Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про відновлення меж земельної ділянки. Зазначає, що йому належить частина земельної ділянки по [ADDRESS] . Загальна площа ділянки 2035 кв.м. визначена рішенням Уманського виконкому № 576 від 21.12.1954 р. Межі ділянки згідно відомостей БТІ закріплені в натурі (на місцевості) захисними стінами із каменю і цегли. Уманська міська рада в період приватизації земельної ділянки незаконно і необґрунтовано погодила і затвердила без відповідних рішень нові межі, що відрізняються від раніше встановлених. Збільшилась площа земельної ділянки до 2055 кв.м., його частина будинку пл. 10 кв.м. опинилась за межами ділянки, те ж саме і підпорна стіна із каменя довжиною 75 м., виникла подвійна власність по [ADDRESS] , змінилися частки власників, перекручені і інші показники. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Уманської міської ради щодо встановлення нових меж земельної ділянки по [ADDRESS] в процесі приватизації земельних часток мешканцям будинку; зобов`язати Уманську міську раду відновити межі земельної ділянки по [ADDRESS] , які існували до прийнятих змін; судовий збір стягнути з відповідача в дохід державного бюджету. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідачів судом у встановлений строк не отримано. 09.10.2020 р. від представника Уманської міської ради Щербака Н.Л. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому вважають, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими які не підлягають до задоволення виходячи із наступного. В першу чергу зауважує на не відповідності зазначених у позовній заяві відомостей, які можна поставити під сумнів. Так [PERSON] зазначає про рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №576 від 21.12.1957 року про надання у приватну власність позивачу земельну ділянку площею 2035 м.кв. за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивачем не було надано жодного підтверджуючого документа, що підтверджувало б право власності на земельну ділянку, зазначену у позовній заяві. Разом з тим рішенням Уманської міської ради № 12-58/4 від 28.02.2006 року позивачу передано в приватну власність земельну ділянку площею 249 кв.м. для обслуговування житлового будинку в т.ч. 66 кв.м., спільного користування адресою: [ADDRESS] . В той же час, рішенням Уманської міської ради № 2.110.-27/5 від 26.12.2007 року позивачу та [PERSON] в спільну часткову власність надано земельні ділянки площею по (1/6) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею: 66 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Також рішенням Уманської міської ради № 3.18-37/5 від 26.11.2008 року передано в спільну часткову власність земельні ділянки [PERSON] (1/6 частина) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 123 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» (ділі Закон № 858) встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 7 ст. 55 Закону № 858 визначено, що у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим; - органом "виконавчої влади, - органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом). Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України (далі ЗК України) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Разом з тим, позивачем не зазначено про наявність порушеного права та перелік порушень здійснених Уманською міською радою при винесенні відповідного рішення. Крім того, позивачем не зазначено, про його частку у вказаній земельній ділянці, яка не визначена як об`єкт цивільних прав та обов`язків позивача та, яка перебуває у спільній частковій власності без визначення часток в натурі на місцевості. Також зауважує, що позивач не звертався до Уманської міської ради щодо відновлення, встановлення меж земельної ділянки, що в свою чергу є порушенням положень п.7 ч.4 ст. 185 ЦПК України. Відповідно до п. ї) ч. 5 ст. 46 Закону №858 матеріали погодження схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, визначені ст. 186 ЗК України. Відповідно до п. з) ч. 9 ст. 55 Закону № 858 план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). Відповідно до ч. 12 ст. 79-1 ЗК України межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Просить відмовити у задоволенні позову. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування 2-1577 від 27 травня 1994 року [PERSON] належить 1/6 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] (а.с.30). В матеріалах справи, на аркушах 31, 32 маються План земельної ділянки і межі землекористування землекористування в 1954 р. і станом на 06.04.2006 р. по [ADDRESS] та План встановлення меж земельної ділянки за вказаною адресою, як Додатки 3, 4. Однак, первісного документу, після якого по логіці додаються Додатки, позивачем суду не надано, Додатки не засвідчені у встановленому законом порядку. У якості підстави своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що Уманська міська рада своїм рішенням незаконно встановила межі земельної ділянки по [ADDRESS] , однак не зазначає номер та дату такого рішення та, крім того, не додає його до матеріалів справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів при винесенні Уманською міською радою своїх рішень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed