Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

02.03.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 02.03.2018 року відкрито провадження по справі. У своїй заяві позивач зазначила, що 26.09.2013 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №95. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов'язки, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, часто виникають сварки. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити її заяву та розірвати шлюб між нею та відповідачем. 26.03.2018 року через канцелярію Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява (зустрічна) від відповідача [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Яснопільської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення місця проживання [PERSON], [INFO] У зустрічній позовній заяві [PERSON] вказав, що 26.09.2013 року зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], Останнім часом дружина самостійно змінювала місце проживання дитини, не повідомляючи батька, залишала дитину разом з своїми знайомими, дитина хворіла. За час спільного проживання в шлюбі [PERSON] були сварки та вона залишала дитину, які на думку [PERSON] є підставою для того щоб дитини проживала разом з батьком. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити його позов та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з батьком [PERSON] Ухвалою суду від 27.03.2018 року зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Яснопільської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення місця проживання [PERSON], [INFO] прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. Ухвалою суду від 31.05.2018 року замінено третю особу по справі на службу у справах дітей Березівської РДА, та справу призначено до судового розгляду. 13.06.2018 року [PERSON] за зустрічним позовом уточнив позовні вимоги. У судові засідання 15.05.2018 року, 31.05.2018 року, 14.06.2018 року, 05.07.2018 року та 19.07.2018 року [PERSON] не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, повідомлялась у телефонному режимі, про свідчить телефонограма та витяг з журналу телефонограм (а.с.75-76), також на її адресу направлялись судові повістки про виклик до суду, одну вона отримала, про свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.82), також відправлення підтверджуються витягами з реєстру рекомендованих відправлень (а.с.92, 110,120). У судовому засіданні [PERSON] та його представник наполягали на задоволенні зустрічного позову та просили залишити без розгляду первісний позов у зв'язку з неодноразовою неявкою позивача. Представник третьої особи у судовому засіданні засіданні не заперчував проти задоволення зустрічного позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення [PERSON] та його представника, представника третьої особи, суд доходить висновку, про залишення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - без розгляду та задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: службу у справах дітей Березівської РДА про визначення місяця проживання неповнолітньої дитини, виходячи з наступного. І. Щодо залишення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - без розгляду, то суд вважає зазначити наступне. Як встановлено вище, у судові засідання 15.05.2018 року, 31.05.2018 року, 14.06.2018 року, 05.07.2018 року та 19.07.2018 року [PERSON] не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Законодавець у ст.157 ЦПК України стосовно строків розгляду справи звернув увагу на те, що справа в суді розглядається протягом розумного строку. В контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. В силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з'явився до суду без поважних причин. Будь-яких клопотань про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи не подала. Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено: «Суд постановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи. Отже, викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у вирішенні даної справи та дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з її п'ятою неявкою, оскільки позивач або уповноважений його представник, станом на 19 липня 2018 року не подали до суду доказів, які б підтверджували поважність їх неявки в судові засідання або заяв про розгляд справи за їх відсутності. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: службу у справах дітей Березівської РДА про визначення місяця проживання неповнолітньої дитини, то суд вважає за необхідне задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.09.2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №95 (а.с.6-7,23). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №371790 (а.с.5,24). [PERSON] працює охоронцем на ПП «Олимп-ЮГ» з 16.11.2012 року, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.25), також довідкою про доходи підтверджується отримання заробітної плати (а.с.39), та має позитивну характеристику (а.с.40). [PERSON] пройшов психіатричний та наркологічний огляд, що підтверджується сертифікатом та медичною довідкою (а.с.26). Дитина [PERSON] хворіла, мала діагноз дисфункція біліарного тракту, проходила лікування згідно консультації педіатра, що підтверджується медичними документами (27-38). Згідно довідки від 14.03.2018 року виданою Яснопільською сільскою радою [PERSON] має відповідний склад сім'ї (а.с.41), актом обстеження житлового будинку від 15.03.2018 року підтверджується, що є всі умови для проживання та розвитку дитини (а.с.42). Довідкою Березівського ДНЗ №1 підтверджується, що [PERSON] відвідувала заклад до 19.10.2017 року (а.с.43). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 20.03.2018 року за адресою: [ADDRESS], умови для перебування дитини добрі, в квартирі охайно, чисто (а.с.44). [PERSON] судимості не має, про що свідчить довідка (а.с.45). Згідно довідки про закупівлю продуктів бджільництва від 14.03.2018 року [PERSON] продав продуктів бджільництва на суму 168576.00 грн. (а.с.46) та є приватним підприємцем (а.с.47-48). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.51) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.52) від 08.11.2017 року [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON]. Згідно витягу з державного реєстру речових прав нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником 1/3 земельної ділянки (а.с.53). Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У судовому засіданні представник третьої особи повідомив, що [PERSON] має усі необхідні умови для проживання та виховування дитини. Також вказав, що мати дитини на засідання комісії не з'являлась, хоча була належним чином повідомлена про розгляд питання щодо визначення місця проживання дитини. За таких обставин, було прийнято рішення від 31.05.2018 року про визначення місця проживання дитини за адресою батька [PERSON], а саме: [ADDRESS] (а.с.100-101). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню.

Outcome: approved