Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Соломянське РУ ГУ МВС України в м. Києві, Соломянська районна у місті Києві державна адміністрація - про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди та супроводу другого з батьків. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак на даний час на розгляді в Соломянському районному суді перебуває позов про розлучення. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, батько дитини проживає окремо. Позивач стверджує, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням про надання згоди на виїзд дитини за кордон посилаючись на необхідність оздоровлення сина, який хворіє, однак відповідач в усному порядку надає згоду, проте письмо надати відповідну згоду відмовляється. В звязку із зазначеним позивач просила суд надати дозвіл на неодноразовий тимчасовий виїзд за межі України неповнолітній особі [PERSON], [INFO], у супроводі матері дитини [PERSON], без згоди батька дитини [PERSON], для відпочинку та оздоровлення щорічно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій представник позивача просив суд про задоволення позову та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи: Соломянське РУ ГУ МВС України в м. Києві, Соломянська районна у місті Києві державна адміністрація в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, думку представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 30. 08. 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановлено, що дитина проживає з позивачем, батько дитини проживає окремо. Позивач при зверненні до суду стверджувала, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням про надання згоди на виїзд дитини за кордон посилаючись на необхідність оздоровлення сина, який хворіє, однак відповідач в усному порядку надає згоду, проте письмо надати відповідну згоду відмовляється, в звязку з чим позивач просила суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ ""Про порядок виїзду з україни та вїзду в Україну громадянам України". Як вбачається зі змісту п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27. 01. 1995 р. № 57\~із змінами і доповненнями виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Частиною 2\~ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ст. ст. 3,6 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на необхідність виїзду дитини за кордон для відпочинку, оздоровлення, соціального та духовного розвитку, безпідставне небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved