Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

04.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у [ADDRESS], в порядку спадкування після померлого [INFO] року батька [PERSON], мотивуючи позов тим, що нотаріальна контора не видає їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстанавлюючий документ на будинок на ім"я її батька. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позов, уточнивши його, і пояснила, що у [ADDRESS], знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, який побудували її батьки, які до дня смерті проживали в цьому будинку.Мама [PERSON] , яка заповідала своє майно відповідачу,померла [INFO] року. Батько, який заповідав все майно позивачці, помер [INFO] року.Після смерті матері відповідач не вжив жодних заходів для збереження будинку та оформлення своїх спадкових прав на свою частку будинку, хоча отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну мамі земельну частку(пай) та отримує за нею орендну плату. На даний час він проживає у селі Вербка в незареєстрованому шлюбі з дружиною померлого брата [PERSON] Спірний батьківський будинок закрив на замок і не допускає її до нього. Він не погоджується сплатити кошти за її частку у будинку, не погоджується продати будинок і поділитись коштами, а тому вона просить суд визнати за нею право власності на цілий будинок і зобов"язати її сплатити відповідачу 8400 гривень за його частку будинку. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що він вважає, що, оскільки він прийняв спадщину після смерті матері, яка йому заповідала все своє майно, то він має право на половину будинку, а на другу половину будинку має право позивачка. Він тимчасово проживає у дружини померлого брата [PERSON], але зареєстрований у спірному будинку, у нього немає коштів щоб сплатити позивачці за половину будинку, також у нього немає коштів щоб оформити своє право власності на належну йому частину будинку, в подальшому має намір ремонтувати будинок, а тому просить позов залишити без задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позивачкою позов підлягає до задоволення повністю .За позивачкою необхідно визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у [ADDRESS], та зобов"язати її сплатити відповідачу 8400 гривень за його частину будинку по слідуючим підставам. Як вбачається з пояснень сторін, з технічного паспорта (а.с.12) у [ADDRESS],Чечельницького району розташований житловий будинок з господарськими будівлями, право власності на якій ні за ким не зареєстровано. З пояснень сторін у судовому засіданні вбачається і це ніким не оспорюється, що вказаний будинок під час зареєстрованого шлюбу побудували батьки позивача та відповідача [PERSON] та [PERSON], які померли і не отримали правовстанавлюючого документа на вказаний будинок, а тому сторони погоджуються, що на день смерті матері [PERSON] належало половина спірного будинку. Зі свідоцтва про смерть вбачається,що [PERSON] померла [INFO] року. З пояснень сторін вбачається і це ніким не оспорюється,що [PERSON] заповідала все своє майно сину, відповідачу по справі [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть вбачається,що [PERSON] помер [INFO] року. З пояснень сторін вбачається і це ніким не оспорюється, що [PERSON] все своє майно заповідав дочці, позивачці по справі [PERSON]. Оскільки батько сторін [PERSON] проживав у одному будинку з померлою дружиною, то відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України він вважаєтья таким, що прийняв спадщину після її смерті, а тому відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України як непрацездатний вдівець він мав право на обов"язкову долю у спадщині, яка становить половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом, що становить 1/16 частини будинку, а відповідач по справі [PERSON] має право на спадкування по заповіту після смерті матері на 7/16 частин будинку. Таким чином, судом встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] фактично мав право на половину будинку як власник, який його будував та на 1/16 частину будинку в порядку спадкування після померлої дружини.А всього він фактично мав право власності на 9/16 частин житлового будинку, в якому проживав . Отже, судом встановлено,що фактично позивачці від батька перейшло у спадщину за заповітом 9/16 частин будинку, а відповідачу від матері за заповітом перейшло 7/16 частин будинку, тобто сторони є фактичними співласниками спірного будинку. З пояснень сторін у суді вбачається, що на даний час у будинку ніхто не проживає, він знаходиться у занедбаному стані, спільне користування будинком є неможливим. З висновку про вартість будинку ( а.с. 24 ) вбачається, що станом на 30.03.2016 року його ринкова вартість становить 19200 гривень. З пояснень позивачки у суді вбачається, що за оцінку спірного житлового будинку, за виготовлення технічного паспорта на будинок, за привезення спеціалістів до будинку вона сплатила більше 3000 гривень, які відповідач не бажає їй частково відшкодувати. З позовних вимог позивачки , з її пояснень у суді, з банківської квитанції вбачається, що позивачка 25.05.2016 року внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області 8400 гривень для сплати відповідачу за його частку у спільному спадковому будинку. З пояснення відповідача у суді, зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що у 2011 році він оформив спадщину після мами на земельну частку(пай), яку здав в оренду і отримує орендну плату, але до цього часу не оформив своє право власності на частину спірного будинку, що свідчить про те, що він немає наміру узаконити своє право власності на частину будинку та користуватись ним належним чином. Також з пояснення відповідача у суді вбачається, що відповідач не має наміру сплатити позивачці за її частку у спільному спадковому будинку, а тому суд відповідно до вимог ч.2 ст.365 ЦК України постановляє рішення про припинення його права на частку у спільному будинку у [ADDRESS],Чечельницького району Вінницької області та стягує з позивачки в його користь вартість його частки у спільному будинку, оскільки спільне володіння і користування цим будинком сторонами є неможливим. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки набуття права власності в порядку спадкування не заборонено законом, то суд правомірно визнає за позивачкою право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, що і зробила позивачка. Як вбачається з листа Чечельницької державної нотаріальної контори нотаріус відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на її частку будинку після смерті батька, оскільки відсутні правовстанавлюючі документи на будинок, а тому вона лише в судовому порядку може захистити своє право власності на будинок. Суд вважає, що реєстрація місця проживання у спірному будинку відповідача, не дає йому будь-якої переваги у володінні будиком перед позивачем, оскільки судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживає у зазначеному будинку, не приймає будь-яких мір для збереження цього будинку.

Outcome: approved