Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

12.10.2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 07.08.2019 року, та стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дітей, тобто до [INFO] та до [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що за рішенням Баранівського районного суду 07.08.2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх спільних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень на старшу доньку [PERSON] , [INFO] , та в розмірі 900 гривень на молодшу доньку [PERSON] , [INFO] , щомісячно. Відповідач сплачує вказані кошти,однак цієї суми не вистачає для належного забезпечення дітей. Крім того,старша донька [PERSON] захворіла і потребує санаторно-курортного лікування. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 11.11. 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження , та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи право на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 19 ). Відповідачу [PERSON] , направлялася ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження з матеріалами позову, яку останній отримав 20.11.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Відзиву на позов не надіслав. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 26.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 12). Рішенням Баранівського районного суду від 07.08.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їхніх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1100 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно, які підлягають індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] ( а.с. 3 - 4). Сторони є батьками неповнолітніх: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6 ). Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , становить 1197, 50 грн. Згідно із ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~СК України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Суд не погоджується з думкою позивача про наявність підстав для збільшення раніше визначеного розміру аліментів на дітей до 2000 грн. щомісячно, виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Однак зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України. Зазначені позивачем обставини щодо необхідності додаткових витрат на дитину, пов"язаних із необхідністю санаторно-куротного лікування старшої доньки в зв`язку з її хворобою, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на даний час, а надають право позивачу для звернення до суду із позовом про стягнення таких додаткових витрат з відповідача, як вже понесених, так і витрат на майбутнє. Є встановленим, що раніше визначений судом розмір аліментів становить менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. З урахуванням того, що позивач, згідно наданої довідки про доходи від 07.10.2020 року, не має можливості для достатнього забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки додаткоих доходів крім заробітної плати не має, належить вважати, що майновий стан позивача погіршився. Докази того, що майновий стан платника аліментів змінився, відсутні. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню дітей. Виходячи із встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також того, що погіршився майновий стан одержувача аліментів, на утриманні якої перебувають діти сторін; суд прийшов до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 1197, 50 грн. щомісячно на кожну дитину, що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial