Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

20.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача зазначивши, що [PERSON] являється його батьком, згідно свідоцтва про народження. Зазначає, що на даний час він навчається на денній формі навчання в Житомирському національному агроекологічному Університеті, термін навчання триває до 28.02.2016 року включно. Зазначає, що проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Навчання платне, на платній основі. Відповідач витрат по його навчанню не несе, матеріальної допомоги не надає, так як являється пенсіонером по інвалідності та отримує пенсію, крім того працює в Коростенському ПЕС начальником зміни, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на час його навчання в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% від прожитого мінімуму на час навчання в Житомирському національному агроекологічному Університеті з терміном навчання до 28.02.2016 року включно. Сторони до суду не з"явились, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, згоднен на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач який зареєстрований та проживає: [ADDRESS], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про направлення судових повісток на 09-30 годину 26.11.2014 року та на 09.20 годину 23.12.2014 року, тому суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином та до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, справа підлягає розгляду в заочному порядку. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224-225 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в заочному порядку. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача. Позивач досяг повноліття, навчається на денній формі навчання за рахунок власних коштів, сплачує за гуртожиток. Відповідач працює, отримує регулярний заробіток, але є інвалідом та пенсіонером. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження позивача, довідками №10-233 від 18.09.2014 року з місця навчання позивача. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання сина, має постійний регулярний дохід, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Частку аліментів яка підлягає стягненню необхідно зменшити враховуючи інвалідність відповідача та відсутність інших даних, які впливають на визначення розміру. Також суд бере до уваги той факт, що обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків, а не на одного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial