Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюб, мають трьох неповнолітніх дітей. Відповідач не надає допомоги на утримання двох дітей,а саме [PERSON], 2010 року народження та [PERSON], 2012 року народження,які проживають з позивачем. [PERSON] звернувся з зустрічними позовними вимогами про стягнення з [PERSON] аліментів. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на його утримання знаходиться старший син [PERSON], 2005 року народження. [PERSON] не надає кошти на утримання сина. Ухвалою суду від 14 липня 2014 року зустрічний позов об'єднаний в одне провадженні з первісним. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зустрічні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач проживає зі своїми батьками в с. Чапаївка . З 2007 року син сторін [PERSON], 2005 року народження проживає з батьками відповідача. Просила відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог. Відповідач позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів визнав частково та пояснив, що він не працює, має тимчасовий мінливий дохід. Має можливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей, які проживають з позивачем у розмірі 1 000 грн. Зустрічні позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу підтримав та пояснив, що син [PERSON] мешкає з ним та його батьками в с. Чапаєвка, знаходиться на його утриманні. Просив зустрічний позов задовольнити. Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21 жовтня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем [PERSON] та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає з відповідачем [PERSON] за місцем його реєстрації, а саме у с. Чапаєвка, Диканського району, Полтавської області, що підтверджується довідкою № 275 від 03 липня 2014 року виданою Чапаєвською сільською радою ( а.с. 16). Згідно довідки Чапаєвської ЗОШ 1-111 ст. № 110 від 03 липня 2014 року , [PERSON] дійсно навчається у третьому класі даної школи. Факт проживання малолітнього [PERSON] з відповідачем [PERSON] визнаний та не заперечувався у судовому засіданні позивачем [PERSON] Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, тому відповідно до вимог ст. 184 СК України , суд приходить до висновку, що з нього на користь позивача [PERSON] на утримання двох дітей [PERSON], 2010 року народження та [PERSON], 2012 року народження можливо стягнути аліменти у твердій грошові сумі , а саме 1 000 грн. щомісячно до досягнення їх повноліття. Що стосується позовних вимог [PERSON] щодо стягнення на його користь аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2005 року народження, то позивачем за зустрічним позовом не надано доказів, щодо обґрунтування позову в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] на утримання [PERSON], 2005 року народження аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги , що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] перебуває у декретній відпустці. Будь-яких інших доказів на підтвердження сторонами свого матеріального становища . суду надано не було. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З відповідачів по первісному та по зустрічному позову на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожного. Рішення в частині стягнення аліментів за місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial