Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів, зазначав, що [INFO] народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого спершу батьками було вказано [PERSON] та [PERSON], які на момент народження останнього офіційно перебували у шлюбі, однак з 2003 року проживали окремо, створивши нові сім'ї. Вказує, що [PERSON], не будучи біологічним батьком [PERSON], звернувся до Кіровського районного суду м. Донецьк із позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, позов [PERSON] було визнано. Рішенням суду від 19.02.2007 року вказаний позов було задоволено та з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] відомості про батька [PERSON] виключено. 02.03.2007 року зазначене рішення суду набрало законної сили. Також вказує, що в подальшому у свідоцтво про народження [PERSON], у відповідності до ч.1 ст.135 СК України були внесені зміни, а саме: батьком дитини вказано неіснуючу особу, а саме [PERSON], тобто зі слів матері. Зазначає, що для встановлення того, що він є батьком [PERSON], ним було замовлено проведення генотипоскопічного дослідження, за результатами якого встановлено, що вірогідність того, що він є біологічним батьком [PERSON] складає 99,9999 %. Крім того вказує, що на даний момент син [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні. [PERSON] - [PERSON] допомоги на утримання сина не надає. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], зобов'язати Малиновський районний у місті Одесі відділ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], де зазначити його батьком і прізвище дитини «[PERSON]», а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, підтвердивши обставини, викладені в позові, просив задовольнити позовні вимоги. Додатково пояснив, що [PERSON] є його сином, так як він проживав з матір»ю дитини в громадянському шлюбі. [PERSON] його знає давно, так як вони проживали разом доки мати хлопчика не засудили. Раніше не звертався до відповідних органів чи суду щодо встановлення свого батьківства відносно [PERSON] Щодо вимоги про стягнення аліментів, пояснив, що не наполягає на отриманні коштів від [PERSON], так як знає, що остання не має можливості їх сплачувати, вказану вимогу заявив за порадою адвоката, який готував позов до суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, відповідно до п.19 розділу ХІІІ ЦПК України як учасники справи, місце проживання яких знаходиться на тимчасово окупованій території України. Представник третьої особи Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області до суду не з'явився, будучи належно повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов та пояснень третьої особи щодо позову до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування Сторожинецької РДА в судовому засіданні пояснила, що 06.11.2018 року стало відомо від Годилівського НВК про дитину [PERSON], яка залишалася без батьківського піклування. Було досліджено обставини, за яких дитина залишилася без батьківського піклування. Встановлено, що малолітнього [PERSON] в липні 2018 року привезла бабуся з м.Донецька, залишила у [PERSON]. За заявою бабусі дитина була влаштована до Годилівського НВК. Орган опіки та піклування повідомив Міністерство соціальної політики про виявлення дитини, переміщеної із тимчасово окупованої території, яка залишилася без батьківського піклування. В дальшому дитині [PERSON] було надано статус внутрішньо переміщеної особи і призначено державну допомогу. Ними в телефонній розмові з бабусею дитини [PERSON] було з»ясовано, що остання дійсно привезла дитину і залишила у [PERSON] як біологічного батька дитини, влаштувавши її до Годилівського НВК, так як вона не має змоги доглядати за внуком, а мати хлопчика ним не займається. Вони бачили малолітнього [PERSON], неодноразово протягом 2018-2019 років відвідували сім»ю [PERSON], встановили, що для дитини створені всі умови для морального і фізичного розвитку, хлопчик відвідує навчальний заклад без пропусків, скарг щодо нього немає. У [PERSON] хороші стосунки як з [PERSON], так і з його нинішньої дружиною. Дитина була виявлена спільно з працівниками органу поліції. У них відсутні відомості про розшук чи викрадення [PERSON]. Не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника органу опіки та піклування, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Мар'їнка, Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 16.06.2005 року Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області. Відповідач [PERSON]. народилася [INFO] в м. Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.1992 року. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 30.12.1999 року Кіровським відділом РАГС м. Донецька, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 30.12.1999 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище «[PERSON]». Відповідно до копії рішення Кіровського районного суду м.Донецька від 19.02.2007 року у справі №2о-65-07 задоволено позовні вимоги [PERSON] та виключено відомості про нього як про батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO], №484 від 11.07.2006 року по першому відділу РАЦС Малиновського району м.Одеси, так як судом встановлено, що позивач не є батьком дитини, при цьому відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 27.08.2008 року першим відділом РАЦС Малиновського районного управління м. Одеси, [INFO] в м. Одеса народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], батьком - [PERSON]. З копій довідки та інформаційного листа, виданих Першим Малиновським відділом РАЦС Одеського МУЮ №114-02-21 вбачається, що в книзі реєстрації актів про народження Першого Малиновського відділу РАЦС Одеського МУЮ 11.07.2006 року проведений відповідний запис №484 про народження [PERSON], [INFO], де батьком, у відповідності до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, зазначений [PERSON], матір'ю - [PERSON]. З довідки, виданої виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №7310 від 28.12.2018 року вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO] дійсно проживає з [PERSON], [INFO], який здійснює за ним належний догляд. З акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї, складеного 28.12.2018 року комісією в складі: секретаря сільради [PERSON], начальника відділу соцзахисту населення виконкому Великокучурівської сільради [PERSON], командира громадського формування [PERSON] та затвердженого сільським головою [PERSON] вбачається, що до складу сім'ї [PERSON] входять: дружина - [PERSON], син - [PERSON], [INFO] та пасинок - [PERSON], [INFO], які проживають в [ADDRESS] без реєстрації. Неповнолітній [PERSON], [INFO] виявлений як дитина, переміщена із тимчасово окупованої території та залишена без батьківського піклування і постановлений на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується актом від 06.11.2018 року та довідкою від 08.11.2018 року №0000647230. Згідно рішень Кіровського районного в м. Донецьку виконавчого комітету №№630, 634 від 26.11.2008 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування та [PERSON] призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO] Наказом служби у справах дітей Сторожинецької РДА №326 від 09.11.2018 року [PERSON], [INFO], уродженця м. Донецьк, поставлено на облік, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах та його тимчасово влаштовано в сім'ю [PERSON] Відповідно до висновку генотипоскопічного дослідження від 06.12.2018 року №19953, проведеного медико-генетичним центром «МАМА-ПАПА», встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] не виключається, ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб складає 99,9999%. Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.126 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно абзацу 2 ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 5 зазначеної Постанови роз"яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державцої реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд вважає, що в ході судового розгляду встановлено, що позивач є біологічним батьком [PERSON], [INFO], тому позовні вимоги в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Проаналізувавши положення ст.180,181 СК України, можна зробити висновок, що право на отримання аліментів на утримання дітей має один з батьків, з яким проживає дитина. Суд вважає, що позивач [PERSON] передчасно звернувся з вимогою про стягнення аліментів, так як на час звернення з позовом до суду він не є батьком малолітнього [PERSON], визначеним у встановленому законом порядку. Тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. На підставі ст.ст.125, 126, 128, 134, 180, 181 СК України,

Outcome: partial