Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач, [PERSON], звернувся в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача, Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON], Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що прийнявши спадщину після смерті батьків, які кожен окремо заповіли все своє майно позивачу, він не може оформити перехід права власності на житловий будинок за адресою: вулиця Руднєва, будинок №7, село Першотравневе, Зіньківський район, Полтавська область та на дві земельні ділянки загальною площею 0,63 га, що розташовані на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, із-за відсутності реєстрації права власності на житловий будинок та відсутності інформації про земельні ділянки в Державному земельному кадастрі. В судове засідання сторони не зявились, від них надійшли заяви в яких, позивач, [PERSON], позов підтримав в повному обсязі, а відповідач, Першотравнева сільська рада Зіньківського району Полтавської області не заперечує проти позовних вимог, просять суд справу розглядати за їх відсутності. Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] та Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін, третіх осіб, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: 9 листопада 2006 року помер батько позивача, [PERSON], а 22 січня 2015 року померла мати позивача, [PERSON]. За життя батьки позивача, кожен окремо один від одного склали заповіти. За цими заповітами, все своє майно з чого б воно не складалося і де б не знаходилося на час смерті, заповідано позивачу, [PERSON]. Позивач прийняв спадщину після смерті батьків. У спадковій справі №126 заведеній на майно померлого [PERSON], 14 травня 2007 року [PERSON], державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори видала позивачу два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, одне на земельну ділянку площею 4,20 га, що розташована на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстроване в реєстрі за №867, інше на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства вартістю 5200 грн., зареєстроване в реєстрі за №868. До складу спадкового майна заповіданого позивачу його батьком також входить належна спадкодавцю частина житлового будинку за адресою: вулиця Руднєва, будинок №7, село Першотравневе, Зіньківський район, Полтавська область та дві земельні ділянки загальною площею 0,63 га, що розташовані на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, переданих [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель та ведення особистого селянського господарства на підставі рішення 4 сесії 4 скликання Першотравневої сільської ради від 29 січня 2003 року, право власності на які посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №393163, зареєстрований 19 червня 2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 60. 27 жовтня 2015 року у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказане майно позивачу відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок та відсутності інформації про земельні ділянки у Державному земельному кадастрі. Державний нотаріус [PERSON] Зіньківської державної нотаріальної контори відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій з видачі свідоцтв про право на спадщину виніс та вручив позивачу постанову №1156/02-31. На майно померлої матері позивача, [PERSON], спадкова справа заведена у Зіньківській державній нотаріальній конторі 12 березня 2015 року за №72 на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та відмови брата позивача, [PERSON] від обовязкової частки у спадковому майні. До складу спадкового майна заповіданого матірю позивача, також входить її частина житлового будинку за адресою: вулиця Руднєва, будинок №7, село Першотравневе, Зіньківський район, Полтавська область. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно позивачу відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державний нотаріус [PERSON] 27 жовтня 2015 року виніс та вручив позивачу постанову №1155/02-31. Постанови нотаріуса позивач не оскаржував, так як вважає що вони винесені відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» з підстав визначених ст. 79-1 Земельного кодексу України та ч.1 ст.1 Закону України «Про земельний кадастр», ст. ч. 4 ст. 3, ч.3 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Після відмови у вчиненні нотаріальних дій з видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом в інший спосіб, ніж судовий, вирішити питання спадщини позивач не може, тому невизнане його право підлягає судовому захисту, виходячи з наступного. Житловий будинок номер 7 по вулиці Руднєва, села Першотравневе Зіньківського району Полтавської області належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя та відносився до типу господарств-колгоспний двір. В цілому житловий будинок складається з позначених в технічному паспорті на плані земельної ділянки наступними літерами: житловий будинок літ. А-1 ; літня кухня літ. Б, б; гараж літ. В; сарай літ. Г; сарай літ. Д; погріб літ. д; вбиральня літ. Ж; трубопровід №1; ворота огорожі №2; огорожа №3. Домогосподарство проінвентаризовано ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», житловий будинок та господарські будівлі і споруди закінчені будівництвом до 5 вересня 1992 року, розміщені на земельній ділянці переданій [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель. Вартість житлового будинку визначена в сумі 85993,00 грн. Домогосподарство обліковане в погосподарській книзі Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, як колгоспний двір. За приписами ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відповідно до якої, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними. Таким чином право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] та [PERSON] визнається Державою. Земельні ділянки загальною площею 0,63 га, одна з яких площею0,25 га інша площею 0,38 га були приватизовані [PERSON] у часі, коли чинним законодавством не передбачалося позначення земельної ділянки кадастровим номером. Тому ця обставина не змінює самого факту належності земельної ділянки спадкодавцю та прийняття позивачем її у складі спадкового майна. Згідно з Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок 34-1612-0.6-2203/2-15 від 11.08.2015 р., вартість земельної ділянки площею 0,25 га становить 7455,28 грн., а вартість земельної ділянки площею 0,38 га становить 78297,70 грн. З сумарної вартості майнових вимог, що складає суму 171745,98 грн. судовий збір за ставкою 1% ціни позову в розмірі 1717,46 грн. сплачено повністю. В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. В тім, суб'єктивне право позивача на успадкування заповіданого нерухомого майна, житлового будинку та земельних ділянок, перебуває у невизнаному стані по причині, що право власності на житловий будинок не було зареєстроване, а земельні ділянки, як обєкт цивільних прав не визначені у відповідності до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України. Вказана обставина не дозволяє позивачу оформити спадкові права на нерухоме майно та здійснити реєстрацію речового права. Так як суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд задовольняє позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права приватної власності на житловий будинок та на земельні ділянки. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Враховуючи вищевикладене та відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.120-123 ЦК Української РСР, ст.16, ст. 328, ст. 346, ст.ст.1217, 1218, 1225, 1233,1261, ч.ч.1,3,5, ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273, Цивільного кодексу України, п. а) ч.1 ст.17, п. г) ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, п.2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр», ч. 4 ст. 3, ч.3 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved