Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

09 лютого 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (надалі- ПАТ «СМНВО»), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров"я. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період\~ з 23.07.1981 р. по 14.07.2014р. вона\~ перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО», працюючи машиністом крана, і була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. \~Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 138 від 24.11.2014 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст.. пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст.. Легенева недостатність ІІ ст.. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Вазомоторна енцефалопатія з антено-невротичним синдромом. Шийний остеохондроз хребта з сенсорними порушеннями. Пресбіопія. Хронічний тонзиліт, ремісія. Хронічний гастродуоденіт, ремісія. У п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці.\~ А п. 17 акту містить, що\~\~ він здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості, що свідчить про те , що\~ відповідач не забезпечив виконання\~ вимог щодо здорових та безпечних умов праці , як того\~ вимагали ст..ст. 6,7,13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків\~ для здоров»я позивача. Відповідно до довідки, виданої МСЕК м. Суми від 15.12.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності\~ позивача склав 50 % та третю групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних , так і моральних страждань. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивачка страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює їй значні моральні страждання, переживання. Позивач не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті і т.д. Вищевказані причини не дозволяють їй нормально відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти. У зв'язку з профзахворюванням вона постійно зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання 2-3 рази на добу, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях та міжлопатковій ділянці, головний біль, відчуває підвищену втому, спостерігається підвищена пітливість, шум у вухах та голові. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. Вона змушена постійно в зв'язку з цим приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки. Вона повністю усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоровя, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну. Через дратівливість, що з'явилася, погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивачка змушена вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво її характеру і сильно пригнічує. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, вона змушена часто лікуватись. Сума 50000 грн., яку просить стягнути на свою користь, є такою, що відповідає її моральним стражданням. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що згідно ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, однак позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про заподіяння йому саме моральної шкоди. Товариство не порушувало законних прав позивача, що підтверджується тим, що в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 138 від 24.11.2014 року складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень Товариством нормативних актів про охорону праці та посадових осіб Товариства, які допустили такі порушення. Однак зазначено, що професійне захворювання виникло в звязку з неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тобто з вини самого позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази, що є у справі, знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 23.07.1981 р. по 14.07.2014р. перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО», працюючи машиністом крана (а.с.6 копія трудової книжки). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач [PERSON] отримала професійне захворювання у виді: ХОЗЛ ІІ ст.. пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст.. Легенева недостатність ІІ ст.. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Вазомоторна енцефалопатія з антено-невротичним синдромом. Шийний остеохондроз хребта з сенсорними порушеннями. Пресбіопія. Хронічний тонзиліт, ремісія. Хронічний гастродуоденіт, ремісія. Відповідно до п. 16-17 акту № 138 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 24.11.2015року (а.с.7), у [PERSON] виникло професійне захворювання за обставин недосконалості технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених шуму, загазованості. Відповідно до акту огляду МСЕК м. Суми від 15.12.2015 року ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 50% на два роки. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 15.12.2015 року встановлено, що при повторному\~ огляді ступінь втрати працездатності складає 50 % та встановлена третя група інвалідності( а.с. 8). Згідно ст.2 КЗпП України працівники мають право на здорові та безпечні умови праці.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються\~ безпечні\~ і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.\~ Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача з приводу того, що відсутня вина відповідача, щодо заподіяння позивачу моральної шкоди, це посилання є необгрунтованим і суперечить добутим, в судовому засіданні доказам. Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримала професійне захворювання. В справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати позивача, порушення її нормальних життєвих зв'язків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акт МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності, довідка про результат визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках,\~ довідка про потребу у наданні медичної та соціальної допомоги. За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Оскільки наявність хронічного захворювання легенів\~\~ у позивача безумовно свідчить, що остання відчувала фізичний біль, знаходилась на лікуванні і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я, її вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі\~ст. 23 ЦК України\~визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 10 000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial