Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

27.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виділення майна в натурі з спільної часткової власності і просив виділити йому в натурі 1/2 частку нерухомого майна у вигляді: житлового будинку №15 по вул. Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області з господарськими спорудами, а саме: житлові кімнати №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 житловою площею 26.7 кв.м., допоміжною площею 20.9 кв.м. , загальною площею 47.6 кв.м., у будинку літ. «А» (будинок саманний, обкладений цеглою) з сінями літ. «а» цегл., навісом «а2» та з господарчими спорудами, що за планом земельної ділянки позначено наступними літерами «Д» літня кухня цегла, «д» сарай цегла, «Е» убиральня цегла, №1,3,4 огорожа (дерево,залізо, плити, дерево), та визнати право власності на вказане майно; припинити право спільної часткової власності у вигляді по квартирного поділу на квартиру №1 та квартиру №2 у житловому будинку №15 по вулиці по вул. Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначає, що вона є власником 1/2 частин житлового будинку, розташованого по вул. Братська, 15, м. Павлоград, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої баби [PERSON], посвідченого 04.04.2017р. Державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON]. Угоди про спосіб виділення частки позивача із загального майна не досягнуто. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Треті особи: [PERSON], [PERSON], про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу, [PERSON], на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку №15 по вулиці Братській у м. Павлограді Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 04.04.2017р. державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON].(а.с.8), право власності зареєстровано 04.04.2017 номер запису 19883025. (а.с.9). За доводами позивача співвласником іншої 1/2 частки вказаного житлового будинку розташованої на земельній ділянці (кадастровий номер відсутній) по вул.Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області була [PERSON], яка ймовірно померла приблизно в період 2011 - 2012 років. Треті особи є спадкоємцями померлої,які до цього часу належним чином не оформлюють спадкові права на вказане майно. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Судом встановлено, що будинок № 15 по вулиці Братській(колишня Боженка) міста Павлоград Дніпропетровської області не потребує переобладнання в ізольовані квартири, оскільки має дві відокремлені одна від одної частини із самостійними входами і комунікаціями. Згідно із фактично складеним порядком користування та технічним паспортом, виданим на імя спадкодавця [PERSON], позивачу належить у спільній частковій власності: кімнати №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 житловою площею 26.7 кв.м., допоміжною площею 20.9 кв.м. , загальною площею 47.6 кв.м., у будинку літ. «А» (саман., обк. цегл.) з сінями літ. «а» цегл., навісом «а2» та з господарчими спорудами, що за планом земельної ділянки позначено наступними літерами «Д» літня кухня цегла, «д» сарай цегла, «Е» убиральня цегла, №1,3,4 огорожа (дерево,залізо, плити, дерево). (а.с. 10-14). Тому суд не вбачає перешкод у виділенні позивачу в натурі 1/2 частини вказаного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо укладення угоди про спосіб виділення частки позивача із загального майна не досягнуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виділення в натурі житлового будинку та господарських споруд підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, та запропонований позивачем варіант розподілу житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами є таким, що не порушує права відповідача та третіх осіб, суд вважає за можливе виділити в натурі позивачу майно, що перебуває у спільній частковій власності. Відповідно до правил ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved