Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] і ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дітьми. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач злісно ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання дітей, не піклується про стан їх здоров'я, не створила належних умов для нормального проживання та розвитку дітей. На тривалий час залишає дітей без догляду. [PERSON] систематично не відвідує заняття у навчальному закладі без поважних причин та перебуває під наглядом у дитячій поліклініці. Сама ж [PERSON] двері не відкриває, на телефонні дзвінки не відповідає, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно. Зі слів сусідів, [PERSON] зловживає спиртними напоями, офіційно ніде не працює, веде антигромадський спосіб життя, в її помешканні збираються сторонні особи. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнення аліментів. У судове засідання представники позивача та третьої особи не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, не заперечували про заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що є докази в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В ч.ч.1, 6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що [PERSON] має малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а. с. 4-5). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Позов мотивований тим, що мати дітей - [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а систематична профілактична робота, яка проводилась суб'єктами соціальної роботи, позитивного результату не дала. В акті спроби обстеження умов проживання [PERSON] від 18.04.2016 вказано, що двері ніхто не відчинив, відбулась розмова з [PERSON] по телефону, під час якої остання повідомила, що знаходиться в селі разом з дітьми та зобов'язалась з'явитися до служби у справах дітей (а. с. 63). В своїх поясненнях від 26.04.2016 [PERSON] зобов'язалась в подальшому сумлінніше ставитися до батьківських обов'язків (а. с. 21) і того ж дня була ознайомлена та попереджена про відповідальність по утриманню, вихованню і навчанню дітей, а також попереджена про адміністративну, кримінальну відповідальність та правові наслідки відібрання дитини та позбавлення батьківських прав (а. с. 26). 08.09.2016 листом за № 1470/1 Служба у справах дітей виконавчого комітету Житомирської міської ради звернулася до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, в якому просить притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності, внаслідок неналежного виконання батьківських прав (а. с. 14-15). Приводом даного листа стали повідомлення в.о. директора школи Созикіної О.М. (а. с. 16). В акті спроби обстеження умов проживання [PERSON] від 08.09.2016 вказано, що остання не впустила членів комісії до помешкання, двері квартири були закриті, діти були зачинені самі дома, спілкування відбувалося на сходах. [PERSON] було запрошено на засідання комісії з захисту прав дітей та рекомендовано звернутися за допомогою до психолога. Зі слів сусідів, [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки, діти не дотримуються режиму, характеризується за місцем проживання негативно (а. с. 17). 08.09.2016 [PERSON] була ознайомлена та попереджена про відповідальність по утриманню, вихованню та навчанню дітей, а також попереджена про адміністративну, кримінальну відповідальність та правові наслідки відібрання дитини та позбавлення батьківських прав (а. с. 18). В листах від 29.09.2016 та 18.10.2016 року адміністрація Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №14 зверталася до служби у справах дітей Житомирської міської ради з листами, в яких просила вирішити питання щодо відвідування [PERSON] навчального закладу та притягнення до адміністративної відповідальності матір за невиконання батьківських обов'язків (а. с. 11,13). На підставі листа адміністрації ЗОШ № 14 м. Житомира (а. с. 20) щодо залучення до навчання малолітнього [PERSON] та з метою проведення профілактичної бесіди з матір'ю малолітнього [PERSON], [PERSON], провідні спеціалісти служби у справах дітей Житомирської міської ради намагалися провести обстеження умов проживання: [ADDRESS]. Однак, на момент обстеження [PERSON] відмовила членам комісії в доступі до житлового приміщення, що підтверджується актом умов проживання від 05.10.2016 (а. с. 19). В результаті бесіди [PERSON] була доведена необхідність її участі в засіданні комісії з питань захисту прав дитини та роз'яснено положення СК України щодо відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав. Листом № 124 від 18.10.2016 КУ «Центральна дитяча міська лікарня» поліклініка № 2 Корольовського району зверталася з проханням до Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в якому просила провести соціальний патронаж до сім'ї [PERSON] з метою вирішення питання, щодо здійснення медичного обстеження дитини (а. с. 12). Наказом служби у справах дітей Житомирської міської ради № 78 від 20.10.2016 малолітні [PERSON] та [PERSON] взяті на облік служби, з підстав «проживання дитини в сім'ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов'язків» (а. с. 10). 02.11.2016 Житомирський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді повідомляє, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах з 06.06.2016 з причини неналежного виконання батьківських обов'язків та невідвідування дитиною навчального закладу (а. с. 25). В своїх письмових поясненнях від 08.11.2017 [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] вказала, що остання веде антигромадський спосіб життя, діти постійно зачинені в квартирі. Також вказала, що до [PERSON] в нічний час приходять різні сторонні особи та разом зі своїми друзями [PERSON] постійно курить в під'їздах (а. с. 22). [PERSON], яка також є сусідкою [PERSON] в своїх письмових поясненнях від 08.11.2016 вказала, що остання веде антигромадський спосіб життя, до неї постійно приходять сторонні особи в нічний час та на думку [PERSON] [PERSON] вживає наркотичні засоби. Також вказала, що [PERSON] вчиняє насильство до своїх двох малолітніх дітей, б'є їх та з квартири постійно чути крики. Умов для проживання дітей в квартирі немає (а. с. 23). 08.11.2016 Житомирським відділом поліції ГУ НП в Житомирській області було повідомлено про те, що в ході проведення перевірок гр. [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків, а саме: 02.11.2016 А/П №3252 та 09.09.2016 А/П №2684 (а. с. 24). 02.11.2016 виконавчим комітетом Житомирської міської ради, як органом опіки та піклування було прийнято висновок про доцільність відібрання у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав (а. с. 27), який рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.11.2016 № 1028 було затверджено (а. с. 27). Як вбачається з акту обстеження умов проживання [PERSON] від 02.08.2017, умови для проживання дітей відсутні, порушені санітарно-гігієнічні норми (а. с. 50). В серпні 2017 року спеціалістами служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання [PERSON] Встановлено, що до житлового приміщення комісію допустила сестра [PERSON] - [PERSON], яка пояснила, що місце перебування [PERSON] їй невідоме, остання відсутня за місцем проживання, малолітній [PERSON] з 27.07.2017 перебуває разом з біологічним батьком [PERSON] Після чого, 04.10.2017 виконавчим комітетом Житомирської міської ради, як органом опіки та піклування було прийнято висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], який рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 04.10.2017 № 931 затверджено (а. с. 85). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов'язки батьків передбачені у ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». У статті 170 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини від батьків або одного з них (ст.164 СК України), в тому числі у разі залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відібрання дитини від батьків та позбавлення особи батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При вирішенні питання щодо відібрання дітей, необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю обов'язків по їх вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. З огляду на викладене, враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню, догляду та утриманню своїх дітей, не турбується про їх життя, та відсутність у справі доказів того, що відповідач не робить цього з поважних причин, тобто доведеність того, що остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що з урахуванням обставин даної справи є виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд, враховуючи обов'язок батьків, відповідно до ст.180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, одночасно приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання її дітей. Оскільки, на час розгляду справи опіка над [PERSON] та [PERSON] не встановлена, суд стягує аліменти на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. Згідно ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання батьків утримувати дитину, яка потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надала суду жодного доказу того, що вона за станом здоров'я або за іншими підставами не спроможна надавати її своїм неповнолітнім дітям. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і ухвалює рішення щодо стягнення з [PERSON] аліментіі на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дітьми. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved