Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з відповідачем по справі з 06.09.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей від шлюбу не мають. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем не склалися, причиною розпаду сімї є різні характери через що між ними постійно виникали суперечки та сварки. Відповідач неодноразово застосовував проти неї фізичну силу, принижуючи при цьому її честь та гідність. Відповідач не бажає розірвати шлюб шляхом подання відповідної заяви до відділу реєстрації актів цивільного стану. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], до суду не з`явилася, раніше зверталась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити. Відповідач[PERSON] до суду не зявився, про слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судомвстановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.09.2008 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №440 (а.с.8 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з позовної заяви сторони від шлюбу спільних дітей не мають. Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу, залишити позивачу прізвище «Петрук».

Outcome: approved