Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, на підставі угоди купівлі-продажу домоволодіння від 05.05.2007 року позивачка є власником 19/50 частин будинку [ADDRESS] загальною площею 54,9 кв. м.. Зазначена угода зареєстрована в КП МБТІ та РОН, номер запису 17145 в книзі 177-119, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2007 року. 12.09.2007 року за згодою позивачки за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання [PERSON], з яким позивачка фактично знаходилася у шлюбних відносинах та планувала зареєструвати шлюб. В зв'язку з тим, що стосунки між [PERSON] та відповідачем по справі погіршилися, останній в січні 2009 року забрав усі свої речі, добровільно покинув домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та в ньому більше не проживає. За будинком та присадибною ділянкою відповідач не доглядає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Ніхто перешкод відповідачу в проживанні не чинив, замків не міняв, сварок, що могли зумовити вимушене не проживання в будинку - не було, вселитися знову у будинок відповідач не намагався. На підставі викладеного, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а також обставини заявленого позову. Вона також пояснила, що відповідач добровільно покинув будинок. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений за місцем реєстрації, проте за зазначеною адресою не проживає, у зв'язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. За згодою позивачка суд розглядає справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] на підставі угоди купівлі-продажу домоволодіння від 05.05.2007 року є власником 19/50 частин будинку [ADDRESS] загальною площею 54,9 кв. м.. Зазначена угода зареєстрована в КП МБТІ та РОН, номер запису 17145 в книзі 177-119, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2007 року. 12.09.2007 року за згодою позивачки за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання [PERSON], з яким позивачка фактично знаходилася у шлюбних відносинах та планувала зареєструвати шлюб. В зв'язку з тим, що стосунки між [PERSON] та відповідачем по справі погіршилися, останній в січні 2009 року забрав усі свої речі, добровільно покинув домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та в ньому більше не проживає. Вищевказаний факт підтверджується актом від 30.12.2013р., який посвідчений ОСОН „Нова Слободка". Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач не проживає в будинку більше одного року без поважних причин, то позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved