Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] соціального захисту населення виконачого комітету Шевченківської районної ради у м. Полтаві звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення державних коштів в розмірі 25\~960, 50 грн., мотивуючи його тим, що до [PERSON] праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради 04.08.2009 року звернулася гр. [PERSON], [INFO], за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, на доньку [PERSON], [INFO], відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року (в редакції, що діяла на момент призначення допомоги), представивши необхідні документи для призначення допомоги. На підставі наданих документів встановлено, що гр. [PERSON], [INFO], ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON]. Допомога на дитину була призначена з 01.08.2009 р. по 31.01.2010 року в сумі 210,30 грн. на місяць. Повторно за призначенням допомоги [PERSON] звернулася 08.02.2010 року на підставі наданих документів їй була призначена допомога з 01.02.2010 по 31.07.2010 року в сумі 232,90 грн. На підставі заяви від 09.08.2010 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2010 по 30.09.2010 року у сумі 276,30 грн. на місяць, з 01.10.2010 по 30.11.2010 року в сумі 282,30 грн. на місяць та з 01.12.2010 по 31.01.2011 року в сумі 287,10 грн. на місяць. На підставі заяви від 17.02.2011 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.02.2011 по 31.03.2011 року у сумі 293,10 грн. на місяць, з 01.04.2011 по 31.07.2011 року в сумі 299,10 грн. на місяць. На підставі заяви від 08.08.2011 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2011 по 30.09.2011 року у сумі 299,10 грн. на місяць, з 01.10.2011 по 30.11.2011 року в сумі 306,60 грн. на місяць та з 01.12.2011 по 31.01.2012 року в сумі 312,60 грн. на місяць. На підставі заяви від 08.02.2012 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.02.2012 по 31.03.2012 року у сумі 333,60 грн. на місяць, з 01.04.2012 по 30.06.2012 року в сумі 340,20 грн. на місяць та з 01.07.2012 по 31.07.2012 року в сумі 343,20 грн. на місяць. На підставі заяви від 13.08.2012 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2012 по 30.09.2012 року у сумі 343,20 грн. на місяць, з 01.10.2012 по 30.11.2012 року в сумі 348,30 грн. на місяць та з 01.12.2012 по 31.01.2013 року в сумі 359,10 грн. на місяць. На підставі заяви від 21.02.2013 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.02.2013 по 31.07.2013 року у сумі 363,00 грн. на місяць. На підставі заяви від 07.08.2013 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2013 по 30.11.2013 року в сумі 363,00 грн. на місяць, з 01.12.2013 по 31.01.2014 року в сумі 385,80 грн. на місяць. На підставі заяви від 07.02.2014 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.02.2014 по 31.07.2014 року у сумі 385,80 грн. на місяць. На підставі заяви від 08.08.2014 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2014 по 31.01.2015 року у сумі 385,80 грн. на місяць. На підставі заяви від 10.02.2015 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.02.2015 по 31.07.2015 року у сумі 385,80 грн. на місяць. На підставі заяви від 11.08.2015 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2015 по 31.01.2016 року в сумі 385.80 грн. на місяць. Виплата допомоги була припинена 31.12.2015 року. Для продовження виплати [PERSON] не зверталася, тому розпорядженням [PERSON] соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної м. Полтаві ради від 23.03.2017 року було закрито особовий рахунок у звязку із закінченн терміну виплати. Допомога була виплачена гр. [PERSON] за період з 01.08.2009 по 31.12.201 року в загальній сумі 25 960,50 грн., згідно листа Центру по нарахуванню та здійсненн соціальних виплат у Полтавській області №545-03 від 31.03.2017 р. [PERSON] було направлено запит до Хорольської районної ради від 12.04.201 року №05-3710 з проханням повідомити адресу реєстрації, проживання, роботи боржника. [PERSON] було направлено листи-повідомлення боржнику за адресою, яка вказана у в/л від 13.04.2017 року №05-3788. На запит від 12.04.2017 року №05-3710 Хорольська районна рада повідомила, що лист надісло до Хорольської міської ради за належністю. Із відповіді Хорольської міської ради від 25.04.2017 року №481/03-03 стало відомо, що відомості про реєстрацію місця проживання гр. [PERSON] відсутні. Повторно було направлено лист-повідомлення божнику за адресою, яка вказана у в/л від 20.06.2012 року № 13-4867. Одночасно управлінням було направлено запит до Хорольського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, за місцем знаходження в/л, з проханням повідомити адресу реєстрації, проживання, роботи боржника, однак відповіді [PERSON] не отримало. Отже, на даний час державні кошти у сумі 25 960,50 грн. боржником на рахунок управління не повернуті. В судове засідання представник позивача \~[PERSON] соціального захисту населення виконачого комітету Шевченківської районної ради у м. Полтаві \~ не з"явився, але в заяві прохав суд провести розгляд справи за відсутності їх представника. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, але подав до суду відзив в якому прохав застосувати позовну давність до позовних вимог [PERSON] соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в частині стягнення з нього грошових коштів за період з 01 серпня 2009 року по 30 вересня 2015 року в сумі 24 803 грн. 10 коп; відмовити [PERSON] соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього грошових коштів за період з 01 серпня 2009 року по 30 вересня 2015 року в сумі 24 803 грн. 10 коп. та позовні вимоги [PERSON] соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради задовольнити частково, стягнувши з нього грошові кошти за період з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 1 157 грн. 40 коп. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у відзиві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від вплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину передбачається «Порядком про призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» затвердженим\~постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189. Згідно з п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідно до п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Згідно п. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно листа Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області № 545-03 від 31 березня 2017 року, що доданий до позовної заяви, тимчасова допомога була виплачена гр. [PERSON] за період з 01 серпня 2009 року по 31 грудня 2015 року в загальній сумі 25 960 грн. 50 коп. У вказаний період тимчасова допомога призначалася кожні шість місяців, згідно заяв, що подавалися [PERSON] Останній раз допомога призначалася на підставі заяви [PERSON] від 11 серпня 2015 року на період з 01 серпня 2015 року по 31 січня 2016 року в сумі 385 грн. 80 коп. на місяць. Як вказує позивач, виплата допомоги була припинена 31 грудня 2015 року. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила ч.1\~ст.261 ЦК України.\~\~ Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно частини 1 статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252, 255 Цивільного кодексу України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Стаття 258 Цивільного кодексу України передбачає, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність : скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Крім того, стаття 268 Цивільного кодексу України визначає вимоги, на які позовна давність не поширюється. Слід зазначити, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] коштів тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не передбачена в переліку цих статей, а тому строк звернення позивача до суду із даним позовом обмежується у три роки. Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 639/1384/17, провадження № 61- 30330св18 (реєстраційний № рішення в ЄДРСР - 75781720). За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, статею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з\~практикою Європейського\~суду з\~прав людини,\~позовна давність\~-\~це законне\~право правопорушника\~уникнути переслідування\~або притягнення\~до суду\~після закінчення\~певного періоду\~після вчинення\~правопорушення.\~Боржник має\~певні матеріально-правові\~права,\~які безпосередньо\~повязані з\~позовною давністю.\~Будь-який\~суд національної\~юрисдикції,\~вирішуючи питання\~щодо пропуску\~кредитором позовної\~давності,\~фактично вирішує\~питання не\~тільки щодо\~права кредитора\~на звернення\~до суду\~за захистом\~свого порушеного\~права,\~але й\~щодо права\~боржника бути\~звільненим від\~переслідування або\~притягнення до\~суду (рішення\~ЄСПЛ від\~20\~вересня 2011\~року у\~справі «ВАТ\~«Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»), Позовна давність, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав- учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Представником відповідача не доведено поважність причин пропущення строку позовної давності. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про\~\~наявніть правових підстав щодо\~\~часткового задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] користь [PERSON] соціального захисту населення виконачого комітету Шевченківської районної ради у м. Полтаві суми сплаченої тимчасової допомоги за період з з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 1 157 грн. 40 коп. \~\~ В іншій частині позов задоволенню не підлягає за його недоведеністю. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того,\~позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку\~ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial