Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір стягнутих на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2014 року аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що в даний час його матеріальний стан змінився, має батька інваліда 2 групи та матір похилого віку. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити з вказаних у ньому підстав. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, оскільки під час розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] останній визнав позов та погодився на стягнення з нього зазначеного у позові розміру аліментів. З того часу матеріальний та сімейний стан позивача не змінився, тому відсутні підстави для задоволення даного позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Підставою для звернення позивача з позовом стало те, що на його утриманні знаходяться мати похилого віку та батько інвалід ІІ групи. Разом з тим, як зазначив позивач у судовому засіданні батькам він допомагав і на час винесення рішення про стягнення з нього аліментів. Також позивач у позові посилається на те, що присуджені судом до сплати аліменти складають половину його заробітку, на що він не звернув уваги під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів. Представник відповідача у судовому засіданні звернула увагу, що під час розгляду справи про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей суд з"ясовував у останнього, чи розуміє він, що по 1/4 частині заробітку на двох дітей це буде складати половину його мінливого заробітку і навіть у засіданні звучала приблизна сума, що підлягала до сплати, на що [PERSON] погодився та визнав позовні вимоги. Ці доводи представника відповідача [PERSON] у даному судовому засіданні підтвердив та зазначив, що по суті він не погоджується з рішенням суду від 27 травня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні не знайшло своє підтвердження зміна сімейного та матеріального стану позивача. Посилання ж позивача на незгоду з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2014 року не може вплинути на зменшення розміру аліментів, а є підставою для оскарження рішення в апеляційному порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed