Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом де просить поновити строк звернення до суду, усунути першкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0.3500 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2622086004:01:001:0031, що знаходиться по вул. Зелена в с. Якубів Долинського району Івано-Франківської області, визнати недійсним та скасувати рішення Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської обл. від 10.07.2009 р. №333-18/2009 «Про внесення змін в рішення сесії сільської ради від 03.08.2007 р. «Про згоду на передачу у власність [PERSON] земельної ділянки в с.Якубів та надання дозволу на розробку проекту її відведення», визнати недійсним та скасувати рішення Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 15.08.2010 р., на підставі якого [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2945га по вул. Зелена с. Якубів Долинського району Івано-Франківської обл., визнати недійсним, скасувати та зняти з реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЛ №468937, який видано на ім»я [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 2622086004:01:001:0038, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №262200001000007 від 18.02.2011 року, стягнути на його користь заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він\~\~є власником земельної ділянки площею 0,3500 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 409510, та земельної ділянки площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 409511. Проте, всупереч наявних у нього Державних актів на земельні ділянки та рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, яким скасовано рішення сільської ради «Про внесення змін та доповнень в рішення сесії сільської ради від 25.10.2005 року № 339-19/2005», яким у нього незаконно вилучено 0,1096 га, зменшивши ділянку з 0,35 га до 0,2404 га, відповідачка та її чоловік почали заявляти, що дана земельна ділянка належить їм. Для з»ясування даної обставини на запит адвоката з Відділу держземагенства в Долинському районі надійшла відповідь від 01.08.2014 року за № 762/08/14, в якому зазначено, що відділом встановлено факт перетину в Національній кадастровій системі земельної ділянки [PERSON]І.(обмінний файл якої був прийнятий Івано- Франківською регіональною філією ДП ЦДЗК в базу даних 10.05.2007 року) із земельною ділянкою громадянки [PERSON] з кадастровим номером 2622086004:01:001:0038 (обінний файл якої був прийнятий Івано-Франківською регіональною філією ДП ЦДЗК в базу даних 15.06.2010 року). З метою зясування чи дійсно накладаються земельні ділянки, він звернувся в проектну організацію - ПП «ЮТА», де йому виготовлено схему розміщення земельних ділянок, та вказана організація підтвердила, що частину належної йому земельної ділянки без його відома та згоди передано відповідачці. Державний акт, який виданий [PERSON] вважає незаконним з наступних підстав. Земельна ділянка площею 0.3500 га для ведення особистого селянського господарстві йому була передана у власність згідно рішення Солуківської сільської ради від 25.10.2005р. №339-19/2005р. Рішенням Солуківської сільської ради від 03.08.2007 р. №156-9/2006 надано згоду на передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0.20га. для ОСГ. Рішенням Солуківської сільської ради від 10.07.2009 р. №333-18/2009 внесено зміни в рішення від 03.08.2007року , в частині збільшення площі з 0.20 га до 0.2945га. Згідно рішення Солуківської сільської ради від 15.08.2010 р. №403-25/2010 затверджено [PERSON] проект відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку площею 0.2945 га. Таким чином, Солуківська сільська рада своїм рішенням від 05.05.2007 року без його згоди та відома фактично вилучила частину його земельної ділянки площею 0.1096 га, після чого, не зважаючи на те, що рішенням Долинського районного суду від 19.03.2009 р. дане рішення Солуківської сільської ради від 05.05.2007 р. визнано нечинним та скасовано, сільська рада 10.07.2009 р. виносить інше рішення , яким змінює площу земельної ділянки [PERSON] з 0.20 га до 0,2945 га, тобто фактично земельну ділянку в нього вилучає та передає [PERSON] Вважає, що незаконне виготовлення Державного акту є перешкодою для здійснення користування ним належною йому земельною ділянкою, що завдає йому, інваліду ІІІ групи, значної моральної шкоди та моральних страждань, які виражаються нервовим напруженням та матеріальними витратами. Матеріальну школу, яку повинні сплатити йому відповідачі, оцінює в розмірі 5000 грн. Позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини та пояснив, що має місце накладка земельних ділянок, однак якої площі він не може вказати. Суміжними землекористувачами спірної земельної ділянки являється його батько [PERSON], землі Солуківської сільської ради та громада УГКЦ. Представник Солуківської сільської ради Долинського району\~\~\~в судовому засіданні\~\~позовних вимог не визнала та пояснила, що земельна ділянка [PERSON] жодним чином не могла накластися на земельну ділянку [PERSON], оскільки її земельна ділянка не є суміжною з земельною ділянкою останнього. Рішення Солуківської сільської ради, які на думку [PERSON] необхідно скасувати, є законними та прийняті у відповідності до законодавства України. Земельна ділянка, яка відводилася [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с. Якубів по вул. Зеленій, обмежується зі всіх сторін виключно землями Солуківської сільської ради. Крім того, загальна площа земельних ділянок, які передані у власність [PERSON] повинна становити 0,55 га, з яких 0,35 га для ведення особистого селянського господарства та 0,20 га для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, проте за результатами геодезичних обмірів комісією встановлено, що фактична загальна площа земельних ділянок, якими користується позивач, становить 0,6992 га, що на 0,1492 га перевищує розмірам земельних ділянок, які передавались йому у власність рішеннями Солуківської сільської ради. За таких обставин позов вважає необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила, що земельну ділянку\~\~вона отримала на законних підставах, а вимоги позивача є безпідставними, оскільки\~він разом із своїм батьком незаконно розширили свої земельні ділянки в бік земельних ділянок, що належать їй, захопивши при цьому і земельну ділянку, що належить Солуківській сільській раді. Крім того, згідно рішення Солуківської сільської ради від 18.12.1993 року [PERSON], який являється батьком позивача, була передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,18 га, а також 0,38 га для ведення підсобного господарства. Відповідно до погосподарської книги с.Якубів №1 за 1996-2000 р.р. в період з 1995 по 2000 р.р. площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд становила 0,20 га, а ширина земельної ділянки-20 м. Це підтверджується особистим підписом [PERSON] у погосподарській книзі. На даний час за попередніми вимірами ширина земельної ділянки [PERSON], призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд становить 28 м, що свідчить про самовільне захоплення частини земельної ділянки [PERSON] Вважає, що позивач незаконно заволодів не тільки земельною ділянкою Солуківської сільської ради, але й претендує на частину земельної ділянки, що належить їй, оскільки [PERSON] збудував новий житловий будинок близько 8 м дальше в бік її земельної ділянки, а не на місці старого фундаменту, який відповідав межам земельної ділянки. Тому відповідно до викопіювання з чергової кадастрової карти від 03.10.2014 року, його будинок знаходиться взагалі за межами його земельної ділянки, виділеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Зазначила, що накладку земельних ділянок штучно створив саме позивач та його батько, які самовільно розширили свої земельні ділянки. ЇЇ ж земельна ділянка не змінювалась, Державний акт відповідає всім вимогам чинного законодавства України, а тому не має жодних підстав ні для скасування рішень Солуківської сільської ради про виділення їй земельних ділянок, ні для визнання недійсним Державного акту. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування своїх вимог та заперечень, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Підставою для визнання рішення сесії сільської ради недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства. Обов"язковою умовою визнання рішення недійсним є також порушення у зв"язку з прийняттям відповідного рішення прав та охоронюваних законом інтересів громадян. \~Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що позивач згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЛ № 409511, являється власником земельної ділянки площею 0,2000 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , а також земельної ділянки площею 0,3500 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 409510. Обидві земельні ділянки знаходяться по вул. Зелена в селі Якубів, Долинського району Івано-Франківської області та надані [PERSON] на підставі рішення Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №-19/2005 від 25.10.2005 року «Про передачу у власність земельної ділянки». Згідно рішення Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 156-9/2006 від 03.08.2007 року [PERSON] надано згоду на передачу у власність земельної ділянки площею 0.20 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Зеленій в с. Якубів. Рішенням № 333-18/2009 від 10.07.2009 року Солуківська сільська рада вирішила внести зміни до рішення сесії сільської ради від 03.08.2007 року, а саме площу земельної ділянки з 0.2 га на 0, 2945 га, а рішенням № 403-25/2010 від 15.08.2010 року [PERSON] передали у власність земельну ділянку площею 0,2945 га для ведення особистого селянського господарства в с. Якубів по вул. Зеленій. У відповідності зі ст. 126 ЗК України єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку і право постійного користування нею, є Державний акт. Порядок видачі державних актів про право власності на земельну ділянку регулюється Інструкцією Про порядок складання, видачі реєстрації, зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі затвердженої наказом Держкомзему № 43 від від 04.05.1999 року. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами,\~\~що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 468937, виданого [PERSON] 13.12.2010 року для ведення особистого селянського господарства площею 0,2945 по вул. Зеленій в с. Якубів, кадастровий номер 2622086004:01:001:0038, суміжні землі належать А-Б, Б-В - сільській раді, В-А- греко-католицькій церкві, Г-Г-Долинському РЕМ. Як зазначено в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 409510, виданого [PERSON] 27.02.2012 року для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 по вул. Зеленій в с. Якубів, кадастровий номер 2622086004:01:001:0031, при описі меж, ділянки А-Б, В-Г, Г-Д землі Солуківської сільської ради, Б-В, А-землі [PERSON]. Таким чином, твердження позивача про те, що [PERSON] створює йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки [PERSON] та [PERSON] не являються суміжними землекористувачами. Обгрунтовуючи свої доводи [PERSON] зіслався на повідомлення № 762/08/14 від 01.08.2014 року,видане відділом Держемагенства у Долинському районі згідно якого , встановлено факт перетину в Національній кадастровій системі земельної ділянки [PERSON], обмінний файл якого був прийнятий Івано-Франківською регіональною філією ДП ЦДЗК в базу даних 10.05.2007 року, із земельною ділянкою громадянки [PERSON], обмінний файл якої був прийнятий Івано-Франківською регіональною філією ДП ЦДЗК в базу даних 15.06.2010 року. Однак вказані доводи судом не беруться до уваги ,оскільки згідно п.13 тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою КМУ № 749 від 18.08.2010 року, адміністратор автоматизованої системи здійснює протягом п'яти робочих днів з дня надходження документів перевірку обмінного файла щодо: відповідності вимогам, установленим до його структури, змісту та формату; відсутності дублювання кадастрового номера земельної ділянки, за результатами якої складає протокол. Згідно п.14 згаданого тимчасового порядку територіальний орган Держземагентства після отримання від адміністратора автоматизованої системи протоколу проведення перевірки у разі відсутності в протоколі проведення перевірки зауважень до документації із землеустрою та обмінного файла - не пізніше наступного робочого дня робить на титульному аркуші документації із землеустрою позначку, в якій зазначаються кадастровий номер, дати його визначення та внесення відомостей до автоматизованої системи, прізвище та ініціали посадової особи, що зробила таку позначку, і ставиться її підпис, або ж повертає у день звернення заявнику документацію із землеустрою та протокол проведення перевірки. У разі наявності зауважень до документації із землеустрою та обмінного файла документація із землеустрою повертається без позначки. Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], на титульній сторінці якого міститься штамп державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Івано-Франківської регіональної філії від 15.06.2010 року № 1362, обмінний файл прийнято без будь-яких зауважень, а, отже оформлений відповідно до вимог, установлених Держземагентством. Позивач в обгрунтування позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської обл. від 10.07.2009 р. №333-18/2009 «Про внесення змін в рішення сесії сільської ради від 03.08.2007 р. «Про згоду на передачу у власність [PERSON] земельної ділянки в с.Якубів та надання дозволу на розробку проекту її відведення», визнання недійсним та скасування рішення Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської обл. від 15.08.2010 року, на підставі якого [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2945 га по вул. Зелена с. Якубів Долинського району Івано-Франківської обл, зіслався на те, що Солуківська сільська рада своїм рішенням від 05.05.2007 року без його згоди незаконно вилучила в нього частину земельної ділянки площею 0,1096 га і передала її [PERSON], в результаті чого її площа земельної ділянки збільшилась із 0,2 га до 0,2945. Однак дане твердження не заслуговує на увагу,оскільки згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії ,виданий органом державної влади ,органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування ,якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В судовому засіданні встановлено, що збільшення площі земельної ділянки [PERSON] відбулося не за рахунок розширення її в бік земельної ділянки [PERSON], а за рахунок довжини земельної ділянки в бік лісу, котра належала Солуківській сільській раді. Ширина земельної ділянки відповідачки не змінювалася. Наведене підтверджується і Актом від 15.01.2015 року, підписаного комісією в складі сільського голови Солуківської сільської ради, спеціаліста по землевпорядкуванню, представника ліцензованої землевпорядної організації ПП «Золото карпат», у присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в результаті чого виявлено наступне: загальна площа земельних ділянок, які передані у власність [PERSON] повинна становити 0,55 га, проте результати геодезичних обмірів показали, що загальна площа земельних ділянок, якими він користується становить 0,6992 га, в тому числі 0,0849 га- землі Солуківської сільської ради; ширина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належить [PERSON], становить 29 м, що на 9 м більше від встановлених меж земельної ділянки, яка передавалась йому сесією Солуківської сільської ради. А тому за рахунок того, що [PERSON] самовільно захопив частину землі сільської ради (дороги) шириною 6 м, змінилась і конфігурація земельної ділянки [PERSON]. Земельна ділянка [PERSON] суттєво не змінилася. Позивач стверджував, що сільський голова умисно затягував підписання державних актів серії № ЯЖ №941914 та № ЯЖ №941915, так як вимагав підписи на бланках державних актів межівників, внаслідок чого державні акти були зіпсовані. Проте з вказаних вище бланків державних актів вбачається, що позивач сам зіпсував їх, поставивши на них свій підпис. А тому державні акти серії ЯЖ 941914 та ЯЖ 941915, на які зсилається [PERSON] в судовому засіданні, як на підтвердження того, що право власності на земельні ділинки у нього виникло швидше, ніж у [PERSON],- зіпсовані та не можуть братися судом до уваги. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] з приводу накладення земель пояснила, що даний перетин ділянок виник в результаті помилки, допущеної при прийнятті обмінного файлу [PERSON], оскільки йому Державний акт видавався пізніше, ніж [PERSON], у 2012 році. Крім того допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], який займався виготовленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] по вул. Зеленій в с. Якубів суду пояснив, що підстав для скасування чи визнання недійсним Державного акту серії ЯЛ № 468937 від 23.12.2010 року немає, оскільки він виданий з дотриманням усіх норм чинного законодавства України. Зазначив, що при погодженні меж ділянки [PERSON], [PERSON] суміжником не являвся, що і підтверджується Актом встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, суміжними землекористувачами була Солуківська сільська рада. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Законодавством України чітко передбачено перелік вимог, які підтверджують місце розташування земельної ділянки, її площу, конфігурацію, а також факт накладення земельних ділянок. Ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки). Для виявлення факту накладки земельних ділянок позивачем не було надано суду жодних доказів, які би обєктивно визначили фактичне знаходження спірних земельних ділянок з урахуванням існуючої земельно-кадастрової інформації, зокрема, даних державного земельного кадастру, включаючи застосування просторових координат та кадастрових номерів, встановлених в межах кадастрового зонування, а також правового режиму земельних ділянок, класифікації кількісної та якісної характеристики. Для підтвердження своїх доказів позивачем не було здійснено кадастрову зйомку, яка відповідно до ст. 198 ЗК України є комплексом робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок і включає в себе: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. За таких обставин позивач, вважаючи, що є накладка земельних ділянок, не виконав також вимоги ст. 34 ЗУ «Про державний земельний кадастр», згідно яких наявність або відсутність накладки земельних ділянок можна встановити лише дослідивши: площу земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід'ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки. Ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про державний земельний кадастр» визначено, що кадастровий план земельної ділянки складається при формуванні земельної ділянки у паперовій та електронній (цифровій) формі і є основою для формування публічної кадастрової карти. А тому позивач в судовому засіданні не надав до суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог ,а саме про накладення кутів повороту зовнішніх меж його земельної ділянки та ділянки відповідачки. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників правовідносин. Жодних прав позивача прийняттям оспорюваних рішень Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області та видачею на їх підставі державних актів на ім"я [PERSON] не порушено. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] відповідно до Державного акту набула право власності на земельну ділянку 23.12.2010 року, на підставі рішення Солуківської сільської ради та технічної документації, виготовлення якої проведено з дотриманням норм закону, а тому позовні вимоги щодо визнання недійсним, скасування та зняття з реєстрації Державного акту серії ЯЛ № 468937 на право приватної власності на землю, суд вважає безпідставними. Про це свідчать і наявні в матеріалах справи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, акт перенесення на місцевість меж зон обмежень земельної ділянки від 29.12.2009 року, акт обстеження земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Якубів по вул. Зеленій від 30.11.2009 року, акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 15.10.2009 року, згідно яких [PERSON] не являється суміжним землекористувачем [PERSON] по вулиці Зеленій в с. Якубів. З наведеного вбачається, що, оскаржуючи рішення Солуківської сільської ради від 10.07.2009 року, 15.08.2010 року та Державний акт на землю серії ЯЛ 468937, позивач не довів яким чином [PERSON], яка не являється межівником його земельної ділянки, порушила його право на користування земельною ділянкою, що розташована в с. Якубів по вул. Зеленій. Також позивачем не доведено і незаконність рішень Солуківської сільської ради, яке на його думку підлягає скасуванню. Крім того, поряд із обов»язком довести факт порушеного свого суб»єктивного права [PERSON], [PERSON] не довів підставу позову, а саме обставини, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов»язує настання певних правових наслідків. Позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн., на думку суду також не підлягає до задоволення . Згідно вимог ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявностіїї вини. При цьому [PERSON] не надано суду допустимих та належних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральних страждань, або того, що він поніс інші втрати немайнового характеру внаслідок дій або бездіяльності відповідачів, без наведеня обґрунтування заявлених ним у відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 5000 грн. А оскільки не надано доказів, які б підтверджували факт спричинення моральної шкоди, а також доказів на підтвердження та обґрунтування її розміру, якими саме протиправними діями відповідачів йому завдано таку шкоду, тому в цій частині позову слід також відмовити, оскільки заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. ст. 116, 126, 152 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed