Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [INFO] року у віці 55 років, помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого, залишилось належне йому спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцем на вищевказаний житловий будинок є вона - [PERSON], спадщину вона прийняла, всупивши в оперативне управління та володіння спадковим майном. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок, вона звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. У зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею - 386,1 кв.м, житловою площею - 168,9 кв.м. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, сільський голова Н.І. Шіман надав суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, позовні вимоги визнають. В силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Вивичвши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що [INFO] року, [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS] При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Так, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем майна нині померлого [PERSON] стала його дружина - позивачка [PERSON], яка в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком [ADDRESS] Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що спірний житловий будинок побудований у 1975 році. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради № 81 від 23.02. 2015 року, спадковий житловий будинок за життя належав померлому [PERSON] На підставі наведеного, суд констатує, що спірний житловий будинок не належить до об"єктів самочинного будівництва, а в даному випадку є об"єктом спадкових прав. З висновку про вартість майна вбачається, що вартість спадкового житлового будинку становить 170 000 гривень. З витягів зі спадкового реєстру від 17.04. 2015 року № 40169943, 40169962, вбачається, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти, відповідно, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, з чого суд констатує відсутність будь-якого майнового спору з приводу здійснення спадкових прав відносно спірного житлового будинку. Таким чином, беручи до уваги, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняла згідно положень ст. 549 ЦК УРСР, спадковий будинок належав на праві власності померлому спадкодавцю [PERSON], будь-якого майнового спору з приводу спадкового майна не існує, тому , суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved