Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ на ідеальні частки та виділення часток із спільної сумісній власності, покликаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.08.2012 року, виданого відділом приватизації житла згідно розпорядження № Г-30199, вона та відповідач [PERSON] приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру № 11, по вул. Чорноморській 9. в м. Львові. Квартира розташована на 2-му поверсі, 2-х поверхового будинку та складається з 2-х кімнат, житловою площею 29.1 кв.м., в тому числі: 1-ша кімната 8.5 кв.м., 2-га кімната 20,6 кв.м., кухня площею 9.2 кв.м., ванна кімната площею 3,1 кв.м., вбиральня (поєднана) суміщена, коридор 1.8 кв.м.. Загальна площа квартири 43.2 кв.м. Висота приміщень 3.05 кв.м. Матеріал зовнішніх стін цегляні, матеріал перекриття дерев'яне. Між співвласниками даного майна не визначені частки, які є рівними та становлять по 1/2 частині кожному співвласнику, у звязку із чим виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження квартири. Просить суд здійснити поділ квартири на ідеальні частки та визначити частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, з метою щоб в подальшому відповідач [PERSON] мав можливість розпоряджатися своєю часткою. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира № 11 на вул. Чорноморській 9 у м. Львові, згідно свідоцтва про право власності на житло № Г-30199 від 30.08.2012 року, виданого Управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР належить позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 12.10.2012 року № 35835094, 1/1 частки квартири №11 на вул. Чорноморській 9 у м.Львові належать позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник на свій розсуд володіє, користується : розпоряджається належним йому майном і має вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. При цьому всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно із Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду", квартира №11 в будинку №9 на вул.Чорноморській у м.Львові, була приватизована на 2-х осіб. Виходячи із аналогії закону, в силу ст. 8 ЦК України, вважається, що долі кожного із співвласників є рівними в спільній сумісній власності, що також відповідає положенням ч.2 ст. 370 ЦК України. За таких обставин, якщо квартира приватизована на [PERSON] та [PERSON], то кожному із співвласників належить по 1/2 частки в квартирі №11 в будинку №9 на вул.Чорноморській у м.Львові. На підставі досліджених доказів та викладених обставин жодної домовленості між співвласниками квартири про виділення часток в спільній сумісній власності не було; квартира №11 на вул. Чорноморській 9 у м.Львові належить позивачу та відповідачу в рівних долях по 1/2 її частині кожному з них. За таких обстави суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ на ідеальні частки та виділення часток із спільної сумісної власності знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved