Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

27.01.2017р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.08.2010р. до 15.06.2012р.. Шлюб було укладено в Добрянській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 10. 15.06.2012р. рішенням Городоцького районного суду Львівської області їхній шлюб було розірвано. Від подружнього проживання у них є дочка - [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Дитина з дня народження зареєстрована і проживає за місцем проживання матері. Вказувала, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося та через місяць після весілля вони розійшлися і стали проживати окремо. Вона залишила будинок відповідача та пішла проживати до своїх батьків, де і проживає на сьогодні. На наступний день після її від'їзду відповідач зібрав усі її речі та привіз у будинок її батьків. Він не вживав жодних заходів до їхнього примирення, незважаючи на те, що вона була у стані вагітності. Батько дитини не відвіз її у пологове відділення народжувати дитину та не забирав її з дитиною з пологового будинку, всі послуги та витрати, пов'язані з народженням дочки, сплачували її батьки, з пологового будинку забирав її брат. Останній раз батько дитини бачив дочку при обряді хрещення, тобто 15.05.2011р.. Після цього минуло вже більше п'яти років і за цей час відповідач ні разу не навідувався до дитини, не цікавився її станом здоров'я, не спілкувався з дитиною, не давав жодних коштів на її утримання. Дочка [PERSON] зовсім не знає батька. Таким чином, відповідач з дня народження дочки до сьогодні не приймає жодної участі у вихованні і утриманні дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дочки. Зазначала, що 07.08.2016р. вона звернулася з письмовою заявою в комісію з питань захисту прав дитини Городоцької райдержадміністрації Львівської області про дачу згоди на позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Комісія з питань захисту прав дитини Городоцької РДА Львівської області надала висновок за № 62, яким дала згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько від народження дитини не виконує батьківських обов'язків з догляду, виховання та матеріального забезпечення дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям, не сплачує аліментів. Розпорядженням голови Городоцької РДА Львівської області № 545 від 28.11.2016р. висновок комісії з питань захисту прав дитини щодо їхньої доньки затверджено. Вона вдруге вийшла заміж, народила дитину та її чоловік бажає усиновити її дочку [PERSON]. Відповідач одружився вдруге і в цьому шлюбі також має двоє дітей. Просила суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно їхньої доньки [PERSON], [INFO]. В попереднє судове засідання позивач не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності через зайнятість на роботі. Позов [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Представник служби у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Любченко О.О. в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю та просить їх задоволити. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач у справі, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.22). Згідно довідки виконавчого комітету Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області № 82 від 27.01.2017р. [PERSON] проживає в с. Добряни Городоцького району Львівської області разом з своїми батьками, бабцею, братом та доньками - [PERSON] та [PERSON]. (а.с.15). [PERSON], [INFO], - батько дитини, зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.28). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 15.06.2012р., яке набрало законної сили, шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано (а.с.21). Як зазначено у висновку комісії з питань захисту прав дитини Городоцької районної державної адміністрації від 22.11.2016р. №62 про надання згоди на позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] на малолітню дочку [PERSON], 2011р.н., у зв'язку з тим, що [PERSON] від народження дитини не виконує батьківських обов'язків по догляду, вихованню та матеріальному забезпеченню, не цікавиться її життям, здоров'ям, не сплачує аліментів, виходячи з інтересів дитини, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне надати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.13). Розпорядженням голови Городоцької РДА Львівської області № 545 від 28.11.2016р. затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини № 62 від 22.11.2016р. про надання згоди на позбавлення батьківських прав [PERSON] на малолітню доньку [PERSON], 2011 р.н. (а.с.12). Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], останній раз батька дитини - [PERSON], вони бачили на обряді хрещення 15.05.2011р.. З цього часу і до сьогодні [PERSON] до дитини ніколи не навідувався, не цікавився станом її здоров"я і не спілкувався з дитиною, [PERSON] зовсім не знає батька (а.с.7-8). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 15.06.2012р. у цивільній справі № 1305/845/12 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства відмовлено у зв'язку з недоведеністю позовних вимог (а.с.17). 02.09.2014р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.20). У шлюбі в них народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.19). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. В матеріалах справи є наявні докази винної поведінки відповідача [PERSON], які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків. Характер поведінки відповідача, дані про його особу та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дитини, оскільки останній без вагомих на те підстав не виявляє бажання спілкуватися з донькою, не допомагає її утримувати матеріально, не цікавиться станом здоров'я. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання батька належно виконувати свої обов'язки, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас санкція за протиправну винну поведінку. Таким чином позбавлення відповідача батьківських прав на даний час, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині [PERSON] спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст.150 СК України. При цьому судом не встановлено, що відповідачу [PERSON] перешкоджали будь яким чином виконувати свої батьківські обов'язки, позов відповідач визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача [PERSON]. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. На підставі вищенаведеного, враховуючи висновок комісії з питань захисту прав дитини Городоцької районної державної адміністрації від 22.11.2016р. № 62, відповідно до якого доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], оскільки судом встановлено, що відповідач, маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї малолітньої доньки, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки, а саме не проявляє до дитини ніякої батьківської турботи, не займається вихованням та не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо [PERSON], суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задоволити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved