Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

22 січня 2016 року, позивачка [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] р. на земельну ділянку площею 0,0624 га, кадастровий [NUMBER], призначену для ведення садівництва, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] яка належала померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення V сесії V скликання Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 08.09.2006 р. № 227-V, однак, який не був зареєстрований належним чином органами державної реєстрації, мотивуючи це повідомленням державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на землю, зареєстрованих належним чином. В судове засідання представниця позивачки не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій вона повністю підтримала позов своєї довірительки позивачки [PERSON], просила його задовольнити та слухати справу за її відсутності (а.с. 24,69). Представник відповідача Молодіжненської с/р в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду своє письмове клопотання, в якому повністю визнав позов та просив суд, слухати справу за його відсутності (а.с. 25). Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 258/2011, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як передбачає стаття 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд встановив, що [PERSON], яка була матір`ю позивачки - померла [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.03.1966 р. та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2011 р. (а.с. 8,9). Рішенням Молодіжненської с/р № 111 від 30.09.1997 р. - передана спадкодавцю [PERSON] безоплатно у приватну власність раніше виділена в постійне користування садова ділянка у розмірі 0,06 га за адресою : [ADDRESS] (а.с. 10). Рішенням Молодіжненської с/р № 432-V від 17.08.2004 р. спадкодавцю [PERSON] було надано дозвіл на підготовку технічної документації по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га за вищевказаної адресою (а.с. 11). Відносно вказаної спадкової земельної ділянки були встановлені межі в натурі, що підтверджується відповідним актом, підписаним всіма уповноваженими особами а також спадкодавцем та суміжними землекористувачами (а.с. 12). Через місяць після смерті [PERSON] на спадкову земельну ділянку площею 0,0624 га, кадастровий [NUMBER], призначену для ведення садівництва, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] на ім`я [PERSON] був виданий державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] згідно рішення V сесії V скликання Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 08.09.2006 р. № 227-V, який у зв'язку зі смертю спадкодавця не був нею зареєстрований у встановленому Законом порядку, що стало підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, однак при отриманні позивачкою свідоцтв про право на спадщину за законом на інше спадкове майно після смерті матері [PERSON] (а.с. 13,15,16,63,64). Аналізуючи приписи статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Таким чином, враховуючи приписи вищевказаних норм Закону та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», а також вимоги ст.ст. 125,126 ЗК України, якими передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті - суд вважає, що спадкодавцем [PERSON] були здійснені всі необхідні дії, передбачені законодавством для отримання на вищевказану спадкову земельну ділянку державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.08.2011 р., про що свідчить копія державного акту про право власності на земельну ділянку, який спадкодавець не встигла належним чином зареєструвати у зв'язку з її смертю. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved