Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Покровсько-Багачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю та визнання права власності в поряд спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла [PERSON], останнім місцем проживання якої було с.Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права в тому числі і право на земельну ділянку площею 4,47 г. для ведення особистого селянського господарства на території Покровсько Багачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, яке вона успадкувала в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформила належним чином, після смерті свого чоловіка [PERSON]. Земельна ділянка належала останньому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], який втрачено. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За життя [PERSON] написала заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалося і все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом вона заповідає позивачу [PERSON]. Після звернення до Хорольської державної нотаріальної контори позивачу, як спадкоємцю за заповітом на майно [PERSON], померлої [INFO] року, останнім місцем проживання та реєстрації якої було: с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області (на час відкриття спадщини спадкодавець проживала одна), роз'яснено, що спадкова справа на майно [PERSON], померлої [INFO] року, відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 14.09.2010 року за № 369/2010. У спадковій справі мається заява позивача про прийняття спадщини за заповітом, подана 29.09.2010 року. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на все спадкове майно [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], чоловік спадкодавця, відповідно довідки виданої виконавчим комітетом Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, останнім місцем його проживання та реєстрації було: с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області; на час відкриття спадщини після [PERSON] разом з ним проживала його дружина: [PERSON]. По обліку відкритих спадкових справ встановлено, що спадкова справа на майно [PERSON] дата смерті [INFO] року, не відкривалась. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка в пор. ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. За твердженням позивача [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,47га, розташована на території Покровсько-Багачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, однак документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку отриманий та зареєстрований ним відповідно до вимог законодавства позивачем не надано. Ст. 1218 Цивільного кодексу України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. У зв»язку з відсутністю документа в оригіналі на вище вказану земельну ділянку, який підтверджує право власності на неї, питання про спадкуванн земельної ділянки може вирішуватись позивачем в судовому порядку, за умови надання суду всіх необхідних та достатніх доказів. Викладені обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: -Копією свідоцтва про смерть [PERSON]; -Копією витягу зі спадкового реєстру; -Копією свідоцтва про смерть [PERSON]; -Копією паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON]; -Копією довідки Покровсько Багачанської сільської ради № 02-24/1294; -Копією довідки Покровсько Багачанської сільської ради № 02-24/1301; -Копією державного акту на право власності на земельну ділянку; -Копією інформації відділу у Хорольському районі ГУД у Полтавській області № 960/116-18 від 16.08.2018 року; -Копією оголошення в ЗМІ; -Копією листа нотаріуса № 1548/02-14; Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved