Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі -500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 11.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Також вказала, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, тому вона визначила розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони з 02 липня 2011 року проживали в зареєстрованому шлюбі, який 11.06.2014 року було розірвано. Від шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON] ( а.с. 3, 5 ), яка після розірвання шлюбу між батьками проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні. Домовленість між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дитини відсутня. Відповідач має утримувати свою доньку, яка проживає окремо з матір'ю - позивачем по справі. Підстави для звільнення його від виконання цього обов'язку, передбачені ст. 188 СК України, відсутні так, як дитина особистих доходів не має. З урахуванням того, що дохід відповідача є нерегулярним і мінливим, що унеможливлює стягнення аліментів у частці від доходу, суд на підставі заяви позивача, вважає необхідним стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, як вона того і просить. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому , відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Днем подання [PERSON] до Кіровського районного суду м. Кіровограда позовної заяви до [PERSON] про стягнення аліментів є 02 вересня 2015 року, про що свідчить відповідний штамп суду, а відтак вимога позивача щодо стягнення аліментів починаючи з 11 червня 2014 року є безпідставною, а тому, суд вважає, що в цій частині необхідно відмовити. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 487,20 грн. судового збору та рішення суду допускає до негайного виконання. Тому,

Outcome: partial