Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю служби у справах дітей Бершадської РДА, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що з 2010 року до 2012 року вони з відповідачем перебували у шлюбі між собою. В 2012 році шлюб було розірвано рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.06.2012 року. Від цього шлюбу в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дитина з часу свого народження та по даний час проживає з нею, та повністю перебуває на її утриманні. В 2013 році позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]. [PERSON] є батьком [PERSON], 2011року народження, проте він з самого народження дитини не бере участі у її вихованні, не провідує доньку, не цікавиться здоров'ям дитини, її успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Вона самостійно утримує дитину, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, займається її вихованням. За час навчання дитини відповідач жодного разу не відвідав дитячий садочок, де навчається дитина, не цікавиться її вихованням. Крім того, відповідач з перших днів життя дитини не надавав їй жодного матеріального утримання, тому вона вимушена була звернутися до суду про стягнення з нього аліментів. В даний час відповідач також нерегулярно сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1975 грн.. Лише вона сама приймає активну участь в житті дитини, забезпечує донці належні матеріальні та педагогічні умови для фізичного, морального і духовного розвитку. Відповідач протягом 4-х років жодного разу не відвідував доньку також і за її місцем проживання, не цікавився її вихованням та розвитком, його взагалі не бачили навіть біля під'їзду будинку де проживає дитина. Крім того, навіть донька [PERSON] не бажає спілкуватися зі своїм біологічним батьком. До відповідача дитина відноситься інертно, тому що вона його взагалі не знає, так як він з нею взагалі не спілкується і не приходить до неї. А тому [PERSON] змушена звернутись з позовом до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримала, просить їх задоволити із підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні питання про позбавлення його батьківських прав поклався на розсуд суду. Представник служби у справах дітей Бершадської РДА, Коваль Л.О., в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала і просить позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Судом встановлено, що з 2010 по 2012 рік [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. В 2012 році шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.06.2012року. Від цього шлюбу в них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Донька з часу свого народження та по даний час проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 19.11.2015 року виданою Флоринською сільською радою. Відповідач з самого народження дитини не бере участі у її вихованні, не провідує доньку, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Позивачка самостійно утримує дитину, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, займається її вихованням. За час навчання дитини відповідач жодного разу не відвідав дитячий садочок, де навчалється дитина, не цікавиться її начанням та вихованням. Крім того, відповідач з перших днів життя дитини не надавав дитині жодного матеріального утримання, тому позивачка вимушена була звернутися до суду про стягнення з нього аліментів, що підтверджується рішенням Бершадського районного суду від 25.06.2011 року. В даний час відповідач також нерегулярно сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1975 грн., підтвердженням чого є довідка Бершадського відділу ДВС . Факт ухилення відповідача від участі у вихованні дитини підтверджується довідкою від 04.12.2015 року, виданою Бершадською окружною лікарнею, в якій вказано, лікуванням і профілактикою захворювань дитини займається лише мати дитини, батько жодного разу не був в лікарні під час огляду дитини та не приймав участі у лікуванні дитини; довідкою з дитячого садочка (ДНЗ № 4 м. Бершаді) від 19.01.2015 року № 4, згідно якої за період навчання в ДНЗ № 4 вихованням дитини займається лише мама дитини, батько дитини жодного разу не відвідував дитячий садочок, не забирав та не проводив дитину до дитячого садочку та не приймає участі у вихованні дитини. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до якої поміж інших обов'язків, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 ст. 157 СК України встановлює норму, якою закріплено, що, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Із змісту ст. 164 СК України, слідує, що мати батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до рекомендацій викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N° 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила, що дійсно, [PERSON], 2011 року народження, свого біологічного батька взагалі не знає, так як він з дівчинкою взагалі не спілкується і не приходить до неї. [PERSON] самостійно утримує доньку, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, займається її вихованням. Із матеріалів справи (висновку служби у справах дітей, як виконавця функцій опіки та піклування від 15.01.2016 року № 01-11-34) вбачається, що [PERSON], з самого народження усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Харчування дитини в необхідному обсязі та відповідно до вподобань забезпечує мати дитини, гр. [PERSON]. Вона ж турбується та забезпечує дочку одягом та взуттям за потребою та по сезону, формує у неї санітарно-гігієнічні навички та естетичні смаки. Від цього процесу та забезпеченням усім необхідним дочку, батько дитини також усунувся. Він не приймає участі у вихованні та зростанні дочки, отримання нею дошкільної освіти. Він жодного разу не відвідав дитячий садок, не забирав та не проводив дитину до дитячого садочку, не спілкується з вихователями про проблеми у вихованні та потреби дитини, у забезпеченні необхідним приладдям та розвиваючими засобами для навчання і виховання, не приймає участі у вихованні дитини. Щодо утримання дитини, до гр. [PERSON] вжито заходи примусового характеру шляхом винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. Проте рішення суду ним виконується частково - аліменти батько дитини сплачує нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1975 грн. Такий стан грошової допомоги дитині з боку батька ніяк не може задовольнити навіть необхідним потреби дитини у віці 4 років. Протягом чотирьох років гр. [PERSON] жодного разу не відвідував дочку також і за її місцем проживання, не цікавився її вихованням та розвитком. А тому, служба у справах дітей Бершадської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Сукупність вищенаведених обставин дають суду підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, виходячи з вищенаведеного, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 487 грн. 20 копійок витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved