Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] 11.12.2019 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, встановленого рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.04.2016 року у справі № 628/1010/16-ц, на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/2 частину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів зросли потреби дитини, матеріальний стан, сину 9 років і він потребує більших витрат на харчування, придбання одягу та інших необхідних йому речей, інфляційні процеси вплинули на подорожчання життя в Україні. Відповідач працездатний і має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини більшому розмірі. Ухвалою від 26.06.2020 року суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка позов підтримує та просить задовольнити, відповідача позов визнає у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши докази по справі, прийшов до наступного. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2016 року з [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Подоли, Куп`янського району, Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:\~ [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь [PERSON] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини, сина \~ [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 березня 2016 року (а.с.12). Заборгованість по аліментам станом на 01.05.2020 року становить 68744,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.05.2020 р. згідно виконавчого листа № 628/1010/16-ц від 13.052016 р., за період з 01.01.2019 року по 30.04.2020 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про зміну імені від 29.01.2020 року, виданого Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді\~вимог позивача\~про зміну\~розміру аліментів\~у бік\~збільшення,\~суд враховує,\~що з\~часу ухвалення\~рішення суду\~про стягнення\~аліментів змінилися\~відповідні обставини\~(вік\~дитини,\~рівень її\~потреб,\~економічна ситуація\~в державі,\~зростання прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку тощо),\~тому з\~вказаних підстав\~розмір присуджених\~аліментів підлягає\~збільшенню. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Отже, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, який визначений по рішенню суду від 22.04.2016 р. на даний час є недостатнім для матеріального утримання та забезпечення дитини її віку, обмежує право на повноцінне життя, не відповідає її матеріальним та соціальним потребам, які відповідно зростають із збільшенням віку дитини, розвитку та вихованню, не забезпечує гармонійний розвиток дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи обов`язок батьків утримувати дитину, визнання відповідачем позову про зміну розміру аліментів, виходячи з принципу розумності, суд вважає доцільним збільшити розмір аліментів, присуджених до стягнення з позивача за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.04.2016 року з 1/4 до 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved