Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2012 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі по 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час вона проживає разом з неповнолітнім сином, підсобного господарства не веде, земельної ділянки немає. Вона працює, отримує заробітну плату, однак не в змозі в повному обсязі забезпечувати сама всім необхідним їхнього сина, у звязку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач працює, має регулярний дохід, однак на утримання сина не виділяє ніяких додаткових грошових коштів. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі, а справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НМ №080909 від 14.11.2007 року, виданого виконавчим комітетом Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, копія якого долучена до матеріалів справи, батьками дитини є [PERSON] ([PERSON]І.) та [PERSON] (д.п. [PERSON]) Рішенням Надвірнянського районного суду від 08.11.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «Бойчук» на «Крук». Також зясовано, що згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] ([PERSON]І.) в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем по справі [PERSON], знаходиться на її утриманні та вихованні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного депутатом Битківської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та долученого до матеріалів справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] змінив своє прізвище з Бойчук на Андрусяк, а ім"я з "Михайло" на "Андрій", про що свідчить копія свідоцтва про зміну імені серії І-НМ №013360, яке видане 12.12.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Надвірнянського РУЮ в Івано-Франківській області. Копія свідоцтва знаходиться в матеріалах справи. Доведено також ту обставину, що відповідач [PERSON] має стабільний заробіток, оскільки працює машиністом підіймача ТзОВ «Надрагідробудмаш», що стверджується довідкою про його доходи. Копія даної довідки знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як розяснив Верховний Суд України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 роківстановить 1860 гривень. Відповідач по справі [PERSON], як встановлено в судовому засіданні є фізично здоровою людиною, має постійне місце роботи та регулярний заробіток, з врахуванням того, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже, на думку суду, в змозі сплачувати аліменти в частці, тобто в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітнього сина дитини до досягнення ним повноліття. [PERSON] того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 704 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved