Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] 29.10.2014 р. звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO], покликаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у його вихованні, позивачка не працює, тому їй важко одній утримувати сина. Просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. До початку судового засідання позивачка подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному об»ємі, просить позов задовольнити. Відповідач подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання сина. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Буського районного суду Львівської області від 24.02.2014 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане Топорівською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 01 від 11.01.2010 р.). Згідно довідки Топорівської сільської ради № 1161 від 22.10.2014 р., [PERSON] проживає в [ADDRESS] та має на утриманні сина [PERSON] - [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка не працює, домовленості про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. 182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того, що позивачці важко самій утримувати сина, відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу і не заперечує проти цього, останньому слід встановити розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 5 Закону України «про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved