Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Демидівської сільської ради Кременчуцького району , Полтавської області , третя особа : відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог вказав , що 29.06.1998 року помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина , до складу якої входило право на земельну частку ( пай ) розміром 5,72 га , яка перебуває у колективній власності КСП « Дружба « с. Демидівка , Кременчуцького району , Полтавської області . Після смерті [PERSON] спадкоємцем стала його співмешканка [PERSON] , з якою він проживав без реєстрації шлюбу тривалий час. Вона прийняла спадщину в силу ст.. 549 ЦК України 1963 року , шляхом фактичного вступу до 6 місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном , а саме : заволоділа належними спадкодавцю речами та правовстановлюючими документами на майно , що йому належало , зокрема сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) . 28.05.2012 року [PERSON] померла . Згідно складеного [PERSON] та посвідченого 08.10.1999 року секретарем Демидівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області , Заповіту - все своє майно заповіла [PERSON] У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину після померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за Заповітом , виданим 11.05.2016 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори . Спадщина складається з земельної ділянки площею 5,2047 га , яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться на території Демидівської сільської ради , Кременчуцького району , Полтавської області . На звернення до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини на земельний пай отримав відмову в зв»язку з відсутністю доказів , підтверджуючих родинні відносини [PERSON] та [PERSON] 20.07.2016 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області встановлено факт постійного проживання померлої 28.05.2012 року [PERSON] та померлого 29.06.1998 року [PERSON], до дня смерті останнього , однією сім»єю як чоловіка та жінки без шлюбу . Після смерті [PERSON] та [PERSON] , фактично з 1998 року він вступив в управління земельною часткою ( паєм ) , розміром 5,72 га , яка перебуває у колективній власності КСП « Дружба « та безперервно , відкрито володіє нею. Прохає визнати за ним право власності за набувальною давністю на земельну частку ( пай ) , розміром 5,72 га , яка перебуває у колективній власності КСП « Дружба « - згідно сертифіката серії ПЛ. № 0032172 від 26.12.1996 року . До судового засідання позивачем подано заяву про розгляд справи в його відсутності , згідно якої позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити . Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явилися, до судового засідання подали заяви про розгляд справи за їх відсутності , заперечень проти позову не надано . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ. № 0032172 вбачається, що померлий 29.06.1998 року [PERSON] , мав право на земельну частку (пай) розміром 5,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП « Дружба « (а.с. 5). Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України . При вирішенні спорів, пов»язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред"явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України ). Пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України , а також частини четвертої ст. .344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень «). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, оскільки позивач добросовісно та відкрито, безперервно володіє нерухомим майном земельною часткою (пай) протягом 18 років.

Outcome: approved