Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 травня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому сертифікат на земельну частку (пай) в КСП ім. Зайковського серії КР № 0080496. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку №703, площею 5,47 гектарів, розташовану на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Після складання заповіту, взамін сертифікату, 25 липня 2002 року [PERSON], на підставі розпорядження голови Вільшанської районної державної адміністрації №132-р від 27.05.2002 року, був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Зазаначає, що у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом на цю земельну ділянку в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку та запропоновано звернутись до суду. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 5.47 га., розташовану на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника Добрянської сільської ради, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу сертифікат на земельну частку (пай) в КСП ім. Зайковського серії [NUMBER]. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за № 92 (а.с.10). [INFO] року [PERSON] померла в с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданого 07 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції (а.с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, і на земельну ділянку №703 площею 5.47 гектарів, розташовану на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської ради, право приватної власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 25 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Вільшанської районної державної адміністрації №132-р від 27 травня 2002 року та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №683 (а.с.11). Вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі №БП-146/0-136/6-15 від 16.10.2015 року. 11 липня 2011 року позивач звернувся до Вільшанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 23 травня 2000 року, за реєстром №92. Заведена спадкова справа зареєстрована в реєстрі спадкових справ за №371. Відмова Вільшанської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва обумовлена тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с.13). З довідки, виданої Добрянською сільською радою вбачається, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 23 травня 2000 року, зареєстрований в реєстрі за №92, не скасовавувався і не змінювався (а.с. 9). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїм спадкоємцем одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, на підставі ст. 213 ЦК України, суд приходить до висновку, що справжнє волевиявлення (розпорядження) спадкодавця на випадок своєї смерті було спрямоване на перехід права власності на землю, право на яку було посвідчене сертифікатом, а потім і державним актом, виданим на підставі цього сертифіката, - до позивача, що є підставою для визнання за ним, відповідно до п. г ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, права власності на спадщину (земельну ділянку) за заповітом. Осіб, які відповідно до ст.1241 ЦК України мали б право на обов"язкову частку у спадщині судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved