Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] 28.05.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка є інвалідом, посилаючись на те, що 30 червня 1984 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Звенигородському райвідділі РАГСу Черкаської області. На даний час шлюбні відносини припинені. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Молодша донька [PERSON] страждає на розумову відсталість, з приводу чого є інвалідом дитинства 1 групи. Рішенням спеціалізованої психіатричної МСЕК від 21.09.2011 року інвалідність встановлена безтерміново, [PERSON] визнана непрацездатною та такою, що потребує стороннього догляду. У зв'язку з захворюванням дитині необхідний спеціальний догляд та харчування, що тягне за собою додаткові витрати. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має на це змогу, оскільки є приватним підприємцем та керівником ТОВ "Медіа-прінт», а тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії, на період встановлення інвалідності. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Звенигородському райвідділі РАГСу Черкаської області. На даний час шлюбні відносини припинені. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Молодша донька [PERSON] страждає на розумову відсталість, з приводу чого є інвалідом дитинства 1 групи. Рішенням спеціалізованої психіатричної МСЕК від 21.09.2011 року інвалідність встановлена безтерміново, [PERSON] визнана непрацездатною та такою, що потребує стороннього догляду. Згідно пояснень позивачки, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має на це змогу. У відповідності з вимогами ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Повноліття настає з досягненням особою вісімнадцятирічного віку. Непрацездатними вважаються інваліди I,II.III груп. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та, зважаючи на те, що на утриманні у позивачки, знаходиться дитина інвалід 1 групи, яка перебуває на психіатричному обліку, потребує окрім витрат на спеціальне харчування, також витрати на лікування та оздоровлення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії, на період встановлення інвалідності.

Outcome: approved