Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,4 кв.м. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 18.03.1988 року став наймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі протоколу №9 загальних зборів членів ЖСК «ФЕД». В травні 1989 року Харківським філіалом Республіканського проектного інституту «Укржилремпроект» на замовлення позивача розроблений робочий проект облаштування балкону до квартири. В червні 1989 року проектною організацією складений кошторис та проведені будівельні роботи з облаштування балкону. Після зведення балкону [PERSON] не були проведені дії щодо реєстрації права власності. Позивач зазначає, що під час проведення будівельних робіт ним та виконавцями дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, жодних заяв, претензій та скарг щодо збудованого балкону не надходило. 17 листопада 2016 року представниками КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт, у якому зазначено, що загальна площа спірної квартири складає 70,4 кв.м., у тому числі самовільно прибудована прибудова площа 6,8 кв.м. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради надав довідки про відсутність від проекту будівництва. [PERSON] зазначає, що коли він звернувся із зазначеними документами до Департаменту реєстрації Харківської міської ради для оформлення права власності на квартиру. Проте, йому повідомили, про відсутність правових підстав для опрацювання заяви про реєстрацію права власності на квартиру з самовільно прибудованим балконом. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про слухання справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. У своїх запереченнях, зазначив, про необґрунтованість заяви та не відповідність вимогам чинного законодавства. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Позивач є наймачем спірної квартири на підставі ордеру на житлове приміщення №053458, виданого виконавчим комітетом Київської ради народних депутатів м.Харкова 15.12.1987 на склад сім'ї: [PERSON] (основний), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син). За даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано житловий кооператив «ФЕД» код ЄДРПОУ 23002970 по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.11.2016, загальна площа квартири 70,4 кв.м., у тому числі самовільно прибудова площею 6,8 кв.м. Відповідно до закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», закону України «Про архітектурну діяльність», порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою кабінету міністрів України від 13.04.2011 №466, ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а лише є власником будівельних матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі цього будівництва. Позивач не набув у встановленому порядку право власності на спірну квартиру та здійснив самочинне будівництво прибудови; також, не реалізував свого права шляхом звернення до компетентних органів, таким чином, його право не можна визнати порушеним. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення №053458 виконавчим комітетом Київської Ради народних депутатів м.Харкова від 15.12.1987 року має право на зайняття жилого приміщення житловою площею 39,24 кв.м., яка складається з трьох кімнат в квартирі [ADDRESS], сім'ї у складі [PERSON], [PERSON] Випискою із протоколу №9 загальних зборів членів ЖК «ФЕД» від 18.03.1988 року постановлено прийняти в члени ЖСК [PERSON] та виключити із членів ЖСК його мати [PERSON] В 1989 році Харківським філіалом республіканського проектного інституту «Укржилремпроект» розроблений робочий проект облаштування балкону до квартири. В червні 1989 року проектною організацією складений кошторис та проведені будівельні роботи з облаштування балкону. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] площа зазначеної квартири складає 70,4 кв.м. у тому числі самовільно прибудована прибудова площею 6,8 кв.м. Зазначена квартира на праві власності позивачу не належить та позивач самочинно, тобто без отримання дозволу на проведення будівельних робіт, оформленого відповідно до приписів статей 34-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зведений балкон до квартири. За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект це документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Він має бути отриманий відповідно до ст.ст. 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності». Будівельні роботи виконуються відповідно до порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою кабінету міністрів України від 13.04.2011 №466. Відповідно до п.5 цього порядку будівельні роботи можуть виконуватись замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1) та об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов'язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1ст.15 ЦК, ч. 1 ст. 4 ЦПК України). У зв'язку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. На підставі наведеного, суд вважає, що позивачем не виконані вимоги чинного законодавства по врегулюванню правовідносин, що виникають з питань самочинного будівництва, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed