Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2004 року зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1470. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Спільне шлюбне життя між ними не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, через що між ними відбувались різноманітні суперечки, конфлікти, вони перестали розуміти один одного, втратили відповідні характерні для чоловіка і дружини почуття один до одного, і на даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і спільно не проживають. З цих усіх підстав їхні шлюбні відносини фактично припинені, усі способи примирення між нею та відповідачем вичерпані і вона більше не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем, так-як це не відповідає її інтересам, які полягають у її прагненні створити належну сім'ю. Крім того, вважає, подальше збереження вищезазначеного, по суті, вже нині формального шлюбу між ними, суперечитиме і інтересам їхньої неповнолітньої дитини, оскільки вона зростала у постійних суперечках між нею і відповідачем у зв'язку із зловживанням останнім спиртними напоями, що негативно впливало на виховання їхньої дитини. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16.10.2004 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1470. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Підтвердив, що з липня 2018 року проживають окремо, подружні відносини припинені та не відновлювалися. Примирення не можливе. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази,та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] у підготовчому судовому засіданні пред"явленого до нього позову дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст.. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2004 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1470. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 1563, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з липня 2018 року , не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, СК України,

Outcome: approved