Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивача обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Після розлучення у 2006 році відповідач не спілкується з дітьми не бере учать у їх вихованні, не цікавиться їх здоров'ям. Дочка [PERSON] батька не бачила та зовсім його не пам'ятає. За таких обставин позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 82,86,88). Надав суду заперечення на позовну заяву в якому зазначає, що позивач агресивно до нього ставиться, не дає можливості спілкуватися з дітьми та знайшла для них іншого батька. Просив суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 36-38,60,61). Представник відповідача, яка була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 83,85,89). У судове засідання представник третьої особи, не з'явився, надав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, підтримує наданий висновок та просить справу розглянути за його відсутності (а.с. 31). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є близькою подругою сім'ї [PERSON] та кумою. Після того як [PERSON] пішов з сім'ї, він жодного разу не навідався до дітей, син [PERSON] не згадує про нього, а донька [PERSON] його ніколи не бачила. [PERSON] не займається вихованням та не піклується про дітей, на даний час це робить їх мати та її чоловік, який їм за батька. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2011 року проживає разом з позивачем, піклується про її дітей, які його називають „батьком". Свого батька, а саме відповідача діти не знають, він не провідує їх, не займається їх утриманням. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 04 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). Відповідно до свідоцтв про народження батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с. 5). У характеристиці на [PERSON] видану директором НВК №263 зазначено, що батько не цікавиться успіхами доньки, жодного разу не прийшов до школи, дівчинка розповідаючи про свою сім'ю, ніколи не згадувала батька (а.с. 16). Також у характеристиці на [PERSON] виданої директором НВК №84, зазначено, що мама дитини, сама виховує сина. Батько, [PERSON], не приймає участі у вихованні дитини, нехтує батьківськими обов'язками (а.с. 17). Згідно висновку, Київська районна державна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] у відношенні малолітніх [PERSON] та [PERSON], батьківських прав (а.с. 21-22). Відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 23). В свої запереченням відповідач посилається на те що позивач постійно його шантажує, перешкоджає спілкуванням з дітьми, запрошувала його до нотаріуса для отримання заяви про відмову від батьківства. В свою чергу відповідачем не було зазначеного та надано жодного доказу суду на обґрунтування своїх заперечень. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається з ч.ч.2-5 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складу виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання дітей, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, не вживав заходів щодо належного утримання дітей (що повністю доведено матеріалами справи), а твердження відповідача про перешкоджання позивачем у спілкуванні з дітьми, суд вважає неспроможними, оскільки цей факт, крім заперечень відповідача, не підтверджений жодними доказами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, в зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 2).

Outcome: approved