Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

23 вересня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 26.06.2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та крім соціальної допомоги на дитину, доходів вона не має. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. На теперішній час батько дитини [PERSON] не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання малолітньої дитини. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: стягувати з [PERSON] на її користь та на її утримання аліменти щомісячно, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою Василівського районного суду запорізької області від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження, та встановлено проводити про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки особисто 05.10.2019 року (а.с.17), проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачем на адресу суду не подано, відзиву, заперечення на позовну заяву [PERSON] , суду не надано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] на даний час перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON] , відповідач у справі (а.с.8). Як вбачається з Довідки за вих..№1717 від 23.10.2019 року, виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] дійсно знаходиться на утриманні матері [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки за №03-22 від 23 вересня 2019 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, позивачка [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Василівської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с.9). На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання малолітньої дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України (далі-СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тож, право на утримання дружина має незалежно від того, чи проживає вона разом з чоловіком і чи погоджується він на добровільне надання матеріальної допомоги. Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, а також матеріального становища позивачки, яка має на утриманні малолітнього сина, та яка на теперішній час не працює, постійного та регулярний заробітку немає та у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який не досяг трирічного віку. Крім того, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів відповідач не перебуває, на утриманні відповідача немає непрацездатних батьків, які є інвалідами та потребують постійної сторонньої допомоги, оскільки вищевикладені обставини відповідачем не спростовані, та в судовому засіданні протилежне відповідачем не доведено. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: аліменти на користь та на утримання позивачки [PERSON] в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, щомісячно та до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] - трирічного віку, тобто до [INFO] з тих підстав, що відповідач є фізично здоровою особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, інших утриманців, окрім малолітнього сина [PERSON] , відповідач немає, проте добровільно матеріальної допомоги на дружини відповідач не надає, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, з 23.09.2019 року та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] - трирічного віку, тобто до [INFO] . Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2019 року становить 768,40 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved