Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 17 600 гривень завданої матеріальної шкоди; 5000 гривень завданої моральної шкоди; 5000 гривень витрат на правову допомогу та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що з вини відповідачів, яким на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], 17.02.2012 року відбулось залиття квартири [ADDRESS], яке ним використовується для здійснення підприємницької діяльності. Факт залиття квартири зафіксовано комісією ЛКП «Каменяр-Центр». Внаслідок залиття приміщення пошкоджена і частково обвалилася стеля, стіни, меблі, та пошкоджено багато документів, які він зберігав на робочому місці, в тому числі документи підприємця, дозвільні та реєстраційні документи. З моменту затоплення у приміщенні сирість і затхле повітря, яким йому доводиться дихати протягом дня, та яке не дає змоги повноцінно працювати, внаслідок чого він втрачає заробіток. Ситуація з відмовою відповідачів добровільно відшкодувати завдані збитки пригнічує його морально і завдає лишніх клопотів. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у фабулі позову. Просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях ( а.с.15-17, 35-37) та письмових поясненнях (а.с.177-179). Просять у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що обов'язок по відшкодуванню збитків позивачу, завданих залиттям квартири, на нього не може бути покладено, оскільки він не проживає та не зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 1975 року. Крім того, доступу до квартири він немає. Просять у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити частково з покладенням обов'язку на [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, при цьому, не покладаючи такого обов'язку на [PERSON]. До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, що підтверджується реєстраційним посвідченням ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 13.01.2003 року ( а.с.87). Дану квартиру позивач використовує для здійснення підприємницької діяльності - кабінет рефлексотерапії. Міністерством охорони здоров'я України [PERSON] видано ліцензії для здійснення підприємницької діяльності (а.с.94-96). Судом встановлено, що відповідно до акту комісії ЛКП «Каменяр-Центр» від 17.02.2013 року (а.с.6) в квартирі [ADDRESS] виявлено пляму, сліди потьоків з відвалюванням штукатурки з стелі площею 1 кв.м., сліди потьоків по всіх стінах. В інших кімнатах квартири на стінах виявлено плями та потьоки до підлоги. Всі меблі в кімнаті та підлога залиті водою. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ТзОВ «Гал-Світ» №046/12 від 05.10.2012 року (а.с.62) імовірною причиною залиття квартири [ADDRESS] є несправність сантехнічних приладів в квартирі [ADDRESS]. Сума збитків, завданих внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] становить 10 510 гривень. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності гр.[PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 10.08.2000 року ( а.с.45). [INFO] померла [PERSON] ( а.с.23). Після її смерті 11 березня 2010 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на ? частку квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку від ? частки квартири №[ADDRESS] [PERSON] ще не видано. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку №843 від 19.05.2010 року, виданої ЛКП «Каменяр-Центр» вбачається, що [PERSON] зареєстрований та є власником квартири [ADDRESS] ( а.с.26). Згідно акту обстеження житлових умов заявника, виданого ЛКП «Каменяр-Центр» від 19.05.2010 року видно, що квартира [ADDRESS] обладнана водопроводом, каналізацією, опалення пічне. У квартирі проживає одна особа - [PERSON] ( а.с.28). Довідкою квартирно-експлуатаційного відділу №492 від 14.05.2012 року (а.с.113) підтверджено факт реєстрації [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Задовольняючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON], суд приймає до уваги пояснення відповідача [PERSON], який не зареєстрований, не проживає з 1975 року, та не має доступу до квартири [ADDRESS] з серпня 2012 року; довідку з місця проживання про склад сім'ї і прописку №843 від 19.05.2010 року, виданої ЛКП «Каменяр-Центр»; довідку квартирно-експлуатаційного відділу №492 від 14.05.2012 року; лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України №23/Т від 13.05.2014 року, відповідно до якого [PERSON] в період з початку лютого 2012 року по 15 березня 2012 року перебував за кордоном, а відтак на час залиття квартири №[ADDRESS] не міг проживати у квартирі [ADDRESS]; довідку квартирно-експлуатаційного відділу з місця проживання про склад сім'ї та прописку №492 від 14.05.2012 року, відповідно до якої [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.152). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] не допускав до квартири [ADDRESS] свого брата - відповідача [PERSON], замки в квартирі поміняв. Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, ч.1 ст.60 ЦК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, судом встановлено, що позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 10 510 гривень, а тому слід задоволити вимогу щодо стягнення цієї суми з відповідача [PERSON]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачу завдано моральної шкоди у зв'язку із залиттям квартири, що завдало лишніх клопотів, негативно позначилося на його підприємницькій діяльності, внаслідок чого знизився заробіток. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суд України № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, зокрема ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом в процесі розгляду справи не було здобуто жодних доказів того, в чому саме полягає моральна шкода, завдана позивачу, та чим керувався [PERSON] при визначенні розміру моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, а тому в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Разом з тим, позивачем понесено витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 1920 гривень, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути вищевказану суму. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача 5000 гривень витрат за надання правової допомоги, які підтверджуються копією квитанції до прибуткового касового ордера №1/04 від 25.04.2012 року ( а.с.7), та 333,30 гривень судового збору.

Outcome: approved