Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

11.08.2021 позивач [PERSON] звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про повернення коштів набутих без правової підстави, в якому просить суд з стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти в сумі 31 219,06 грн., які були набуті нею без достатніх правових підстав, крім цього стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує, тим що в лютому 2021 року вирішив придбати собі квартиру в центрі міста Львів, тому звернувся до агентства нерухомості "Вітражі директором, якого є відповідачка. 22.02.2021 Позивач отримав від агентства нерухомості повідомлення з більш ніж 10 варіантами придбання квартир, з яких він вибрав один - апартаменти за адресою: [ADDRESS] . Відповідач повідомила Позивачу, що квартира користується попитом і щоб зарезервувати її за собою йому слід негайно внести завдаток в розмірі еквівалентному 1000 доларів США. Так, як позивач не міг в той момент приїхати до Львова і підписати договір завдатку, однак Відповідачка наполягала на тому, що завдаток треба дати продавцю терміново і запропонувала Позивачу перерахувати кошти на її особистий картковий рахунок, пообіцявши, що відповідний договір буде укладено пізніше. Тому 11.03.2021 останній перерахував з свого карткового рахунку на картковий рахунок Відповідача 25 125,63 грн. для передачі продавцю в якості завдатку, а 16.03.2021 р. ще 17 085,43 грн, в якості авансу за майбутні послуги. В кінці травня 2021 року представник Позивача зустрівся у м. Львові з Відповідачкою та представником Продавця та домовилися про початок підготовки до оформлення договору купівлі-продажу квартири. Однак цей договір укладений так і не був, оскільки в процесі переговорів сторони не дійшли згоди щодо його істотних умов. При цьому з`ясувалося, що Відповідач привласнила собі кошти в сумі 25000,00 грн., які Позивач в березні 2021 перерахував їй для передачі продавцю в якості завдатку. 14.06.2021 Відповідач відмовилася від подальшої співпраці з Позивачем та пообіцяла повернути отримані від Позивача кошти. 23.06.2021 Відповідач частково повернула кошти в сумі 10992,00 грн., однак в подальшому під надуманими приводами припинила повертати їх і продовжує без будь-яких правових підстав утримувати у себе грошові кошти. За наведених обставин, право Позивача на повернення безпідставно набутих Відповідачем грошових коштів порушено та підлягає захисту у судовому порядку. 06.09.2021 ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області провадження у справі відкрито, визначено розгляд справи проводити в порядку у спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача була подана заяву, в якій просив про розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно квитанції № Р24А1030573281С5746 від 11.03.2021 [PERSON] здійснив грошовий переказ на суму 25125,63 грн. [PERSON] .. В графі призначення платежу: переказ особистих коштів (а.с.7). Згідно квитанції № Р24А1044117013С9518 від 16.03.2021 [PERSON] здійснив грошовий переказ на суму 17085,43 грн. [PERSON] .. В графі призначення платежу: переказ особистих коштів (а.с.8). Згідно позовної заяви, метою передачі вищевказаних грошових коштів був намір подальшого укладання договору купівлі-продажу квартири. Позивач зазначив, що між сторонами не виникли зобов`язальні (договірні) відносини, отримані відповідачем грошові кошти на день звернення позивача до суду не повернуті та є набутими без достатньої правової підстави в розумінні статті 1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Оскільки між сторонами будь-яких договорів щодо надання послуг або виконання робіт не укладалось і зазначені обставини не спростовані відповідачем належними і достатніми доказами у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність в ході судового розгляду позовних вимог, в зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню, а отримані відповідачем кошти підлягають стягненню в судовому порядку. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 02.07.2021 між Адвокатським об`єднанням «Скай Груп» та позивачем [PERSON] , укладений договір про надання правничої допомоги № 1-07/21. Згідно акту приймання - передачі виконаних робіт від 02.08.2021 виконавцем були виконані наступні роботи: ознайомлення з первинними документами щодо взаємовідносин між [PERSON] та [PERSON] - 1000 грн., переговори з [PERSON] про можливість досудового врегулювання спору - 1250 грн., підготовка позовної заяви про стягнення коштів отриманих без достатніх правових підстав - 5000 грн.. Загальна сума - 7250 грн. Відповідно до квитанцій № ПН 111982 від 03.08.2021 та №1ЕVN4789M від 05.08.2021 за вказані послуги [PERSON] відповідно оплатив 4900 грн. та 2350 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу надану позивачу суд враховує те, що наданий представником позивача розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору та крім цього, відповідає вимогам ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~і тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7250 грн., враховуючи при цьому відсутність будь-яких доказів про не співмірність таких витрат. Оскільки відповідач не надав будь-яких доказів про не співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд не оцінює дані витрати на предмет їх співмірності. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі.

Outcome: approved