Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

05 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 25 липня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач участі в утриманні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з цим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію подали заяви , якими розгляд справи просили здійснити у їх відсутність, позовні вимоги підтримали і визнали та просили їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 25 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 279. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 07.12.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.5). Аліменти на утримання інших малолітніх чи неповнолітніх дітей відповідач не виплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має, офіційно працює працевлаштований помічником машиніста електропоїзда в Державному підприємстві «Українська залізнична швидкісна компанія». Згідно довідка роботодавця від 31.07.2014 року за № 120 має стабільний заробіток. Суд вважає, що з урахуванням наявності у відповідача стабільного заробітку, підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі згідно ст. 184 СК України, не має. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини [PERSON] відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці заробітку батька. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку батька, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved