Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] із вимогою про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що за рішенням Виноградівського районного суду у справі 299/61/14-ц від 21.01.2014 року з відповідача присуджено аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень. На даний час їх син [PERSON] має діагноз - вроджена гіпоспадія, меатомтеноз, а відтак потребує постійного медикаментозного лікування та періодичного стаціонарного лікування. Приймаючи до уваги, що відповідач є фізично здоровою, працездатною та матеріально забезпеченою людиною, позивачка просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно. До початку судового засідання позовні вимоги були зменшені до 1000 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав, просить визначити аліменти в розмірі 1000 грн. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 05.09.2009 року по 11.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). В даному шлюбі у сторін народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно рішення Виноградівського районного суду у справі №299/61/14-ц від 21.01.2014 року з відповідача присуджено аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 650 гривень (а.с.9). Відповідно до медичного висновку (а.с.13) [PERSON], [INFO] встановлено діагноз - вроджена гіпоспадія, у зв'язку з чим він потребує подальшого стаціонарного лікування в цільовому хірургічному відділенні МОНИКИ м. Москва. 15.05.2015 року між [PERSON] та Державною бюджетною установою Московської області "Московський обласний науково-дослідний інститут ім. М.Ф. Владимирского укладено договір про надання платних послуг (а.с.10). Відповідно до виписки із історії хвороби [PERSON], наданої вищевказаною установою, останній потребує періодичного огляду у лікаря. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців. Частина друга цієї ж статті проголошує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Оцінивши надані та досліджені докази у їх сукупності, беручи до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved