Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 25 вересня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 5570 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 15975 грн. 05 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) в розмірі 1077 грн. 28 коп., що загалом складає 23122 грн. 91 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, підтримання позовних вимог та надання згоди на винесення заочного судового рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання на 28.04.2014 року був повідомлений 10.04.2014 р., а в судове засідання на 22.05.2014 р. був повідомлений 03.05.2014 року, що підтверджується поштовими повідомленнями. Однак про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. - (а.с.6 -10). Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав, тому станом на 31.12.2013 року заборгованість складає 23 122 грн. 91 коп., з яких: 5570 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 15975 грн. 05 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 1077 грн. 28 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, сплати процентів за користування кредитом та штрафів. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved