Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

в березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд» (далі - ТОВ «ФК «Аланд») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6272, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» коштів у розмірі 29 273 грн. 74 коп. Проте, вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: за відсутності заборгованості за кредитним договором; за вимогами, у яких кредитором пропущено позовну давність; з порушенням порядку вчинення виконавчого напису (без надання кредитором нотаріусу документів, необхідних для вчинення виконавчого напису). Посилаючись на викладене, [PERSON] просив визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, одночасно останній просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Треті особи без самостійних вимог - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. у судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в окремій заяві не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 26.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6272, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 6327/391DCLRG1PT від 06.06.2016 року, укладеним між ним та ПАТ «Платінум Банк» (право вимоги за обумовленим кредитним договором перейшло згідно договору про відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року) коштів у загальному розмірі 28 973 грн. 74 коп., яка виникла за період з 20.09.2017 року по 29.11.2019 року та складається з: - заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 206 грн. 74 коп., - заборгованості за процентами в розмірі 9 767 грн. 60 коп., Також з боржника на користь стягувача стягнуті витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 300 грн. 00 коп. В порядку примусового виконання обумовленого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. 24.02.2020 року було відкрито виконавче провадження №61366061 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» боргу в розмірі 29 273 грн. 74 коп., 17.04.2020 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Аналізуючи доводи позивачки суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Виконавчий напис здійснюється, відповідно до глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5 (далі - Порядок). Так, відповідно до п.п.1.1,2.1,2.3 глави 16 вказаного Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Для чого уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному нормативному акті. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість (п.п.3.1,3.2, 3.3, 3.4,3.5,5.1 Порядку). Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 (зі змінами) для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Водночас, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц). Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було враховано, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин (за винятком нотаріально посвідчених договорів) не може здійснюватися у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Разом з тим, суд позбавлений можливості перевірити інші доводи позивача, оскільки сторонами та іншими учасниками справи не надано, а матеріали справи не містять усіх документів, що складають собою зміст кредитного договору, виписку з рахунку боржника. Таким чином, вказане порушення вказує на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному в розмірі 1 362 грн. 00 коп. (454 грн. 00 коп. судовий збір (забезпечення позову), 908 грн. 00 коп. судовий збір (звернення з позовом до суду).

Outcome: approved