Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 03 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, зареєстрований шлюб між нею та відповідачем в даній справі. В Тиврівському районному суді знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В даному шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач з ними не проживає і коштів на утримання сина не надає. На даний час вона постійного місця роботи не має, проживає з сином за рахунок тимчасових заробітків та допомоги її батьків. Її доходу не достатньо, щоб забезпечити в повній мірі матеріальні потреби їхнього сина. Вона неодноразово зверталася до відповідача за допомогою в утриманні [PERSON]. Самостійно забезпечувати потреби дитини на даний час їй дуже важко. Син навчається, росте, його потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування та речі першої необхідності. Їх син має вади стопи (діагноз - плоско-вальгусна деформація стопи), та потребує постійних матеріальних витрат на лікування. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Місце роботи відповідача їй не відоме. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 грн. Вважає, що справедливим буде, якщо відповідач сплачуватиме аліменти на утримання сина в сумі 1000 гривень щомісяця. Дана сума є меншою прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 ( одній тисячі гривень ) щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві, пояснила, що в сина [PERSON] плоско-вальгусна деформація стопи, в зв'язку з чим, дитина спостерігається в лікаря. Вона не працює, має випадкові заробітки. Транспортних засобів, власної нерухомості не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.2). Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Сутисківської сільської ради № 724 від 15.05.2017 року (а.с. 5) та актом обстеження житлово-побутових умов від 15.05.2017 року (а.с. 4). Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на даний час становить 1777 грн. з 1 грудня - 1860 грн. в місяць. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За наведених обставин, враховуючи, що відповідач працездатний, доказів про те, що у нього є інші утриманці, що він офіційно працевлаштований, суду не надано, а тому визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. є обґрунтованим. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved