Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

21 жовтня 2019 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.01.2014 року відповідач отримала кредит в розмірі 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 31.08.2019 року має заборгованість у сумі 12007,58 гривень, яка складається з наступного: 291,84 грн. - заборгованість за кредитом; 10567,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 547,98 грн. штраф (процента складова). Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року по дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які вона отримала 13.12.2019 року, але станом на 16.01.2020р. відзив на позов до суду не подала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2014 року відповідач отримала кредит в розмірі 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-32). Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. (а.с.7). Із матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 31.08.2019 року у неї наявна заборгованість у сумі 12007,58 гривень, яка складається з наступного: 291,84 грн. - заборгованість за кредитом; 10567,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 547,98 грн. штраф (процента складова). Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с.5-6). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту зі сплатою відсотків та неустойки. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернуті такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі: 291,84 грн. - заборгованість за кредитом ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Однак, що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] 10567,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 547,98 грн. штраф (процента складова), судом встановлено наступне. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 24.01.2014 року відсутня домовленість щодо сплати процентів, пені та штрафів за невиконання договору. При цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати пені, штрафів та комісії в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16 та правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц) Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами, пенею та штрафів не підлягають задоволенню. Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору за період з 24.01.2014р. по 31.08.2019р. становить: 291,84 грн. - заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». В решті частині позову щодо стягнення процентів, пені та штрафів в сумі 11715,74 грн.суд відмовляє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (02,43%) За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь позивача в розмірі 46,69 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial