Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернулась в Генічеський районний суд Херсонської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Генічеська районна адміністрація в особі Служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав [PERSON] Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], котрий після розірвання шлюбу проживає разом з нею, а відповідач, в свою чергу, не приймає жодної участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти, які присуджені рішенням суду, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться навчанням, здоров'ям, моральним та духовним розвитком дитини. Таким чином, у зв'язку з тим, що зв'язок між сином та батьком втрачено, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.08.2018 року підсудність даної справи було визначено Дарницькому районному суду м. Києва, оскільки відповідач проживає на тимчасово окупованій території. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2018 р. відкрито провадження у справі, та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд провів розгляд справи у відсутність останнього, з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи не заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Допитана в якості свідка [PERSON], суду повідомила, що після досягнення [PERSON] трьох місяців, батько дитини - [PERSON] поїхав та не допомагав сім'ї. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, котрий було розірвано за рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 20.02.2018 року (а. с. 24). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а. с. 11). З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачем (а.с. 12, 14). Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області з [PERSON] присуджені до стягнення аліменти на утримання малолітнього [PERSON], 2013 р.н. Відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку, заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 21.03.2018 р. складає 39 477,75 грн. Згідно висновку Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області №302/09-599/02/35 від 29.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2011 року, який заочним рішенням суду від 20.02.2018 р. був розірваний. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Наразі малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON], тому визнано можливим позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], 2013 р.н. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання, складений представником Виконавчим комітетом Щорсівської сільської ради за адресою: [ADDRESS], свідчить про те, що малолітній [PERSON], 2013 року народження, проживає разом із матір'ю та братом у будинку її батьків. Умови проживання задовільні, сім"я малозабезпечена. Згідно матеріалів справи батько дитини в навчальний виховний заклад, який відвідує дитини не з'являвся, аліменти на утримання сина не сплачує. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків, що може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки, при звернення до суду з позовом ухвалою суду [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, тому суд приходить до висновку про стягнення судового збору у розмірі 704,80 грн. з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved