Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить цілий житловий будинок [ADDRESS] і у даному будинку вона проживає разом з новонародженою дитиною та самостійно несе витрати по його утриманню. Як вказує позивач, за її згодою 30.08.2013 року у даному будинку був зареєстрований і відповідач, який жодного дня не приживав у належному їй житлі та будь-які речі останнього в будинку також відсутні. Вказує, що погодилась на реєстрацію відповідача у власному будинку на прохання останнього для можливості отримання ним посвідки на постійне проживання в Україні і відповідач обіцяв знятись з реєстрації наступного ж місяця, однак, не дотримав своєї обіцянки і вона змушена нести витрати по утриманню житла з врахуванням зареєстрованого в її будинку відповідача, який у вказаному житлі не проживав та не проживає. Виходячи з наведеного просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування належним їй житловим будинком, оскільки він не проживає у вказаному помешканні понад встановлений законом період - більше шести місяців, а, фактично, взагалі не користувався таким житлом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що [PERSON] є її знайомим і саме на його прохання вона погодилась на його реєстрацію в належному їй житловому будинку, оскільки останній обіцяв наступного ж місяця виписатись з будинку, однак, не зробив цього і де він на даний час їй не відомо. Пояснила, що тривалий час взагалі не бачила відповідача, однак, її знайомі бачили його в м. Ковелі, де він фактично весь цей час проживав та проживає на даний час. Просить задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов з підстав, наведених у позовній заяві та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним позивачці житлом по причині відсутності його у такому житлі понад встановлені строки - більше шість місяців, а, фактично, [PERSON] жодного дня не проживав у такому будинку. Просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи (відповідно до абзацу 3 частини 5 статті 74 ЦПК України). Про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Факт приналежності позивачці на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] підтверджено Витягом про державну реєстрацію прав №28023577 від 16.11.2010 року, Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.03.2013 року, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №33573913 від 25.03.2013 року, Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1577084 від 25.03.2013 року (а.с.4,5,6,7-8). Та обставина, що відповідач з 30.08.2013 року зареєстрований у належному позивачці житловому будинку [ADDRESS] підтверджена Будинковою книгою А №129403 (а.с.9-11) та письмовим повідомленням Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 05.11.2014 року №309/3.17 (а.с.13). Наведені позивачем обставини щодо фактичного не проживання відповідача у належному позивачу житловому будинку протягом тривалого періоду часу - понад шість місяців - а, фактично, відсутності відповідача за місцем його реєстрації з дня такої реєстрації, підтверджено і згаданим вище письмовим повідомленням Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 05.11.2014 року №309/3.17 (а.с.13). Крім того, як показали суду свідки [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, їх знайомий [PERSON] дійсно у 2013 році зареєструвався в будинку [PERSON] в селі Свидники з метою отримання громадянства та посвідки на постійне проживання в Україні, однак, жодного дня в будинку [PERSON] він не проживав, фактично постійно проживає в місті Ковелі. Наведені та досліджені судом вище перелічені докази є належними та допустимими і доказів, які б їх спростовували, сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, суду не надано. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування належним позивачці житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю відповідача понад шість місяців у вище згаданому помешканні, де він зареєстрований, підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved