Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В вересні 2016 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю « Страхова компанія « Кредо» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог : [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу. В позові позивач вказує, що Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія « КРЕДО» та [PERSON] 10 липня 2015 року уклали договір обов'язкового страхування цивільно правової - відповідальності власників наземних транспортних засобів № AI/7302287, згідно якому позивач зобов'язався , у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах , передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 06.04.2016 року о 23 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Малишка , 5 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ГАЗ -24 , реєстраційний номер : [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON]. В результаті ДТП автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу , № 113895/05/16 від 07.05.2016 року, складеного ПП «Екорт», розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склала 15246,07 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО -6905447 від 11.07.2016 року складає 15246,07 грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі на підставі платіжного доручення в повному розмірі. Таким чином, позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 15 246,07 грн. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05. 2016 року, окрім вини відповідача у спричиненні ДТП , також встановлено , що в момент ДТП відповідач перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9, п.13.1 ПДР України та вчинив правопорушення , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодовувати збитки, позивач просить суд стягнути зазначену в позовній заяві суму грошей з відповідача в примусовому порядку та покласти на відповідача судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з?явився , згідно поданого на адресу суду клопотання ( вх. № 29603 від 12.12.2016 року) , вказав, що просить справу розглядати у відсутність представника позивача ТДВ СК « Кредо» та прийняти рішення за наявними матеріалами справи , проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON], будучи, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про розгляд даної справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог : [PERSON] в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи у його присутність до суду не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, беручи до уваги процесуальну позицію представника позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], 10 липня 2015 року уклала у письмовій формі договір обов'язкового страхування цивільно правової - відповідальності власників наземних транспортних засобів № AI/7302287, згідно якому позивач ТДВ СК « Кредо» зобов'язався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до умов зазначеного договору був застрахований автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] 06.04.2016 року о 23 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Малишка , 5 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ГАЗ -24, реєстраційний номер : [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року [PERSON] було визнано винним в скоєні адміністративних правопорушень, які передбачені ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності ( а.с.-7). Зазначена постанова суду є преюдиціальною для суду, який розглядає справу, оскільки відповідно до положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. 07 травня 2016 року експертом ПП « Екорт» було складено звіт № 113895/05/16 про оцінку автомобіля « ГАЗ -24» державний регістраційний номер [NUMBER] у висновку якого вказано, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ГАЗ -24 державний регістраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає - 15246,07 грн. ( а.с. 9-15). Згідно платіжного доручення № 2530 від 12.07.2016 року відшкодування виплачено потерпілій особі [PERSON] в повному розмірі, що складає 15246,07 грн., а.с.-2) . Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи за заподіяний збиток. Аналогічним чином зазначене питання врегульовано ст. 993 ЦК України, тобто до страхової організації переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що [PERSON] добровільно не повертає Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» матеріальну шкоду, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved