Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

16.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути із [PERSON] на користь держави в особі Чернігівської міської ради 4625 грн. на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням дерев, зарахувавши кошти на спеціальний рахунок: р/р 33118331700002, МФО 853592, код 38054398, отримувач: УК у м. Чернігові /м. Чернігів/ 24062100. Представник Чернігівської місцевої прокуратури просив справу розглянути без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник Чернігівської міської ради просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ст. 1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Крім того, ч. 2 ст. 45 ЦГЖ згідно Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 доповнено абзацом третім, яка визначає, що прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру» - (далі Закону). Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 23 Закону передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. З статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств із часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Чернігівською місцевою прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що [PERSON] у період з 21.10.2015 по 20.11.2015, під час копання траншеї по вул. Жабинського - Щорса у м. Чернігові, пошкодив 6 сироростучих дерев до ступеня не припинення росту шляхом обдеру та облому скелетних коренів від 1/4 до 1/2 периметра стовбура, чим порушив ст. ст. 25, 26 Закону України «Про рослинний світ». За вказаним фактом державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Сподаренко А.П. склав відносно [PERSON] протокол № 000999 від 18.11.15 про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 153 КУпАП. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області за протоколом про адміністративне правопорушення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників», загальна сума заподіяної внаслідок пошкодження дерев шкоди становить 4625,00 грн. Постановою інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області від 24.11.2015 № 166/04, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 510 гри. Штраф сплачено [PERSON] згідно платіжного доручення № 14 від 14.01.2016. Заподіявши шкоду навколишньому природному середовищу, [PERSON] порушив інтереси держави, оскільки відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки є обов'язком держави. Згідно зі ст. 40 Закону України "Про рослинний світ" порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 Закону України „Про охорону навколишнього середовища" визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Наявність підстав для звернення до суду із позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля у органів місцевого самоврядування передбачена п. «б» ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди утворюються за рахунок частини таких грошових стягнень. Згідно ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні та делеговані повноваження, серед яких в тому числі здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворення лісів тощо. Згідно ст. 40 КУпАП якщо в результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Порушення у сфері охорони рослинного світу спричиняють шкоду інтересам держави внаслідок вилучення певних видів біоресурсів з їх природного середовища та необхідності фінансування державою заходів щодо їх відновлення. Крім того, невІдшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, не поповнює надходження до бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави. Як встановлено, Чернігівською міською радою самостійно не були реалізовані повноваження щодо відшкодування завданих збитків внаслідок незаконної порубки дерев, що приводить до ненадходження грошових коштів до місцевого та державного бюджету. За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved