Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

15.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги, в якому (з урахуванням уточнення до позовної заяви від 29.08.2017 р.) вказав, що 19.11.2014 року громадянка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] звернулась до Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації з заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу з району проведення антитерористичної операції на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».В наданій заяві затвердженого зразка, [PERSON] вказала обставини, що спричинили переміщення - проведення АТО. Місцем фактичного перебування зазначена [ADDRESS]. На підставі заяви та доданих документів, [PERSON], була взята Управлінням соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстрована в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та отримала відповідну довідку. 20.05.2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації з письмовою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В заяві [PERSON] вказала інформацію про відсутність у неї та будь-кого з членів сім'ї коштів на депозитному банківському рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації призначило [PERSON] державну щомісячну адресну допомогу переміщеним особам на проживання в сумі 884,00 гривень щомісячно з 20.05.2015 року по 19.11.2015 року 19.11.2015 року [PERSON] звертається до Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації з письмовою заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій вказує, про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. [PERSON] було подовжено виплату державної допомоги переміщеним особам на проживання в сумі 884,00 гривень щомісячно з 20.11.2015 року по 19.05.2016 року. 19.01.2016 року був зроблений перерахунок в межах терміну призначення в зв"язку зі зміною прожиткового мінімуму, розмір допомоги з 20.11.2015 по 19.05.2016 склав 1074,00 грн. 20.05.2016 року [PERSON] звертається до Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації з письмовою заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій вказує, про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. [PERSON] було подовжено виплату державної допомоги переміщеним особам на проживання в сумі 1130,00гривень щомісячно з 20.05.2016 року по 18.11.2016 року. Згідно п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Під час здійснення верифікації надання державних соціальних допомог, ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності в управлінні соціального захисту населення Борівської районної державної адміністраці, проведеною Державною аудиторською службою України, встановлений факт наявність у чоловіка [PERSON] на депозитному рахунку в «Приват банку» станом на 01.09.2015 року депозитного рахунку на суму 200008,00 тис.грн. В результаті надання громадянкою [PERSON] під час оформлення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг недостовірних даних про наявність на депозитному банківському рахунку у чоловіка [PERSON] коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, незаконно, в порушення Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», отримала вказану державна адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам. За здійсненим перерахунком сума надмірно отриманих грошових коштів [PERSON] склала 12857,67 гривень. Відповідач [PERSON] добровільно повернути до державного бюджету України незаконно отримані грошові кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відмовилася. На теперішній час сума боргу [PERSON] перед Управлінням соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації (до Державного бюджету України) складає 12857,67гривень і відповідач в добровільному порядку повернення вказаної суми переплати адресної допомог не здійснює. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, просила розстрочити суму надмірно виплаченої соціальної допомоги на строк три роки рівними платежами, так як на даний час не має можливості сплатити всю суму одним платежом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1цього Закону. Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 №509, довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі. Для отримання довідки повнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. Судом встановлено, що 20.05.2015 р. [PERSON] звернулася до управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області з заявою №511зн/17 для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.14). Згідно копії рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 19.01.2016 р. [PERSON] призначена відповідно до Закону України допомога переміщеним особам на проживання: з 20.11.2015 р. по 19.05.2016 р.- 1074.00 грн. (а.с.7), з 20.05.2016 р. по 18.11.2016 р. - 1130.00 грн. (а.с.9), з 20.11.2015 р. по 19.05.2016 р. - 884.00 грн. (а.с.11), з 20.05.2015 р. по 19.11.2015 р. - 884.00 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки УПСЗН у Борівському р-ні [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН у Борівському р-ні і отримала допомогу переміщеним особам на проживання за період жовтень 2015 р. по вересень 2016 р. в загальній сумі 12857,67 грн. (а.с.6). Відповідно до абз. 1 п. 1 постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 внутрішньо переміщені особи мають право на грошову допомогу. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Судом встановлено, що при написанні заяв для призначення грошової допомоги на проживання, відповідач повідомила про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Проте, ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності в УСЗН Борівської РДА, проведеною Державною аудиторською службою України було встановлено, що у чоловіка відповідача [PERSON] є депозитний банківський рахунок в «ПриватБанку» станом на 01.09.2015 р. у сумі 200008.00 грн. Відповідно до п. 6 Порядку, грошова допомога не призначається внутрішньо переміщеній особі у разі наявності у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тобто відповідач не мав право на отримання даного виду допомоги. Відповідно до п. 11 відповідного Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. 27.06.2017 р. відповідачу було направлено повідомлення та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти на суму 12857,67 грн. у відповідності з чинним законодавством. До цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Згідно п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідачу, у зв'язку з наданням недостовірної інформації було надмірно виплачено державні кошти у вигляді грошової допомоги на проживання в розмірі 12857,67 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Що стосується клопотання відповідача про розстрочку виплати нею надмірно виплаченої соціальної допомоги, суд повідомляє наступне, що відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України розстрочка надається за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. Тобто, питання розстрочки стягнененої суми можливе на стадії виконання судового рішення. Крім того, оскільки позивач, при зверненні до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Outcome: approved