Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Виконавчий комітет Сергіївської селищної ради звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому вказує, що відповідачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], однак, на протязі багатьох років його вихованням та утриманням не займається. У зв'язку з викладеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути судові витрати у розмірі 487,20 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд справу розглянути без їх присутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, що підтверджується судовими повістками, які повернуті до суду з відмітками за закінченням строку зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явились, згідно заяви позовні вимоги підтримали та просила позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутністю. Представник Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області у судове засідання не з'явився, згідно заяви позов підтримали та просили справу розглядати без застосування технічного запису судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.12.2008 року). Після народження неповнолітня дитина мешкає разом з [PERSON], за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на повному її утриманні, на теперішній час дитина [PERSON] пішов до 1 класу ЗОШ №8 смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, де і навчається. Відповідачка [PERSON] жодного разу дитину не провідала, власноруч написала заяву про відмову від неповнолітньої дитини, утриманням та вихованням дитини не займається, станом здоров'я та розвитком дитини не цікавиться, матеріально не забезпечує, постійного місця праці не має, працює за наймом, іноді зловживає спиртними напоями, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов'язків. Згідно ч. 2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є основою для позбавлення його судом батьківських прав. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злючину щодо дитини. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу": не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що позов виконавчого комітету Сергіївської селищної ради до [PERSON], треті особи - Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved