Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

21 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення дитиною навчання, тобто до 20 січня 2017 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що донька [PERSON] є студентом першого курсу Державного професійно-технічного навчального закладу „Конотопське професійно-технічне училище і у звязку із цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року, який було розірвано 19 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 046397 (а.с.7). Сторони від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ЕЛ № 042123 (а.с.6). Відповідно до довідки № 461 від 08 квітня 2016 року (а.с.8) [PERSON] є студенткою першого курсу Державного професійно-технічного навчального закладу „Конотопське професійно-технічне училище. Строк закінчення навчання 20 січня 2017 року. Матеріальний стан [PERSON] підтверджується довідкою про доходи № ГБ-Укр00023 від 31 березня 2016 року (а.с.9). Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть і відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що підтверджується заявою про визнання позову. (а.с.22). З встановленого випливають наступні висновки. У відповідності до статті 3 „Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 199 СК, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає дитина, а також остання. Виходячи з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у пункті 20, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи із змісту частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку із наведеним вище, суд знаходить достатність підстав для задоволення позову, при цьому, визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Відповідно до статті 200 СК враховуючи матеріальне становище відповідача, дитини, їх стан здоровя, беручи до уваги можливість надання утримання другим з батьків, а також те що, термін навчання [PERSON] закінчується 20 січня 2017 року, тобто до досягнення нею 23 років, суд приходить до висновку про можливість надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу та знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21 квітня 2016 року, тобто з дня звернення позивача з позовом до суду, до закінчення навчання тобто до 20 січня 2017 року. Відповідно до статті 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved