Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Новошмідтівська сільська рада Новоодеського району Миколаївської області, відділ у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Новоодеська державна нотаріальна контора, Новоодеська РДА Миколаївської області про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку. На обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку площею 7,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новошмідтівськоі сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 23.02.2001 року. Після смерті [PERSON] , Новоодеською державною нотаріальної конторою Миколаївської області за заявою позивача було заведено спадкову справу №50/2011. В квітні 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, але їй було відмовлено у його видачі у зв`язку з тим, що нею не надано оригіналу документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме державного акту на право приватної власності на землю. Вказані правовстановлюючі документи не збереглися, а отримати дублікат позивач не мала змоги. Інші спадкоємці за законом відсутні, брат позивача [PERSON] (син спадкодавця), відмовився від прийняття спадщини. Після того, як позивач звернулася до Новоодеського районного суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, згідно рішення якого від 08.08.2017 р. позовні вимоги позивача було задоволено та визнано за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 7,26 га , яка розташована на території Новошмідтівськоі сільської ради Новоодеського району Миколаївської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] на підставі державного акту направо приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23.02.2001 року. На підставі вказаного рішення суду позивачем була виготовлена технічна документація, внесено до Державного земельного кадастру відомості про неї як власника та отримано Витяг №101175701 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2017 року. 31.01.2018 року Апеляційним судом Миколаївської області вказане рішення було скасовано та ухвалене нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача. Вказана Постанова мотивована тим, що при вирішенні справи судом першої інстанції не залучено до участі у справі [PERSON] та вирішено питання про її права та обов`язки. Як з`ясувалося з обставин, викладених в апеляційній скарзі, 05.07.2001 року [PERSON] , уклала з [PERSON] Договір купівлі- продажу земельної ділянки. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бочкарьовим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-1008. Також вказала на те, що про порушення свого права дізналася з обставин, викладених в апеляційній скарзі, тобто в 2018 році, у зв`язку із чим позов подано нею з дотриманням вимог законодавства щодо позовної давності та не є пропущеним. На підставі даного Договору, 07.07.2011 року відповідач [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. З посиланням на вимоги ст. 48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який був чинний на момент укладення спірного Договору, Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю), ст.144 ЗК України ( в ред.1990 р.), просила суд : - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 7,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новошмідтівської сільської ради, укладений 05.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 2-1008 та посвідченого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бочкарьовим О.В. з моменту його укладення; - визнати недійсним та скасувати державний акт серії [NUMBER] від 07.07.2011 року на право власності на земельну ділянку площею 7,2573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, виданого на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482480001000721. - усі судові витрати, понесені позивачем [PERSON] стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що договір був укладений на підставі вимог законодавства. [PERSON] мала намір продати спірну земельну ділянку та на отримані гроші купити собі житло, у зв`язку з тим, що позивач, яка є донькою [PERSON] , вигнала її із житла. Свій намір [PERSON] підтвердила в нотаріальній конторі при посвідченні угоди, надавши доручення сину [PERSON] підписати від її імені договір купівлі-продажу. Представник відповідача [PERSON] також просила про застосування судом строку позовної давності до вимог позивача, оскільки з моменту укладення оспореного позивачем договору минуло майже 17 років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. На адресу суду надійшла заява від [PERSON] ,в якій він не заперечує проти позову [PERSON] , просив розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи - Новошмидтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву, якою просив суд провести розгляд справи у відсутності їх представника, правової позиції стосовно заявлених вимог позивача не зазначив. Представник третьої особи - відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву, якою просив суд провести розгляд справи у відсутності їх представника, правової позиції стосовно заявлених вимог позивача не зазначив. Представник третьої особи - Новоодеської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. На адресу суду надано заяву, якою завідувач Новоодеської державної нотаріальної контори просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку позовної давності, а справу розглядати у її відсутності. Представник третьої особи - Новоодеська районна державна адміністрація Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до рішення № 121-В від 08.11.2000 р. 13 сесії 23 скликання Новошмидтівської сільської ради «Про затвердження технічної документації», вирішено: 1) затвердити проект організації земельних часток (паїв), розроблений обласним земельно-кадастровим центром; 2) передати у власність земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, громадянам ( 294 чоловіки), список додається, власникам сертифікатів на земельну частку (пай) у фізичних гектарах, згідно з проектом організації земельних часток (паїв), загальною площею 1910, 58 га ріллі. Згідно п. 3 вищевказаного Рішення, вирішено, що освоєння переданої у власність земельної ділянки розпочати після перенесення в натуру меж земельної ділянки та одержання акта на право приватної власності на землю. Згідно до зазначеного списку, за п/п 184, [PERSON] передано у власність земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, № ділянки на плані 192. Відповідно до цього рішення, [PERSON] отримано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 23.02.2001 р. на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Новошмидтівської сільської Ради народних депутатів від 08.11.2000 р. № 121 та зареєстрованого в книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 177. З 23.02.2001 р. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 7,26 га, що розташована на території Новошмідтівської сільської ради народних депутатів, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є донької померлої [PERSON] , яка 25.06.1988 року уклала шлюб, після реєстрації якого їй присвоєно прізвище « [PERSON] », а 22.02.2011 року шлюб розірвано, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00015744422. Після смерті [PERSON] , Новоодеською державною нотаріальної конторою Миколаївської області за заявою позивача було заведено спадкову справу №50/2011. Згідно роз`яснення держаного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори від 27.04.2017 р. за № 641/02-14, [PERSON] відмовленоу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на неї. 05.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Бочкарьовим О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1008. Згідно відомостей, зазначених у вказаному договорі, договір підписано [PERSON] за дорученням [PERSON] у зв`язку з її неписьменістю. Відповідно до договору, [PERSON] продала, а [PERSON] купила належне [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 23.02.2001 р. на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Новошмидтівської сільської Ради народних депутатів від 08.11.2000 р. № 121 та зареєстрованого в книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 177 нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 7,26 га, що розташована на території Новошмидтівської сільської ради народних депутатів, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, відповідачем [PERSON] було отримано державний акт серії [NUMBER] від 07.07.2011 року на право власності на земельну ділянку площею 7,2573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482480001000721, що підтверджено зазначеним актом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 115712204 від 28.02.2018 р. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 07.03.2003 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після одруження подружжю присвоєно спільне прізвище [PERSON] . Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.08.2017 р., задоволено позов [PERSON] , визнано за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 7,26 га, яка розташована на території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Новошмідтівською сільською радою від 23.02.2001р, на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Новошмідтівської сільської Ради від 08 листопада 2000 року №121, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №177. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 21.01.2018 р., вказане рішення Новоодеського районного суду від 08.08.2017 р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, відмовлено. Станом на 05.07.2001 р., на час укладення оспорюваного позивачем договору купівлі-продажу земельної ділянки, діяли норми Цивільного Кодексу УРСР, які згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України мають бути застосовані судом для вирішення спору. Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України ( в ред. від 15.12.2017 р.), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦК України ( в ред.1963 р.), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який був чинний на момент спірного Договору, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. За правилами ст.48 ЦК УРСР угода визнається недійсною при невідповідності її не тільки законові, а й іншим актам, виданим органами державної влади і управління в межах наданої їм компетенції. Стаття 48 ЦК УРСР застосовується при порушенні встановленого порядку вчинення громадянами і організаціями дій, спрямованих на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав і обов`язків, при ущемленні угодою особистих або майнових прав неповнолітніх дітей, а також в інших випадках їх невідповідності вимогам чинного законодавства, якщо для них не встановлені особливі правила визнання угод недійсними. Відповідно до п. 5 Постанови ВСУ від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у разі визнання угоди недійсною за ст.48 ЦК УРСР суд повинен у рішенні послатися і на нормативний акт, вимогам якого угода не відповідає. У ст. 59 ЦК УРСР вказано, що Угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Так, згідно з вимогами Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)" від 18.01.2001 року, який набрав чинності 10.02.2001 року, а втратив чинність лише 08.01.2004 р., власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі - продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати зазначені частки (паї), крім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб. Вказані обмеження діяли до 01.01.2002 року - до набрання чинності нової редакції Земельного Кодексу України та тривають до теперішнього часу. Норми ст.114 ЗК України в редакції (1990 року) станом на дату укладення спірного договору встановлювали те, що купівля-продаж, дарування, застава, самовільний обмін земельних ділянок землекористувачами, в тому числі орендарями, а також угоди, укладені власниками землі з порушенням установленого для них порядку придбання або відчуження земельних ділянок, є недійсними. Судом встановлено, що [PERSON] набула земельну ділянку площею 7,26 га, яка була отримана попереднім власником - [PERSON] як земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з подальшим одержанням державного акту на право власності, відповідно, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 липня 2001 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-1008, було укладено в порушення вимог закону, оскільки на момент його посвідчення було заборонено укладати угоди щодо купівлі-продажу земельної частки (паю). Оскільки за договором купівлі-продажу, укладеним у порушення вимог закону відповідачем було отриманий державний акт на своє ім`я, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне визнати недійсними оспорюваний договір купівлі-продажу та визнати недійсним та скасувати виданий на його підставі державний акт. Позовна давність до даних правовідносин не може бути застосована, так як спірний договір був укладений всупереч вимог законодавства України, і є недійним з моменту його укладення. Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову [PERSON] , з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 16 411 (шістнадцять тисяч чотириста одинадцять) грн. 00 коп., тобто, по 8 205 (вісім тисяч двісті п`ять) грн. 50 коп. з кожного.

Outcome: approved