Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, доньки, яка народилася 25.11.2015 року на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначила, що перебуваючи на тимчасово окупованій території України у м. Шахтарськ Донецької області, в Донецькому клінічному територіальному медичному об»єднанні, що знаходиться за адресою: м.Донецьк пр-т Ілліча, 14 народила доньку. Через відмову прикордонних сил Донецької Народної Республіки надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 25.11.2015 року вона зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження №648/963 зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. У звязку з тим, що медичне свідоцтво про народження доньки було видано медичним закладом, яке не було передислоковано на територію України, яка контролюється владою України, та відповідно до наказу міністерства охорони ДНР, яке не визнано в Україні, у заявниці була відсутня можливість зареєструвати факт народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, оскільки довідка з медичного закладу не відповідає вимогам чинного законодавства України. У звязку з відсутністю іншого порядку вирішення даної ситуації у заявниці, вона звернулася з вказаною заявою для суду. У судове засідання заявниця не з`явилася, наддала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог, викладених у заяві наполягала. Представник заявниці вимоги заяви підтримав, просив задовольнити заяву в повному обсязі. Представники заінтересованої особи, відділу реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції у Харківській області, а також, управління праці та соціального захисту Сахновщинської РДА Харківської області у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без представників відділів, проти заявлених вимог не заперечували, просили винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, яка відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» взята на облік у Управлінні праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА Харківської області, та зареєстрована за адресою: [INFO] що підтверджується копією довідки від 03.02.2015 року №6322000679. Згідно копії медичного свідоцтва про народження, виданого Донецьким клінічним територіальним медичним об»єднанням від 25.11.2015 року, №648/963, заявниця [PERSON], [INFO], народила дитину, дівчинку, отже вона дійсно є матір»ю народженої дитини. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського РУЮ у Харківській області з метою реєстрації народження доньки, заявниця дізналася, що взагалі таке медичне свідоцтво про народження дитини не визнається дійсним і зі слів спеціаліста зазначеної державної установи, не відповідає п.п.а) п.2 ч.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров»я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У зв»язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, заявниці було відмовлено щодо реєстрації народження дитини, згідно листа за №156/08-04-03 від 26.01.2016 року. Даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини, а у зв»язку із відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження дитини у проведенні державної реєстрації народження дитини заявниці було відмовлено. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона являється матір"ю заявниці, під час пологів перебувала разом з дочкою, [PERSON] в Донецькому клінічному територіальному медичному об»єднанні, підтвердила факт народження дитини, та просить вимоги заяви задовольнити. В судовому засідання свідом [PERSON], підтвердив факт народження [PERSON] 25.11.2015 року дитини - дівчинки, та просить заяву задовольнити. Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про народження дитини. В той же час суд не приймає як належний доказ медичне свідоцтво про народження №648/963 від 25.11.2015 року, виданого Донецьким клінічним територіальним медичним об»єднанням міністерства охорони здоров`я ДНР, оскільки орган, який видав вказане свідоцтво у відповідності до чинного законодавства України не зареєстрований, а тому документи, видані таким органом є нікчемними, тобто не породжують жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території. Відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі, щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п. 11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч.1 та ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєння їй прізвища, власного імені та по-батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до абзацу 5 ч.4 ст.12 даного закону за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Таким чином, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У справах окремого провадження відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України судові витрати не компенсуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved