Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, треті особи: Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Харківський області, [PERSON] про визнання права власності на гараж. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в період з 2002 року по жовтень 2013 р. самочинно за власні кошти будував нежитлову будівлю - гараж для зберігання власного автотранспорту. З жовтня 2013 р. використовує гараж без належних на то документів для зберігання власного автотранспорту. Самовільно побудований гараж був прибудований до вже існуючого гаражу у дворі будинку по [ADDRESS], власником якого є [PERSON], [INFO], мешкає [ADDRESS]. Згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 25.06.2010р., за [PERSON] визнано право власності на гараж, розташований на прибудинковій території будинку [ADDRESS], на імья [PERSON] видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. [PERSON] не заперечував проти прибудови гаражу. Позивач просить визнати за ним право власності на гараж літ. „Б-1" загальною площею 42,2 кв.м. по [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з*явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач станом на жовтень 2013 р. самочинно за власні кошти побудував нежитлову будівлю - гараж для зберігання власного автотранспорту. З жовтня 2013 р. використовує гараж без належних на то документів для зберігання власного автотранспорту. Самовільно побудований гараж був прибудований до вже існуючого гаражу у дворі будинку по [ADDRESS], власником якого є [PERSON], [INFO], мешкає [ADDRESS]. Згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 25.06.2010р., за [PERSON] визнано право власності на гараж, розташований на прибудинковій території будинку [ADDRESS], на імья [PERSON] видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. [PERSON] не заперечував проти прибудови гаражу. Згідно з ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На замовлення позивача КП «Харківське МіськБТІ» проведено технічну інвентаризацію самочинно побудованої будівлі виготовлено технічний паспорт, згідно якого по [ADDRESS] побудовано гараж літ. «Б-1» загальною площею 42,2 кв.м. За результатами обстеження, на підставі висновку про технічний стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі - гаражу по [ADDRESS], зробленого у 2013 році ТОВ «НТК Єнерго-тайм» (ліцензія № 591993 серія АВ), технічний стан будівельних конструкцій даної нежитлової будівлі є задовільним, подальша експлуатація за її функціональним призначенням можлива. Відповідно до п. 2 ст. 331 Цивільного кодексу, право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а у разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з п.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) соба вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Крім цього, відповідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речи, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ньому, якщо це не порушує прав інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved