Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] 29.01.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.11.2007 року у виконкомі Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем та змінила своє дівоче прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є син - [PERSON], [INFO]. Дитина фізично здорова і потребує витрат на її утримання. На даний час вона не працює, живе з власного господарства і грошей, які їй дають батьки. Після розірвання шлюбу понад рік не проживають спільно. Відповідач добровільно не дає жодних коштів на утримання дитини, їй самій приходиться утримувати та виховувати сина. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, про час та місце слухання повідомлялася належним чином. ЇЇ представник - [PERSON], позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 24.11.2007 року по 31.12.2014 року перебували у шлюбі (а.с.3), від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4); дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, [PERSON]не бере участі у вихованні дитини та не забезпечує його матеріально (а.с.5-6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує і утримує дитину, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання дитини - добровільно не допомагає матеріально, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 29.01.2016 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551.20 гривень. А тому,

Outcome: approved