Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

24.11.2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] , пред`явлений представником позивача - адвокатом Коваленко В.В. (1-4,22-26), який в подальшому був уточнений в редакції від 14.01.2021 року (а.с.70) до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграл» про визнання права власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] , зазначає, що за договором міни, укладеного через Товарну Біржу «Інтеграл», [PERSON] набув права власності на чотирьох кімнатну квартиру загальною площею 88,1 м2, що розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Договору міни вказано, що 13 червня 2000 року [PERSON] проживаючий в квартирі [ADDRESS] як член Товарної Біржі «Інтеграл» зі статусом «Р» з однієї сторони та з іншої сторони [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе та від неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO]., проживаючі в квартирі [ADDRESS] на підставі рішення міської ради по опіки та піклуванню виконавчого комітету Дніпрорудненськсй міської ради від 17.05.2000 року №2, як члени Товарної Біржі «Інтеграл» зі статусом «Р» оформили через Товарну біржу «Інтеграл» договір міни двокімнатної квартири, яка належить [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] , площею 43,7 кв.м., яка переходить у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе та від неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO]., а їх чотирьох кімнатна квартира [ADDRESS] , площею 88,1 кв. метри - переходить у власність [PERSON] . Договір на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» було зареєстровано в журналі реєстрації угод за №Н-551 від 13.06.2000 року. Згідно реєстраційного посвідчення, договір міни за №Н-551 від 13.06.2000 року був зареєстрований в районному комунальному підприємстві «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, в реєстровій книзі №18 за №21 від 22.06.2000 року, та внесені зміни до технічного паспорту на квартиру з відповідними змінами про власника. Після оформлення договору міни квартири [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе та від неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO]., переїхали в квартиру [ADDRESS] , а позивач [PERSON] заселився в квартиру [ADDRESS] . Згідно відповіді ДніпрорудненськоІ міської ради за №10/29-2921 від 13.10.2020 року вказано, що інформація стосовно Товарної Біржі «Інтеграл» в архіві міської рада відсутня та міська рада відмовила у надання інформації щодо місця реєстрації відповідачів. Згідно відповіді Василівської районної державної адміністрації від 06.10.2020 року №2182/01-14 повідомляється, що в архіві відсутні документи щодо Товарної Біржі «Інтеграл». Право власності на квартиру [ADDRESS] за договором міни №Н-551 від 13.06.2000 року у відповідності до діючого на той час законодавства, було зареєстровано в РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №18 за №21 від 22.06.2000. Позивач вказує, що суперечливі норми законодавства, згідно яких законодавець допускав можливість укладання угод на нерухоме майно через товарні біржі, призвели де того, що укладений позивачем договір міни квартир був проведений через товарну біржу, та придбана квартира була зареєстрована в установленому порядку на його власника. Таким чином, як вказує [PERSON] у позові, порушуються його права як власника нерухомого майна. На час укладання договору міни об`єктів нерухомості діяв Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року, який в подальшому втратив чинність з 01.01.2004 року на підставі Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року. Підставою звернення до суду з позовом про визнання права власності стала та обставина, що позивач [PERSON] на даний час позбавлений можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно, яке було придбано ним на підставі угоди, оформленої та зареєстрованої на товарній біржі, і розпорядитися цим нерухомим майном на свій розсуд, оскільки договір міни об`єктів нерухомості не був нотаріально посвідчений, державна реєстрація права власності може бути проведена лише після визнання права власності на підставі рішення суду. У зв?язку з чим, позивач [PERSON] вимушений звернутися до суду з даним позовом, та в якому позивач просить: визнати за ним, [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору Міни об`єктів нерухомості від 13 червня 2000 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Інтеграл», за реєстраційним номером № Н-551. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та осіб, які беруть участь у справі (а.с.53). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року закрито провадження у даній цивільній справі № 311/3763/20 в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] у зв`язку зі смертю вказаних відповідачів (а.с.75-76). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано заяву представника позивача адвоката Коваленка В.В, з проханням розглянути справу у його відсутність та без участі його довірителя, заявлені та в подальшому уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.70). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано відповідачем заява, в якій викладено клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову за викладеними у ньому підставами (а.с.42,73). В судове засідання представник третьої особи ТОВ «Інтеграл» не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.61), проте про причини неявки суду не повідомлено, заперечень на позов не надано, самостійних вимог щодо предмета позову не заявлено. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2000 року між сторонами договору - [PERSON] , мешкаючого в квартирі [ADDRESS] з однієї сторони та з іншої сторони [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], на підставі рішення міської ради по опіки та піклуванню виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради від 17.05.2000 року №2, мешкаючих в квартирі [ADDRESS] - був укладений на Товарній біржі «Інтеграл» договір міни двокімнатної квартири, яка належить [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] , жилою площею 29,2 кв.м., загальною площею 43,7 кв.м. на чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , жилою площею 55,4 кв.м., загальною площею 88,1 кв. м., яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.30). Відповідно до вищевказаного договору міни, [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] , жилою площею 55,4 м?, загальною площею 88,1 м? та копія якого міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.30). На підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» вказаний договір міни було зареєстровано в журналі реєстрації угод за №Н-551 від 13.06.2000 року. Договір міни був посвідчений підписами сторін договору міни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та членом Товарної біржи «Інтеграл» [PERSON] , а також зареєстрований в Журналі реєстрації угод за № Н-551 від 13.06.2000 року. У договорі міни зазначено, що сторона 1 здійснює доплату стороні 2 в розмірі 2000,00 гривень. Сторони договору засвідчили, що зазначені об`єкти нерухомості нікому до укладення угоди не продані, не подаровані, не закладені, в спорі та під арештом не перебувають. Вищевказані обставини свідчать про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору міни квартир, ніяких обмежень для його укладання не було. Вищевказаний договір міни був зареєстрований 22 червня 2000 року у Василівському РБТІ за [PERSON] та здійснено відповідний запис у реєстраційну книгу № 18 за реєстровим № 21, що також підтверджується копією технічного паспорта від 19.06.1996 року, з відповідною реєстрацією поточних змін від 22.05.2000 року, та від 22.06.2000 року (а.с.32,33). Таким чином, згідно із діючим законодавством на час укладання договору міни, цей Договір був зареєстрований у Державному комунальному підприємстві «Василівське районне бюро технічної інвентаризації», про що свідчить зроблений відповідний запис у технічному паспорті в графі власників житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , на підставі вказаної біржової угоди Товарної біржи «Інтеграл» (а.с.31,32), власником якої зазначений [PERSON] , позивач по справі. Укладений договір міни нерухомості був виконаний сторонами у повному обсязі, що свідчить подана суду заява відповідача [PERSON] про визнання позову у повному обсязі та відсутність на теперішній час будь-яких претензій до позивача [PERSON] , як сторони договору. Реєстрація Василівським районним бюро технічної інвентаризації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору міни об`єктів нерухомості, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на червень 2000 року фактично не суперечила чинному законодавству. За наслідками укладення договору міни від 13.06.2000 року, [PERSON] , який є позивачем у справі, отримав у власність квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (відповідачі по справі) отримали у власність квартиру [ADDRESS] . На час укладення договору міни в 2000 році сторони правочину не були повідомлені належним чином про те, що правочин щодо нерухомого майна, у відповідності до ст.47 ЦК України (в ред.1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки та той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно ст.15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. При вчиненні вищевказаного правочину (договір міни) всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме міни вищевказаних об`єктів нерухомого майна, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеним чинним законодавством України в 2000 році. Усі вимоги договору міни сторонами Договору були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися. Державна реєстрація договору міни 22.06.2000 року проведена РКП «Василівське БТІ". З свідоцтва про смерть, виданим 13.09.2005 року відділом РАЦСу Василівського РУЮ Запорізької області, вбачається, що [INFO] у віці 36 років померла [PERSON] , сторона Договору міни, та копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи (а.с.71). Крім того, з свідоцтва про смерть, виданим 03.08.2015 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що [INFO] у віці 27 років помер [PERSON] , сторона Договору міни, та копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи (а.с.72). Відповідно до звіту про оцінку об`єкту нерухомості від 12.11.2020 року чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , складеного 12.11.2020 року ФОП [PERSON] , ринкова вартість вказаного об`єкту нерухомості станом на 01.11.2020 року становить 359824,19 грн., без ПДВ (а.с.13-16). Відповідно до ст.220 чинного ЦК України, у разі недодержання сторонами закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Також, вирішуючи спір, суд керується положенням Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, оскільки спірні відносини виникли до набрання чинності новим ЦК України. Згідно вимог ст.227 ЦК УРСР договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та ч.2 ст.220 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року зазначено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Згідно ст.15 Закону України "Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. Реєстрація бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, а не нотаріусом, станом на вересень 1997 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, міни зареєстрованих біржею. Крім того, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року № 121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, також передбачено підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, міни, зареєстрованих біржою. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Вищезазначене не суперечить й вимогами ст.328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Та враховуючи ті обставини, що позивач [PERSON] , позивач у справі, повністю виконав умови договору міни, отримав у власність квартиру [ADDRESS] , та у власність [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] отримана у власність квартира [ADDRESS] , що вбачається з п.1 даного правочину та вказаний Договір міни у відповідності з вимогами ч.2 ст.227 ЦК УРСР був зареєстрований у Василівському бюро технічної інвентаризації, у порядку, передбаченому на той час Законом. Договір міни з підстав недотримання нотаріальної форми, судом недійсним не визнавався, [PERSON] на підставі ст.ст.128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України "Про власність" набув право власності на квартиру [ADDRESS] і правомірно володіє нею. Передбачених законом підстав для визнання дійсним неоспореної угоди (договору міни) вказаної квартири в судовому порядку не має. Також, як зазначено у позові, [PERSON] прийняв вищевказану квартиру шляхом проживання та реєстрації в ній 18.07.2000 року. Таким чином, враховуючи, що на теперішній час позивач [PERSON] не може розпоряджатись належною йому квартирою з вищенаведених підстав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами, оскільки вказаний вище договір міни, який був укладений 13 червня 2000 року між [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], з другої сторони, був викладений у письмовій формі та зареєстрований на Товарній біржі «Інтеграл». Дана угода не була нотаріально посвідчена сторонами по причині їх юридичної необізнаності. Сторони договору міни - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - досягли спільної згоди стосовно всіх істотних умов укладеного договору. Даний договір виконаний у повному обсязі обома сторонами, передбачених законом обмежень для укладання даної угоди в наявності не було, протизаконних умов укладений договір не містить, ніяких заперечень щодо суттєвих умов договору та претензій майнового чи матеріального характеру сторони один до одного не мають та протягом тривалого періоду часу один до одного не пред`являли, тому заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved