Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

26.12.16 року позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості із виплаченої допомоги по безробіттю, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] міського центру зайнятості заборгованість по виплаченої йому допомоги по безробіттю у сумі 3908,46 гривень. До судового засідання представник позивача [PERSON] міського центру зайнятості, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за відсутністю їх представника, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, проаналізувавши надані доказі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з Постановою Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 22.09.2015 року спір про стягнення коштів до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Вимоги центру зайнятості обумовлені наявними владними управлінськими функціями на основі законодавства, а саме, на положеннях ст.ст.1, 4, 22 Закону України „Про зайнятість населення, ч.6 ст.10, абз.6 ч.1 ст.34, абз.5 ч.2 ст.34, ч.3 ст.36, ст.39 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, п.8 Порядку розслідування та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державною податковою адміністрацією від 13.02.2009 року №60/62. Вказані вище норми права наділяють центри зайнятості владними управлінськими функціями щодо контролю за використанням коштів Фонду соціального страхування на випадок безробіття, розслідування обґрунтованості виплат безробітним допомоги по безробіттю, стягнення коштів, які підлягають поверненню безробітними, в судовому порядку відповідно до законодавства. Згідно\~ст.4 Закону України «Про зайнятість населення»\~до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством. Судом встановлено, що з 23.04.2015 року по 30.11.2016 гр. [PERSON] було зареєстровано в [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітного. Відповідно наказу від 30.04.2015р.№ НТ 150430 йому була призначена допомога по безробіттю. Під час перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю, [PERSON] міським центром зайнятості було виявлено факт працевлаштування на посаду авторемонтника до ФОП [PERSON] згідно з трудовим договором від 02.11.2015 та розпорядження про прийняття на роботу від 30.11.2015 №2. У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. За період з 02.11.2015 по 30.11.2015 гр. [PERSON] незаконно отримано допомогу по безробіттю у сумі 3908,48 грн. Вищезазначену допомогу по безробіттю гр. [PERSON] необхідно повернути у встановленому порядку відповідно до ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". 18.10.2016. був виданий наказ за № НТ161018 про повернення коштів гр. [PERSON] у встановленому порядку. 16.11.2016р. гр. [PERSON] було надіслано лист-претензію про необхідність повернення виплаченої йому допомоги по безробіттю у сумі 3908,48 грн. [PERSON] міському центру зайнятості. Чинним законодавством саме на особу покладено обовязок інформування центру зайнятості про випадки, які впливають на виплату матеріального забезпечення, зокрема ч.2 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття\~чітко визначає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомив про укладання трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, що відноситься до категорії зайнятого населення, він не мав права на отримання допомоги по безробіттю. Відповідно до ч.3\~ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття\~сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умові виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі вищевикладеного 18.10.16 року прийнято рішення про повернення коштів та відшкодування вартості наданих соціальних послуг. З метою досудового вирішення спору і добровільного повернення коштів, позивачем було надіслано відповідачу повідомлення від 16.11.16 року №2938/15/06 з наказом та повідомленням про необхідність повернення коштів протягом 15 календарю днів, яке залишено відповідачем проігнороване. Під час вирішення справи, суд повинен вирішити питання щодо відшкодування судових витрат. Так позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1378, 00 гривень, які підлягають стягненню на користь [PERSON] міського центру зайнятості з відповідача, оскільки відповідно до\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved