Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю органу опіки та піклування Хорольської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, мотивуючи його тим, що вона [PERSON], є бабою малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER], копією свідоцтва по народження її матері, а позивача дочки [PERSON] Серія [NUMBER], Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019619712 від 20 лютого 2018 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER], Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017459882 від 20 лютого 2018 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER], копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER], копією паспорта Серія [NUMBER]. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та прохає ї задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений відповідно до ч. 5 ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи, відзиву не подав, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування Хорольської міської ради Полтавської області не з»явився, але міська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з"ясувавши позицію позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 25 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, материнство і дитинство дають право на особливе піклування і допомогу. Всі діти, народжені у шлюбі або поза шлюбом, повинні користуватися однаковим соціальним захистом. Судом встановлено, що 24 листопада 2012 року позивача дочка [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], який було розірвано на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року по справі № 548/1180/15-ц. У період шлюбу [PERSON] народила дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER]. 30 серпня 2016 року позивача дочка [PERSON] померла у місті Хорол Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть серія [NUMBER]. Після цієї трагедії і по даний час малолітня онука позивача [PERSON], проживає із позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується висновком Опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 10.11.2016 року за Вих. № 2191/02-28 від 27.12.2016 року та висновком Опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 09.02.2018 року. Відповідач [PERSON] проживає окремо та тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], не спілкується з нею, не цікавиться її станом здоров»я та не надає будь-якої підтримки та матеріальної допомоги на її утримання. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, чи один з них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з висновком Опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 09 лютого 2018 року встановлено факт, що батько [PERSON], 08 вересня 1986 року, участі у вихованні дочки [PERSON], [INFO], не приймає, та рекомендовано про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно вказаної дитини. Водночас, рекомендовано призначити опікуном [PERSON] позивача, її бабу [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Хорольського району за № 473 від 18.01.2018 року [PERSON], 2013 р.н., перебуває на диспансерному обліку в Амбулаторії ЗП-СМ № 1 з приводу кардіологічного захворювання. З довідки Хорольського дошкільного навчального закладу ( ясла-садок «Веселка») від 24.01.2018 року за № 2 та відповідної характеристики слідує, що позивача онука [PERSON], 2013 року народження, зарахована та відвідує цей начальний заклад з 02 вересня 2015 року, де зарекомендувала себе з позитивної сторони, спокійна, комунікабельна, перебуває під постійним піклуванням позивача. Згідно довідки про доходи № 31 від 25.01.2018 року та характеристики за Вих. № 01-05/65 від 01.02.2018 року, виданих Міжрегіональним центром професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, вбачається, що позивач, [PERSON], працює на посаді майстра виробничого навчання у вказаному центрі з 2005 року, має першу категорію та виключно позитивно характеризують по місцю роботи. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 30.01.2018 року слідує, що у позивача будинку [ADDRESS] є належні умови для проживання та виховання малолітньої онуки [PERSON]. Таким чином, ухилення батька [PERSON] від виконання своїх обов'язків має місце, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, оскільки останній нехтує своїми обов'язками. Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється на дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки і піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини, встановлений у ст. 244 СК України. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка, піклування встановлюється з метою виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок позбавлення батьків батьківських прав або з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Позбавляючи батьківських прав відповідача, суд в першу чергу виходить з найкращих інтересів дитини, яка потребує належного виховання з метою духовного та фізичного розвитку її особистості. Саме на це звернув увагу Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, ухваленою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою ВРУ 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На думку суду, факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки, що грубо порушує її права та інтереси, є доведеним, а тому позов є обґрунтованим. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до твердого переконання , що відповідача доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] та призначити її опікуном бабусю - [PERSON], оскільки мати дитини померла, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, не цікавиться її життям, станом здоров'я, дитина позбавлена батьківського піклування, а її піклуванням та утриманням займається її рідна баба [PERSON] Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved