Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2017 року належить квартира № 5, що розташована у будинку № 8 по вулиці Воїнів - Інтернаціоналістів в смт. Новгородське міста Торецьк Донецької області. За вказаною адресою також зареєстрована колишня власниця квартири, [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідач не проживає у квартирі, однак з реєстрації не знята, особистих речей її в квартирі не має, комунальні послуги не оплачує, участі в утриманні житлового приміщення не бере, фактично проживає на території Російської Федерації та не планує повертатись на територію України, та не являється членом родини позивача. Позивач має намір на власний розсуд користуватись та розпоряджатися належним їй майном. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавала, була повідомлена належно про місце та час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги думку позивача, яка не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 \~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2017 року [PERSON] належить квартира № 5, що розташована у будинку № 8 по вулиці Воїнів - Інтернаціоналістів в смт. Новгородське міста Торецьк Донецької області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 95659332 від 29.08.2017 року. Разом з тим, згідно довідки ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» № 2540 від 06.04.2018 року за вищевказаною адресою крім позивача [PERSON] також зареєстрована [PERSON]. З акту вуличного комітету від 05.04.2018 року, засвідченого Виконавчим органом Новгородської селищної ради вбачається, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Воїнів Інтернаціоналістів[ADDRESS] не проживає з 2014 року. У звязку з чим, суд зазначає. Конституцією України\~(ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року, закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.\~16,386,391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.\~379,382 ЦК України). Права власника квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України\~, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Згідно з положеннямист.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення,ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Судом встановлено, що відповідач не мешкає в спірній квартирі, але зареєстрована, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежена у здійсненні свого права власності. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставним, ґрунтується на законі, а відтак підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.\~\~319,321,391 ЦК України,

Outcome: approved