Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

20.09.2021 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 28.08.2015 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що з 2016 р. відповідач вчиняє відносно позивача фізичне, психологічне, економічне та сексуальне насильство. Він лається, залякує та принижує її при дочці. Зважаючи на неприйнятне ставлення до неї подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки ставить під загрозу життя та безпеку її та їх спільної дитини. З огляду на насильницьку поведінку [PERSON] просить суд не надавати строк на примирення. Після розірвання шлюбу дочка залишається проживати з позивачкою, тому просить суд вирішити питання про залишення місця проживання дитини з матір`ю одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28.08.2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №62. Розглянути справу без участі позивача. Залишити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.09.2021 року справу розподілено судді Патинок О.П. 11.10.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12.10.2021 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач - [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.3). Відповідач [PERSON] 25.10.2021 р. подав, через електронну адресу суду, заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб, вказує, що готовий оплатити всі витрати (а.с.14). Інших заяв, клопотань чи заперечень від сторін не надходило. З урахуванням заяви позивача та відповідача у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 62, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до довідки, яка видана Радехівською міською радою від 20.09.2021 р. № 970 [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] дитина проживає при матері (а.с.8). Згідно матеріалів справи - сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в позовній заяві вказує на те, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Відповідач в заяві, яка подана до суду позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. З урахуванням відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача [PERSON] в частині залишення місця проживання неповнолітньої дочки - [PERSON] [INFO] , з позивачем, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, суд вважає підставною вимогу про залишення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вимогу позивача покласти судові витрати на відповідача та його згоду, яка вказана в заяві, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved