Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.07.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідачу грошову суму в розмірі 26 100 грн., а відповідач зобов`язався повернути цю суму в строк до 25.03.2018 року. Після отримання суми коштів відповідач надав позивачу розписку від 25.07.2017 року, яка засвідчує факт передання грошової суми в розмірі 26 100 грн. Незважаючи на неодноразові зверненення позивача повернути кошти, відповідач тільки 16.10.2018 року частково повернув кошти в сумі 6000,00 грн. Залишок суми боргу з 16.10.2018 року становить 20100,00 грн. Відповідач визнає, що отримав гроші за договором позики та, що має повернути їх, однак не повертає. Враховуючи наведене просила стягнути з відповідча суму боргу в розмірі 20100 гривень 00 копійок, суму втрат від інфляції за період з 26.03.2018 року по 16.10.2018 року в розмірі 965 гривень 70 копійок, 3 відсотки річних за період з 26.03.2018 року по 16.10.2018 року в розмірі 439 гривень 77 копійок, 3 відсотки річних за період з 17.10.2018 року по 01.03.2019 року в розмірі 224 гривні 68 копійок, а всього стягнути 21730 гривень 15 копійок, та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просить розглядати даний спір у її відсутності та у відсутності представника та не заперечила проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно договору позики від 25.07.2017 року [PERSON] В порядку та на умов, визначених договором, передала [PERSON] Безвідсоткову позику у сумі 26100 гривень, що становила суму 1000 доларів США. Гранічний строк повернення позики 25 березня 2018 року. Згідно розписки від 25 липня 2017 року, наданої позивачем до суду, [PERSON] отримала в позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 1 000 доларів США, терміном на десять місяців (а.с. 7). Відповідачка до суду не з`явилася, факт написання розписки не оспорювала, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки. У зазначений в розписці строк відповідачка, отримані в якості позики кошти не повернула, доказів протилежного відповідачкою надано не було. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. При укладенні договорів позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договорів, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином вказані договори позики вважаються укладеними та підлягають до виконання. Відповідно до розписки від 25.07.2017 року позивач виконала зобов`язання перед відповідачем та надав кошти в борг, в той час як зобов`язання позичальника виконані не були. Як зазначено позивачем відповідач тільки 16.10.2018 року частково повернула кошти в сумі 6000,00 грн. Залишок суми боргу з 16.10.2018 року становить 20100,00 грн. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] на її користь заборгованості за договором позики від 25.07.2017 року підлягають до задоволення, та з відповідачки на користь позивачки слід стягнути суму боргу у розмірі 20100 гривень 00 копійок. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконала в строк зобов"язання за договором позики з відповідача на користь позивача слід стягнути суму втрат від інфляції за період з 26.03.2018 року по 16.10.2018 року в розмірі 965 гривень 70 копійок ( 27065,70 ( 26100х 1,037) - 26100) , 3 відсотки річних за період з 26.03.2018 року по 16.10.2018 року в розмірі 439 гривень 77 копійок ( 26100 х 205 днів х 3% річних), 3 відсотки річних за період з 17.10.2018 року по 01.03.2019 року в розмірі 224 гривні 68 копійок ( 20100 х 136 х 3% річних) Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved