Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті їх сина [PERSON], померлого 29.05.2015 року. Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті сина відкрилася спадщина, яка складається з 1/8 частин квартири №304 на вул. Дубенській, б. 44 в м. Рівне. До першої черги спадкоємців входять: син, дружина, матір, батько померлого. Спадкоємець батько [PERSON] має бути усунутий від спадкування з причин, що в нього з померлим сином були неприязні стосунки. Батько не виховував дітей, зловживав спиртними напоями, створював у сімї тяжку моральну атмосферу. Внаслідок чого сторони розлучились в 2003 році. За весь період хвороби сина не надавав йому допомоги ні матеріально, ні морально, навпаки бажав йому смерті. 05.11.2014 року будучи у стані алкогольного спяніння завдав покійному синові ножових поранень, про що свідчить виклик швидкої та відкриття провадження по факту нанесення тілесних ушкоджень. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судовому засіданні показав, що він не претендує на спадщину. На наступне судове засідання будучи належним чином повідомлений не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що погоджується з позовом, в подальшому претензій до спадкоємців мати не буде, засідання просить провести без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], помер 29 травня 2015 року у віці 32 роки (свідоцтво про смерть І-ГЮ №176733 від 29.05.2015 року).. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №58075261, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 16.10.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона умисно позбавила життя спадкодавця або вчинила замах на його життя. З досліджених у судовому засіданні медичної документації хворого [PERSON], [INFO] та супровідного листка лікаря №100 убачається, що 05.11.2014 року [PERSON] був доставлений у РОКЛ отримав ножове поранення від батька. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо визнання права власності позивачем на частку [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], суд приходить до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання частки за позивачем визначається в залежності від кількості спадкоємців за законом. Оскільки на день розгляду справи не визначено коло спадкоємців, не з"ясовано відсутності чи наявності спору між ними, суд позбавлений можливості встановити розмір часток кожного спадкоємця. На пiдставi викладеного та

Outcome: approved