Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

17 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що її батьками є [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері залишилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у сільськогосподарському акціонерно - пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське», площею 3,71 га, яка розташована на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що належала померлій на підставі сертифіката серії СМ № 0111171. Однак, вона не може реалізувати своє право на спадщину у зв'язку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачений. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 3,71 умовно кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала письмову заяву про те, не заперечують проти задоволення позову, просив розглянути справу у її відсутність (а. с. 21 ) . Представник відповідача - Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що проти задоволення позову не заперечують. Просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 16 ). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Державний нотаріус надіслала до суду лист про розгляд справи без її участі (а. с. 14 ). Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями. У відповідності до п. 2 Указу Президента України № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а. с. 6 зворотній бік). У відповідності до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] позивачці [PERSON] після укладення шлюбу було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] (а. с. 7 зворотній бік). [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Зі змісту листа, виданого відділом Держземагенства України у Білопільському районі Сумській області вбачається, що згідно розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року № 294 та відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам КСП «Шкуратівське» на території Шкуратівської сільської ради громадянці [PERSON] виписаний сертифікат серії СМ № 0111171 від 12 листопада 1996 року за реєстраційним номером 171, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,71 га, та виданий на руки (а. с. 9). Згідно витягу з технічної документації по визначенню розмірів та вартості земельної частки (паю) нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) становить 42 854 грн. (а. с. 8 зворотній бік). З довідки, виданої виконавчим комітетом Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 281 від 12 червня 2014 року вбачається, що [PERSON] на день смерті - [INFO] проживала разом з [PERSON] в с. Череватівка Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлої виконкомом Шкуратівської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, а саме розпоряджалась речами померлої, обробляла земельну ділянку, але юридично спадщину не оформила (а. с. 8). На підставі оголошення в районній газеті «Білопільщина» від 23 жовтня 2014 року загублений сертифікат на земельну ділянку серії СМ № 0111171 від 12 листопада 1996 року, виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а. с. 19-20 ). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2014 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась (а. с. 14-15). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документом, який посвідчує право на земельну частку (пай) також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] має право на земельну ділянку (пай), що видавався її матері [PERSON], як члену колективного сільськогосподарського підприємства - сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Шкуратівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,71 умовно кадастрових гектірів без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. Однак, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Шкуратівське» площею 3,71 га, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved