Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що після смерті у 2000 році її батька [PERSON] їй у спадок залишилося 10 вуликів з бджолиними сім"ями, які вона у 2001 році, на прохання відповідача, передала йому в оренду, за що відповідач зобов'язувався платити позивачці медом в розмірі 20 кг на рік. До 2010 року відповідач виконував умови договору, а потім відмовився від виконання договору, мотивуючи тим, що бджоли загинули. На прохання позивачки повернути їй орендоване майно, відповідач відмовився, а тому вона звернулась з цим позовом і просить стягнути з [PERSON] 15600 грн. в тому числі : 3600 грн. заборгованості з орендної плати за договором найму за період з 2011-2013 року та 12000 грн. відшкодування майнової шкоди в зв'язку зі знищенням її майна. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений нею позов і просив його задоволити. При цьому зазначив, що письмового договору оренди вуликів сторони не укладали. Про гарантії виконання договору домовлялися усно без визначення строку його дії. При цьому були присутні свідки [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду явка позивачки визнана обов'язковою. Допитана в судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлений позов і уточнила, що восени 2000 року вона подзвонила [PERSON] і домовилась з [PERSON] про передачу йому у найм 10 вуликів, що їй належать по спадщині. По телефону обговорила усі умови договору та про оплату за користування її майном по 20 кг меду щорічно. [PERSON] та [PERSON] перевезли весною 2001 року 10 вуликів з бджолами [PERSON] по договору найму. Ніяких вуликів [PERSON] вона не дарувала. Далі позивачка змінила свої покази і пояснила, що умови по договору найму обговорювала з [PERSON] особисто. Письмового договору сторони не укладали. Просила задоволити їй позов в повному обсязі. Відповідач позовну заяву не визнав і пояснив, що в 2001 році до нього додому приїхала [PERSON] (дружина померлого дядька) та її син [PERSON] [PERSON] попросила взяти вулики покійного дядька з бджолами, так як вона не в силах за ними доглядати і сказала : «як не візьмеш, я їх викину». Відповідач погодився і вони привезли йому 9 вуликів : 2 вулики йому як подарунок від дядька, а 7 вуликів [PERSON] (дочки покійного, його сестри). Крім цих вуликів у [PERSON] була своя пасіка. [PERSON] доглядав бджоли, а в 2002 році вони захворіли і пропали, про що він повідомив позивачку. З 2004 року відповідач передавав [PERSON] мед зі своєї пасіки до 2011 року, як родичці і сестрі по 20 кг щороку, тому, що його дочка навчалась в м. Харкові і часто бувала у [PERSON] Після 2011 року мед позивачці він не передавав, тому що вона посварилась з його донькою. Ніяких договорів з [PERSON] ні усних, ні письмових вони не укладали і ніяких зобов'язань та гарантій по цих вуликах відповідач не давав і ніяких обов'язків на себе не брав. Вулики позивачки взяв на прохання тітки [PERSON], щоб допомогти, як родичам. Заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишились вулики з бджолами. Його дружина [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON], передала йому 10 вуликів для догляду, оскільки сама за ними доглядати не могла. З переданих вуликів : 8 призначалось [PERSON], а 2 вулики подарунок [PERSON] за розпорядженням покійного [PERSON] Позивачка та її представник наполягали на тому, що між сторонами був укладений договір найму вищевказаного майна вартістю 12000 грн. Як на доказ цьому представник позивачки послався на свідків [PERSON] та [PERSON], які були очевидцями укладеної угоди. Допитані в суді свідки [PERSON], дружина померлого, та його син [PERSON], пояснили суду, що дійсно відвозили відповідачу 10 вуликів з бджолами. [PERSON] зокрема пояснила, що ніякої попередньої домовленості з [PERSON] про передачу її вуликів [PERSON] у неї не було. Вона сама просила [PERSON] взяти вулики, щоб вони не загинули, бо вона не може за ними доглядати. [PERSON] не уповноважувала її на передачу бджіл. Ніяких умов, гарантій і плати за передачу вуликів ні [PERSON], ні [PERSON] з [PERSON] не обговорювали. Допитана в суді позивачка надавала різні версії укладення нею усного договору найму з [PERSON], але жодну з них не підтвердила доказами. Підтвердила, що письмового договору сторони не укладали. Відповідно до ч. 4,5 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі встановленій законом та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Отже, договір найму бджолосімей вказаною позивачкою вартістю 12000 грн., згідно Закону, повинен був укладатися в письмовій формі. В судовому засіданні встановлено, що договір майнового найму, відповідно глави 58 ЦК України між сторонами не укладався, а тому відсутні і всі складові договору найму та гарантії його виконання, а відповідно і правові наслідки його невиконання. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачкою не доведені підстави заявленого позову, а тому у його задоволенні слід відмовити. Оскільки позивачці в заявленому позові відмовлено понесені нею судові витрати слід віднести на її рахунок, а понесені відповідачем судові витрати по оплаті правової допомоги підлягають стягненню з позивачки на його користь у розмірі 1200 грн. На підстав наведеного і ст.ст. 203, 208 ЦК України,

Outcome: approved