Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

24.02.2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те ,що 04 жовтня 2005 року на підставі Договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки позивачка придбала в шлюбі жилий будинок з надвірними спорудами, побудовами , земельну ділянку розміром 0,0884 га по [ADDRESS]. Сумісне життя із позивачем не склалося , тому що відповідач вживав алкоголь, в стані алкогольного сп'яніння вчиняв сварки у відношенні позивачки та їх сумісної дитини, здійснював психічне насильство відносно членів сім,і , а саме позивачки і сина, погрожував нанесенням побоїв, наносив побої. Враховуючи таку поведінку відповідача та той факт, що відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сумісного сина, в листопаді 2013 року позивачка зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина - [PERSON], [INFO]. Спочатку позивачка не хотіла звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу, тому що сподівалася, що поліпшаться відносини , але відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вставляв сірники в свердловину дверного замку, пусті пляшки розки дував по всьому будинку , кидав дріжджі в консервацію, до борщу, який готувала позивачка для дитини, вливав касторку .В присутності дитини проходили постійні сварки і відповідач пиячив на очах у дитини. Відповідач згідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 219/4342/2014-п провадження 3/219/710/2014, був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. І КУпАП , у зв'язку із тим, що відповідач, будучи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись в будинку [ADDRESS], вчинив сварку у відношенні позивачки, в ході якої висловлювався нецензурною бранню, погрожував нанесенням побоїв, чим здійснив психічне насильство відносно членів своєї родини . Після цього випадку позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем .В жовтні 2014 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, почав сварку із позивачкою, яка перейшла до нанесення побоїв позивачці . В той день міліцію викликав малолітній син , і працівники міліції забрали у відділення відповідача. Відповіддю № 18838 від 29.10.2014 року Артемівським міським відділом ГУ МВС України в Донецькій області повідомили, що до відповідача застосовані заходи відповідно до Закону України "Про насильство,,. Заочним рішенням від 15 жовтня 2014 року Артемівський міжрайонний суд Донецької області розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення суду набуло законної сили 18.11.2014 року. З кінця жовтня 2014 року відповідач після того, як його забрала міліція, більше до будинку не повертався, проживав за адресою: [ADDRESS] із батьками. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2016року, житловий будинок [ADDRESS] із земельною ділянкою площею 0,0884 га визнаний спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. В порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя [PERSON], за цим рішенням визнано право власності по 1/2 частини будинку і земельної ділянки за кожним. У натурі житловий будинок і земельна ділянка під ним не поділено. Подальше сумісне проживання позивача і відповідача в одному будинку не можливе, оскільки відповідач постійно здійснює насильство над позивачкою. Постійні сварки між подружжям закінчуються викликами міліції, і у дитини на ґрунті постійних сварок між батьками є порушення нервової системи,і як наслідок, дитина спостерігається у психоневролога з 1 класу ,навіть перший клас син знаходився на індивідуальному навчанні. Спірний будинок [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв. м. , житловою площею 28,53 кв .м. , не може бути поділений для повноцінного окремого проживання в ньому позивачки із дитиною та відповідача, частка відповідача не може бути виділена в натурі, оскільки всі кімнати є суміжними, прохідними. Окрім цього, слід звернути увагу й на ту обставину, що відповідач має інше житло, не має намір дійсного проживання в будинку. Вона не має іншого житла, самостійно сплачує комунальні послуги, здійснює ремонтні роботи у будинку. Грошову суму, необхідну для виплати відповідачу вартості його частки у спірному будинку на земельній ділянці, позивачка внесла на депозитний рахунок суду. Відповідно до статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим;таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім,ї. В Постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 р № 6-1943цс16 судова палата у цивільних справах зазначила, що аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1 -3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім*ї. З наданих позивачкою доказів чітко вбачається, що спільне володіння і користування сторонами спірним майном - житловим будинком [ADDRESS] і земельною ділянкою за цією ж адресою, неможливо; припинення права власності відповідача на 1/2 частину будинку і земельної ділянки не завдасть йому істотної шкоди як співвласнику, навпаки, відповідач отримує грошову компенсацію вартості його частини, позивачка використовує спірне майно для власного проживання і проживання сумісної дитини, у позивачки не має іншого житла, а у відповідача є інше житло, відповідач з жовтня 2014 року в спірному будинку не проживає, позивачка внесла на депозит суду вартість 1/2 частини будинку і земельної ділянки, поділ в натурі спірного майна неможливий, оскільки це можливо за наявності погодження з управлінням архітектури, містобудування, інспекцією ДАБІ. Тобто є всі підстави, передбачені ст. 365 ЦК України, для задоволення позовних вимог позивачки. Просила припинити право приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0884 га, розташовану по [ADDRESS]. Визнати за позивачкою - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0884 га, розташовану по [ADDRESS], яка належить відповідачу [PERSON]. Виплатити [PERSON] 52 630,00 грн, внесені позивачкою на депозитний рахунок суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позові та просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позові та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову , посилаючись на те ,що він не перешкоджає позивачу мешкати у будинку ,а навпаки це позивачка заважає користуватися йому його власністю та бачитись з дитиною ,так як вона проживає в цьому будинку зі своїм співмешканцем ,він не має іншого окремого житла, 1-2 частина є для нього значною ,та позбавлення його права власності на частину цього будинку завдасть йому істотної шкоди,окрім того він не погоджується з оцінкою майна,а також з тим , що будинок не можливо поділити в натурі . Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те ,що відповідач не перешкоджає позивачу мешкати у будинку ,а навпаки це позивачка заважає користуватися йому його власністю, влаштовуючи сварки ,та перешкоджає бачитись з дитиною ,так як вона проживає в цьому будинку зі своїм співмешканцем ,відповідач не має іншого окремого житла, 1-2 частина спірного будинку є для нього значною ,та позбавлення його права власності на частину цього будинку завдасть йому істотної шкоди,окрім того вона не погоджується з оцінкою майна зробленого позивачем ,а також з тим, що будинок не можливо поділити в натурі . Заслухав пояснення сторін та дослідив письмові докази , суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Будинок № 2 а по вул. Лісна у м. Бахмут належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу , що підтверджується рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2016 року.(арк.с.68-69 ) В ст. 365 ЦПК України зазначені підстави припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників,а саме право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. 2. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Вимоги , передбачені частиною 2 ст. 365 ЦК України, позивачкою виконані ,та позивачем внесено на депозитний рахунок суду суму вартості 1-2 частки спірного будинку - 52630 гривень. За змістом зазначеної норми для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь -якої із обставин , передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст 365 ЦК України ,за умови ,що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім,ї(постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 року від 16.01.2012 року у справі № 6-81 цс11.) Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України ,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 59 ЦПУ України , суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає , що позивачем та представником позивача у судовому засіданні доведено факт неприязних відносин між співвласниками ,а саме позивачем та відповідачем , в тому числі і факти застосування відповідачем до позивача насильства , що підтверджується численними зверненнями позивача до відділу поліції м. Бахмут, щодо застосування до неї фізичного і психологічного насильства відповідачем , (арк.с74-80,125-136 ), постановою від 14 серпня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності від 14 серпня 2014 року [PERSON] за ст. 173-2ч.1 КУпАП за вчинення насильства у родині (арк.с165-180 ), що доводить обставину , на яку посилається позивачка , а саме , що спільне володіння і користування майном позивача та відповідача спірним житловим будинком , є неможливим. Суд також вважає ,що позивачкою у судовому засіданні доведено обставину , що річ є неподільною,що підтверджується висновком щодо технічної не можливості виділу в натурі частки об'єкта нерухомого майна від 4.05.2017 року (арк.с.153 ). Вартість спірного будинку підтверджується звітом про оцінку майна (арк.с.14-65) , відповідно до якого вартість житлового будинку загальною площею 51,0 кв .м . за адресою [ADDRESS] становить 105 260 гривень. Пояснення відповідача та його представника про т е , що вони не погоджуються з вартістю визначеного майна так як фактична вартість його значно більше , суд вважає безпідставними ,так як ні відповідач ні представник відповідача не заявили клопотання про призначення судової експертизи для оцінки спірного нерухомого майна. Враховуючи пояснення ,які надані сторонами ,та досліджені письмові докази , суд приходить до висновку ,що таке припинення права власності відповідача на 1-2 частку спірного будинку завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника , так як він не має іншого окремого житла , за запропоновану позивачем суму 52 630 гривень він не зможе придбати окремий будинок , при цьому суд враховує що відповідач має на праві сумісної власності з [PERSON] , [PERSON] ,[PERSON] , [ADDRESS] . Враховуючи викладене суд вважає ,що у задоволенні позову слід відмовити , так як таке припинення права власності відповідача на 1 - 2 частку спірного будинку завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника , відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України.

Outcome: dismissed