Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька навчається на контрактній основі на 2-му курсі стоматологічного факультету Вінницького національного медичного університету ім.. М.І. Пирогова, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач від надання матеріальної допомоги ухиляється, хоча має постійну роботу, тому спроможний надавати таку допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період навчання в Вінницькому національному медичному університеті ім.. М.І.Пирогова, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до завершення донькою навчання. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Повнолітня дитина навчається в Вінницькому національному медичному університеті і М.І.Пирогова, що підтверджується довідкою № 514 від 19.06.2014 року, виданої навчальним закладом. Термін навчання з 01.09.2013 року до 01.07.2018 року. В зв»язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітніх, дочки, сина, суд визначає в твердій грошовій сумі або в частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин передбачених ст.182 Сімейного кодексу України . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має задовільний стан здоров»я, має постійне місце роботи в КП «Міськтепловоденергія» та стабільний дохід. З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 грудня 2014 року до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів, а тому позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 182, 199-200 СК України, та

Outcome: partial