Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 1 по провулку 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області, вказуючи, що він 12.08.1981 року придбав у [PERSON] будинок, що знаходиться за адресою: м. Бахмут Донецької області, провул. 2-й Червоносільський, 1. Він є одноособовим власником цього будинку. З 28.08.2013 року в будинку у якості члена сім`ї зареєстрований його син [PERSON], [INFO], який деякий час проживав разом з ним. Однак з червня 2014 року, тобто більше одного року, син у спірному будинку не проживає без поважних причин, оскільки виїхав до Росії, де має намір отримати вид на громадянство Російської Федерації. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг житла він не приймає. Те, що на теперішній час в будинку прописаний\~ відповідач перешкоджає йому в оформленні житлової субсидії та порушує його права як власника, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не з"явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 12.08.1981 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 1 по провул. 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області (а.с.6-7). Відповідно до домової книги [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.9). Згідно акту про непроживання від 12.05.2016 року за адресою: м. Бахмут Донецької області, провул. 2-й Червоносільський, 1 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], останній, зі слів сусідів, фактично не машкає у вказаному будинку з червня 2014 року, знаходиться в Росії (а.с.10). Відповідно до довідки голови квартального комітету № 20 від 12.05.2016 року в м. Бахмут Донецької області, провул. 2-й Червоносільський, 1 зареєстровані [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.11). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості з Державного реєстру стосовно права власності на будинок № 1 по провул. 2-му Червоносільському, 1 в м. Бахмут Донецької області відсутня (а.с.21). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Відповідно до листа начальника Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції [PERSON] від 30.06.2016 року № 16415/201/01-2016, [PERSON] з приводу чинення йому перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення його до будинку № 1 по провул. 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області не звертався (а.с. 26). Згідно листа головного лікаря Артемівської центральної районної лікарні [PERSON] від 1.07.2016 року № 2102, [PERSON] на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, з 1.01.2013 року по теперішній час за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Артемівської ЦРЛ не звертався, медична допомога вдома не надавалась, в психоневрологічному обліку не перебуває (а.с.27). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.\~\~\~ Згідно ч.ч 1, 2\~ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі\~ ст.72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірному\~ будинку з червня 2014 року, ним не\~ користується, витрати, пов'язані з оплатою будинку та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 1 по провул. 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved