Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду з 1/4 частки від заробітку (доходу) до 1/6 частки від заробітку (доходу). В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що він у період з 07 грудня 2001 року по 12 серпня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, [PERSON] Від шлюбу з відповідачкою він має сина, [PERSON], [INFO]. 04 серпня 2014 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області було вирішено стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 10 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. 12 серпня 2015 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], розірвано. Він сплачує аліменти, оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення сина. Проте, на даний час, його матеріальне становище погіршилося. Поява в нього хвороби, витрати на ліки, зростання оплати за комунальні послуги, унеможливлюють сплату ним аліментів в повному розмірі. Він як батько приймає участь у вихованні та утриманні сина. По мірі своїх можливостей намагається купувати для нього речі. Тим паче, син наразі проживає з ним, що підтверджується довідкою про склад сімї. Позивач в судове засідання не зявився надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити їх. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просить, розглядати справу за її відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що відповідно до рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2014 року було стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ щомісячно,\~ починаючи з 10 липня 2014\~\~року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 9-10). Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки №210 виданої КЗ «Покровська ЦРЛ» ДОР від 31.05.2018 року позивач [PERSON] знаходиться на «Д» обліку, продовжує амбулаторне лікування, діагноз: Посттравматичний кератит ОД. Хворіє з 20.03.2018 року. (а.с.18). Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1394-1580 офтальмологічного відділення №1, [PERSON], перебував у стаціонарі КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» з 20.03.2018 по 03.04.2018 року. Діагноз: кератит (посттравматичний) правого ока. Оперований вроджений птоз\~верхньої повіки\~обох очей. (а.с.17). Згідно копій товарних чеків від 22.03.2018 року та довідки ФОП «Коломоєць», [PERSON], було придбано ліки на суму 957,30 грн. (а.с.14-15). Тобто даними документами підтверджується факт погіршення здоровя позивача. До того ж згідно довідки виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 04.06.2018 року виданої [PERSON] зареєстрованому за адресою: [INFO], за вказаною адресою зареєстрований: [PERSON], [INFO] син. (а.с.10). Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 р. № 789-ХІІ, ч.7\~ст. 8 СК України, передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Аналогічне роз'яснення міститься у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них і в інших випадках передбачених цим Кодексом. Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров'я, а відповідно до ст.ст.10,\~60 ЦПК України\~сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази. Крім того, враховуючи зміст ст. ст.181,\~192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2014 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. \~ \~08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Законом України\~№ 2037-VIII\~від 17.05.2017\~року частину 2 ст.\~182\~СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 2 статті 182\~СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, які вказують на погіршення здоровя та майнового положення відповідача, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання їхньої дитини. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved