Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. Стислий виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд змінити розмір аліментів, які стягується з нього за судовим наказом, виданим 12.02.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з розміру 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача на обох синів, на 1/4 частину з усіх видів його доходів але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання одного сина - малолітнього [PERSON], [INFO], який залишився проживати з відповідачкою, починаючи з 01.09.2018 року Та\~просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розміру 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 20.02.2019 року до повноліття дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з моменту ухвалення судового рішення та стягнення з нього аліментів на користь його колишньої дружини [PERSON] на двох синів, змінились обставини, які давали відповідачу право на отримання аліментів. З серпня 2018 і по тепер син [PERSON],[INFO] виявив бажання проживати з батьком та зареєстрований і проживає разом з позивачем. Але відповідач не відмовилась добровільно від стягнення аліментів з нього на утримання сина [PERSON] і, незважаючи на те, що дитина проживає окремо від відповідача, з ним, у нього продовжують утримувати примусово аліменти і на утримання сина,який проживає з ним. Таким чином, просить зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/3 частини його доходів, який встановлений на двох дітей на ј всіх доходів, який він готовий сплачувати на утримання дитини, яка проживає з відповідачем. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], який з вересня 2018 року проживає з ним, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 2. Заяви, клопотання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що на задоволенні позовних наполягає, просить суд розглядати справу у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно з відміткою рекомендованого листа, відповідач [PERSON] отримала ухвалу та позовну заяву із доданими документами 05.03.2019 року, але будь-яких клопотань та відзив на позов у встановлений в ухвалі строк та до початку судового розгляду не подала, що надає суду право розглядати справу на підставі наявних в справі матеріалів в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 28.04.019 року було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних в справі матеріалів. Розгляд справи призначено на 26.03.2019 року на 9.00 годину, з визначенням відповідачу 15-денного строку з дня вручення ухвали на подачу відзиву на позов. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. На підставі дослідженої заяви по суті справи та наявних в справі доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з копій свідоцтв про народження серії І-НО № 764389, виданого повторно 24.01.2018 року Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області та серії І-НО № 764390, виданого повторно 24.01.2018 року Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області [PERSON] народився 24.09.2007 року, [PERSON] народився 01.10.2010 року відповідно. Батьками в свідоцтвах про народження зазначено [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 13) Згідно з копії судового наказу виданого 12.02.2018 року Мелітопольськими міськрайонним судом Запорізької області з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більш десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення заяви, а саме з 19.01.2018 року і дог досягнення дитиною повноліття. (а.с.5) Довідкою, виданої КЗ «Тополинська [PERSON] ступенів Нікольської районної ради Донецької області» від 21.09.2018 року, виданої Тополинською сільською радою Нікольського району Донецької області від 25.09.2018 року, копією акту про встановлення факту проживання від 27.09.2018 року, встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] в с. Криничне по вул. Центральній, буд. 36 Нікольського району донецької області з 10 серпня 2018 року та навчається в КЗ «Тополинська ЗОШ». (а.с.6,7,14) Таким чином, судом встановлено, що з позивача на підставі судового наказу, виданого 12.02.2018 року Мелітопольськими міськрайонним судом Запорізької області стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при тому, що з 10 серпня 2018 року син [PERSON], [INFO] фактично проживає з ним. 5. Оцінка суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до ст.179 ч.1 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. А відповідно до ч.2 цієї статті той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Враховуючи встановлені судом обставини дитина [PERSON], проживаючи окремо від матері , яка є отримувачем аліментів на його утримання, не отримує коштів які є його власністю і ці кошти використовуються не за цільовим призначенням. Також, виходячи аналізуючи положення сімейного законодавства щодо права на отримання аліментів, суд вважає, що право на отримання аліментів має той з батьків , з ким проживає дитина (ст.181 ч.3 СК України). Позивач просить поновити порушене право шляхом зміни розміру стягуваних аліментів, а саме зменшення їх з 1/3 частини доходу , стягуваних на утримання двох синів, до ј частини всіх його доходів на утримання одного сина, який проживає з відповідачем. Така заява про зміну розміру аліментів передбачає окрім зменьшення процентного відношення так і припинення примусового стягнення з нього за рішенням суду аліментів на утримання того сина, що проживає з ним. Безпосередньо нормами Глави 15 СК України якою врегульовано порядок виконання батьками обовязку по утриманню дитини не врегульовано таку підставу для припинення стягнення аліментів. Але ж користуючись своїм правом, передбаченим ст.5 ЦПК України суд відповідно до викладеної в позові вимоги особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи із загальних норм сімейного законодавства та ч.2 ст.18 СК України, згідно якої одним із способів захисту сімейних прав та інтересів визначено припинення правовідношення, а також його анулювання, суд вважає що припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] за судовим наказом , виданим 12.02.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача на обох синів , якнайкраще відповідає інтересам дитини [PERSON] та поновлює порушене право позивача, який утримує дитину яка з ним проживає і додатково сплачує аліменти на її утримання на користь відповідача. Таким чином стягненню з позивача на користь відповідача підлягають лише аліменти на утримання одного з синів сторін, який, проживає з відповідачем, в розмірі ј частини доходів позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому аліменти в новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини [PERSON], [INFO], а не з 01.09.2018 року, про що зазначено в позовній заяві. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що позовні вимоги відповідають інтересам дитини та є сорозмірними і не порушують інтереси іншої дитини, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Така позиція суду ґрунтується на наступних правових нормах. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, відповідно до ст.179 ч.1 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Зазначене право на звернення з цією вимогою доведено позивачем. Таким чином, на підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. 6. Судові витрати Судові витрати по справі складаються із двох заявлених позовних вимог майнового характеру : про зміну розміру стягуваних з позивача аліментів та з стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини яка проживає з позивачем. А тому судовий збір становить 768.40 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial