Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності. Свій позов вона пояснює тим, що з 1991 року, вона та [PERSON], почали проживати разом однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. За час проживання однією сім'єю у 2006 році вони придбали на ім'я [PERSON] автомобіль [NUMBER], та в 2007 році причіп легковий -В марки ПВА -1. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді автомобіля Хюндай Матрікс державний номерний знак [NUMBER], та причіп легковий -В марки ПВА -1 державний номерний знак [NUMBER], для прийняття спадщини після померлого [PERSON] та встановлення правового статусу майна придбаного в період спільного проживання позивачці необхідне встановлення факту проживання однією сім'єю. Іншими спадкоємцями першої черги являються діти померлого [PERSON] та [PERSON] Оскільки набуте за час спільного проживання майно у вигляді автомобіля та причіпа являється їх спільною сумісною власністю разом з померлим [PERSON] та вказане майно входить до складу спадкової маси, тому вона не має іншого способу захисту своїх прав, оскільки у випадку відкриття спадщини після померлого [PERSON] вона не буде закликана до спадкування, оскільки наявні спадкоємці першої черги - діти спадкодавця. Оскільки у неї відсутня можливість в позасудовому порядку визначити порядок розподілу спільного сумісного майна подружжя, тому просить поряд з визнання майна спільною сумісною власністю визнати за нею право на 1/2 частину спільного майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов повністю та пояснили, що за час спільного сумісного проживання позивачки з померлим [PERSON] без реєстрації шлюбу, вони спільно придбали автомобіль та причіп. Оскільки [PERSON] помер, позивач просила встановити факт їх проживання однією сім'єю, визнати їх спільною сумісною власністю разом з померлим [PERSON] майно у вигляді автомобіля та причепа та визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля та причепа. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснили, що він не заперечує щодо встановлення факту спільного проживання його батька [PERSON] з позивачкою [PERSON] та визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину автомобіля та причепа, як частку у спільній сумісній власності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала з приводу задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив той факт, що померлий [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім'єю та вели спільне господарство з 1991 року по день смерті [PERSON], без реєстрації шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Із довідки голови квартального комітету № 15 від 11 лютого 2014 року за № 18 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] з 1991 року почали проживати разом однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Із даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Відділом РАЦС по м. Золотоноші Золотоніського МРУЮ Черкаської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 408. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20 червня 2006 року вбачається, що [PERSON] належить автомобіль [NUMBER]. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]від 19 червня 2007 року вбачається, що [PERSON] належить причіп легковий -В марки ПВА -1 державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Згідно п.2 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбними договором. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки судом достовірно встановлений факт проживання спільно однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1991 року і до дня смерті [PERSON], тому необхідно визнати їх спільною сумісною власністю разом з померлим [PERSON] майно у вигляді автомобіля та причепа, також суд визнає за нею право власності на половину у спільній сумісній власності жінки та чоловіка, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а саме на 1/2 частину на автомобіля Хюндай Матрікс державний номерний знак [NUMBER] та ? частину причіпа легкового -В марки ПВА -1 державний номерний знак [NUMBER].

Outcome: approved