Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], посилаючись на те, що 02 червня 2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. 15 липня 2009 року шлюб було розірвано. Заявниця зазначає, що [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20 січня 2016 року Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], їй відмовили у видачі свідоцтва про смерть, оскільки документи видані на тимчасово не підконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. У зв'язку з наведеним, заявниця просить встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року в смт Пантелеймонівка м. Горлівка ДНР. Заявниця в судове засідання не з"явилася, просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця с. Садки Кременчуцького району Полтавської області, який помер [INFO] року в смт Пантелеймонівка Центрально-міського району м. Горлівка Донецької області. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно з ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 02 червня 2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, заявниця 02 червня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №169 (а.с. 6). Заявниця та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 22.08.2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 8). 15 липня 2009 року шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області 15 липня 2009 року (а.с. 7). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого 28 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області «[PERSON]», [INFO] змінила ім»я на «[PERSON]» (а.с.13). 06 червня 2015 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.5). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть за № 2466 від [INFO] року, виданого міським Горлівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я так званої Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у [ADDRESS], від гострої серцево-судинної недостатності, алкогольної кардіоміопатії (а.с. 10-11). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20 січня 2016 року Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції так званої Донецької Народної Республіки, актовий запис №76, [PERSON], [INFO], уродженець с. Садки Кременчуцького району Полтавської області, помер [INFO] року у віці 43 роки, місце смерті: ДНР, Центрально-міський район м. Горлівка, смт Пантелеймонівка (а.с. 9). Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області не має законних підстав для видачі свідоцтва про смерть, оскільки відповідно до ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VІІ (зі змінами) подані документи є недійсними та не несуть жодних правових наслідків (а.с. 12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з Постановою Верховної Ради України "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" від 17.03.2015 року №252-VІІІ, селище Пантелеймонівка належить до окремих районів Донецької і Луганської областей, де запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»від 17.03.2015 року №254-VІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином свідоцтво про смерть [PERSON], видане 20 січня 2016 року Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції так званої Донецької Народної Республіки не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов»язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов»язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов»язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України в смт Пантелеймонівка Центрально-міського району м. Горлівка Донецької області, свідоцтво про смерть видане на вказаній території є недійсним, не створює правових наслідків і не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України. Крім цього, надати лікарське свідоцтво про смерть заявниця не має можливості, так як [PERSON] помер на тимчасово окупованій території і лікарське свідоцтво про його смерть видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року №545. За вищевказаних обставин, встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки, а тому з метою захисту законних прав та інтересів його дочки [PERSON], [INFO], для отримання свідоцтва про смерть та оформлення пенсії у зв»язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] року смт Пантелеймонівка м. Горлівка Центрально-міського району Донецької області. Відповідо до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України На підставі викладеного та

Outcome: approved