Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за довогором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.07.2017 року між нею та відповідачкою в цій справі [PERSON] , було укладено договір позики. Відповідно до договору позики на прохання відповідача вона позичила їй 9500 доларів США під 15% річних. Зазначені кошти за договором позики відповідач мала повернути їй до 24 липня 2018 року. З цього приводу відповідачем було власноручно написано розписку, в якій вона підтверджувала факт позики в сумі 9500 доларів США під 15% річних та зобов`язувалась вказану суму повернути до 24.07.2018 року. Однак у встановлений строк відповідачка позичені в неї кошти в розмірі 9500 доларів США та 15% річних не повернула їй, як законному володільцю. Минуло більше року з часу кінцевого терміну визначеного для погашення відповідачкою боргу, але договірні зобов`язання за угодою позики [PERSON] так і не виконані. Оскільки відповідачка на момент пред`явлення цього позову не виконала своє грошове зобов`язання за договором позики та не повернула їй отримані в неї в позику кошти в розмірі 9500 доларів США зі сплатою 15 % річних, з [PERSON] на її користь підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики - розпискою від 24.07.2017 року в розмірі 317 535,31 грн., Зазначена сума складається з 9500 доларів США, які по курсу НБУ станом на 08.07.2019 року становлять: 9500x25,711361=244 257, 93 грн. + 15% річних: 15%=1425 доларів США х 2= 2850 доларів США х 25,711361= 73 277, 38 грн. Таким чином, загальна сума боргу відповідачки станом на 08.07.2019 року становить 317 535,31 грн. Просить позов задоволити. Позивачка , [PERSON] подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка, [PERSON] в черговий раз, а саме в шосте поспіль, в судове засідання не з"явилась, хоч про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причина неявки суду невідома. Від представника відповідачки [PERSON] до суду поступило письмове клопотання про відкладення розглядом справи в зв`язку із відрядженням останнього в м.Київ. Таке клопотання представника відповідачки не підлягає задоволенню, як не підтверджене жодними належними доказами. Окрім того суд звертає увагу, що вказана справа знаходиться в провадженні суду з 09.07.2019 року та за час неодноразового її призначення до судового розгляду по суті, а саме на 19.08.2019 року, 08.10.2019 р., 15.11.2019р., 28.11.2019.. 23.12.2019р а також і на 24.01.2020 року, а ні відповідачкою [PERSON] а ні її представниками не було жодної явки на розгляд справи, натомість подавались тільки клопотання про відкладення розглядом справи з різних, нічим не підтверджених підстав. Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У рішенні в справі Калашников проти Росії Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. Тому з урахуванням наведеного, тривалості судового провадження у вказаній справі, зокрема, права сторони позивача на розгляд справи впродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачки та її представника на підставі наявних у справі письмових доказів. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення про що постановлено ухвалу суду від 24.01.2020 року про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні 24.07.2017 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики (а.с.29) за умовами якого [PERSON] позичила у [PERSON] 9500 доларів США, які зобов`язувалась повернути 24.07.2018 року зі сплатою 15 % річних. У відповідності до ст. 1046 ч.1 Цивільного кодексу України , за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України , договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідачкою не подавалось до суду відзиву на позовну заяву та не викладено жодних заперечень щодо винекнення в неї перед позивачкою боргового зобов`язання. Відповідно до статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у кредитора - [PERSON] підтверджує виконання нею свого обов`язку щодо передачі грошей та, відповідно, підтверджує невиконання свого обов`язку боржником - відповідачкою в справі [PERSON] щодо їх повернення. Договір позики - розписка від 24.07.2017 року є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є сторони в справі. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною, (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 18.01.2017 р. у справі № 6-2789цс16 . Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ст. ст. 526 , 527 Цивільного кодексу України , боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином. Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України , якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України , зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконав то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На час розгляду справи в суді борговий документ (відповідна розписка), надана до суду в оригіналі саме позивачкою [PERSON] в той час як відповідачка по справі [PERSON] не надала до суду будь-кого доказу на підтвердження виплати нею зазначеного в борговій розписці боргу. Наведені обставини, в сукупності з відсутністю відповідних заперечень з боку відповідачки, поза всяким розумним сумнівом доводять той факт, що [PERSON] суму позики до цього часу не повернула та не виконала свого зобов`язання перед позивачкою [PERSON] за договором позики - розпискою від 24.07.2017 року. Станом на 08.07.2019 року заборгованість відповідачки перед позивачкою [PERSON] за розпискою від 24.07.2017 року складає в загальному розмірі 317 535,31 грн. а саме: ( 9500 доларів США, які по курсу НБУ станом на 08.07.2019 року становлять: 9500x25,711361=244 257, 93 грн. + 15% річних: 15%=1425 доларів США х 2= 2850 доларів США х 25,711361= 73 277, 38 грн.) Таким чином, враховуючи вище наведене, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 24.07.2017 року в сумі 317 535,31 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 3175,35 грн . На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved