Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ксаверівської сільської ради та просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Ксаверівської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача, позов визнаний у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначається, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] померла в 2001 році, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України (ред. 1963 р.) та Закону України «Про власність». Із ч. 1 статті 12 ЗУ «Про власність» вбачається, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. У відповідності із ст. 13 ч. 1 цього закону, вважається, що об'єктами права приватної власності є жилі будинки. Згідно і з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15) із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. У відповідності із ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В ст. 549 ЦК України вказано, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. В судовому засіданні встановлені наступні факти: [PERSON] у відповідності із записом в погосподарській книзі № 2 за 2001-2005р.р., особовий рахунок [NUMBER] являлась власником будинку [ADDRESS], будинок самовільною забудовою не являється. [INFO] [PERSON] померла в с.Ксаверівка, Черняхівського району, Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки його батько [PERSON] помер раніше матері, а сестри та брати спадщину не приймали та на неї не претендують. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині [PERSON] не мала. Згідно із довідкою Ксаверівської сільської ради № 278 від 27.11.2013року в будинку [ADDRESS] на протязі шести місяців після смерті [PERSON] ніхто в господарстві не прописаний та не проживає. Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не має можливості оформити право на спадщину після смерті [PERSON], тому що у спадкодавиці відсутні належно оформлені документи на вказаний будинок. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] за свого життя правомірно набула право власності на спірний будинок, оскільки незаконність набуття права власності на вказаний будинок прямо не випливає із закону та судом не встановлена. А тому, даний будинок після її смерті ввійшов до складу спадщини. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців немає, слід визнати за [PERSON] право власності на вказаний будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Прізвище "[PERSON]" позивачці присвоєне після реєстрації шлюбу (а.с.7). На підставі наведеного,

Outcome: approved