Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

24 липня 2018 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона є власницею сертифікату на право земельну частку (пай) по КСП ім. Петровського с. Вірнопілля Ізюмського району Харківської області серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації від 12 вересня 1997 року № 420 та зареєстрованого 20 липня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. Площа угідь по сертифікату на території цієї сільської ради складає 13,33 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Навесні 2018 року вона виявила бажання здійснити розробку технічної документації із землеустрою на підставі власного вищезазначеного сертифікату та виділити у натурі на місцевості земельну ділянку - пасовища. Проте, виявилось, що під час оформлення сертифікату була допущена помилка в написанні її по-батькові, замість правильного «[PERSON]», у сертифікаті написано з помилкою «[PERSON]». Вона звернулась до Ізюмської районної державної адміністрації щодо виправлення помилки у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Ізюмська районна державна адміністрація повідомила, що вирішення цього питання не відноситься до компетенції державного органу, та рекомендувала звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином заявник не може належним чином підтвердити належність саме їй правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай) та вільно здійснювати правомочності щодо розпорядження належним їй майном, так як в правовстановлюючому документі на право на земельну частку (пай) її по-батькові написано як "[PERSON]" замість "[PERSON]" та не збігається із правильним написанням по-батькові, зазначеному у її паспорті. Встановлення даного факту для неї має юридичне значення. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися надали заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Представник Ізюмської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, про час иі месце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, заперечень не надали, причину неявки не повідомили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації від 12 вересня 1997 року № 420 та зареєстрованого 20 липня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] [PERSON] був виданий сертифікату на право земельну частку (пай) по КСП ім. Петровського с. Вірнопілля Ізюмського району Харківської області серії [NUMBER], ( а.с.6) Зазначений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні по-батькові власника даної земельної ділянки. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 26 квітня 1996 року, по-батькові заявника - «[PERSON]». (а.с.5) Відповідно картки фізичної особи-платника податків заявник зазначена, як [PERSON] (а.с.5, зворот) Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документу в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваного документу у відповідність до вимог закону. Згідно відповіді № 01-24/1301 від 06.06.2018 Голови районної державної адміністрації Л.Шамрай, вирішення даного питання не відноситься до компетенції Ізюмської райдержадміністрації, для встановлення зазначеного факту заявнику повідомлено, що вона має право звернутись до суду. (а.с. 10) Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу потрібно заявнику для того, щоб вона мала можливість використовувати дану власність на свій розсуд, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту що має юридичне значення підлягає задоволенню, шляхом встановлення факту належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Петровського с. Вірнопілля Ізюмського району Харківської області серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ізюмської держадміністрації від 12 вересня 1997 року № 420 та зареєстрованого 20 липня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER].

Outcome: approved