Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

11.09.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначає, що 23.10.2016 р. помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної сумісної власності частку квартири [ADDRESS], в якій він був зареєстрований та проживав на час смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є вона, як його рідна дочка, її сестра [PERSON], його друга рідна дочка та його дружина відповідач [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 15.12.2004 р. за № 3349, відповідно до якого заповів їй у власність після смерті частку зазначеної вище квартири. До спадкової маси входить частина у спільній сумісній власності на зазначену квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була набута [PERSON] та відповідачем [PERSON] у спільну сумісну власність шляхом приватизації відповідно до свідоцтва № 5807 про право власності на житло, виданого Шевченківською районною радою 25.12.1997 р. З метою отримання спадщини вона у встановлений строк звернулась до П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] також у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь. Відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом спільного з ним проживання на час смерті. Під час оформлення спадкової справи відповідач умисно не надавала та не надає наразі правовстановлюючі документи на квартиру, шляхом омани намагалась умовити її не подавати заяву про прийняття спадщини до збігу 6-місячного строку з часу смерті батька, таким чином намагалась умовити її фактично пропустити строк для прийняття спадщини. У зв»язку з ненаданням нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на вказану квартиру, які знаходяться в розпорядженні [PERSON] постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.05.2017 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [PERSON] не вправі претендувати на обов»язкову частку у спірній квартирі, оскільки квартира була надана родині [PERSON] (йому, його дружині [PERSON] та його матері [PERSON]В.), квартира була надана [PERSON] в той час коли він з [PERSON] не проживав, не вів спільного господарства. Вона проживала у згаданій квартирі з 1988 р. На кошти її батьків були придбані у квартиру всі меблі, зроблено ремонт. 03.12.1988 р. померла [PERSON] Відповідач, яка є другою дружиною [PERSON], потай від неї та [PERSON] уклала шлюб з їх батьком, прописалась в квартиру та приватизувала ? частку цієї квартири. Від свого першого чоловіка [PERSON] отримала ? частину приватного будинку. Відповідач намагалась відсторонити її від спадщини, вводила в оману. Всі документи для оформлення спадщини вона була вимушена замовляти повторно, оскільки [PERSON] на надала їх нотаріусу. Посилаючись на ст.ст.370, 1216, 1218, 1223, 1226, 1241, 1274 ЦК України, за уточненим позовом [PERSON] просить позбавити [PERSON] обов»язкової частки у спадщині спадкоємця [PERSON] після смерті її батька [PERSON]; визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій посилаючись на ті ж фактичні обставини справи, що і позивач за первісним позовом, на ст.ст.1241, 1269, 1270 ЦК України, просить визнати за нею право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом (обов»язкова частка) після смерті 23.10.2016 р. її чоловіка [PERSON] Зазначає, що оформити спадщину у позасудовому порядку не має змоги, оскільки постановою нотаріуса П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 19.10.2017 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва. Ухвалою судді від 05.10.2017 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 30.10.2017 р. 30.10.2017 р. розгляд справи було відкладено на 27.11.2017 р. за клопотанням представника відповідача для укладення мирової угоди, прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. 27.11.2017 р. розпочато розгляд справи, оголошена перерва до 21.12.2017 р. за клопотанням позивача для уточнення позовних вимог. 21.12.2017 р. оголошена перерва до 17.01.2018 р. за клопотанням представника позивача та представника відповідача. [PERSON] та її представник підтримали в судовому засіданні первісний позов, просили його задовольнити та відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічної позовної заяви. Представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги [PERSON] визнала частково, не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на 5/12 часток спірної квартири, позов про позбавлення [PERSON] права на спадкування вважала безпідставним. Просила задовольнити зустрічну позовну заяву. Третя особа [PERSON] направила до суду заяву, в якій підтримала заявлені [PERSON] вимоги, просила їх задовольнити. Представник третьої особи П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приймаючи до уваги позицію третіх осіб, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а позов [PERSON] слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.10.2016 р. помер [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва № 5807 про право власності на житло, виданого Шевченківським районною радою 25.12.1997 р. (а.с.15 зв.). Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Ст.372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З наведеного суд дійшов висновку, що частка [PERSON] у квартирі, яка перебуває у спільні сумісній власності, складає ?. Відмовляючи [PERSON] в задоволенні позовних вимог про позбавлення [PERSON] обов»язкової частки у спадщині спадкодавця [PERSON] суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, не передбачений ст.1241 ЦК України. Згідно визначеної норми розмір обов»язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Тобто згадана норма не надає суду права позбавити спадкоємця, який має право на обов"язкову частку, цієї частки. Крім того, під час розгляду справи не довела наявність обставин, які б свідчили про те, що розмір обов»язкової частки [PERSON] у спадщині повинен бути зменшений, а тому позовні вимоги позивача за первісним позовом в цій частині не підлягають задоволенню. Як встановлено судом, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його доньки [PERSON] і [PERSON], а також дружина [PERSON] (а.с.8, 13) 15.12.2004 р. [PERSON] склав заповіт, яким належну йому на праві власності частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] (а.с.7). У встановлений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] звернулась до нотаріуса з відповідною заявою. [PERSON] подала нотаріусу заяву, в якій повідомила, що не приймає спадщину після смерті батька та відмовляється від неї на користь [PERSON] Згідно довідки з департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з померлим на день смерті була зареєстрована [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 17.05.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. 19.10.2017 р. державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через наявність невирішеного судом спору між сторонами. Вищевикладене підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної П»ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.43-65). Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд задовольняє позовні вимоги частково, та визнає за позивачем право власності на 5/12 часток спірної квартири. Ст.1241 ЦК України визначено, що неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки , яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Зі змісту згаданої норми випливає, що [PERSON], як непрацездатна вдова, спадкує після смерті [PERSON] 1/12 частку квартири [ADDRESS], а тому пред»явлений нею позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial