Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

01 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту родинних віднсин між [PERSON] та [PERSON] більше п'яти років з 2009 року до дня смерті [PERSON], визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після [PERSON], померлої 12 червня 2017року. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [PERSON]( до шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 08 жовтня 1971році у сімї [PERSON] (до шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], ЇЇ батьки:[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 квітня 1971року.Окрім [PERSON] у сімї був брат [PERSON], який народився 24 лютого 1968 році.11 листопада 1975 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, після розірвання шлюбу присвоєно прізвище на «Аллахвердова».29 травня 1987році [PERSON] помер.18 квітня [PERSON] Ігорович зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище після одруження чоловіка [PERSON] Ігорович.22 вересня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] після чого їй присвоєно прізвіще «Замощенко». 20 червня 2001року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на Аллахвердов.23 січня 2007року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON]. 11 січня 2009року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. З часу реєстрації шлюбу [PERSON] переїхала проживати до чоловіка у квартиру № 19, розташовану у будинку №5 по вул. Отакара Яроша м. Харкова. Ця квартира належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 10 листопада 1997року, [PERSON], яка померла 26 серпня 2004року та [PERSON]. За місцем постійного проживання чоловiка [PERSON] не була зареєстрована, в неї був статус особи без постійного місця проживання,[PERSON] не встиг оформити спадщину на дві частки його квартири після смерті його баби та діда [PERSON] та [PERSON]. З часу реєстрації шлюбу [PERSON] постійно проживала з чоловіком [PERSON], його матірю [PERSON], та сестрою чоловіка- Замощенко [PERSON] у квартирі № 19, розташованої у будинку №5 по вул. Отакара Яроша м. Харкова. 14 листопада 2011року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач разом з [PERSON] прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини після матері до Другої та Шостої [PERSON] державним нотаріальним конторам у встановлений законом строк. [PERSON] був інвалідом ІІ групи його жінка [PERSON] була інвалідом І групи і вони потребували постійного уходу та допомоги, яку [PERSON] постійно ним надавала, піклувалася ними, проживали однією сімєю, постійно проживали у квартирі №19 яка розташована у будинку №5 по вул. О.Яроша м.Харкова.06 лютого 2014року [PERSON] помер. Після [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини двохкімнатної квартири №19, яка розташованої у буд.№5 по вул. О.Яроша м.Харкова. [PERSON] разом з [PERSON] подали заяву про прийняття спадщини після [PERSON] до Шостої [PERSON] Державної нотаріальної контори, але [PERSON] було відмовлено в прийняті заяви тому ,що я є спадкоємцем другої черги, а [PERSON] , як жінка спадкодавця є спадкоємицей першої черги і від неї заяву було прийнято і відкрита спадкоємна справа №382/2017.З часу смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали у спадкоємній квартирі, вели спільне господарство, сплачували комунальні платежі, робили ремонт. З вересня 2014 року [PERSON]К повністю було паралізовано. [PERSON] постійно опікувалася нею до часу її смерті.12 червня 2017 року [PERSON] померла. [PERSON] за власні кошти займалася справами з її поховання [PERSON] Після [PERSON] з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася до Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді 1/3 двокімнатної квартири [ADDRESS], яке вона не встигла оформити після смерті її чоловіка [PERSON], яке належало спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1-96-69836 від 14листопада 1996року, яке видано [PERSON] міським центром приватизації державного житлового фонду. Фактично позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки залишилася проживати у вказаній квартирі, крім того, до її смерті постійно проживала за вказаною адресою. Позивач вказує, що при зверненні до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], їй не змогли видати свідоцтва в зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв'язок з померлою і їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, протии винесення заочного рішення не заперечував. 06 лютого 2019 року від відповідача [PERSON] міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог. 07 лютого 2019 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Дослiдивши матеріали справи, суд\~вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася 08 жовтня 1971році у сімї [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про народження серії Ш-ВЭ № 034557. Її батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 квітня 1971року, про що складено актовий запис про реєстрацію шлюбу № 29. У сімї був брат [PERSON], який народився 24 лютого 1968 році, свідоцтво про народження серії ІІ-АВ № 726547, актовий запис № 2665. 11 листопада 1975 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, після розірвання шлюбу присвоєно прізвище на «Аллахвердова», свідоцтво про розірвання шлюбу І-ВЛ № 350080, видане відділом ЗАГС Московського району м.Харкова. 29 травня 1987році [PERSON] помер, свідоцтво про смерть зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову [PERSON] міського управління юстиції, серії ІІІ-ВЛ № 385914 18 квітня [PERSON] Ігорович зареєстрував шлюб з [PERSON], свідоцтво про шлюб зареєстровано у міському відділі реєстрації актів громадського стану [PERSON] обласного управління юстиції, актовий запис №657, прізвище після одруження чоловіка [PERSON]. 22 вересня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] після чого мені присвоєно прізвище «Замощенко», якого було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 400. 20 червня 2001року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 424, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. 23 січня 2007року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], якого було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 31. 11 січня 2009року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (зараз [PERSON]) [PERSON], свідоцтво про шлюб, видане Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції,актовий запис №3. [PERSON] переїхала проживати до чоловіка у квартиру № 19, розташовану у будинку №5 по вул.Отакара Яроша м.Харкова. Відповідно Свідоцтва про право власності на житло № 1-96-69836 від 14листопада 1996року, виданного [PERSON] міським центром приватизації державного житлового фонду,квартира належить [PERSON], який помер 10 листопада 1997року, [PERSON], яка померла 26 серпня 2004року та брату [PERSON] померлому 06 лютого 2014року. За місцем постійного проживання чоловiка [PERSON] не булла зареєстрована в неї був статус особи без постійного місця проживання. Окрім помешкання чоловіка в неї іншого житла при житті не було. Мешкала вона разом з чоловіком [PERSON] , його матери [PERSON], [PERSON] у квартирі № 19, розташованої у будинку №5 по вул.Отакара Яроша м.Харкова. Цей факт підтверджується показами сусідей по будинку та актом , який було складено сусідами за життя [PERSON]. 14 листопада 2011року померла [PERSON], свідоцтво про смерть зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову [PERSON] міського управління юстиції, серії І-ВЛ № 332842 Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач разом [PERSON] прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини після матері до Другої та Шостої [PERSON] державним нотаріальним конторам у встановлений законом строк. [PERSON] був інвалідом ІІ групи його жінка [PERSON] була інвалідом І групи і вони потребували постійного уходу та допомоги, яку я постійно ним надавала. 06 лютого 2014року [PERSON] помер, свідоцтво про смерть зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову [PERSON] міського управління юстиції, серії І-ВЛ № 431890, актовий запис № 1949. Після [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини двохкімнатної квартири №19, яка розташована у буд.№5 по вул.О.Яроша м.Харкова. Позивач з [PERSON] подали заяву про прийняття спадщини після [PERSON] до Шостої [PERSON] Державної нотаріальної контори. Позивачу було відмовлено в прийнятті заяви тому ,що є спадкоємець першої черги жінка спадкодавця від неї заяву було прийнято і відкрита спадкоємна справа №382/2017. З часу смерті [PERSON] позивач з [PERSON] проживали у спадкоємній квартирі. Вели спільне господаство, сплачували комунальні платежі, робили ремонт. З вересня 2014 року [PERSON]К повністю було паралізовано. 12 червня 2017 року [PERSON] померла свідоцтво про смерть зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову [PERSON] міського управління юстиції, серії І-ВЛ № 594431, актовий запис № 8609. Позивач за власні кошти ховала [PERSON] займалася справами з її поховання, доказом даної обставини є Договір-замовлення на організацію поховання та ритуальні послуги Після [PERSON] з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася до Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори. Згідно письмової відмови шостої держаної нотаріальної контори крім [PERSON] [PERSON] спадкоємців немає. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді 1/3 двокімнатної квартири [ADDRESS], яке вона не встигла оформити після смерті її чоловіка [PERSON], яке належало спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1-96-69836 від 14листопада 1996року, яке видано [PERSON] міським центром приватизації державного житлового фонду. Фактично позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки залишилася проживати у вказаній квартирі та на підставі показів свідків, до її смерті постійно проживала за вказаною адресою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. 20 червня 2018року Шоста державна [PERSON] міська нотаріальна контора мені відмовила в видачі свідоцтва про визнання мене спадкоємцем четвертої черги після [PERSON] в звязку з тим, що в мене відсутні документи, які підтверджують родинний зв'язок з померлою і мені необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи відсутність у [PERSON] спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України, маю право на спадкування за законом у четверту чергу. В підтвердження вище перелічених фактів суду надані фотографії спільного побуту та життя, та покази свідків, які є сусідами та знайомими спадкодавця та позивача. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за вдачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними". Стаття 1264 Цивільного Кодексу України визначає,що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Тобто з 11 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, тобто більше п'яти років, а тому відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги після померлої, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved