Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

27 квітня 2016 року позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та розподіл майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 14 березня 2003 рокууклала шлюб з відповідачем. В період з 2001 р. по 14 березня 2003 р. позивач та відповідач проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. 18 жовтня 2002 року відповідачем було придбано квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вважаючи, що квартира була придбана у період проживання позивача з відповідачем фактично однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу, за спільні кошти, [PERSON] просить встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем в період з 2001 року по 14 березня 2003 р., та провести розподіл спільного сумісного майна, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона висловилась про підтримку заявлених нею позовних вимог та просила розглянути справу без її участі. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.03.2003 року. Шлюб зареєстровано Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №4. (а.с.4). 18.10.2002 р. [PERSON] було придбано квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВАВ №037589, посвідченим приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу, та зареєстрованим в реєстрі за № 2468. (а.с.5). З поданої відповідачем 17.05.2016 р. заяви вбачається,що він не заперчує факт придбання вищевказаної квартири за сумісні з позивачкою кошти під час фактичного проживання з останньою однією сімєю без реєстрації шлюбу. (а.с. 13). Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно вимог п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] (дошлюбне прізвище «Мунтян») та [PERSON] в період з 2001 р. по 14.03.2003 р., в з'язку з чим сторони набули право спільної сумісної власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], а отже позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved