Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] , звернувшись в суд з вказаним позовом, просить провести реальний розподіл будинковолодіння по [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року їй належить 59/100 часток вказаного будинковолодіння, а власником другої частини будинковолодіння (41/100 частка) є відповідач. Між первинними власниками вказаного домоволодіння був здійснений розподіл спільного будинковолодіння, виділивши кожному із них приміщення, який затверджений Івано-Франківським ОБТІ, що підтверджується розрахунком ідеальних часток в спільній власності на домоволодіння . При купівлі частини спірного будинку попередній власник чітко вказав їй приміщення в будинку та господарські споруди, які їй будуть належати. Варіантів розподілу будинковолодіння відповідно до Розрахунку ідеальних часток дотримувалися попередній власник та відповідач. Однак після придбання нею частини будинку вона не може її використовувати, оскільки [PERSON] та його дружина [PERSON] чинять перешкоди у користуванні будинковолодінням : не пускають її та дітей у будинок через спільний захід. Для уникнення постійних суперечок та сварок вона хотіла облаштувати собі окремий вхід у квартиру через двері на ґанку, які належать їй та якими не користується відповідач. Але відповідач не дозволяє їй зайти через спільний вхід у її частину будинку та облаштувати окремий вхід. З приводу вчинення відповідачем та його дружиною перешкод у користуванні спільним будинковолодінням вона неодноразово зверталася до виконавчого комітету Болехівської міської ради, внаслідок чого складено Акт від 23 січня 2017 року . Оскільки у добровільному порядку питання поділу будинковолодіння з відповідачем вирішити не вдається, тому змушена здійснювати реальний розподіл в судовому порядку. 31 липня 2017року провадження у зазначеній справі відкрито. 08 серпня 2017 року справу призначено до розгляду. 24 квітня 2018 року призначено у вказаній справі будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження . 05 липня 2019 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. 24 липня 2019 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги щодо реального розподілу домоволодіння з врахуванням проведеної експертизи, запропонувавши другий варіант розподілу, зазначений у висновку експерта, оскільки саме такий порядок був складений між відповідачем та попереднім власником, у якого вона придбала цю частину будинковолодіння ( т. 1 а.с.229-230). 30 липня 2019 рокузакрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом вживались заходи щодо виклику відповідача в судові засідання, як шляхом направлення судових повісток (том. 1 а.с.237-239, 245-246, том 2 а.с.5-8, 27), так і в порядку п.11ст.128 ЦПК - шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України ( том 1 а.с.234-235, 242-243, том. 2 а.с.1-2, 21), але відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився і не подав відзив на позов. Частинами 4,6 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Окрім того, як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: approved