Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за рішенням Борщівського районного суду від 17 лютого 2010 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2010 року. На даний час, коштів на утримання дитини не вистачає, сама вона не працевлаштована. Відповідач кошти на утримання сина не надає - аліменти сплачує нерегулярно та не повністю, що ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище. В той же час відповідач є фізично здоровим і може працювати, постійно їздить на роботу за кордон, де отримує близько 1000 доларів США на місяць. А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримала повністю. При цьому, пояснила, що на утримання дитини в місяць витрачає близько 2000-3000 грн., які передає їй мати, яка знаходиться на роботі за межами України. Син часто хворіє ангіною, майже 2 рази на місяць, його лікування потребує додаткових витрат. Про те, що відповідач їздить на заробітки за кордон знає від сторонніх осіб, так як з ним не спілкується. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на сплату аліментів у мінімальному розмірі, визначеному законом, при цьому, суду пояснив, що на даний час створив іншу сім»ю, перебуває у шлюбі з другою жінкою, з якою мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Проживає без реєстрації в с.Устя в житловому будинку батьків дружини. У свої власності немає земельних ділянок, житлового будинку та транспортних засобів. Офіційно ніде не працює. Час від часу їздить на заробітки за межі України, проте такі є не систематичні, тому отримує дохід нерегулярний та мінливий. За останній рік працював всього один місяць. Від сплати аліментів не ухиляється, такі сплачує в міру наявності коштів- на даний час по 100 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що в ході розгляду справи сторонами не оспорювалося, було стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02 червня 2008 року Кривченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Згідно рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2010 року постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 200 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2010 року до досягнення ним повноліття. Поряд з тим, встановлено, що сторони розірвали шлюб 23 лютого 2010 року, в даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, малолітній [PERSON] проживає разом з матір»ю в житловому будинку, власником якого являється [PERSON]. На даний час позивач [PERSON] не працює, проводить догляд за інвалідом І групи [PERSON] Земельні ділянки їй не виділялись, транспортних засобів у власності не має, що, в ході розгляду справи, стверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 05 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актом обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] №120, складеного комісією Гермаківської сільської ради 10.02.2015 року. Також встановлено, що відповідач аліменти за рішенням Борщівського районного суду від 17.02.2010 року сплачує не регулярно та не в повному розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з січня 2010 року по 2015 рік, яка станом на 11.02.2015 року становить 6075 грн. Наведене вбачається з акту про нарахування заборгованості по аліментах від 11.02.2015 року, наданого відділом ДВС Борщівського РУЮ. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Борщівської РДА №50061/92 від 26.01.2015 року, позивач [PERSON] перебувала на обліку як одержувач тимчасової допомоги коли батьки ухиляються від сплати аліментів. Допомога призначена на період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року. Також встановлено, що відповідач на даний час не працює, у своїй власності земельних ділянок, транспортних засобів не має. Проживає в с.Устя Борщівського району без реєстрації в житловому будинку батьків дружини [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 13.11.2010 року у Мельнице - Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області. В шлюбі у них [INFO] року народився син [PERSON]. Наведене підтверджується довідками Устянської сільської ради №№120, 121 від 05.03.2015 року, довідкою Кривченської сільської ради №283 від 05.03.2015 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, то зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, однак враховуючи те, що відповідач на даний час має іншу дружину з якою мають спільну дитину, ніде не працює, дохід фактично не отримує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - у межах визначених законодавцем щодо мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Такий висновок суд обґрунтовує тим, що позивачем в ході розгляду справи не було належним чином стверджено ті обставини, на які вона посилалася, як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що відповідач працює та отримує щомісячний дохід у розмірі 1000 доларів США. Згідно ст. 182 сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1286 грн., а отже 30 % від даної суми складає 385,8 грн. При визначені розміру аліментів, які підлягають збільшенню, суд також виходить з того, що з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1286 грн. Відповідно до ст. 54 Закону України « Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складав - з 1 січня - 755 грн.. з 1 квітня - 767 грн., з 1 липня - 771 грн., з 1 жовтня 787 грн., з 1 грудня - 799 грн., для дітей віком від 6 до 18 років складав з 1 січня - 901 гривень, з 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривню, з 1 жовтня - 941 гривню, з 1 грудня - 957 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», України « Про Державний бюджет України на 2010 рік»,

Outcome: approved