Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком № 4 по вул. СУворова в м.Березне Рівненської області внаслідок відсутності особи понад встановлені законом строки із зняттям з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що є власником житлового будинку № 4 по вул. Суворова в м.Березне Рівненської області та основним споживачем комунальних послуг. У вказаному житловому будинку на правах члена сім"ї проживав [PERSON] Місце проживання відповідача їй не відоме, його речей в будинку не має, комунальних платежів він не сплачує. Реєстрація [PERSON] створює їй перешкоди в користуванні будинком та сплаті додаткових коштів за комунальні платежі. Покликаючись на викладені обставини, з посиланням на ст.391 Цивільного кодексу України, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився,про час та день розгляду справи був повідомлений в установленому порядку,що підтверджено оголошенням в пресі про час та місце судового засідання. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, як вбачається із свідоцтва про право власності № 1156 від 23 жовтня 2012 року житловий будинок № 4 по вул. Суворова в м.Березне Рівненської області належить на праві власності позивачу - [PERSON] В даному житловому будинку значиться зареєстрованим син позивача- Тихончук В.М. Як встановлено в процесі розгляду справи, відповідач [PERSON] в будинку не проживає, будинком не цікавиться, що підтверджено Актом від 25 травня 2015 року. Відповідно достатті 41 Конституції Українитапункту 2 частини першої статті 3,статті 321 ЦКніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПКкожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.33,п.34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положеннястатті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦКпозов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116Житлового кодексу Української РСР(далі - ЖК УРСР). У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено,що підтверджується належними та допустими доказами, відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку № 4 по вул. Суворова в м.Березне з 1999 року. Відповдіно дост.310 ЦК Українифізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно дост.405 ЦК Україничлени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.317,319,ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що місце реєстрації [PERSON] житловому будинку № 4 по вул. Суворова в м.Березне не є його місцем проживання та перебування, він підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного, ст.ст.317,191,405 ЦК України,

Outcome: approved