Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

01 липня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря Калугіна І.В., про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] . У заяві зазначено, що 28 червня 2019 року у відділення № 3 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» була госпіталізована [PERSON] , [INFO] . Місце реєстрації: [ADDRESS] . За рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя у 2001 році була визнана недієздатною, опікуном за рішенням суду від 22.07.2008 була призначена її сестра [PERSON] .. Перебуває на обліку у психіатра з 1964 р., стаціонарно лікувалась 6 разів. На теперішній час має діагноз виражена деменція внаслідок органічного ураження головного мозку. У зв`язку з психічним станом згоду на лікування не надала. У зв`язку з цим комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що хвора потребує примусової госпіталізації для лікування. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» лікар Світличний П.Є., який діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримав у повному обсязі, дав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додав, що хвора за своїм психічним станом потребує лікування у примусовому порядку в умовах стаціонару, але через психічний стан свідому згоду на лікування дати не може, тому просить заяву задовольнити, оскільки остання не в змозі самостійно здійснювати основні життєві потреби.\~ [PERSON] , щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, пояснення у судовому засідання не надала внаслідок психічного стану. Законний представник хворої [PERSON] у судовому засіданні підтримала доводи заяви та пояснила, що її сестра потребує госпіталізації, вона, як законний представник, згодна на\~ її примусову госпіталізацію. Прокурор проти задоволенні заяви не заперечував.\~ Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої та другої статті 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено вичерпний перелік підстав госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, а саме: сам факт встановлення в особи тяжкого психічного розладу (внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність) та можливість її обстеження або лікування лише в стаціонарних умовах. Обов`язок надання доказів вчинення або намір вчинити дії, небезпечні для такої особи чи оточуючих, або доказів того, що вона не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність у якості законних підстав для госпіталізації будь-яким нормативним актом не передбачений. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до статті 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частина друга статті 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Відповідно до частин першої та четвертої ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих; - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. нших правових підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: лікаря психіатра КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» Світличного П.Є., в.о. завідуючого відділенням № 7 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» Нелюбіна К.М., складеного за результатами комісійного огляду [PERSON] , 1962 року народження, має діагноз: виражена деменція внаслідок органічного ураження головного мозку. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки за відсутності лікування хвора неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. \~\~\~\~\~\~\~\~ Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи: по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об`єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги; по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації; по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації. Судом встановлено, що 28 червня 2019 року [PERSON] за направленням дільничного лікаря психіатра пуступила до Міської психіатрічної лікарні № 7 міста Маріуполя на стаціонарне лікування з діагнозом виражена деменція в наслідок органічного ураження головного мозку. В дану лікарню поступила вже не вперше, стаціонарно лікувалась 6 разів. З пояснень лікаря встановлено, що [PERSON] була госпіталізована у зв"язку з необхідністю невідкладної медичної допомоги, на даний час страждає психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для власного життя і здоров`я, погіршення психічного стану в разі ненадання допомоги та відмови в лікуванні. Критика відсутня. На підставі викладеного, приймаючи до уваги пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, суд дійшов висновку, що доводи заяви знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та вважає необхідним заяву задовольнити.

Outcome: approved