Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

26 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, а саме просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача, щомісяця на період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 06.11.2019 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив, де просив задовольнити позовні вимоги частково, через відсутність постійного доходу, не заперечував проти сплати аліментів у розмірі 500 гривень щомісяця. 13.11.2019 року позивач [PERSON] надала до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] , де просила її позов задовольнити у повному обсязі, оскільки потребує матеріальної допомоги, як особа яка продовжує навчання. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенняз таких підстав. Встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача у справі серії [NUMBER] .(а.с.5). Довідкою НН ІХТБ [PERSON] . за вих.№03 від 10.09.2019 року підтверджено факт того, що [PERSON] є студенткою 1 курсу заочної форми навчання, ступінь вищої освіти: бакалавр, форма навчання: контракт, термін навчання за курсом: з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року, планова дата отримання диплому: 30.06.2023 року.(а.с.8). Відповідно до ч.1ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1ст.200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина утвердій грошовій сумі і(або)у частці від заробітку(доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи свідчать, що відповідач є особою працездатного віку, але на даний час не працює, та не має постійного доходу. Обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання покладений на обох батьків. Відтак, можливо зробити висновок, що позивачка у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. При цьому суд враховує, що позивач у справі [PERSON] навчається на заочній формі навчання, а тому має можливість частково забезпечувати себе самостійно. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд вважає не доведеною можливість відповідача сплачувати аліменти щомісяця у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, але офіційно не працевлаштований, враховуючи право повнолітньої доньки, яка продовжує навчання на матеріальну допомогу від батьків, та з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 його доходу, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial