Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що він [PERSON], є спадкоємцем за заповітом [PERSON], який помер 07 березня 2017 року у м. Полтава, що доводиться копією свідоцтва про його смерть [PERSON] І-КЕ № 342951. Згідно заповіту, посвідченого 27 травня 2008 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3, [PERSON]. [INFO], все належне йому майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та на що за законом він матиме право, повністю заповідав позивачу [PERSON], [INFO]. Із довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради від 18.04.2017 року слідує, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] до дня своєї смерті 07 березня 2017 року. В судове\~\~засідання\~\~позивач\~\~ [PERSON] та його представник [PERSON] не\~\~з"явилися,\~\~але\~\~представник позивача подала до суду заяву в якій \~\~прохала суд провести\~\~розгляд справи за їх відсутності. \~\~В судове\~\~засідання\~\~представник відповідача\~\~[PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області\~\~в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ В силу ч. 4ст. 206\~ЦПК України\~в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13\~ЦПК Україниучасник\~справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно та майнові права, зокрема: право на земельну частку (пай), розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, яку він прийняв як спадщину померлої 01 квітня 1998 року матері [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Хорольською державною нотаріальною конторою 12 січня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17 по спадковій справі № 405/1998 та право на земельну частку (пай) розміром 0,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, яку він прийняв як спадщину померлої 01 квітня 1998 року матері [PERSON], оскільки у відповідності до вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але не оформив свої права на неї. Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала-у колективній власності КСІІ «Перемога» [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області загальним розміром 3,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0323390 від 10.11.1997 року, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області . Відповідно до довідки відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області за № 231/116-18 від 16.02.2018 року - по КСП «Перемога» на території [PERSON] сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської РДА № 348 від 04.10.2004 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 2, 72 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту -1.756 (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 92 719,19 грн.; - по КСП «Перемога» на території [PERSON] сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської РДА № 164 від 15.10.2014 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 0,35 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту - 1.756 (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 13 326, 70 грн. З постанови про відмову у вчиненні нотарільних дій приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 02 березня 2018 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47476831 від 20.04.2017 року слідує, що 20.04.2017 року на майно померлого 07.03.2017 року [PERSON] була заведена спадкова справа № 26/2017, номер у спадковому реєстрі 60544086, за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Нотаріусом відмовлено позивачу, як спадкоємцю за заповітом, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю [PERSON] : - земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога» [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, розміром - 2, 72 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Хорольською ДНК 12.01.2017 року, по реєстру № 17, право власності на яке не було зареєстроване померлим за життя, згідно чинного законодавства України: : - земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога» [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, розміром - 0,35 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій [PERSON], на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0323390 від 10.12.1997 року, виданого Хорольською РДА, довідки відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 16.02.2018 року№ 231/116-18, після смерті спадкоємцем якої є [PERSON]. Таким чином, спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], але, у зв'язку зі смертю, не оформив свого права власності на вищевказані земельні частки (паї) належним чином: у відділі Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області, Хорольській РДА не провів на підставі свідоцтва про право на спадщину державну реєстрацію свого права власності. У зв'язку з відсутністю належним чином, відповідно до вимог законодавства, зареєстрованих правовстановлюючих документів на вищевказані земельні частки (паї), позивач не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на них, а тому приватним нотаріусом йому роз'яснено право на вирішення питання про визнання права власності на спадкові земельні частки (паї) у судовому порядку. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02. 2012 року за № 282/20595, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У зв'язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 1235 ЦК України, якою встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, позивач [PERSON], є єдиним спадкоємцем за заповітом померлого 07 березня 2017 року [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі- продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ст.2 вказаного Закону). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року розяснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, е сер тифікат про право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на вищезазначені земельні частки (паї), які він прийняв після смерті матері [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після його смерті, який прийняв спадщину, але не має оригіналів правовстановлюючих документів, саме тому питання визнання права власності в порядку спадкування за заповітом вирішується в судовому порядку, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування за даних обставин не існує. Згідно із\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~\~ У\~статті 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~У відповідності до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~\~\~\~ За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved