Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

26 вересня 2017 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області з Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов позов [PERSON] до ТОВ «СОЖ-АГРО АГ», відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача збитки за погіршення якості земель, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 2623,95 грн, збитки у виді позбавлення права одержати дохід у вигляді орендної плати, завдані самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 1839,21 грн, моральну шкоду завдану самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 100\~000,00 грн, вартість робіт з встановлення меж та закріплення їх в натурі межовими знаками в розмірі 5000,00 грн та судові витрати, мотивуючи свій позов тим, що 25 квітня 2014 року на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом став власником земельної ділянки, площею 2,6076 га, кадастровий номер 7424483300:05:017:0002, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, пай № 18/209. Влітку 2017 року позивач виявив, що відповідач без дозволу почав використовувати належну йому земельну ділянку, збитки вчинені незаконною діяльністю компенсувати відмовляється. За результатами перевірки головним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] за участю начальника відділу у Ріпкинському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON], ФОП [PERSON], голови Клубинської сільської ради [PERSON] з питань дотримання вимог земельного законодавства в частині можливого самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, було встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки та визначено заподіяну шкоду, що становить 2623,95 грн., а також складено припис № 203-ДК/0224Пр/03/01/-17 від 01.08.2017 року, згідно якого відповідачеві приписано у 30-тиденний строк з дня отримання припису оформити правовстановлюючі документи на використання земельної ділянки або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Проте відповідач вимоги припису не виконав до цього часу. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не забезпечив явку свого представника. При цьому, суд визнав, що причини неявки представника відповідача не є поважними, оскільки в клопотанні про відкладення не зазначено, в якому судовому засіданні зайнятий представник відповідача та не долучено відповідних підтверджуючих документів з цього приводу. Крім того, позов був поданий до Ріпкинського районного суду Чернігівської області ще в серпні 2017 року, а отже у відповідача було достатньо часу надати до суду відповідні заперечення з посиланням на докази. Вислухавши пояснення позивача та представника, їх доводи на обгрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази в справі, що додані позивачем до суду та надані в судовому засіданні, з»ясувавши, що позивач надав всі докази на обгрунтування своїх позовних вимог, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 квітня 2014 року [PERSON] отримав у спадок земельну ділянку загальною площею 2,6076 га, кадастровий номер 7424483300:05:017:0002, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, пай № 18/209, що належить спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 790328, виданого 22.07.2011 року Ріпкинською районною державною адміністрацією Ріпкинського району Чернігівської області. (а.с.16) Як зазначає позивач, між ним, як власником зазначеної земельної ділянки та будь-якими фізичними чи юридичними особами жодних договорів оренди вказаної земельної ділянки не укладалось. Влітку 2017 року позивачу, як він зазначив, стало відомо, що відповідач ТОВ «СОЖ-АГРО АГ» незаконно, самовільно, всупереч його волі заволодів земельною ділянкою і використовує її для вирощування сільськогосподарських культур. [PERSON] перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об»єктом земельною ділянкою № 203-ДК/155/АП/09/01/-17 від 21 липня 2017 року та [PERSON] обстеження земельної ділянки № 203-ДК/128/АО/10/01/-17 від 21 липня 2017 року, складеного головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та м. Чернігові Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] було встановлено, що ТОВ «СОЖ-АГРО-АГ» в загальному масиві разом з орендованими землями пайового фонду самовільно зайнято та використовується для вирощування сільськогосподарських культур земельна ділянка 7424483300:05:017:0002, а саме : частину земельної ділянки, яка належить [PERSON] площею 2,3709 га, яка розташована поряд із земельними ділянками з кадастровим номерами 7424483300:05:017:0001, 7424483300:05:017:0006, 7424483300:05:017:0008, на якій росте сільськогосподарська культура. (а.с.24-31) До актів долучені схеми, в яких схематично зображено зайняту частину земельної ділянки, що належить [PERSON]. Відповідачем не спростовано встановлені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства обставини щодо самовільного зайняття частини земельної ділянки, що належить [PERSON]. У відповідності до Припису Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 203-ДК/0224Пр/03/01/-17 від 01 серпня 2017 року ТОВ «СОЖ-АГРО АГ» приписано в 30-ти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки, тобто оформити правовстановлюючі документи на її використання або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (а.с.20-21) даний припис було направлено до ТОВ «СОЖ-АГРО АГ». Як слідує з листів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 07.08.2017 та від 29.08.2017 на адресу ТОВ «СОЖ-АГРО АГ» направлялись листи стосовно виклику щодо отримання пояснень по факту самовільного використання зайнятої земельної ділянки, однак відповіді не надійшло. За змістом статей 15, 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). [PERSON] зі статтею 211 ЗК за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до статті 152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як слідує з положень ст. 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення збитків саме у вигляді погіршення якості землі, а не з обмеженням його прав щодо використання земельної ділянки. В даному випадку позивач мав довести, що внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем завдані збитки саме погіршенням якості земель. Однак в судове засідання не надано відповідних належних доказів щодо погіршення якості земельної ділянки внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, де відображено зазначені обставини і в складених актах, що не дає суду відповідних правових підстав для стягнення збитків, як просить позивач, саме у вигляді погіршення якості земель в сумі 2\~623 грн 95 коп.. Як слідує з пояснень позивача він мав намір засіяти земельну ділянку, яка йому належить голубікою. Отже, під час судового засідання не встановлено, що позивач мав намір одержати дохід від оренди земельної ділянки та що між ним та відповідачем склались договірні відносини з приводу оренди земельної ділянки. Отже, відсутні також відповідні правові підстави для стягнення збитків у вигляді позбавлення права одержати дохід у вигляді орендної плати в сумі 1839 грн 21 коп. В даному випадку судом не може бути врахований правовий висновок Верховного суду України у справі № 6-2588цс15 від 14.09.2016, оскільки останній зроблений у справі, де правовідносини виникли з приводу відшкодування шкоди на користь органу місцевого самоврядування, що була пов»язана з самовільним використанням земельної ділянки та ухиленням іншої сторони від укладення договору оренди земельної ділянки. В даному висновку прямо зазначено, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Як слідує з поданого позову та пояснень позивача, а також наданих документів, [PERSON] не є орендодавцем земельної ділянки та не мав наміру укладати договір оренди. 29 червня 2017 року [PERSON] уклав договір «Про проведення робіт з землеустрою» № 30.17 з ФОП [PERSON] (а.с.32) щодо закріплення в натурі (на місцевості) межовими знаками меж земельної ділянки за кадастровим номером : 7424483300:05:017:0002 [PERSON] для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,6076 га та проведення робіт з визначення фактичного стану використання земель в адміністративних межах Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. Вартість робіт склала 5000,00 грн, які було сплачено позивачем [PERSON] (а.с.34, 35, 38). Не встановлено, що укладення даного договору щодо закріплення земельної ділянки межовими знаками, прямо пов»язано з порушенням прав позивача щодо самовільного зайняття земельної ділянки, що виключає можливість стягнення понесених витрат з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині відшкодування збитків у вигляді погіршення якості земельної ділянки в сумі 2623 грн 95 коп., у вигляді позбавлення права одержати дохід у вигляді орендної плати, вартості робіт з встановлення меж та закріплення їх в натурі межовими знаками відповідно до договору про проведення робіт із землеустрою № 30.17 від 29 червня 2017 року у розмірі 5\~000 грн задоволенню не підлягають. Позивач просив також стягнути на його користь моральну шкоду завдану самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 100\~000 грн. Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок самовільного зайняття його земельної ділянки, яку він мав намір обробляти він зазнав душевних страждань, вимушений був докладати зусиль для нормалізації свого життя, звертатись до відповідних органів для поновлення своїх порушених прав, у нього погіршився сон, самопочуття, відносини у сім"ї. Позивач надав до суду виписку з медичної карти стаціонарного хворого про перебування його в стаціонарі з 20.12.2017 по 21.12.2017, що не може бути врахована судом як така, що пов»язана з погіршенням стану здоров»я позивача внаслідок самовільного зайняття його земельної ділянки, що мало місце влітку 2017 року. Однак, як слідує з положень ст.ст.23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок неправомірних дій винної особи, що може полягати у душевних стражданнях, що пов»язані з протиправною поведінкою щодо неї самої. Як встановлено з досліджених актів, складених уповноваженими на те органами, мало місце з боку відповідача самовільне зайняття частини земельної ділянки, що належить [PERSON]. Враховуючи встановлені обставини, тривалість самовільного зайняття земельної ділянки, доводи позову, вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 1000 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог. При цьому суд виходить з того, що позивач мав сплати 640 грн судового збору за вимогу немайнового характеру, що полягала у відшкодуванні моральної шкоди. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6 грн 40 коп. ( 640х1000/100000). Судовий збір по сплаті матеріальної шкоди не відшкодовується, оскільки позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Як слідує з п.1.ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» \~в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Виходячи з наданих документів щодо витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 15 січня 2018 року об 11 год.00 хв та встановити позивачу [PERSON] строк до початку судового засідання 15 січня 2018 року надати докази щодо розміру понесених витрат на надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial