Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

12.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Любшанської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина до складу якого входить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав матері на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.07.1989 року Любшанською сільською радою, реєстровий номер 8. На випадок смерті мати склала заповіт відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу. Коли він у липні 2014 року звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду із вказаною заявою та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на будинковолодіння . Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача - Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд срави за його відсутності , не заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 12.07.1989 року Любшанською сільською радою, реєстровий номер 8, належав на праві власності [PERSON], належав до суспільної групи "робітничий двір", що стверджується копією договору та довідкою Любшанської сільради від 12.07.1989 р., які були надані суду представником позивача в судовому засіданні. Згідно із положеннями ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане Любшанською сільською радою 04.07.2011 року, стверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Антонівка Жидачівського району Львівської області.(а.с.6). Згідно із заповітом від 05.03.2007 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області за реєстровим номером 17, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] - позивачу у справі, а тому право на спадкування після її смерті згідно із ст.1223 ЦК України здійснюється за заповітом ( а.с.7). Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або відмовитись від неї. Позивач, як вбачається із матеріалів справи, із пропуском встановленого строку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] і постановою нотаріуса від 25.07.2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та попуском строку на прийняття спадщини.( а.с.8). За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, після смерті спадкодавця [PERSON], слід визнати право власності на ціле будинковолодіння, який знаходиться за адресою:[ADDRESS] та складається із житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м., із господарськими будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved