Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилаються на те, що 13.07.2001 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою за адресою - [ADDRESS] . Позивачка вказує, що у 2010 року рішенням Святошинського райсуду м.Києва шлюб між ними було розірвано. Відповідач після того як вони перестали вести спільне господарство та припинили шлюбні стосунки не допомагає фінансово в утриманні дитини, пояснює це тим, що він не отримує постійного доходу і не має постійного місця роботи. На сьогоднішній день відповідач фактично ухиляється від покладеного на нього обов"язку утримувати свою дитину, це зокрема проявляється в тому, що позивачка постійно оплачує лікування, відпочинок, одяг, харчування дитини. Позивачка зазначає, що їй одній дуже важко утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно. 18.06.2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. Ухвалою судді від 19.06.2019 року позов залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 22.07.2019 року, після усунення позивачкою недолікв, відкрито провадження усправі. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його повністю задовольнити. Відповідач позов винав частково та просив стягнути з нього на утримання сина 1500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою за адресою - [ADDRESS] та знаходиться повністю на утриманні позивачки. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1,2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими, оскільки неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває майже повністю на її утриманні, а тому позов підлягає частковому задоволенню у сумі 1800 грн., при цьому суд враховує, що згідно копії витягу з наказу № 258 від 22.10.2019 року командира військової частини [NUMBER] МО України, відповідач зарахований на службу до вказаної військової частини, з розміром посадового окладу 2910 грн. та надбавками за особливості проходження служби в розмірі 65 % до посадового окладу і щомісячною премією у розмірі 116 %.

Outcome: partial