Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони проживають окремо, перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. У попереднє судове засідання позивачка не з»явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги просила задовольнити та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, надавши заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2013 року (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 5) Сторони проживають окремо. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, вона знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. Так, відповідач працює охоронцем в ТОВ «Колодязнянське», отримує пристойну заробітну плату, взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка, з якою проживає дитина не працює, коштів на утримання та виховання дитини не вистачає. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров"я та матеріального становища дитини та платника аліментів, доводів сторін, суд визначає цю частку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред"явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь УДКСУ у Дворічанському районі Харківської області. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved