overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В квітні 2014 року прокурор Чортківського району в інтересах Мухавської сільської ради Чортківського району звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказавши, що [INFO] помер [PERSON], якому належать права на земельна частка (пай) розміром 1,21 га в умовних кадастрових гектарах розташована на території Мухавської сільської ради Чортківського району. В зв'язку з тим, що померлий немає спадкоємців і вказане вище майно ніким не успадковано, прокурор просить визнати спадкове майно [PERSON] відумерлою спадщиною та передати його у власність Мухавської сільської ради Чортківського району. Прокурор позов підтримує. Мухавська сільська рада Чортківського району за підписом сільського голови Хвалибога М.І. подала заяву, в якій пзов прокурора підтримує, просить її задовольнити, справу розглянути без їх участі. Третя особа відділ Держземагенства у Чортківському районі подала заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Заслухавши прокурора, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви по слідуючих підставах. [INFO] помер [PERSON], якому належить право на земельну частку (пай) розміром 1,21 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) по ААГ ім.. Грушевського серії ТР № 0092723, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). З часу відкриття спадщини минуло 11 років, протягом яких ніхто із спадкоємців після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності з ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини від умерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 липня 2006 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції,актовий запис №860. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що 07 липня 2006 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO]. Однак спільне життя в них не склалося, протягом останніх років сімейне життя в них погіршувалось,виникали непорозуміння та сварки, вони мають різні погляди на життя, різні характери. З осені 2014 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки між ними припинені,спільного господарства не ведуть. На даний час вони втратили почуття любові та поваги один до одного, та наміру зберегти сім"ю не має. Покликаючись на викладені обставини, просить шлюб розірвати,дитину залишити проживати з матір»ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю. Вказує,що сімейно-шлюбні стосунки між нею та [PERSON] припинені, примирення вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права,свободи та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Так, 07 липня 2006 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 860. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів сторін сім'я розпалася остаточно, сімейно-шлюбні стосунки припинені і відновлювати вони їх наміру не мають. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110,112,160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб з [PERSON], оскільки не досягла шлюбного віку. В заяві вказувала, що реєстрація шлюбу необхідна, так як вони люблять один одного, мають намір створити сімю. Вона є сиротою,батьки [PERSON] не заперечують проти їхнього шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала,просила її задовольнити. Представники завниці [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали. Вказали, вони є батьками [PERSON],не заперечують проти укладення шлюбу між їхнім сином та [PERSON],просять заяву задовольнити. Представник відділу РАЦС Рівненського міського управління юстиції в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сукупністю досліджених доказів підтверджується, що [PERSON],[INFO], перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], при цьому знаходять любов і взаєморозуміння, бажають створити сімю. Заявниця не перебуває в родинних стосунках з [PERSON], взаємно освідомлені про стан фізичного і психічного здоровя. Право заявниці на шлюб з [PERSON] ніким не оспорюється. Таким чином надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідає інтересам заявниці. Встановлені обставини, у відповідності до ч.2 ст.23 СК України, є підставою до задоволення заяви. На підставі викладеного ч. 2 ст. 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що 05.03.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], 2011 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, а також відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, наміру зберегти сім»ю позивач не має. Так як примирення між ними та збереження сім"ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з»явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність, прохала позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином та в установлений законом строк , про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, з"ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі зі слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] від 05.03.2011 р. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали сварки, причиною яких позивач зазначає відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Викладені обставини призвели до втрати почуттів поваги та любові один до одного, на даний час сторони подружніх стосунків не підтримують, наміру зберегти сім"ю не мають. Спільно сторони не проживають . Спору про поділ спільно нажитого майна та місця проживання дитини на даний час між сторонами немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а належним чином повідомлений відповідач не з"явився в судове засідання та не надав своїх заперечень проти позову, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам обох з подружжя. Відповідно до ст.88 ЦПК України , сплачені позивачем при подачі позову судові витрати в сумі 243,60 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них народилися син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через ревнощі, пияцтво, відсутність окремого житла, через що між ними виникають постійні сварки і скандали. Тому позивачка вважає, що збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в позовній заяві та пояснила, що з березня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство. До цього були постійні сварки, непорозуміння. Також зазначила, що позовну заяву вона подає вдруге, в перший раз вона, намагаючись зберегти сім"ю, забрала заяву. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердив обставини щодо припинення шлюбних стосунків з позивачкою, а також щодо неможливості примирення з позивачкою. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2005 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Кулик). Від спільного проживання сторін в них народилися син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. З березня 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвами про одруження та про народження дітей. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала , що 07.12.2004 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №37. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, він неї надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 07.12.2004 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №37. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 07.12.2004 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо з серпня 2012 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім"ї, про що свідчить його неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Старі Боровичі Щорського району Чернігіської області про визнання права власності на домоволодіння з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось домоволодіння по [ADDRESS] Чернігівської області.Померла залишила заповіт на його ім"я. Інших спадкоємців немає. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але в зв"язку з тим, що відсутня технічна документація на житловий будинок, нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач відсутній, свої інтереси довіряє представляти адвокату [PERSON] Представник позивача [PERSON]В.в адресованій суду заяві просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області в судовому засіданні відсутній. Заперечень на позов не надав. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі і які належним чином повідомлені про час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] . За життя спадкодавець зробилі заповіт на ім"я [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Як вбачається з наданої довідки виконкому Староборовицької сільської ради Щорського району в житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] згідно запису в погосподарській книзі № 2 погосподарський номер 117-2 зареєстрований на [PERSON], яка померла [INFO] року. Рік забудови- 1948. Згідно довідки БТІ та виготовленої технічної документації право власності на домоволодіння в [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано та технічний паспорт, виготовлений Щорським БТІ, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, рік забудови - 1948. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УРСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої [PERSON] на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім позивача. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

В квітні 2017р. [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], у якому просила стягнути з останнього на свою користь заборгованість за позикою від 21.01.2017 року в розмірі 3 500,00 доларів США, що за офіціним курсом НБУ станом на 29.03.2017 року еквівалентно сумі 94 922,33 грн., витрати від інфляції у розмірі 70,00 доларів США, що за офіціним курсом НБУ станом на 29.03.2017 року еквівалентно сумі 1 898,45 грн., 3% річних у розмірі 18,00 доларіва США, що за офіціним курсом НБУ станом на 29.03.2017 року еквівалентно сумі 488,17 грн., а всього у сумі 97 308,62 грн., а також судовий збір. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2012 року сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року було розірвано. В січні 2017р. відповідач звернувся до [PERSON] з проханням надати йому позику для працевлаштування, в зв'язку з чим 21.01.2017 року остання передала [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США, строком до 27.01.2017 року, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. Так, станом на 29.03.2017 року заборгованість відповідача за договором позики становить у сумі 3 588,00 доларів США, що за офіціним курсом НБУ еквівалентно 97 3,08,62 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також витрати по сплаті судового збору. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 31 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис №1791. Від спільного життя дітей немає. Життя з відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, сім"я фактично розпалась, подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, спільне господарство вони не ведуть, будь-які спори стосовно майна між ними відсутні. Оскільки збереження шлюбу протирічить її інтересам, вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила залишити за нею судові витрати та шлюбне прізвище - "Несеверенко". Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №149065, виданого 31 липня 2014 року, між позивачем та відповідачем 31 липня 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1791 (а.с. 17). У шлюбі сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання залишити своє шлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище - "Несеверенко". Судові витрати залишити за позивачем за її проханням. На підставі викладеного,

Outcome: approved