відсутнє бажання здійснювати спільні прогулянки та особисто спілкуватися з бабусею [PERSON] , за місцем її проживання у м. Чернігові, за відсутності її мами [PERSON] . Додатково вказано, що під час вказаної бесіди [PERSON] неодноразово пригадувала спільні прогулянки та приємні покупки іграшок з бабусею [PERSON] . На останнє запитання дитина відповідь дала не відразу, оскільки спочатку вона погодилася, але потім змінила відповідь, так як без мами не хоче нікуди їхати. На переконання педагога, причина цього може полягати у відсутності повноцінного спілкування бабусі з онукою, що підтверджується відповідним повідомленням №35, виданим 16 лютого 2021 року директором ЗДО «Казка» Лущик Л.О. (а.с. 223). Зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до переконання, що порядок спілкування баби з внучкою запропонований позивачем при зверненні з позовом до суду, призведе до порушення прав інших членів сім`ї, в тому числі, відповідачів по справі, як батьків дитини, які мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, зважаючи на наявність рішення Варвинської селищної ради №102 від 25 липня 2019 року «Про визначення способів участі батька у вихованні дитини», відповідно до якого визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , зокрема: батько має право перебувати з дитиною в будь-який день із 25 по 30 число щомісяця за місцем проживання доньки з 10 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв. в присутності матері при обов`язковому врахуванні режиму, інтересів і потреб дитини на основі обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини. Крім того, при вирішенні даного спору, суд враховує, що на даний час ставиться питання про визначення порядку спілкування лише позивача, при цьому, за повідомленням сторін, дитина має значну кількість інших родичів, як по лінії позивача так і по лінії відповідача, що враховується судом. Таким чином, враховуючи ставлення сторін по справі до виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, зважаючи на думки учасників справи, беручи до уваги на вже встановлений порядок спілкування батька з донькою та наявність інших родичів дитини, з обов`язковим врахуванням інтересів малолітньої дитини [PERSON] , її вік, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, думку представників третіх осіб, а також відсутність домовленості сторін по справі щодо участі позивача у спілкування з дитиною, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених позовних вимог, надавши можливість позивачу по справі спілкуватися з онукою [PERSON] , у встановленому судом порядку, зокрема визначивши спосіб участі [PERSON] у вихованні внучки [PERSON] наступним чином: - визначити право на особисті зустрічі [PERSON] з [PERSON] протягом двох годин з 17 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. кожного четверга першого та другого тижня кожного місяця, шляхом здійснення спільних прогулянок та особистого спілкування за місцем проживання дитини: [ADDRESS] , та на території смт Варва Чернігівської області, у присутності матері [PERSON] , з правом відвідування дитячих розважальних закладів і закладів культури; - визначити право особистого спілкування [PERSON] з онукою [PERSON] забираючи останню з 17 год. 00 хв. кожної п`ятниці першого тижня кожного лютого, травня, серпня та листопада місяця кожного року, з ночівлею, без присутності [PERSON] , за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та повертати дитину до 18 год. 00 хв. кожної неділі першого тижня кожного лютого, травня, серпня та листопада місяця, відповідно, до постійного місця проживання дитини з матір`ю ( [ADDRESS] ). На переконання суду визначений судом спосіб, зокрема встановлення часу для побачень з дитиною за присутності матері, буде сприяти налагодженню контакту дитини з бабусею у більш звичних для дитини умовах, аналогічно і порозумінню сторін зокрема щодо інтересів дитини та знаходження рівноваги їх прав на спілкування з дитиною, крім того, в процесі виконання такого рішення, мати в разі втрати бажання бути присутньою під час спілкування в добровільному порядку буде мати змогу відмовитись від цих дій. Крім того, такі побачення дадуть змогу підготувати дитину за її бажання відвідати бабу за місцем її проживання. Інший встановлений спосіб, суд вважає прийнятним, з огляду на те, що він надасть дитині можливість більш тісного спілкування з позивачем та її сім`єю, можливість для більш широкого світоглядного та культурного розвитку дитини та відповідатиме інтересам останньої. Зважаючи на пояснення сторін, зокрема щодо рівня розвитку навичок читання дитини, відсутності у дитини особистих засобів зв`язку та навичок з його користування, особливостей офіційного контролю з боку виконавчих органів при виконанні такого рішення, суд вважає за недоцільне встановлювати порядок спілкування між позивачем та онукою за допомогою поштового або електронного зв`язку, телефону, та в цій частині позову відмовити. Під час звернення до суду з вказаним позовом, позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 840, 80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вимог абзацу другого п. 36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року, у випадку, якщо пропорційно розподілити судові витрати при частковому задоволення позову немайнового характеру неможливо, то судові витрати слід розподілити між сторонами порівну. На підставі викладеного,

Outcome: partial