Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, укладений 21.09.2010 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя не склалося по причині нерозуміння відповідачем своїх сімейних і батьківських обовязків та подружньої зради. Протягом року не проживають разом і відповідач коштів на утримання сина не надає. Перебування в шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та додатково пояснила, що під час перебування у шлюбі відповідач виїхав за кордон на роботу, однак з нею не спілкувався, телефонував тільки до сина, а всі зароблені кошти витратив на свої потреби. Примирення та збереження сімї є неможливим, тому настоює на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав та вказав, що причиною визнання позову є подружня зрада саме позивачки. І вважаючи її винною в розпаді сім"ї, просить судові витрати поділити порівну, а розгляд розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.18,21). Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2010 року у Болехівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області згідно актового запису № 39 укладено шлюб між сторонами (а.с. 4), у якому народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Причому, кожен із подружжя звинуватив одне одного в тому, що їх сімейний союз розпався. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом протягом року. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а\~слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~ його добровільний характер. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ). Шлюб\~ припиняється\~ внаслідок його розірвання. Розірвання\~ шлюбу засвідчує стійкий розлад\~ подружніх стосунків.\~ Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із\~ подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки перебування в шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини.Вона втратила почуття любові, поваги до чоловіка, між сторонами немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сімя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною\~ основою\~ шлюбу, а позивач, як і відповідач не мають намір\~ зберігати\~ шлюб\~ та обоє наполягали на розірванні шлюбу. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітнього сина залишити на проживанні з матір'ю. Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Що до судових судових витрат, то в даному спорі вони складають 901грн. 20 коп.: сплачені позивачем судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. та витрати на складання позовної заяви в сумі 350 грн. (а.с.1,6) . Беручи до уваги, що поведінка обох сторін свідчить про те, що кожен із них вчинив дії, що призвели до розпаду сім'ї, то судові витрати слід розділити між ними порівну (901,20:2). На підставі наведеного,

Outcome: approved