Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

28.08.2014 р. позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, у розмірі 28972.00 грн., посилаючись на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 12 жовтня 2012 року, відповідно до якої він позичив відповідачу кошти в сумі 1500 доларів США, відповідач зобов"язався повернути в строк до 02 квітня 2013 року кошти в сумі 2000 доларів США. По теперішній час відповідач зобов'язання не виконав. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути борг, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, без поважних причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими , що повідомлені про день час і місце розгляду справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму сумі 1500 доларів США, відповідач зобов"язався повернути в строк до 02 квітня 2013 року кошти в сумі 2000 доларів США, що підтверджується розпискою від 12 жовтня 2012 року. Відповідно до довідки Національного Банку України від 27.08.2014 р. офіційний курс 100 доларів США становить 1390 гривень. а загальна сума заборгованості складає 27800.00 гривень. Про існування невиконаного зобов`язання відповідачем свідчить наявність оригіналу розписки в кредитора - позивача по справі. Задовольняючи позовні вимоги, судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved