Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

20 вересня 2020 року до суду з позовом звернулося Комунальне підприємство «Оріхівський водоканал», в якому прохав стягнути з [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ), що проживає за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за надані послуги з водопостачання на користь КП «Оріхівський водоканал» ОМР ЗО в сумі 2022 грн. 39 коп.(перерахувати на рахунок № [NUMBER] ЗРУ АТ «ПриватБанк», МФО 313399, ЄДРПОУ 39972828). Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила № 630) і Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року № 190 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 07.10.2008 р. за № 936/15627 (далі - Правила № 190), підприємство надає відповідачу послуги з постачання холодної води. Дії сторін породжують цивільні права та обов`язки, як то, у позивача - обов`язок постачати холодну воду і право отримати плату за поставлену холодну воду, а у відповідача - право спожити холодну воду в необхідних об`ємах та обов`язок оплатити вартість спожитої холодної води, що відповідає юридичному факту - правочину поставки. Крім того, виникнення прав та обов`язків з постачання холодної води передбачено законодавством України - Правилами № 630, де в п. 1 зазначено: «Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення» і Правилами № 190, де в п. 1.1. зазначено: «Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод». У відповідності до ч. 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України є - договори та інші правочини, інші юридичні факти. У відповідності до ст. 202 ЦК України, правочином є погоджена дія двох осіб, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що відповідає діям позивача і відповідача. Відповідач є споживачем холодної води, яку постачає позивач, про що свідчить особовий рахунок - [NUMBER] . Відповідно до пунктів 11, 18 Правил № 630 і пунктів 3.5, 3.7, 28 Правил 190 розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з постачання холодної води і водовідведення є календарний місяць. При цьому споживач зобов`язаний робити оплату за надані протягом розрахункового періоду послуги з постачання холодної води і водовідведення не пізніше 20 числа наступного місяця. Проте відповідачем сплачувалося за надані послуги частково та за межами строків, визначених нормативними актами. Отже, свої зобов`язання відповідач не виконав, в наслідок чого сума його заборгованості станом на 01.09.2019 року становить 2022 грн. 39 коп. Розрахунок обсягу наданих відповідачу послуг з водопостачання проводився позивачем за фактично спожиту холодну воду за показниками лічильника холодної води, що передавалися самим відповідачем, та цін на холодну воду, а з 01.03.2019 року за нормами споживання внаслідок обліку холодної води лічильником у зворотньому напрямку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує частково, так як відповідачем 19.09.2019 року було сплачено 100,00 грн., у зв`язку з чим прохає позовні вимоги задовольнити у розмірі 1922,39 грн. Відповідач у судове засідання не з`явилася, свого представника не направила, до суду заяву про розгляд справи без її участі не надала, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена у встановлений законодавством спосіб. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав. Статтею 77 ЦПК України передбачено, щоналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , є споживачем послуг з холодного водопостачання і водовідведення, що надає за вказаною адресою КП «Оріхівський водоканал». На ім`я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] нерегулярно сплачує за надані послуги у розмірах, обчислених відповідно до показань встановленого у будинку засобу обліку холодної води. 18 березня 2019 року працівниками КП «Оріхівський водоканал» було встановлено що лічильник холодної води рахує у зворотньому напрямку, що встановлений у будинку [PERSON] , про що складено відповідний акт. У відповідності до абзацу 6 пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила № 630), у разі його відсутності (несправності) лічильника води плата за послуги нараховується за нормативами (нормами) споживання у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення. Пунктом 4.5.Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 р. № 190 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 07.10.2008 р. за № 936/15627 (далі - Правила № 190) передбачено, якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. На підставі викладених правових норм, суд погоджується, що у зв`язку з несправністю лічильника холодної води у відповідача, що встановлено актом від 18.03.2019 року, плата за послуги з 01.04.2019 року нараховувалася відповідачу за нормами споживання. У зв`язку з таким нарахуванням у відповідача виникла заборгованість, станом на 01 вересня 2019 року становить 2 022,39 гривень. Відносини щодо постачання фізичним особам холодної води регулюються Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною першою статті 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору. Згідно зі статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та укладення договору передбачений статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги. З огляду на викладені правові норми, суд приходить до висновку, що відсутність договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена. Крім того, суд не приймає до уваги надану відповідачем довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 03.10.2019 року за № 2003, що видана ЦНАП виконавчого комітету Оріхівської міської ради, так як не є належним та допустимим доказом, з огляду на те, що така довідка видана станом на 03 жовтня 2019 року, та не містить інформацію щодо кількості зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] за період нарахування об`єму та вартості спожитої холодної води, тобто з 01.06.2016 року по 01.09.2019 року. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказану процесуальну норму, та зважаючи, що позов задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1825,91 грн. у відповідності до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial