Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

26 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що його батьками є [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № 029535. Однак, він не може реалізувати своє право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, а саме оформлення спадщини на спадкове майно, так як оригінал Державного акту на право власності на землю втрачений. Позивач фактично прийняв спадщину шляхом поховання батька, зберігання речей та документів померлого, користуванням земельною ділянкою. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,44 га в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за дорученням [PERSON] надав до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позивачем позов, просить розглянути справу в його відсутність (а. с. 22-23 ). Представник відповідача - Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 21 ). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився, просять розглянути справу без участі представника (а. с. 16 ). Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, хоча повідомлена належним чином. До суду надала заяву про відмову від спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь сина - позивача у справі [PERSON] (а. с. 20 ). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. . Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З урахуванням статті 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а. с. 5). У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу матері позивача, тобто третьої особі у справі - [PERSON], присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 23 (а. с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а. с. 8). Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 029535, виданого Сергіївською сільською радою 17 травня 1999 року на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 23, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,44 га (а. с. 7). У відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 90 816 грн. 39 коп. (а. с. 9). З довідки, виданої виконкомом Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року, належить право на земельну частку (пай) розміром 4,44 га. Право користування земельною ділянкою (паєм) посвідчено Державним актом серії ІІ-СМ № 029535, зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 23 від 17 травня 1999 року. 20 червня 2014 року сільський голова Сергіївської сільської ради повідомила [PERSON] ( сина померлого [PERSON]) про наявність спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,44 га на території Сергіївської сільської ради (а. с. 10). Згідно інформації з Білопільської державної нотаріальної контори спадкова справа відносно [PERSON], який помер [INFO], не заводилися (а. с. 16-17 ). Згідно п. 5. 2 Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на вищевказану земельну ділянку, що залишилась після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved