Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

22.11.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний «Альфа-Банк» (надалі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26.10.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» та відповідач уклали кредитний договір №500985812. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 18189,49 гривень. Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 18189,49 гривень. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 24.10.2016 року, має прострочену заборгованість за кредитом - 15579,53 гривень, за відсотками - 830,02 гривень, по комісії 416,04 гривень та розмір неустойки у виді штрафу в сумі 2172.18 гривень, на загальну суму 18997,77 гривень. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та відсотків за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, проте, вона не виконана. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 18997,77 гривень, а саме: за кредитом - 15579,53 гривень, за відсотками - 830,02 гривень, по комісії 416,04 гривень та розмір неустойки у виді штрафу в сумі 2172.18 гривень та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 01.03.2017 року до суду поступило клопотання від представника позивача Стрихар А.І., в якому вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, письмових заперечень на позовну заяву не надала, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, повідомлення про причини неявки суду також не надала. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлялася про час та слухання справи належним чином(а.с.34,72,73-75,83,87), що підтверджується повідомленнями про надходження реєстрованого поштового відправлення. А тому, суд із згоди позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним. Судом встановлено, що 26.10.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк», - з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений кредитний договір №500985812, за умовами якого, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 18189,49 гривень (а.с. 6-8). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №500985812 від 26.10.2015 року станом на 24.10.2016 року у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість в загальному розмірі 18997.77 гривень, яка складається з наступного: за кредитом - 15579,53 гривень, за відсотками - 830,02 гривень, по комісії 416,04 гривень та розмір неустойки у виді штрафу в сумі 2172.18 гривень (а.с.63). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до роз"ясень, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши позичальнику - [PERSON] кредит. Проте позичальник свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, за яку [PERSON] відповідає перед позивачем як боржник, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до сум боргу в користь позивача з відповідача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в сумі 1378 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved