Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що за час проживання у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] року в них народилася спільна дитина - донька [PERSON]. На даний час їхні відносини припинені, вони проживають окремо, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судове засідання не з"явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] Згідно довідок виконавчого комітету Матіївської сільської ради №№ 58,59 від 13.02.2014р. дитина проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] і перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є батьком вищевказаної неповнолітньої дитини, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи продавця-консультанта в ФОП [PERSON] і його дохід за останні шість місяців склав 9600 грн., проте, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] [PERSON] не надає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи, насамперед, інтереси дитини, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто, не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved