Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

09 липня 2018 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 06 жовтня 2001 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 39. Спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарства не ведуть, не мають спільних інтересів, не живуть однією сім"єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просила суд розірвати шлюб укладений з [PERSON], дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". В підготовче засідання позивачка не з"явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просила їх задовольнити, а відповідач їх визнав та просив шлюб розірвати, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 жовтня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 06 жовтня 2001 року (а.с.6). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.7). Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім"єю. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що сторони довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору.

Outcome: approved