Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою Відповідача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07 грудня 2001 року Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження № 14. Позивач народилася у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . Від цього шлюбу у батьків, окрім Позивача, народилася ще малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14 грудня 2010 року Староаврамівською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис № 10. Спільне життя у батьків не склалося. Тому рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2019 року, цивільна справа № 548/71/19, шлюб між ними було розірвано. Також рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2019 року у цивільній справі № 548/72/19 стягнуто з Відповідача на користь мами [PERSON] , [PERSON] , на утримання дітей: неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року і до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~09 вересня 2019 року Позивач досягла повноліття, але продовжує навчатися. Відповідно до довідки виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України від 18 вересня 2019 р. № 2963 Позивач, [PERSON] , є студентом 2 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» факультету інформаційних технологій. Очікуваний строк закінчення навчання - 30 червня 2022 року. Оскільки Позивач навчається на денному відділенні та, відповідно, не має можливості працевлаштуватися, вона знаходиться на повному утриманні своєї мами, [PERSON] . [PERSON] не в змозі самостійно повністю матеріально забезпечити проживання Позивача, адже їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Не дивлячись на те, що Позивач повнолітня, вона потребує матеріальної допомоги, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, адже він працює (останнє відоме місце роботи Хорольський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів), не має інших утриманців, має задовільний стан здоров`я. Станом на сьогодні Відповідач має аліментні зобов`язання щодо малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву у якій підтримала позовну заяву, просить задовольнити вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. В судове засідання третя особа не з`явилась, надала заяву у якій підтримала позовну заяву, просить задовольнити вимоги у повному обсязі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини між сторонам виникли з сімейних відносин та врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 12 лютого 2019 року у цивільній справі № 548/72/19 стягнуто з Відповідача на користь мами Позивачки, [PERSON] , на утримання дітей: неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року і до досягнення ними повноліття. 09 вересня 2019 року Позивач досягла повноліття, але продовжує навчатися. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на теперішній час є студенткою 2 курсу Національного університету біоресурсів і природокористування України денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» факультету інформаційних технологій, що підтверджується довідкою від 18 вересня 2019 р. № 2963. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач дійсно навчається у навчальному закладі, та відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. В той же час, відповідач є особою працездатного віку, працює. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим її потребує, з врахуванням свого матеріального становища та можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано обов`язок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, та з врахуванням ст. 199 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання повнолітньої доньки у навчальному закладі. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої дитини до закінчення навчання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768, 40 гривень

Outcome: approved