Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

06.03.2020 року позивач [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який зареєстрований в с. Шоломки Овруцького району Житомирської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з дня подання заяви на період навчання до 30.06.2022 року. Мотивуючи тим, що відповідач є батьком їх доньки [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається в комунальному закладі вищої освіти ''Житомирський базовий фармацевтичний коледж'' на денній формі, на контрактній основі у зв`язку з чим не отримує стипендію, доходів немає. Крім того, проживає в приватній квартирі, за яку щомісячно сплачується 1700,00 грн.. У зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що має другу групу інвалідності та на даний час проходить реабілітацію, тому не має можливості самостійно утримувати дочку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач надав відзив, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, у зв`язку з тим, що від іншого шлюбу має двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, діти часто хворіють, що тягне за собою значні фінансові витрати. Крім того, дружина так само хворіє. Нещодавно їй була зроблена операція. Згідно судової практики, при продовженні навчання аліменти стягуються при можливості їх сплачувати, він позбавлений можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, оскільки розмір визначений позивачкою перевищує розмір встановлений чинним законодавством. Зазначив, що навчання в закладі на комерційній основі безпосередньо не пов`язане з особливостями розвитку здібностей дитини, тому вирішення питання здобуття освіти дитиною має здійснюватися за погодженнями з батьками дитини. Відповідач вказав, що не погоджується на навчання дитини на платній основі, мати самостійно надала згоду на навчання дочки на платній основі, тому таке навчання не може бути визнане, як понесення додаткових витрат. Крім того, проживання в квартирі, а не в гуртожитку, також є особистим рішенням позивачки. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 березня 2002 року (а.с.4). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.07.2017 року №2184 та довідки виданої виконкомом Овруцької міської ради Житомирської області від 03.03.2020 року №365, дійсно місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 23.10.2002 року по даний час (а.с.7,8). На даний час [PERSON] є студенткою комунального закладу вищої освіти '' Житомирський базовий фармацевтичний коледж '' Житомирської обласної ради, І-109 групи, спеціальності '' Фармація, промислова фармація '' бакалавр. Остання навчається на контрактній основі і стипендію не отримує, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. Плата за 2019-2020 н.р. - 19100,00 грн.. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 63100,00 грн., що видно з довідки Житомирського базового фармацевтичного коледжу від 16.01.2020 року №288 та договору №Е-93 про підготовку фахівця за освітньою програмою першого (бакалаврського) рівня вищої освіти від 06 серпня 2019 року (а.с.11-16). Позивач має другу групу інвалідності, що видно з копій довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №866629 від 20.01.2020 року (а.с.17,18). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд. За таких обставин, суд вважає, що внаслідок навчання на стаціонарі на контрактній основі повнолітня дочка сторін не має можливості працювати та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення ними повноліття, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; не досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної в постановах від 28.03.2018 року у справі № 640/21562/15-ц та від 28.02.2019 року 466/532/16-ц, за недоведеності обставини спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу, лише та обставина, що він є батьком і на нього покладено обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Дослідженням доказів судом встановлено, що [PERSON] , дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання та не спроможна себе утримувати. Однак доказів того, що відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, матеріали справи не містять. Крім того, доводи позивача щодо оплати проживання дочки на приватній квартирі документально не підтверджені, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, спростовуються наданими останнім доказами, оскільки на утриманні відповідача перебувають малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2014 року та серії [NUMBER] від 24 квітня 2013 року. Крім того, дружина відповідача та діти хворіють, що підтвержується долученими в якості доказу до відзиву довідками. Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що необхідною умовою виконання певних функцій, а саме надання матеріальної допомоги, є факт наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Інших доказів, що підтверджують наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог та спростовують доводи відповідача, позивачем не надано. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити. Тому

Outcome: dismissed