overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

27 січня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 011-13507-270111 від 14 березня 2012 року відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт кредитної лінії на суму 5933.78 грн.. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06 листопада 2014 року становила 5830,04 грн. ( 5830,04 грн. - тіло кредиту; прострочене тіло кредиту 0,00 грн. - заборгованість за комісіями 0,00 грн.) Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений відповідно до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про слухання справи у його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 06 листопада 2014 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 5830,04 грн. ( 5830,04 грн. - тіло кредиту; прострочене тіло кредиту 0,00 грн. - заборгованість за комісіями 0,00грн.), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

27 травня 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей синів- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд, вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2000 року, та є батьками двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив, до суду не з"явився. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. За такого суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист інтересів неповонолітніх дітей на матеріальне утримання. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

27 червня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 4 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 1998 року. Дитина проживає спільно з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як є працюючим, має стабільний дохід, стан здоров»я задовільний. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини- сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття . Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з»явився, але в заяві до суду зазначає, що позовні вимоги визнає, сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку згоден, справу просить розглянути без його участі. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття, за наявності для того законних підстав та визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

27 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року, на даний час шлюбні стосунки припинені. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоч є працездатним, і може її надавати. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги, підтримала. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.. 184 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 30 травня 2012 року, виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 470 . Від цих стосунків у них народився син [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 23 березня 2007 року, виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 171. На даний час сторони сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою, що підверджується довідкою про склад сім"ї № 64 виданої квартальним комітетом міста Первомайська 25 червня 2014 року Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає, хоча має можливість, є працездатним. За таких обставин суд дійшов висновку, поззовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню, а визнання позову відповідачем не порушують його права, права третіх осіб. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

27 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.06.2014р. о 11 год. 14 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.06.2014р. о 11 год. 14 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Гончаренко В.А. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора неадекватна. Називає себе чужим ім"ям, вампіром, каже, що харчується кров'ю, зове до себе неіснуючих людей. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперевний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

27 червня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 07.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 006-16115-070113, згідно якого відповідачеві було відкрито рахунок № [NUMBER] на погашення заборгованості в національній валюті гривні та надано споживчий кредит в розмірі 3 089,00 грн. з 0,01% відсотками річних. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 2 401,13 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 006-16115-070113, згідно якого відповідачеві було відкрито рахунок № [NUMBER] на погашення заборгованості в національній валюті гривні та надано споживчий кредит в розмірі 3 089,00 грн. з 0,01% відсотками річних. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 11.04.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 2 401,13 грн., яка складається з: 2 401,05 грн. - заборгованість за сумою кредиту та 0,08 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 2 401,13 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

\~ 27 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з"явилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.. Зазначила, що 23 березня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~\~\~\~\~ Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач\~ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений\~ судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 23 березня 2013 року\~ перебувають у шлюбі ( а.с.5). \~ Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640\~ грн.\~\~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

28.01.1990 року сторони зареєстрували шлюб у Сумівській сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 01). Від цього шлюбу дитина повнолітня. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, з 2011 року вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, він має іншу сім'ю, тому він наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він підтримує позов і просить розглянути справу у його відсутність. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона визнає позов і просить розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, з 2011 року проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

- 28.01.1997 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають. В січні 2009р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати, миритися не бажає, оскільки ніяких відносин з відповідачем тривалий час немає. Відповідач в судове засідання не з"явився про дату, час і місце слухання справи належно повідомлений. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

28.01.2014р. [PERSON]. звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що по місцю реєстрації його народження, в книзі записів актів громадського стану про народження був зроблений відповідний актовий запис за номером 29 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Запис його батька був зроблений як „[PERSON]", без зазначення його прізвища та по батькові. [INFO] батько заявника помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та іншого майна і яку заявник має намір успадкувати. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] та є рідним батьком заявника. Заявник в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Заінтересована особа по справі - [PERSON], просила провести розгляд даної справи за її відсутності, про що до суду подала відповідну заяву, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 6), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved