Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОГУЙ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення виплат по відпускних. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом встановлено наступне. 06 березня, 2017 року [PERSON] прийнято на роботу у товариство з обмеженою відповідальністю «МОГУЙ» до відділу бухгалтерії на посаду головного бухгалтера з окладом 16 000,00 гривень, на підставі підписаного директором Голодняк Н.А. наказу .N42 від 06.03.2017 року. 25.05.2017 року [PERSON] був виданий лікарняний лист по вагітності та пологах АДЖ №396463 на 126 днів (період непрацездатності з 25.05.2017 по 27.09.2017), 26.05.2017 на його підставі був складений протокол комісії по соціальному страхуванню ТОВ «МОГУЙ» №1, яким прийняте рішення призначити [PERSON] допомогу по вагітності та пологах у розмірі 67 200,00 грн., відповідна заявка-розрахунок на суму 67 200,00 грн. Згідно п.2 ст.32 Закона України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.99 г. № 1105-X1V: «Допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: 1) застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), інших підставах, передбачених законом, - у найближчий після дня призначення допомогли строк, установлений для виплати заробітної штати.» ТОВ «МОГУЙ» наказом №6/К від 01.03.2017 року було встановлено строк для виплати заробітної плати працівникам підприємства: за першу половину місяця с 19 по 21 число; за другу половину місяця - з 03 по 05 число наступного місяця. Таким чином строк для виплати допомоги по вагітності та пологах за 126 днів у розмірі 67200 грн. настав 05.06.2017 року. 21.07.2017року [PERSON] відправила скаргу прокурору Одеської області і в територіальну державну інспекцію з питань праці в Одеській області у зв'язку з неотриманням від ТОВ «МОГУЙ» допомоги по вагітності та пологах у розмірі 67 200,00 гри. [PERSON] отримала відповідь на скаргу від територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області, в якій [PERSON], було рекомендовано звернутись із позовом до місцевого суду. 10.08.2017року [PERSON] був виданий лікарняний лист АГТ №527053 на продовжння листка непрацездатності від 25.05.2017 на 14 днів (період непрацездатності з 28.09.2017 по 11.10.2017), 14.08.2017 року на підставі був складений протокол комісії соціальному страхуванню ТОВ «МОГУЙ» №2, яким, прийняте рішення признаю мені допомогу по вагітності та пологах у розмірі 7 466,67 грн., відповідна заяв розрахунок на суму 7 466,67 грн. Строк для виплати допомоги по вагітності та пологах за 14 днів у розмірі 7 466,67 гри, настав 21.08.2017 року. 21.08.2017року [PERSON] відправила рекомендованим листом з рекомендованим повідомлені про вручення директору ТОВ «МОГУЙ» Сайковському Ю.Ю. заяву про надання позивачці додаткової соціальної відпустки як одинокій матері в кількості 10 календарних днів з 12.10.2017 року по 22.10.2017 року частини чергової оплачуваної відпустки в кількості 16 календарних днів з 23.10.2017 року по 07.11.2017 року, на підставі цієї заяви директором ТОВ «МОГУЙ» був підписаний наказ про надання відпустки. Згідно зазначеного наказу був зроблений розрахунок середньоденної заробітної плати та нараховано відпускні за 10 днів (соціальна відпустка) 5 500.00 грн.. та за 16 днів (відпустка чергова) 8 800.00 грн. Згідно ст.21 Закону України «Про відпустки» №504/96-ВР від 15.11.1996 року «Заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку» Таким чином строк для виплати відпускних за 26 днів у розмірі 14 300.00 грн. наспів 09.10.2017 року. 08.12.2017 року в зв'язку с затримкою в виплаті заробітної плати [PERSON] відправіла рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням про вручення директору ТОВ "МОГУЙ» Сайковському Ю.Ю. заяву про звільнення за згодою сторін з 11.12.2017 року. В день звільнення розрахунок належних при звільнені [PERSON] сум не проведено. Відповідно з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим зливом вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Також, згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволеню. На підставі викладеного та

Outcome: approved