overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

15 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач [PERSON], який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 124. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району № 441 від 14 квітня 2015 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO] та області, дочка [PERSON], [INFO] зареєстрована разом з нею. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

15 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу на утримання їх спільної дитини сина [PERSON], [INFO], через ненадання батьком матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Пояснив, що батьківство стосовно дитини визнав у добровільному порядку. За окремого проживання, допомоги на утримання сина не надає. Бажає визначення розміру виплат за рішенням суду. Інших утриманців не має. Стан його здоров"я задовільний. Він має постійний дохід від заняття підприємницькою діяльністю у сфері торгівлі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії І-ФП №229326, місце реєстрації виконавчий комітет Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4). Визнання відповідачем батьківства у добровільному порядку підтверджується копією актового запису про народження та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини (а.с.17-19). Дитина проживає з матір'ю в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, за довідкою про склад сім'ї від виконавчого комітету Тамаринської сільської ради Миколаївської області за №428 від 19 квітня 2016 року. Позивачка ствердила, а відповідач визнав обставину не виконання ним обов"язку утримання дитини. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Відповідач вказаного обов"язку не виконує. За нормою ст.181 СК України, одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує стан здоров'я дитини, яка перебуває на диспансерному обліку, її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю, відсутність у хлопчика власного майна, майновий стан відповідача, який є приватним підприємцем у сфері роздрібної торгівлі, задовільний стан його здоров"я, зобов"язання відповідача за рішенням суду сплачувати 300грн. на місяць на утримання позивачки. Суду не повідомлено про обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та ухвалює про їх задоволення, стягненням аліментів з дати звернення позивачки до суду з позовом. В порядку ст.ст.79,88 ЦПК України, суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

15 квітня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.3). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 22). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 31), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 48 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), яка мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сторони припинили шлюбні відносини у квітні 2019 року з причини різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору та спору щодо вихавання та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов про розірвання шлюбу законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, відповідач жодних пояснень з приводу даного спору суду не надав. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 2 тис. грн.. щомісячно. В обґрунтування позову зазначено, що сторонни вели спільне господарство та перебували у цивільному шлюбі з 01.06.2011 року по 30.03.2013 року. від даних стосунків [INFO] у них народилась спільна донька [PERSON], батьком якої записано відповідача. В даний час вони разом не проживають, матеріальної допомоги відповідач на утримання доньки не надає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення з нього аліментів. В судове засіданні позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов слідуючого. [INFO] народилась [PERSON], батьком якої записано [PERSON], а матіью [PERSON], актовий запис № 1914 від 06 березня 2012 року. Малолітня [PERSON] проживає з матір'ю та знайодиться на її утриманні, відповідно до довідки КП «ЖКС»»Черьомушки» від 22.05.2014 року №833. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За такого, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 тис. грн.., однак з доказів у справі виходить, що місце роботи відповідача не відоме, також не відомо, який дохід він отримує, чи має мінливий дохід, чи отримує заробітну плату та яку саме, крім того відсутня заява відповідача. Дане не дає можливості визначити аліменти в твердій грошовій сумі. У зв'язку з чим, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є не обґрунтованим. Враховуючи вказані обставини суд вважає, що аліменти слід стягнути у частці від заробітку (доходу) батька, визначивши їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

15 липня 2016 року Чорнобаївським районним судом винесено рішення по справі за позовом Золотоніської місцевої прокуратури Чорнобаївського відділу в інтересах н/л [PERSON] до Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району (треті особи [PERSON], служба в справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації) про визнання права власності на спадкове майно, яким позов задоволено повністю та визнано за неповнолітнім право власності в порядку спадкування на майно померлого спадкодавця. Разом з тим, 29.06.2016 року позивач у поданій до суду позовній заяві крім зазначеної позовної вимоги просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не відображено вирішення даної позовної вимоги, стосовно якої позивачем було заявлено вимоги у позовній заяві. В судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи прокурор не з'явився в з"язку з наявністю поважної причини та в телефонному режимі просив розглянути подану ним заяву без його участі та постановити додаткове рішення і в цій частині. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з»явилися, клопотань про відкладення розгляду заяви на іншу дату до суду від них не надходило, тому суд розглядав подану заяву без участі сторін. Дослідивши рішення суду від 15 липня 2016 року та матеріали справи, суд дійшов до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд вважає, що вимога позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення, оскільки при зверненні до суду прокурором ставилося клопотання щодо стягнення з сільської ради с. Старий Коврай Чорнобаївського району Черкаської області на користь прокуратури Черкаської області понесені витрати по сплаті у вигляді судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. судовим рішенням від 15.07.2016 року позовні вимоги задоволено повністю, тобто і вимога в частині стягнення з відповідача судових витрат, але в резолютивній частині рішення про це не вказано. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

15 листопада 2013 року [PERSON] отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 5436,42 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом \~у розмірі 0.01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~ 11158 грн. 82 коп., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, та просить стягнути з відповідача кошти за оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомленний у встановленому законом порядку, що стверджується оголошеням в газеті «Вісті Рівненщини» № 45 від 11.11.2016р. \~ Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 5436 грн.42 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом \~у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості . Відповідно до розрахунку \~борг складає 11158,82 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 11158, 82 грн., судові витрати в сумі 1378 грн. та 99,20 грн. за оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

15 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, (актовий запис № 89). \~ Від шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦСу . [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як вони різні за звичками та характером люди, що призвело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява, в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.11.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, (актовий запис № 89), що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-АМ № 154945 виданим 15.11.2014 року . Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, оскільки не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

15 листопада 2016 року до суду надійшла заявою завідуючої відділенням № 8 КЗ СОР «Перша обласна спецлікарня м. Ромни» [PERSON], заінтересована особа: КЗ СОР «1-ша ОСЛ», про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу без усвідомленої згоди [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], б-р.Московський,29, Сумської області, до психіатричного закладу без його згоди у зв'язку із наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни»[PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] був госпіталізований до закладу 14.11.2016 року. [PERSON] стаціонарно лікується в КЗ СОР "1-ша ОСЛ» з 10.07.2003 року. Згідно рішення Роменського міського суду від 19.02.2004 року [PERSON] визнаний недієздатним . Внаслідок свого психічного стану не може розуміти значення своїх дій і не може керувати ними та дати усвідомлену згоду на лікування не спроможний. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/7156 від 15.11.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає зявитися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 14.11.2016 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: «Помірної розумової відсталості у ступені неглибокої імбецильності з порушеннями поведінки, які вимагають догляду і лікувальних заходів», внаслідок чого не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. (а.с.2). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Вважає, що враховуючи висновок комісії лікарів, не довіряти якому в нього підстав не має, лікування [PERSON] буде лише на його користь. Суд вважає, що [PERSON], [INFO] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

\~ 15 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з"явилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.. Зазначила, що 04 липня 1992 року райвідділом запису актів громадянського стану м. Малина Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~\~\~\~\~ Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач\~ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений\~ судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 04 липня 1992 року\~ перебувають у шлюбі ( а.с.5). \~ Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640\~ грн.\~\~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

15 лютого 2021 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 06 листопада 2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 1496, мотивуючи позов тим, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 06 листопада 2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 1496 (а.с.3). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved