Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

20 грудня 2013 року позивачка [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з заявою до Публічного Акціонерного Товариства «ДТЕК Донецькобленерго», про визнання дій по відключенню електропостачання не законними та стягнення моральної шкоди, зобов'язання відновити електропостачання. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії. Власником цієї квартири є [PERSON]. 20 лютого 2009 року за заявою позивачки було здійснено заміну електролічильника. Замість лічильника, який був розташований у квартирі, встановлено лічильник, який розташували на сходовій клітині. Після встановлення лічильника, посадовими особами ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» був складений відповідний акт з фіксуванням характеристик пломб та початковими показаннями лічильника. У грудні 2009 року на адресу споживача було надіслано попередження про наявність заборгованості, що свідчило про виникнення спору, між позивачкою та відповідачем. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2013 року в задоволенні заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 4 682,95 гривень, було відмовлено. Тобто станом на 09 вересня 2013 року будь-якої заборгованості, яку б можливо було стягнути з позивачки не було, також факт відсутності боргу підтверджується рахунками по сплаті послуг за електроенергію. В супереч вище викладеного, представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 14 листопада 2013 року було припинено енергопостачання, що суперечить нормам законодавства України. На підставі вище викладеного, [PERSON] просить суд визнати дії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» по відключенню квартири [ADDRESS] від електричної мережі незаконними. Стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь позивачки 1000 гривен - моральної шкоди. 23 квітня 2014 року на адресу суду від представника позивачки [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, згідно, якої остання просила суд стягнути з ПАТ «ДТЕК Лонецькобленерго» на користь [PERSON] 5000 гривень моральної шкоди, а також визнати незаконним та скасувати протокол комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 2940 від 30.12.2013 року. В судове засідання позивачка не з'явилась, її інтереси на підставі довіреності представляє [PERSON] яка в судовому засіданні пояснила, що 14 листопада 2013 року в квартирі [ADDRESS] було припинено електропостачання, без попереднього письмово попередження. При цьому після з'ясування всіх обставин, та неодноразового звернення зі скаргами до відповідача, ПАТ «Донецькобленерго» все ж таки прийняв рішення щодо відновлення електропостачання. Також відповідач посилається на ті обставини, що квартира [ADDRESS] по базі даних рахується як відключена у зв'язку з наявною сумою заборгованості, і вони самовільно підключилися до електропостачання. Однак акту про самовільне підключення до електропостачання складено не було, рішень щодо стягнення будь якої суми заборгованості судом не приймалося. Просить суд визнати дії ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» незаконними та просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 1000 гривень. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК»Донецкобленерго» - Кабанова Л.О. (яка діє на підставі довіреності), позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що квартира [ADDRESS], значиться як квартира боржників з 2009 року. Сума заборгованості з 2009 року не погашена, а тому офіційного підключення зазначеної квартири не було. Таким чином позивачі самостійно, не законно підключилися до електропостачання. 14 листопада 2013 року працівниками ПАТ «ДТЕК»Донецкобленерго», було проведено відключення зазначеної квартири від електропостачання. Після надання всіх підтверджуючих документів щодо відсутності суми заборгованості, 15 листопада 2013 року працівниками ПАТ «ДТЕК»Донецькобленерго» було здійснено вихід за зазначеною адресою з метою підключення квартири до електропостачання. Однак було встановлено, що квартира самовільна підключена до електропостачання повз лічильник, про що було складено відповідний акт. Вважає дії ПАТ «ДТЕК»Донецькобленерго» законними та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] допитані в судовому засіданні пояснили, що вони взимку 2013 року проводили відключення квартири [ADDRESS] від електропостачання. Квартира була зазначена як відключена від електропостачання, на місці було встановлено, що підключення було самовільне, схема підключення електропостачання була порушена. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає часткому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.3, ч.2 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До комунальних послуг відносяться, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 2004 року є власником квартири [ADDRESS], але зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] проживає сім'я її сина [PERSON], в склад якої входить дружина [PERSON] та двоє дітей: 2005 і 2010 років народження. Особовий рахунок по цій квартирі зареєстровано на позивачку [PERSON] Відповідно до акту № 192887, складеного 11 грудня 2013 року за адресою [ADDRESS] представниками ПАТ «Донецькобленерго» за участю уповноваженої особи [PERSON], виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме факт самовільного підключення електроустановок (токоприйомників чи електричної проводки) до електричної мережі іншого споживача (власника мережі) з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення після відключення поза ПУ, провода витягнуті із ПУ і скріплені напряму всередині ЗКУ. Електрична енергія споживається, але електролічильником із заводським номером 1316334 не обліковується. Учасниками процесу не заперечується та підтверджується нарядом за №5066 від 15 вересня 2009 року факт заміни приладу обліку за заявою споживача [PERSON], а саме: електролічильник із заводським номером 1316334 зі схемою підключення було встановлено ПАТ «ДТЕК»Донецькобленерго» на сходовій клітці до квартири [ADDRESS] в окремій шафі. Систему обліку опломбовано пломбами на клемні кришки та шафі(щиту) обліку за №№23056248, 23056877. (а.с.25, 126). Відповідно до п.11 Правил користування електричною і тепловою енергією для населення, затверджених Кабінетом міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених в квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Відповідальність за збереження по квартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. В обґрунтування позовних вимог, представник позивачки [PERSON] посилалась на те, що відповідальність за збереження приладу обліку споживач [PERSON] не несла; що ПАТ ДТЕК «Доецькобленерго» без повідомлення та безпідставно 14 листопада 2013 року відключив квартиру від електропостачання; що того ж дня вона звернулась із заявою на неправомірні дії відповідача, яку було задоволено і на слідуючий день працівники товариства «ДТЕК Донецькобленерго» прибули за зазначеною адресою та підключили квартиру до електромережі; що на час складання акту № 192887 про порушення прибор обліку знаходився у тому ж стані, який залишили працівники відповідача. Так, судом встановлено і не заперечувалось представником відповідача, що 14 листопада 2013 року працівники ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконали завдання по відключенню споживачів від електропостачання, за борги, які [PERSON] мала за рішеннями суду. Однак суду не представлено, доказів які б підтверджувала, що [PERSON] має перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість, навпаки, згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2013 року в задоволенні заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 4 682,95 гривень, було відмовлено. Рішення набрало законної сили 20 вересня 2013 року. Згідно листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 5009 від 31.12.2013 року направленого на ім'я [PERSON] з якого вбачається, станом на 18.12.2013 року заборгованість за споживання електроенергії складає 36,88 гривень, показання приладу обліку 021561 квт., електроенергію підключено 18.12.2013 року. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК»Донецькобленерго» посилається на ті обставини, що позивачем в грудні 2013 року було самовільно підключено електропостачання в квартирі, про що було складено відповідний акт. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2015 року стягнуто з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 508 (п"ятсот вісім) гривень 49 копійок, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривні. Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 квітня 2015 року, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2015 року, скасовано. В задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за без облікове споживання електричної енергії, відмовлено. Відповідно до зазначеного рішення факту самовільного підключення електроенергії встановлено не було. Таким чином судом було встановлено що на момент відключення квартири позивачів від електропостачання а саме 14 листопада 2013 року, заборгованості по електропостачанню не було, самовільного підключення квартири до приладів обліку електричної енергії доведено не було, а тому і законних підстав для відключення квартири від електропостачання теж не було. Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування протоколу комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 2940 від 30.12.2013 року, то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюванне право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: Визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна, припинення право відношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної ( немайнової шкоди); визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.. 714 ЦК України, ст..ст. 24-27 ЗУ «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року за № 1416. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила). Відповідно до п.53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акту зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. Судом було встановлено, що між сторонами склались фактичні договірні відносини, що випливають з постачання і користування електроенергією, і цей факт сторонами не оспорюється. Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2013 року під час перевірки контролерами Приазовських електричних мереж квартири [ADDRESS] був встановлений факт самовільного підключення з порушенням схеми підключення до мережі електропостачання. За даним фактом складено акт № 192887 від 11 грудня 2013 року, в якому вказаний механізм порушення, застосований користувачем. Позивачка [PERSON] зазначений акт підписала із зазначенням всіх заперечень. В п.8 Акту зазначено, що споживач запрошується на комісію з розгляду цього акту , яка при доведеності зафіксованих актом обставин, від імені енергопостачальника та відповідно до Методики може визначити негативні для споживача наслідки. Отже, складений ПАТ «Донецькобленерго» акт, є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, і згідно ст. 57 ЦПК України є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, та його оскарження не передбачене чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди за незаконне відключення споживача від електропостачання, суд розглядаючи вказане питання прийшов до наступного. Як свідчать матеріали справи, представник позивача [PERSON] після відключення квартири від електропостачання неодноразово зверталася із відповідними заявами - скаргами до вищестоящих органів, зокрема - комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Донецькобленерго», відділу НКРЕ у Донецькій області, Маріупольського відділення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Донецькій області, а також Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо незаконності такого відключення та неправомірності дій відповідача і отримувала на них позитивні відповіді, а саме те що заборгованість виникла правомірно. Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з подальшими змінами (далі за текстом - Правила користування електроенергією) споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно п. 35. Правил користування електричною енергією для населення , Енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості, самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил. Відповідно до п. 47 Правил користування електричною енергією для населення, Енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини споживача. В судовому засіданні було встановлено, що відключення, припинення електропостачання в квартирі [ADDRESS] було не законним, та безпідставним з вини енергопостачальника, який не врахував рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 09 вересня 2013 року за яким в задоволенні заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 4 682,95 гривень, було відмовлено. Рішення набрало законної сили 20 вересня 2013 року. Оскільки рішення приймалося за позовом ПАТ «ДТЕК»Донецькобленерго», то відповідачу було відомо про його наявність, а тому квартира позивача не повинна була значитися як квартира боржників. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про стягнення шкоди», шкода спричинена майну фізичної особи або юридичної особи, ( ст. 1166 ЦК України) підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою що її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою існує безпосередній причино -наслідковий зв'язок та встановлено вину особи, що спричинила шкоду. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом. Згідно до п. 43 - 44, 46 Правил, енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз. 2 п. 5 постанови пленуму ВСУ від 31.03.1995 року за №4). Таким чином суд вважає, що діями ПАТ «ДТЕК»Донецькобленерго» позивачу [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, у зв'язку з незаконними діями щодо відключення електропостачання в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з чим вона була змушена докладати додаткові зусилля щодо підключення квартири до електропостачання, також її родина перенесла стрес, щодо не законних дій відносно них, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково в сумі 500 гривень На підставі вище викладеної норми, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 500 гривень. Згідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, та споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривні.

Outcome: partial