Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

26.12.2017 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 46821 грн. 73 коп., а також судових витрат. Обґрунтував позов тим, що 16.07.2016 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Поліс №АК/4585943 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo SENS» р.н. [NUMBER]. 05.01.2017 року в м. Чернігові по вул. Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON]. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2017 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 05.01.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля, що становить 46821 грн. 73 коп., в зв'язку з чим, які були виплачені потерпілій особі, а тому просить стягнути з відповідача кошти в порядку регресу. У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав письмову заяву, в якій просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 05.01.2017 року о 11 год. 32 хв. [PERSON] біля будинку №264 по вул. Шевченка в м. Чернігові, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення зі стоячим транспортним засобом «VOLKSWAGEN" р.н. [NUMBER], що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Дані обставини підтверджуються постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2017 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України (а.с. 12). 16.07.2016 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Поліс №АК/4585943 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo SENS» р.н. [NUMBER]. 05.01.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля [NUMBER], відповідно до Звіту №009/17 від 30 січня 2017 року вартість матеріального збитку становить 46821 грн. 73 коп. 14.03.2017 року представник потерпілої особи [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказана дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 06.03.2017 року складено Страховий акт №118252, відповідно до якого страхове відшкодування становить 46821 грн. 73 коп. Відповідно до Страхового акта №118252 від 06.03.2017 року, [PERSON] була виплачена 18.04.2017 року сума страхового відшкодування в розмірі 46821 грн. 73 коп., що підтверджується реєстром переказів (а.с. 50). 10.05.2017 року [PERSON] було направлено позивачем регресну вимогу вих. №04-1242 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 46821 грн. 73 коп.(а.с. 51). Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2017 року, встановлено, що [PERSON] 05.01. 2017 року об 11.38 год. В м. Чернігові по вул. Шевченка, 264-А, керував автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «А» Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП. Вказаною постановою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. За таких обставин, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved