Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу . Позов мотивує тим, що 23 липня 2009 року позичила відповідачці гроші в сумі 4800 доларів США, які та зобов"язала повернути до 23 серпня 2009 року, що підтверджується розпискою відповідачки. У встановлений договором строк відповідачка [PERSON] борг їй не повернула. Не зважаючи на те, що термін повернення позичених грошей пройшов, відповідачка всіляко уникає зустрічей з нею та не вирішує питання повернення боргу. 04.11.2014 року відповідачка повернувшись із Італії , де вона перебувала на заробітках, заявила про відмову повернення боргу. Оскільки відповідачки ухиляється від повернення боргу , вона звернулася за захистом своїх прав до суду та просить стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 4800 доларів США, що еквівалентно 62160 грн. та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідачки борг в сумі 57910 грн. та судові витрати по справі . Представник відповідача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, стверджує, що її дочка - [PERSON] дійсно позичила у відповідачки гроші в сумі 4800 доларів США, однак віддавала гроші частинами, розписки при поверненні грошей у позивачки не взяли. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено , що 23 липня 2009 року позивачка [PERSON] позичила відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 4800 доларів США по курсу 8.60 грн. за 1 долар США строком на один місяць, що підтверджується розпискою відповідачки [PERSON] та не оспорюється в судовому засіданні її представником [PERSON]. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач [PERSON] в позовній заяві та судовому засіданні стверджує, що відповідачка [PERSON] відмовляється повернути борг, тому просить стягнути борг в сумі 4800 доларів США, що еквівалентно 62160 грн.. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги , просить стягнути з відповідачки 57910 грн. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні стверджує, що її дочка [PERSON] повернула всі позичені в позивачки кошти, однак через необізнаність не взяла з позивачки розписку про повернення коштів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Однак позивачем не обгрунтована сума боргу, яку вона просить стягнути з відповідачки ( 57910 грн.), не зрозуміло чому саме грошові кошти в сумі 57910 грн. вона просить стягнути з відповідачки, не надано довідки офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подачі позову до суду . На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати судом не розподіляються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed