Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 22 вересня 2007 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому в них [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що на протязі останніх років сімейні стосунки між ними поступово погіршувались , що призвело до припинення шлюбних відносин , вони проживають окремо, відповідачка тривалий час перебуває за кордоном. У них з відповідачкою протилежні погляди на шлюб та сім»ю, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюб носить формальний характер, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер , між ними відсутнє нормальне спілкування. Позивач зазначає, що не бажає продовжувати такі шлюбні відносини , просить шлюб розірвати , оскільки його збереження суперечитиме його інтересам. Спору щодо визначення місця проживання сина в них немає, за спільною згодою син залишається проживати з матір»ю. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в наданій суду письмовій заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, просить не надавати строку для примирення та розглядати справу у його відсутності, а також зазначає, що не заперечує про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання . Однак, оскільки відповідачка відсутня за зареєстрованою адресою, судова повістка повернута суду з поштовою відміткою про її неможливість вручення адресату. За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому слід вважати, що судовий виклик вручено відповідачці належним чином. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, наявні в ній докази суд вважає достатніми для вирішення спору. Суд, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 22.09.2007 року , шлюб зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області , актовий запис № 81. Із копії свідоцтва про народження вбачається , що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які зумовили припинення сімейних відносин. Як вбачається з змісту позову, сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, шлюб носить формальний характер і на його розірванні позивач наполягає, не бажаючи примирення. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує, що син сторін [PERSON] проживає з матір»ю і згідно домовленості між сторонами після розірвання шлюбу залишається проживати з матір»ю. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від відповідачки не поступало до суду клопотань щодо того, яке прізвище вона бажає обрати в разі розірвання шлюбу. Тому після розірвання шлюбу сторонам слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved