Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Миргородської міської ради Полтавської про визнання права власності на недобудований житловий будинок (так у позові) в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті свого чоловіка, вона, будучи спадкоємцем за законом, прийняла після нього спадщину, проживаючи однією сім'єю із спадкодавцем, якому виділялася земельна ділянка для будівництва нерухомого майна. Проте, оформити в порядку спадкування незавершене будівництво вона не може по причині відсутності належних правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності її чоловіка на таке будівництво. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що будівництво житлового будинку чололвіком проводилося після придбання цегли за кошти, виручені від утримання худоби. Інших пояснень, які б мали хоч якесь суттєве значення для вирішення справи, позивачкою не надано. Правом на правову допомогу, роз'ясненим судом, вона скористатися не побажала. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Представником відповідача до суду подано заяву, за змістом якої не цей учасник процесу проти задоволення заявленого позову, як завжди, не заперечує, справу просить розглянути у її відсутність / а.с. 26, 27/. Представник третьої особи від Другої миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, направивши листа, в якому справу просив розглядати у його відсутність / а.с. 23 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, з 22 липня 1961 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення їх шлюбу / а.с. 11 /. За життя [PERSON], на підставі відповідних рішень органу місцевого самоврядування, відведено в безстрокове користування під забудову земельну ділянку площею 1000 м кв., яку в послідуючому передано у постійне користування для індивідуального житлового будівництва / а.с. 13, 14, 15, 16 /. В подальшому забудовником проводилося спорудження відповідного нерухомого майна. [INFO] року забудовник [PERSON] помер, підтвердженням чому є копія свідоцтва про його смерть / а.с. 9 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Відповідно до положень пункту 1 частини 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року позивачка [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка, що окрім іншого підтверджується повідомленням державного нотаріуса та наданою ним інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру / а.с. 24, 25 /. Між тим, постановою державного нотаріуса від 27.10.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді незавершеного будівництва, після померлого чоловіка, позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове будівництво / а.с. 8 /. Надана позивачкою копія технічного паспорта, складеного 13 жовтня 2014 року на об'єкт нерухомого майна - незавершеного будівництва, на її ім'я / а.с. 4 - 7 /, не є документом, який підтверджує право власності на конкретний об'єкт, а є документом, в якому міститься лише технічна характеристика такого об'єкту. За змістом ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно - правовими актами, і призначена для постійного проживання у ній. Як вбачається зі змісту довідки Дочірнього комунального підприємства „Миргородтехінвентаризація" № 691 від 13 жовтня 2014 року, право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстроване. Відсоток готовності незавершеного будівництва становить 48% / а.с. 12/. Викладене вказує на те, що такий об'єкт незавершеного будівництва не є житловим будинком за змістом ст. 380 ЦК України, оскільки ще не споруджений. З урахуванням цього суд позбавлений правових підстав визнавати за позивачкою право власності саме на недобудований житловий будинок, як про те вона просить у своєму позові. Згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, з урахуванням положень ст. 1218 ЦК України, спадкуванню підлягає не недобудований житловий будинок, а матеріали та обладнання, які були використані в процесі цього будівництва. Оскільки позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини, а навпаки вчинила дії по її прийняттю, вважається, що вона, як спадкоємець за першої черги, прийняла спадщину після свого чоловіка. За результатами розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці на спадщину, після померлого [PERSON], не претендують. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивачка набула право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку незавершеного спорудженням її чоловіком. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: partial