Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаних дітей, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивачка до суду не зявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності у заяві позивачка вказала, що позовні вона підтримує та не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що в своїй заяві не заперечувала позивачка. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 09.08.2008 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. На даний час шлюб між сторонами у встановленому законом порядку не розірваний. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 19.07.2011 року, являються [PERSON] та [PERSON]. Також встановлено, що вищевказані діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З довідки Сухоліської сільської ради №187 від 22.04.2015 року вбачається, що дочки сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з мамою в с. Чепеліївка, вул. Жовтнева, 81, секція №1. В суді також встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], 04.03.2003 року народ ження, а матірю вказаної дитини являється [PERSON]. Судом також встановлено, що відповідно до рішення Білоцерківського міськрайон ного суду Київської області від 29.11.2005 року по цивільній справі №2-8771 за 2005 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та коштів на особисте утримання було задоволено частково позов [PERSON], та стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого за адресою [INFO], працюючого слюсарем ТОВ «Укрпак» на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2005 року і до повноліття дитини та на користь [PERSON] кошти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача починаючи з 12.10.2005 року до 04.03.2006 року. Вищевказане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2005 року набрало законної сили 20.12.2005 року. При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обстави ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. А в ч.2 ст. 182 СК України, вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 24.04.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні вказаного розміру аліментів на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Судом враховано і те, що крім дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у відповідача [PERSON] є неповнолітній син [PERSON], [INFO] Також суд врахував і те, що відповідач згідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2005 року вже сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2005 року і до повноліття дитини. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 гривні 60 коп. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 180-183 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved