Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

19 жовтня 2015 року на розгляд Красноармійського міськрайонного суду Донецької області предявлено позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати за нею та її малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] право спільної часткової власності (по 1/3 частині за кожним) на спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлого 22 серпня 2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є спадкоємцями за законом спадщини після смерті [PERSON], померлого 22 серпня 2014 року. До складу спадщини входить наступне нерухоме майно: - домоволодіння № 100 по вулиці Верхня, с. Іллінка, Марїнського району Донецької області; - земельна ділянка площею 0,3848 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства; - земельна ділянка площею 3,44 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельна ділянка площею 3,21 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах дітей прийняла спадщину після смерті чоловіка, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак отримати свідоцтва про право на спадщину не має можливості, в звязку з неналежним оформленням свого часу майнових прав на вказане нерухоме майно [PERSON], в порядку спадкування після смерті його бабки [PERSON], померлої 26 січня 2012 року. Захист майнових прав [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] можливий лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги, заявлені в власних інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] сільська рада Марїнського району Донецької області у судове засідання не направила свого представника, надіславши на адресу суду заяву з клопотанням розглянути справу в відсутність органу місцевого самоврядування, при цьому по суті позовних вимог висловлено відсутність будь-яких заперечень. Від третьої особи Державного нотаріуса Марїнської державної нотаріальної контори [PERSON] надіслано заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечень не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], заявлені в власних інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачем заявлено вимоги визнання за нею та неповнолітніми дітьми права власності, по 1/3 частині за кожним, на нерухоме майно - домоволодіння № 100 по вулиці Верхня, с. Іллінка, Марїнського району Донецької області разом з земельною ділянкою площею 0,3848 гектарів, призначеною для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства та земельні ділянки площами 3,44 гектарів, 3,21 гектарів, розташовані на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18041733 від 11.03.2008 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 100 по вулиці Верхня в с. Іллінка Марїнського району Донецької області зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності, виданих 10.01.1995 року Мар"їнською державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину. Земельна ділянка площею 0,3848 гектарів, розташована на території с. Іллінка Єлизаветівської сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства належна [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 105582. Земельна ділянка площею 3,44 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належна [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 027820. [PERSON] померла 26 січня 2012 року (підтверджено свідоцтвом про смерть), після її смерті відкрилася спадщина в вигляді вищевказаного майна - домоволодіння та земельних ділянок. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснено за заповітом. Згідно заповіту, складеного 6 серпня 2010 року, посвідченого секретарем Єлизаветівської сільської ради Марїнського району Донецької області, - [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила розпорядження щодо залишення всього належного їй майна [PERSON]. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом мешкання разом з спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті. Разом з тим, юридично спадкові права [PERSON] не оформив. 22 серпня 2014 року [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в вигляді нерухомого майна, успадкованого після смерті [PERSON], а саме: домоволодіння № 100 по вулиці Верхня в с. Іллінка Марїнського району разом з земельною ділянкою 0,3848 гектарів, призначеною для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства; земельна ділянка площею 3,44 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також належна померлому на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 0276821 земельна ділянка площею 3,21 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З письмових доказів по справі вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (родинні відносини підтверджено матеріалами справи). [PERSON] спадщину прийняла шляхом подачі, в порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, заяви до нотаріальної контори. Неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в силу ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, обмежень встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу не встановлено. Разом з тим, юридично оформити права спадкоємців позивач обмежена, з причини неналежного, свого часу, оформлення наразі померлим [PERSON] прав на спадщину після смерті [PERSON], тому захист прав має бути здійснено в судовому порядку. Згідно ч. 1, 2 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Якщо спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Такої заяви в установлений шестимісячний строк позивачами не укладено. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що частки [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в спадщині після смерті [PERSON] є рівними, та складають 1/3 частки від належного спадкодавцю майна. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За дослідженням доказів по справі суд прийшов до висновку, що [PERSON], неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в силу ст. 316 ЦК України, мають право на спадкове майно після смерті [PERSON], яке здійснюють відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що визнання за [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] права власності на 1/3 частку за кожним на спадщину за законом після смерті [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1222, 1241, 1261, 1266, 1267 ЦК України,

Outcome: approved