Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

23 січня 2017 року до суду надійшла заява завідуючого 2-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спецлікарні м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди [PERSON], [INFO], мешканку м.Суми вул..Залізнична,22А/27. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] була переведена до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» з 13.01.2017 року згідно наказуУправління охорони здоров"я Сумської облдержадміністрації № 25-ОД від 13.01.2017 року та згідно вимог ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» де знаходиться і на теперішній час на стаціонарному лікуванні. У звязку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Помірної розумової відсталості з порушенням поведінки », дані психічні розлади потребують спеціалізованого медичного нагляду. По своєму стану не в змозі забезпечити життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків . У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Вона психічно хворіє з дитинства, а рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми Сумської області від 24.04.2008 року визнана недієздатною. Згідно довідки № 01-55/299 від 18.01.2017 року характер психзахворювання пацієнтки [PERSON] перешкоджає знаходитись їй в судовому засіданні. Захисник та прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми Сумської області від 24.04.2008 року [PERSON] визнана недієздатною. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 20.01.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Помірної розумової відсталості з порушенням поведінки ». Дані психічні розлади потребують спеціалізованого медичного нагляду. По своєму стану не може забезпечити життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved