Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту материнства дитини - [PERSON]. Заява мотивована тим, що 09 січня 2014 року, перебуваючи на 8 місяці вагітності, заявниця їхала поїздом Полтава-Київ у м. Київ на роботу. Розуміючи, що почалися пологи, заявниця разом з [PERSON] вийшла в м. Гребінка та поїхали до місцевої лікарні, де близько 22:00 народила хлопчика. В лікарні [PERSON] заповнила необхідні свої анкетні дані. Через важкий душевний стан та побутові проблеми 10.01.2014р. написала заяву про відмову від дитини ,залишивши дитину у лікарні. 12.01.2014 року у лікарні складено акт про те, що дитина залишається у лікарні. На сьогоднішній день заявниця вирішила повернути собі дитину, як перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини, а тому просить встановити факт її материнства. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, прохає їх задовольнити, мотивуючи тим, що [INFO] вона народила в м. Гребінка хлопчика від якого 10.01.2014р. відмовилась через складані сімейні, побутові проблеми, написавши відповідну заяву. На час родів в неї не було з собою паспорту, однак вона вказала у лікарні дійсне своє прізвище, ім»я, по - батькові, місце проживання, реєстрації при цьому була присутньою [PERSON] Представники служби у справах дітей Гребінківської РДА , служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду, одночасно вважаючи, що підстав для відмови в задоволенні заявлених вимог немає. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши пояснення учасників судового засідання суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до історії пологів № 20 09.01.2014 року [PERSON] (постійне місце проживання, реєстрації : [ADDRESS]) поступила до Гребінківської центральної районної лікарні з діагнозом - пологи при вагітності 40 тижнів, де в неї близько 22 год .55 хвл. народився хлопчик. Відповідно до виписного епікризу [PERSON] на обліку у жіночій консультації в зв"язку з вагітністю не перебувала, [INFO] поступила до пологового відділення Гребінківської ЦРЛ без документів, 10.01.2014р. добровільно від дитини відмовилася власноручно написавши заяву. В судовому засіданні досліджено заяву [PERSON] від 10.01.2104 року про відмову від дитини, народженої 09.01.2014 року, а також відповідний акт. Відповідно до витягу з історії розвитку дитини [PERSON] [INFO] 11.01.2014 року на дитину оформлено акт покинутої дитини, оскільки мати від дитини відмовилася, залишивши її у пологовому відділенні Гребінківської райлікарні. Згідно розпорядження Гребінківської РДА про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування - від 20.01.2014 року № 12. 31.01.2014 року дитина доставлена машиною ЦРЛ у супроводі медпрацівника в ПОДКЛ для огляду спеціалістами та отримання путівки в Кременчуцький будинок дитини. Відповідно листа Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради від 24.03.2014 року № 342 малолітня дитина [PERSON] [INFO] перебуває в цьому закладі на повному державному утриманні з 31.01.2014 року по теперішній час. Дитина поступила в заклад на підставі розпорядження Гребінківської РДА від 28.01.2014 року № 24 та путівки Департаменту охорони здоров"я Полтавської ОДА № 66/4 від 31.01.2014 року. На час перебування дитини в цьому закладі [PERSON] жодного разу не цікавилася станом здоров'я дитини та умовами його перебування, не відвідувала його, не телефонувала, не писала, що нею було підтверджено у судовому засіданні. Судом досліджено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00013324276 від 17.01.2014 року, а також свідоцтво про народження [PERSON] від 17.01.2014 року [NUMBER]. Згідно із витягом [PERSON] зареєстрований реєстратором державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області 17.01.2014 року за № 00112819693. Матір'ю дитини вказана [PERSON]. Державана реєстрація проведена відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України. Відповідно до свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] також вказана [PERSON]. Дані про матір дитини повністю відповідають паспортним даним [PERSON] Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім'я, по батькові дитини і відомості про батьків. Вказана стаття регулює порядок здійснення запису про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене. Передбачається три можливих варіанти запису про батьків дитини, якщо батьківство не встановлено. Частина 2 регулює питання у випадку, якщо батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень провадиться за рішенням органу опіки та піклування. Нормативно-правове регулювання таких відносин здійснюється відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5 "Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні" (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22 листопада 2007 р. N 1154/5). Обираючи спосіб цивільного захисту своїх прав, заявниця використала порядок, встановлений ст. 131 СК України, за якою особа, яка вважає себе матір'ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. п. 4, 7 Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року N 3 справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК). За умов, зазначених у п. 4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст. 131 СК може подати особа, яка вважає себе матір'ю дитини. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Судом встановлено, що 09.01.2014р. до Гребінківської центральної районної лікарні [PERSON] поступила без документів, проте, в наступному було встановлено її особу, прийнято її заяву та складено відповідний акт. Представниками служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради зразу ж після народження дитини були встановлені дані про матір цієї дитини, її паспортні дані, місце проживання , а саме [PERSON], що підтвердив у судовому засіданні представник цієї служби. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00013324276 від 17.01.2014 року, свідоцтва про народження [PERSON] від 17.01.2014 року [NUMBER] підтверджується, що його матір'ю зазначено [PERSON]. З урахуванням викладеного, письмових матеріалів, медичної документації суд приходить до висновку, що у встановленому законом порядку походження [PERSON] від [PERSON] встановлено, ніким не заперечується і підстави для встановлення факту такого походження в судовому порядку відсутні, а тому підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення материнства немає, оскільки цей факт є встановленим і ніким не оспорюється. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 143 СК України зобов"язує матір та батька забрати дитину з пологового будинку. При цьому не вказується граничний строк, протягом якого дитину необхідно забрати. Вирішуючи питання щодо такого строку слід виходити з положень п. 1 ч.1 ст. 164 СК України, за яким мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Отже, строк бездіяльності батьків щодо забирання дитини з полового будинку, пропуск якого має наслідком позбавлення батьківських прав встановлено в шість місяців. Інший строк щодо таких правовідносин встановлює стаття 144 СК України, за якою батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Разом з тим при розгляді справи суд взяв до уваги те що [PERSON] під час вагітності свідомо не перебувала на обліку, протягом часу знаходження дитини у Гребінківській ЦРЛ з 11.01.2014р. по 31.01.2014р., перебування дитини у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини з 31.01.2014р. по теперішній час до дитини не приїжджала, не цікавилася її здоров»ям, розвитком, не телефонувала, не направляли листи , не здійснювала ніяких дій щодо повернення дитини . В судовому засіданні [PERSON] вказувала на те що підставами для написання заяви 10.01.2014р. про відмову від дитини та її залишення у Гребінківській райлікарні стали тільки сімейно - побутові проблеми , однак на це ніяких доказів суду не надала, дані ствердження спростовуються показаннями свідка [PERSON] Так свідок [PERSON] підтвердила суду, що вона проживає в одному будинку з [PERSON] , яка мешкає у двохквартирній квартирі своєї матері разом з своїми двома дітьми. З цієї квартири її ніхто не виганяє, її мати тривалий час проживає за кордоном . 09.01.2014р. вона відвозила [PERSON] до пологового відділення Гребінківської райлікарні де остання родила хлопчика. Після народження дитини вона від працівників лікарні дізналася, що [PERSON] відмовляється від народженої нею дитини. Враховуючи вищенаведені обставини, бездіяльність заявниці суд вважає, що [PERSON] не бажала бути матір»ю народженого нею [PERSON] від якого свідомо відмовилася та визнавати материнство відносно цієї дитини.

Outcome: dismissed