Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернулася до суду з вищевказаним позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (далі - відповідач), з вимогами: - визнати протиправними дії представників відповідача з припинення постачання природного газу, здійснене 16.02.2021, до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає позивач; - стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4994,00 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 07.02.2021 позивач, повернувшись до дому, побачила біля вхідних дверей акт №0100410168 на відключення газових приладів та побутових лічильників газу від 07.02.2021. В акті вказано прізвище " [PERSON] " та адресу: [ADDRESS] , а причиною відключення вказано витік газу. Проте, в акті відсутні підписи слюсаря та абонентів. 16.02.2021 на території зазначеного домоволодіння припинено газопостачання, а на лічильник накладено пломбу. 17.02.2021 на вказану адресу було надіслано текст позовної заяви про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу з [PERSON] . На письмове звернення позивача щодо відновлення газопостачання, представником відповідача було запропоновано реструктуризувати борг або погасити його. Позивач вважає, що такі дії представників відповідача, під час поширення коронавірусної хвороби, заборонені законом. Крім того, після відключення газопостачання в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , позивач була позбавлена можливості приготувати гарячу їжу, а також не могла підтримувати належну температуру в житловому приміщенні. Як наслідок, через моральні переживання у позивача погіршилося самопочуття, підвищилась дратівливість, з`явилося відчуття безпорадності. З метою захисту своїх прав у судовому порядку, позивачем було укладено з адвокатом договір про надання правової допомоги, витяг з якого було надано суду спільно з актом приймання-передачі юридичних послуг. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 16.03.2021 відмовлено в задоволенні заяви позивача про проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 30.03.2021 було відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, а тому її розгляд продовжено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, через свого представника, подав до суду відзив на позов, у якому заперечується проти задоволення позову в повному обсязі. Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами. За вказаною позивачем адресою: [ADDRESS] , у відповідності до Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу природного газу, відповідач надає [PERSON] послуги з розподілу природного газу. Отже, позивач не є стороною даних договірних відносин, що вказує на безпідставність позовних вимог та їх необґрунтованість. Крім того, 19.03.2020 від [PERSON] , як особи з якою укладено договір, надійшла заява про припинення газопостачання у зв`язку з його тимчасовим не проживанням за вказаною адресою. Відповідач вважає, що жодних протиправних дій у зв`язку з припиненням газопостачання не було здійснено, оскільки на період поширення коронавірусної хвороби, не заборонено припиняти постачання газу за заявою споживача. Зрештою, з огляду на заявлену вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення відносно неї протиправної поведінки зі сторони відповідача. На підтвердження вказаних обставин відповідачем подано суду копію заяви [PERSON] про припинення газопостачання від 19.03.2020. Позивач відповіді на відзив не подала. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступне. 16.02.2021 на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] представниками відповідача припинено газопостачання, а на лічильник накладено пломбу. Сторонами не оспорюється той факт, що газопостачання до вказаного будинку здійснювалося на підставі укладеного з [PERSON] та представником відповідача Типового договору розподілу природного газу. Отже, позивач не є стороною даних договірних відносин. Позивач зазначає, що після відключення газопостачання від 16.02.2021 на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , вона була позбавлена можливості приготувати гарячу їжу, а також не могла підтримувати належну температуру в житловому приміщенні, що стало наслідком її моральних переживань, погіршення самопочуття, підвищення дратівливості та наявності відчуття безпорадності. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували право власності позивача на вказаний будинок чи наявність будь-якого права користування вказаним будинком. Позивач надано акт від 26.02.2021, згідно якого вона проживає без реєстрації в будинку по [ADDRESS] . В той же час, згідно доданого до позовної заяви витягу з договору №3/21 про надання правової допомоги від 16.02.2021, вбачається, що позивач, з-поміж узгоджених між нею та адвокатом умов договору, своїм підписом підтвердила свою адресу за [ADDRESS] . Така адреса не є аналогічною з адресою будинку у якому припинили газопостачання. Суд, з огляду на встановлені обставини та зміст спірних правовідносин, вирішуючи питання про визнання протиправними дії представників відповідача з припинення постачання природного газу та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в заявленому розмірі, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування. Як визначено в ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Позивач, як вбачається зі змісту обставин на обґрунтування її позовних вимог, серед іншого просить суд визнати протиправними дії представників відповідача з припинення газопостачання в будинковолодінні за адресою [ADDRESS] . Однак, за вказаною адресою, відповідач надає послуги з розподілу природного газу, у відповідності до Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу природного газу [PERSON] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі - Правила). Відповідно до п. 2 розділу III Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно п. 5 розділу I Правил побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Об`єктом побутового споживача є територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок), що належить споживачеві на правах власності або користування. Отже, позивач не є стороною даних договірних відносин з відповідачем стосовно газопостачання останнім газу до будинковолодіння за адресою [ADDRESS] та не наддала доказів наявності в неї повноважень на представництво інтересів побутового споживача, яким в данному випадку являється [PERSON] , тобто є неналежним позивачем. Позивач, як вбачається зі змісту обставин на обґрунтування її позовних вимог, серед іншого просить суд стягнути з відповідача на її користь моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. Однак у матеріалах справи відсутні докази на доведення того, що припиненням представниками відповідача газопостачання у вищевказаному будинку, було порушено права позивача, як побутового споживача, а відтак підстави для стягнення моральної шкоди відсутні, оскільки згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як визначено у ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд зауважує, що завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ, в тому числі, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Отже, як було встановлено судом, позивачем не доведено наявності та порушення її прав, які могли бути порушені внаслідок припинення представниками відповідача 16.02.2021 газопостачання, в неналежному їй на праві власності чи будь-якому іншому праві, будинковолодінні за адресою [ADDRESS] . За встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання протиправними дії представників відповідача з припинення постачання природного газу, здійснене 16.02.2021, до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн, є безпідставними та задоволенню не підлягають. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 цієї ж статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4994,00 грн, на її рахунок. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed