Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та визнання права власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2011 року він уклав усну домовленість з [PERSON] про продаж належної йому земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку н с. Дроговиж, по вул. Каденюка, 12 Миколаївського району Львівської області. У 2011 році передавши [PERSON] наперед домовлену суму грошей в розмірі 1500 доларів США, він вважав що цим самим придбав у відповідача вищевказану земельну ділянку. Після придбання спірної земельної ділянки він в передбаченому законом порядку не зареєстрував свої право власності на цю земельну ділянку через фінансові труднощі. Вважає себе повноправним власником земельної ділянки по вулиці Каденюка , 12 в с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області, однак відповідач чинніь йому перешкоди у користуванні вищевказаною земельною ділянки і тим самим він не має можливості зареєструвати своє право власності на цю земельну ділянку. Тому просить зобов»язати відповідача не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнати за ним право власності на земельну ділянку по вул.. Каденюка, 12 в с. Дроговиж, Миколаївського району Львівської області. Позивач в судове засідання не з"явився, однак надіслав заяву в якій позов підтримав, просив суд такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти задоволення такого. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність . Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом . Відповідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст..152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо пі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку. Засади захисту права власності передбачені у ст.. 386 ЦК України, зокрема: власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги, які є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами у справі, підлягають до задоволення.

Outcome: approved