Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

21 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до [INFO], тобто до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 5 березня 2011 року, проте спільне життя з ним було припинено 1 серпня 2016 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину. [PERSON] не бере участь в утриманні доньки та у її вихованні. Донька проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не бажає виконувати свій обов'язок по утриманню дітей, однак за своїм матеріальним становищем може таку допомогу надавати. У нього немає інших осіб на утриманні. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначає, що підтримує свої вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд вставновив такі обставини і дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 5 березня 2011 року. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим в Ізмайлівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 02. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Це підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 1 вересня 2011 року, виданого Ізмайлівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області. Судом на підставі пояснень позивача із письмових доказів встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Також на підставі пояснень позивача за відсутності будь-який заперечень відповідача суд встановив, що відповідач працездатний, на утримання інших осіб аліменти не сплачує. Отже, враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з'явився і не надав будь-яких доказів та заперечень щодо предмету спору, суд вирішує справу на підставі наявних доказів і визнає доведеним, що [PERSON] не виконує обов'язок щодо утримання своєї неповнолітньої дитини [PERSON] хоча має можливість це робити. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи встановлені у справі обставини дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не виконує обов'язку утримувати дитину, хоча має можливість це робити. Позовні вимоги щодо розміру аліментів суд вважає обґрунтованими. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved