Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулось в суд з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останньої на його користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 21 843,09 грн. та судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що 01.11.2010 року о 18-50 в м. Кіровограді відповідач, керуючи автомобілем «Citroen» з державним номерним знаком [NUMBER], допустила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. На дату скоєння пригоди відповідач не мала чинного договору обв»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідачки у скоєнні ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2010 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих збитків згідно висновку № 109/10 від 05.11.2010 року становить 26 211,71 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП відшкодована не була потерпілій особі, а власник пошкодженого автомобіля звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було надано копію полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/3974497 (термін дії з 04.08.2010 року по 03.08.2011 року) і 02.11.2011 року йому було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 21 843.09 грн. (без урахування ПДВ). Оскільки, ним виконано обов»язок по відшкодуванню шкоди за водія транспортного засобу, який здійснив ДТП і не мав обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то посилаючись на вимоги діючого законодавства, просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити, не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в своїй заяві не заперечував. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2010 року близько 19-00 в м. Кіровограді відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Citroen С4 з державним номерним знаком [NUMBER], по вулиці Луначарського на перехресті з вулицею Шевченка не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1, не впевнилась в безпеці маневру, виїхала на перехрестя та допустила зіткнення з автомобілем Daeowoo Sens державний номерний знак [NUMBER], який рухався з правого боку по вулиці Шевченка, після чого автомобіль Citroen допустив наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi Lancer з державним номерним знаком [NUMBER]. Внаслідок ДТП три автомобілі отримали механічні ушкодження, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вину у вчиненому адміністративному правопорушенні [PERSON], [INFO] визнала повністю. Даний факт підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2010 року, якою [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і їй призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пункт 1 частини 2 вказаної статті визначає, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до звіту № 109/10 про оцінку автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6, реєстраційний № [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON], від 05.11.2010 року вартість матеріального збитку завдана власнику вищезазначеного автомобіля складає 26 211,71 коп. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.»а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах. Визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На час скоєння ДТП відповідач не мала полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 4685 від 02.11.2011 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування на підставі наказу № 1722 від 05.07.2011 року [PERSON] в сумі 21 843,09 грн. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України, п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки і судові витрати, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією на суму 243,60 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України знайшли своє підтвердження в суді і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і ст.ст. 22, 1166, 1911 ЦК України, ПП ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

Outcome: approved