Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким, після уточнення вимог 19 липня 2017 року , просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття ( а.с. 27-28). Позовну заяву обґрунтовувала тим, що проживала із відповідачем у цивільному шлюбі , від якого народилася [INFO] року [PERSON]. Спільне життя не склалося , тому вони припинили проживати цивільним шлюбом. Дитина залишилася з нею, вона сама про неї піклується , займається її вихованням , а батько добровільно матеріальної допомоги не надає. Окрім того, не приймає участі у додаткових витратах на дитину , що викликані особливими обставинами, так як донька хворіє , а відтак нею постійно витрачаються відповідні кошти , яких у неї недостатньо. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала , просила їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач, його представник у судовому засіданні , після скасування судом , за його ж заявою , заочного рішення від 24.07.2017 року, заявлені вимоги визнав частково , 31.01.2018 року подав відзив. Не заперечував щоб із його заробітної плати стягувалися аліменти у розмірі 1/6 частини , оскільки у нього інша сім»я, на утриманні двоє синів [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства 3-ї групи, та навчається на денній формі начання в Кропивницькому інженерному коледжі ЦНТУ 1 рівня акредетації ; [PERSON] , [INFO] ; також на утриманні рідний брат [PERSON], який є інвалідом 3-ї групи, та з яким зареєстрований по одній адресі; дружина [PERSON], також інвалід 3 -ї групи з дитинства та батьки , які є пенсіонерами. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 09 серпня 2013 року ( а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні . Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Судом також з»ясовано, що домовленості між сторонами про форму, розмір та участь відповідача в утриманні доньки після припинення цивільного шлюбу не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дитину, в порядку ст. 189 СК України, не укладався. Підстави для звільнення відповідача від обов»язку утримувати дитину (ст. 188 СК України) відсутні. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років : з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 грн, з 1 липня - 1777 грн, з 1 грудня - 1853 грн, а для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн, з 1 липня - 1559 грн, з 1 грудня - 1626 грн; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн. Встановлюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З письмових доказів , наданих відповідачем вбачається , що останній офіційно працевлаштований, його дохід за ІІІ-й квартал 2017 року склав 15700 грн.; соціальні виплати 3586,13 грн. , що підтверджено наданими відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів . Разом з тим, є фізично здоровою людиною. Крім того, відповідач є власником нерухомості ( а.с.80-82 ) . При цьому, суд враховує, що відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] , від шлюбу яких народилися діти : [PERSON], [INFO] , який є інвалідом з дитинства 3-ї групи, та який навчається на денній формі навчання у Кропивницькому інженерному коледжі ЦНТУ І рівня акредетації , отримує допомогу щомісячно в розмірі 1 452, 00 грн. ( а.с.50, 54 ) та [PERSON], [INFO] ( а.с. 51). Дружина відповідача [PERSON] також є інвалідом 3-ї групи з дитинства ( а.с. 32), яка отримує допомогу, проте відповідачем було надано посвідчення , яке видано по 31.03.2009 року ( а.с. 52). Суд не бере до уваги пояснення відповідача , щодо утримання ним його батьків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які є пенсіонерами та отримують пенсію , та щодо утримання рідного брата [PERSON], який також є інвалідом 3-ї групи ( а.с. 53) отримує пенсію , окрім того, в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року отримує заробітну платню за ІІІ-й квартал 2017 року в розмірі 4986, 49 грн. та 4780, 35 грн. Документи, які б свідчили, що відповідач несе будь-які витрати на їх утримання, матеріали справи не містять. Відповідач не був позбавлений можливості подати такі докази до суду з причин, що об'єктивно від нього не залежали. Таким чином, суд приходить до висновку що заявлений позов підлягає задоволенню частково , та з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] саме в розмірі 1/ 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року до [INFO] При цьому , слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Посилання позивача у позовній заяві на ст.185 СК України є безпідставними. Позивачка не позбавлена права на додаткові витрати на дитину, якщо такі будуть, що визначено ст. 185 СК України. У відповідності до вимог ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 640 ,00 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання, в частині стягнення аліментів , але у межах платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial