Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

16.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин» (надалі ПАТ «БОМ», позивач) звернувся до суду з позовом про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин» (надалі ВАТ «ОЗБОМ»), на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії II- ЖД № 001602 від 26.06.2001 року належить право на земельну ділянку, розташовану в м. Одесі, вул. Середня, 83, розміром 102405 га, в межах згідно з планом землекористування. Земельну ділянку надано у постійне користування на підставі рішення Одеської міської ради від 02.06.200 року за № 1346- XXIII. ВАТ «ОЗБОМ», на підставі наказу від 26.02.1999 року за № 109, листа від 03.07.1998 року за № 1/2469 Фонду державного майна України, Регіонального відділення по Одеській області та зареєстрованого В ОМБТІ та РОН у книзі №7 неж, на сторінці № 78 під р. № 743, від 13.08.1999 року, було власником нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, загальною площею 826,8 кв.м. 23.09.1999 року ВАТ «ОЗБОМ» продало [PERSON] 42/100 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, загальною площею 346,9 кв.м. За ВАТ «ОЗБОМ» залишилось 58/100 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, загальною площею 479,9 кв.м. У період складання договору купівлі-продажу від 23.09.1999 року - ВАТ «ОЗБОМ» не набув право користування земельною ділянкою у порядку передбаченого законом, тому питання землекористування нового власника [PERSON], між сторонами при укладенні договору не були обумовлені. [PERSON] у 2000- 2001 роках здійснив реконструкцію та добудову належної йому частини нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, загальна площа стала 620,5 кв.м. згідно норм діючого законодавства в України у сфері будівництва, яке діяло на той час, [PERSON] здав до експлуатації добудовані та реконструйовані нежитлові будівлі та споруди, перерахував ідеальні частки. Так згідно з Розпорядженням Ільічівського РВК № 325 від 15.04.2002 року затверджені нові ідеальні частки, а саме: [PERSON] - 495/1000 частин, загальною площею - 620,5 кв.м., ВАТ «ОЗБОМ» - 505/1000 частин, загальною площею - 632,8 кв.м. 31.05.2002 року [PERSON] отримав свідоцтво на право власності на 495/1000 частин, загальною площею - 620,5 кв.м. прибудови під літ. «а, а1,а2,аЗ» загальною площею 62,3 кв.м. збережені без оформлення права власності до реконструкції району, згідно з Розпорядженням Ільічівської РА № 32 від 16.01.2002 року. 19.09.2003 року ВАТ «ОЗБОМ» отримало свідоцтво про право власності на нежилі будівлі, які розташовані за адресою : м. Одеса, вул. Бабеля, 24, лише на 410/1000 частин - загальною площею - 431,6 кв.м. Свідоцтво на 410/1000 частин на нежилі будівлі, які розташовані за адресою : м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, було зареєстровано за ВАТ «ОЗБОМ» 22 вересня 2003 року реєстровий номер 743 на стор. 163, кн. 26 неж.. Остання частка 95/1000 залишилась не зареєстрованою. Згідно інвентаризації від 12.06.2015 р. були виявлені приміщення підвалу під літ. «1F», площею 59.6 кв.м. та споруди: літ. « Б» ТП- площею 21.9 кв.м. та літ. «В» ТП - площею 40.8 кв.м., які й досі знаходяться у користуванні ПАТ«БОМ» та самочинними не являються, але не були вказані у свідоцтві на право власності на 410/1000 частин, яке видавалось на підставі розпорядження Малиновскої районної адміністрації 17.04.2003р. за №310/01-04 ПАТ «БОМ» звернулось до КП «БТІ ОМР» для зясування підстав видачі свідоцтва лише на 410/1000 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: м.Одеса, вул.. Бабеля, 24 та отримавши відповідь від 02.09.2015 за № 461102.72 вимушено звернутися до суду з даними позовними вимогами, оскільки питання про склад 410/1000 частин на нежилі будівлі, які розташовані за адресою : м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, вирішити не вдалося. Згідно з р. 3 наказу ЖКГ України № 55 від 18.06.2007р. « Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна » розрахунок та затвердження часток у спільній власності на обєкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників. Виконуючи дану норму закону, Правління ПАТ «БОМ» звернулось до співвласників - відповідачів по справі - [PERSON], [PERSON]Г, але згоду не отримано. Між співвласниками по користуванню приміщенням підвалу літ. 1Р. спорудами лі т. Б,В спору не існує, але оформити відповідні правовстановлюючі документи згідно норм діючого законодавства в Україні без нотаріально посвідченої згоди співвласників, не можливо. Як вбачається з матеріалів топографічної й геозйомки земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Середня,83, яка була виготовлена ДП УКРГЕОІНФРМ ім.. [PERSON] Одеським відділенням, вищезазначені споруди існували та були зображені станом на 05.05.1999 року. Також, у якості доказів посилаються на додаток № 6 до договору купівлі-продажу 410/1000 частин нежитлових приміщень за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, від 02.12.2003 року, укладений між ОАО «ОЗСОМ» и ООО «Дюковский пассаж Лимитед» та схеми земельної ділянки наданої як невідємна частина висновку управління архітектури та містобудування від 23.11.2000р. за № 3085/432оп», на яких також відображені спірні споруди. Згідно з правовстановлюючими документами, а саме - договором дарування р.н. 3093 від 19.07.2012 року [PERSON] є власником 410/1000 частини нежитлового приміщення, які розташовані за адресою : м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, які складаються з окремо розташованої будівлі та частини будівлі заводоуправління, означені літерами 1F. 2F, загальною площею - 431,6 кв.м.. 08.11.2003 року згідно з договором дарування [PERSON] подарував [PERSON] 495/1000 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24. Згідно п.1. договору дарування у власність [PERSON] перейшли наступні приміщення: літ. «А» 1-й поверх: приміщення №1: -1 виробниче приміщення, 2- виробниче приміщення, 3,4 - побутові, 5- виробниче приміщення, приміщення №2: 1 виробниче приміщення, 2- підсобне, II поверх:приміщення № 3- 1,2,3 - склади, загальною площею - 620,5 кв.м.. Прибудови під літ. «а, а1,а2,аЗ» загальною площею 62,3 кв.м. збережені без оформлення права власності до реконструкції району, згідно з Розпорядженням Ільічівської РА № 32 від 16.01.2002 року. Таким чином остання 95/1000 частка, яка залишилась не зареєстрованою, складається з окремо розташованих приміщень підвалу під літ. «1 F », площею 59.6 кв.м. та споруд: літ. « Б» ТП- площею 41.82 кв.м. та літ. «В» ТП - площею 25.84 кв.м., які знаходяться у користуванні ПАТ«БОМ» - не зачіпляє законних прав та інтересів інших співвласників, не змінює частки інших співвласників та склад будівель та споруд, якими користуються співвласники згідно з правовстановлюючими документами та існуючим порядком користування. Позивач вважає, що згідно зі ст.. 328, 329 ЦК України ПАТ «БОМ» набуло право власності на вищезазначене нерухоме майно, передане йому у власність згідно наказу від 26.02.1999 року за № 109, листа від 03.07.1998 року за № 1/2469 Фонду державного майна України, Регіонального відділення по Одеській області, розташоване на земельній ділянці, користувачем якої на законних підставах, є ПАТ «БОМ». Просили суд Визнати за Публічним акціонерним товариством «Одеський завод будівельно-обробних машин» право власності на 95/1000 частин нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, буд. 24, які складаються з окремо розташованих приміщень підвалу під літ. «1F» площею 59,6 кв.м. та споруд: літ. «Б» ТП площею 41.82 кв.м. та літ. «В» ТП площею 25.84 кв.м. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 р. залишено без розгляду позов до відповідача [PERSON], в іншій частині позову продовжено розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась про час та місце судового розгляду вважається повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи суд зазначає, що предметом спору, у даній справі є визнання права власності на нерухоме майно, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми\~Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів України, які направлені на\~\~регулювання спірних правовідносин. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно\~статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положенням\~статті 319 Цивільного кодексу України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 Цивільного кодексу України\~закріплено, що: право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами\~статті 328 Цивільного кодексу України\~визначено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається зі\~статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із системного аналізу вищенаведених норм, які направлені на регулювання відносин права власності на майно, суд приходить до\~\~висновку, що за змістом вищезазначеної норми потреба в заході захисту права власності на підтаві\~статті 392 Цивільного кодексу України, виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, що повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно.\~\~\~\~ Об'єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. При цьому суд констатує, що вирішуючи питанння про правомірність набуття права власності, суди повинні враховувати положення частини 2\~статті 328 Цивільного кодексу України, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником. Слід мати на увазі, що дії особи, спрямовані на створення штучних перешкод для власника\~\~майна, щодо користування всім спектром правомочностей права власності, є підставою для звернення такої особи з позовом до суду про визнання права власності. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає (не надає можливості) за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. Згідно частини 1\~статті 15 Цивільного кодексу України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому в\~статті 16 Цивільного кодексу України\~\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи встановлено, що відповідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії II- ЖД № 001602 від 26.06.2001 року ВАТ «ОЗБОМ» належить право на земельну ділянку, розташовану в м. Одесі, вул. Середня, 83, розміром 10,2405 га, в межах згідно з планом землекористування. Земельну ділянку надано у постійне користування на підставі рішення Одеської міської ради від 02.06.200 року за № 1346- XXIII (а.с. 6-7). ВАТ «ОЗБОМ», на підставі наказу від 26.02.1999 року за № 109, листа від 03.07.1998 року за № 1/2469 Фонду державного майна України, Регіонального відділення по Одеській області та зареєстрованого В ОМБТІ та РОН у книзі №7 неж, на сторінці № 78 під р. № 743, від 13.08.1999 року, було власником нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, загальною площею 826,8 кв.м. (а.с. 8-9) Згідно договору купівлі-продажу від 23.09.1999 року ВАТ «ОЗБОМ» продало [PERSON] 42/100 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, загальною площею 346,9 кв.м. (а.с. 19). Таким чином, за ВАТ «ОЗБОМ» залишилось 58/100 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, загальною площею 479,9 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у період 2000- 2001 роках здійснив реконструкцію та добудову належної йому частини нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, загальна площа стала 620,5 кв.м. і здав до експлуатації добудовані та реконструйовані нежитлові будівлі та споруди, в наслідок чого КП «ОМБТІ та РОН» було перераховано ідеальні частки, про що свідчить лист КП «ОМБТІ та РОН» № 275 юр від 07.03.2002 р. (а.с. 21) Згідно з Розпорядженням Іллічівського РВК № 325 від 15.04.2002 року затверджені нові ідеальні частки, а саме: [PERSON] - 495/1000 частин, загальною площею - 620,5 кв.м., ВАТ «ОЗБОМ» - 505/1000 частин, загальною площею - 632,8 кв.м. (а.с. 22). 31.05.2002 року [PERSON] отримав свідоцтво на право власності на 495/1000 частин нежитлових будівель, які розташовані за адресою : м. Одеса, вул. Бабеля, 24, загальною площею - 620,5 кв.м. прибудови під літ. «а, а1,а2,аЗ» загальною площею 62,3 кв.м. збережені без оформлення права власності до реконструкції району, згідно з Розпорядженням Іллічівської РА № 32 від 16.01.2002 року. 19.09.2003 року ВАТ «ОЗБОМ» отримало свідоцтво про право власності на 410/1000 частин нежитлових будівель, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, лише - загальною площею - 431,6 кв.м. Свідоцтво на 410/1000 частин на нежилі будівлі, які розташовані за адресою : м. Одеса, вул.. Бабеля, 24, було зареєстровано за ВАТ «ОЗБОМ» 22 вересня 2003 року реєстровий номер 743 на стор. 163, кн. 26 неж. (а.с. 23) Остання частка 95/1000 нежитлових будівель залишилась не зареєстрованою. Згідно з договором дарування від 08.11.2003 р. [PERSON] подарував [PERSON] 495/1000 частин нежитлових будівель, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, загальною площею - 620,5 кв.м. прибудови під літ. «а, а1,а2,аЗ» загальною площею 62,3 кв.м. (а.с. 24). Із пояснень сторін встановлено, що у період з 2003 р. по 2015 р. [PERSON] самочинно здійснив реконструкцію та добудову належної йому частини нежитлових будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул.. Бабеля, 24. Як вбачається з витягу про реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34446426 від 03.03.ю2015 р. право власності [PERSON] скасовано на нежитлові будівлі розташовані за адресою : м. Одеса, вул. Бабеля, 24, загальною площею 966,8 кв.м. Згідно з Договором дарування від 19.07.2012 р. зареєстрованого в реєстрі за № 3093 [PERSON] є власником 410/1000 частин нежитлових будівель, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, які складаються з окремо розташованої будівлі та частини будівлі заводоуправління, означені літерами 1F. 2F, загальною площею - 431,6 кв.м.. Як вбачається з листа КП «БТІ ОМР» від 02.09.2015 за № 461102.72 згідно інвентаризації від 12.06.2015 р. були виявлені приміщення підвалу під літ. «1F», площею 59.6 кв.м. та споруди: літ. « Б» ТП- площею 21.9 кв.м. та літ. «В» ТП - площею 40.8 кв.м., які й досі знаходяться у користуванні ПАТ«БОМ» та самочинними не являються, але не були вказані у свідоцтві на право власності на 410/1000 частин, яке видавалось на підставі розпорядження Малиновскої районної адміністрації 17.04.2003р. за №310/01-04 (а.с. 27). Згідно з р. 3 наказу ЖКГ України № 55 від 18.06.2007р. « Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна » розрахунок та затвердження часток у спільній власності на обєкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників. Виконуючи дану норму закону, Правління ПАТ «БОМ» звернулось до співвласників - відповідачів по справі - [PERSON], [PERSON], але згоду не отримало. Таким чином остання 95/1000 частка, яка залишилась не зареєстрованою, складається з окремо розташованих приміщень підвалу під літ. «1 F », площею 59.6 кв.м. та споруд: літ. « Б» ТП- площею 41.82 кв.м. та літ. «В» ТП - площею 25.84 кв.м., які знаходяться у користуванні ПАТ«БОМ» - не зачіпляє законних прав та інтересів інших співвласників, не змінює частки інших співвласників та склад будівель і споруд, якими користуються співвласники згідно з правовстановлюючими документами та існуючим порядком користування. З огляду на що, позивач вважаючи, що саме він\~\~є законним власником спірного майна, але не може зареєструвати своє право власності, тому на думку Позивача, його порушене право власності підлягає захисту шляхом звернення до суду з позовом до Відповідача про визнання права власності. Статтею 26\~Закону України «Про власність»\~(який діяв на час приватизації позивача у 1999 році)\~\~визначалось, що: об'єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом; внесок членів господарського товариства може складатись з основних та оборотних фондів, грошових коштів, цінних паперів". З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що станом на лютий 1999 року, коли відбулась приватизація Позивача, не було нормативно визначено порядку підтвердження права власності на майно підприємств, які були створені шляхом приватизації. Відповідно до\~статті 181 Цивільного кодексу України\~до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Як зауважує позивач,\~та як вбачається з матеріалів топографічної й геозйомки земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул.. Середня, 83, яка була виготовлена ДП УКРГЕОІНФРМ ім.. [PERSON] Одеським відділенням, вищезазначені споруди літ. « Б» ТП- площею 41.82 кв.м. та літ. «В» ТП - площею 25.84 кв.м. існували та були зображені станом на 05.05.1999 року. Згідно схеми земельної ділянки, наданої як невідємна частина висновку управління архітектури та містобудування від 23.11.2000р. за № 3085/432оп», на яких також відображені спірні споруди (а.с. 18, 28). Так само, вбачається з свідоцтва про право власності від 19.09.2003 року ВАТ «ОЗБОМ» на 410/1000 частин нежитлових будівель, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, які складаються з основних будівель літ. «1 F », «2 F », що до загальної площі не увійшла площа розташованих приміщень підвалу під літ. «1 F », площею 59.6 кв.м. (а.с. 23) Згідно зі\~статтею 188 Цивільного кодексу України, якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором. Водночас, суд вважає за необхідне зазначати, що за приписами статтей 3, 4\~ Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності зазначеного Закону, визнаються державою. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Виходячи з наведеного вище,\~суд зазначає, що до статутного фонду ВАТ «ОЗБОМ» державою було передано складну річ, а саме приміщення та обладнання за адресою в м. Одеса, вул.. Середня, 83\~з метою використання їх за призначенням для здійснення господарської діяльності. З цього моменту ВАТ «ОЗБОМ» стало власником приміщень підвалу під літ. «1 F », площею 59.6 кв.м. та споруд: літ. « Б» ТП- площею 41.82 кв.м. та літ. «В» ТП - площею 25.84 кв.м. в силу\~статті 115 Цивільного кодексу України, відповідно до якої господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. 15.11.2012 р. проведено державну реєстрацію зміни найменування позивача з ВАТ «ОЗБОМ» на ПАТ«БОМ» (а.с. 56-79). В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження визнання свідоцтва про право власності від 19.09.2003 року, отриманого\~\~ВАТ «ОЗБОМ», таким, що видане з порушенням вимог законодавства, не надано й доказів на підтвердження оскарження та визнання незаконним правовстановлюючих документів. Отже, враховуючи вище викладене, в розрізі належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що саме ПАТ«БОМ» є дійсним власником спірного майна, а тому позовні вимоги є законні та обґрунтовані, а відтак підлягають задоволенню.

Outcome: approved