Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

25 вересня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. У мотивування вимог посилався на те, що 05 листопада 2012 року між ПАТ «Альфа- Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 500317671 на суму 19944 грн. строком по 06 листопада 2015 року. У подальшому ТОВ "Дата [PERSON]" набуло право вимоги за Кредитним договором № 500317671 від 05 листопада 2012 року на підставі Договору факторингу від 30 вересня 2014 року, що укладений з ПАТ «Альфа- Банк» ; ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Кредитним договором № 500317671 від 05 листопада 2012 року на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року , що укладений з ТОВ "Дата [PERSON]». Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 10.10.2016 року та витягу з додатку № 1-1 до Договору факторингу 2016- 1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року ( реєстру заборгованості ), позивач набув право грошової до відповідача в розмірі 43013,32 грн. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що 05 листопада 2012 року між ПАТ "Альфа Банк" та відповідачем укладено кредитний договір № 500317671 , згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 19944 грн. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,1 % річних з кінцевою датою повернення кредиту 06 листопада 2015 року. \~ Факт укладення даного договору стверджується також анкетою - заявою позичальника на отримання кредиту від 05 листопада 2012 року, додатком № 1 до Договору . \~\~\~ 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк», як первісним кредитором та ТОВ «ДАТА [PERSON]» укладено договір факторингу, за яким право вимоги по кредитному договору № 500317671 від 05.11.2012 року, укладеному між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] відступлено на користь ТОВ «ДАТА [PERSON]».\~\~\~ \~ 10 жовтня 2016 року між ТОВ «ДАТА [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу за № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «ДАТА [PERSON]» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] про повернення заборгованості по кредиту. \~\~\~\~Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 10.10.2016 року та витягу з додатку № 1-1 до Договору факторингу 2016- 1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року ( реєстру заборгованості ), позивач набув право вимоги до відповідача в розмірі 43013,32 грн. \~\~\~ 19 жовтня 2016 року ТОВ «ДАТА [PERSON]» своїм листом повідомило [PERSON] про те, що право вимоги щодо її заборгованості за кредитним договором № 500317671 відступлене ним\~\~ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів. \~\~ Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~\~\~ Як вбачається із ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~ Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). \~\~\~\~ Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). \~ \~Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. \~\~ Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. \~\~\~ Відповідно до ч 2 ст.571 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. \~\~\~ Враховуючи встановлені обставини справи, вищезазначені вимоги закону, суд вважає, що відступлення права грошової вимоги факторові - позивачу по справі, справді мало місце. Згідно з розрахунку заборгованості, встановлено , що заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 10.10.2016 року становить 43013,32 грн., а саме 16702,02 грн. заборгованості по тілу кредиту, 13561,30 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 12750 грн. пені за порушення строків погашення кредиту. Розмір заборгованості позичальником не спростований. \~\~ Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 527,530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. В силу вимог ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~ В силу вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~\~\~ Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з неї в його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 43013,32 грн. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1600 гривень судового збору, повязаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved