Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

07.04.2015 року до суду звернулася [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту батьківства, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на обов'язкову частку у спадщині. 09.06.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги. Із позову вбачається, що з січня 1999 року [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON]. На початку березня 1999 року вона завагітніла від нього і [INFO] року народила сина - [PERSON]. З січня 1999 року по кінець грудня 2000 року позивачка і [PERSON] проживали разом і вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] визнав себе батьком народженої нею дитини, однак у зв'язку з труднощами, пов'язаними з його вихованням, припинив з нею сімейні стосунки і вона разом з дитиною переїхала до іншого місця проживання. Через відмову [PERSON] подати разом з нею заяву до органів реєстрації громадянського стану, запис про батька дитини у Книзі записів актів громадянського стану про народження був проведений 20 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянською стану м. Краматорська Донецької області за прізвищем матері - «[PERSON]», а ім'я і по батькові дитини були записані у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою - «[PERSON]». За життя [PERSON] визнавав себе батьком її дитини [PERSON], щомісяця відвідував його, спільно з ним проводив відпочинок, приймав участь у його вихованні, представив сина своїм родичам - рідній тітці [PERSON], двоюрідному брату [PERSON], старшому сину від першого шлюбу - [PERSON], брав сина на відпочинок на море, де вони відпочивали разом з іншими родичами. рім того, [PERSON] дарував сину подарунки, останнім з яких був дорого вартісний комп'ютер. [INFO] року [PERSON] помер. 03.09.2014 року [PERSON], як законний представник малолітньої дитини звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Басенко Катерини Миколаївни, яка прийняла її заяву і повідомила її про необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Під час розгляду справи у порядку окремого провадження було з'ясовано, що [PERSON] був складений заповіт, посвідчений Першою Краматорською нотаріальною конторою 11.08.2011 р. за № 1-5736, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Басенко К.М. № 334/02-14 від 18.12.2014 р., згідно з вищезазначеним заповітом квартира [ADDRESS] була заповідана [PERSON]. Крім [PERSON], після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Басенко К.М. в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, звернулися з заявами про прийняття спадщини син померлого [PERSON], та [PERSON] - особа, на користь якої, був складений заповіт, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Басенко К.М. №316,02-14 від 28.11,2014 р. 10 березня 2015 року на підставі заповіту посвідченого Першою Краматорською державною нотаріальною конторою 11.08.2011 р. за № 1-5736 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М., [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 397. Спадщина, на яку видане вищезгадане свідоцтво складається з двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,0 кв. м., в тому числі житловою 30,0 кв. м., що належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.01.2011 року виконкомом Краматорської міської ради, зареєстрованого в БТІ м. Краматорськ 21.01.2011 р. за № 32178570, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 397.10.03.2015 року [PERSON] зареєструвала право власності на вищезгадану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру, індексний номер витягу 34682161. На день смерті [PERSON] був малолітньою особою, оскільки йому не виповнилося 14 років, а тому має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. У разі, якби спадкування відбувалося за законом, спадкоємцем І черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України також був би син померлого -[PERSON]. Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.Таким чином, при спадкуванні за законом кожному з них належала б 1/2 частина двокімнатної квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS] враховуючи наявність у [PERSON] двох спадкоємців за законом. [PERSON] як неповнолітня дитина померлого має право на обов'язкову частку - 1/2 від 1/2 частини квартири:, яка розташована за адресою: [ADDRESS], тобто на 1/4 частини вищезазначеної квартири. Згідно зі ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Встановлення факту батьківства необхідно для одержання спадщини після смерті [PERSON] Просить встановити факт батьківства [PERSON], [INFO] року народження, уродженця м.Макарова острова Сахалін, відносно сина позивачки [PERSON], який народився [INFO] року в місті Краматорськ Донецької області. Визнати за [PERSON], [INFO], право на обов'язкову частку у спадщини у розмірі ? частини двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,0 кв. м., в тому числі житловою 30,0 кв. м., після смерті його батька [PERSON], [INFO], котрий помер [INFO] року. Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М., зареєстровано в реєстрі за № 397 в частині ? частки двокімнатної квартири [ADDRESS] Донецької області. Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на ? частини двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,0 кв. м., в тому числі житловою 30,0 кв. в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, пояснюючи, що померлий [PERSON] її батько, а [PERSON] її брат, але матері у них різні. При житті батько склав заповіт, посвідчений Першою Краматорською нотаріальною конторою 11.08.2011 р. за № 1-5736, згідно з яким заповідав їй квартиру [ADDRESS]. 10 березня 2015 року на підставі заповіту посвідченого Першою Краматорською державною нотаріальною конторою 11.08.2011 р. за № 1-5736 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М., їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 397. Позивачку вона бачила декілька разів, коли приходила до батька у лікарню. [PERSON] вона ніколи не бачила і про його існування їй не відомо. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що єдиними законним сином [PERSON] був [PERSON], який знав, що [PERSON] дочка його батька і що він заповідав їй квартиру, ніяких претензій до вказаної квартири немає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] їх друг, вони товаришували з 1995 року. Знають, що у нього є донька [PERSON], а також він особисто їм розповідав, що у нього є ще маленький син [PERSON], які проживає з мамою. Свідок [PERSON] пояснила, що знає позивачку з 1995 року, проживали разом в одному будинку. На її очах відбувалися стосунки між позивачкою та померлим [PERSON] Потім [PERSON] переїхала до [PERSON], а пізніше повідомила, що вагітна. Коли дитині був 1 місяць, позивачка повернулася додому, як вона пояснила із за того, що у них постійно відбуваються сварки на підставі того, що чоловік зустрічається з іншими жінками. Після цього [PERSON] неодноразово приходив до [PERSON] та дитини, дарував подарунки. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідними тіткою померлого [PERSON] Позивачку знає, як його останню цивільну дружину. У них є спільний син [PERSON], якого перший раз вона побачила, ще в колясці. Він постійно відвідував його, спільно з ним проводив відпочинок, приймав участь у його вихованні, представив сина їй та двоюрідному брату [PERSON], старшому сину від першого шлюбу - [PERSON], брав на відпочинок на море, де вони відпочивали разом з іншими родичами. Свідок [PERSON] дав аналогічні пояснення. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є соціальний працівник, вона доглядала [PERSON], коли він не вставав. Проживав він один, доглядала його тільки донька [PERSON], носила одяг,їжу. Він казав, що в нього є ще старший син, але вона його не бачила. Вислухавши пояснення сторін, свідків, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно копіі свідоцтва про народження, у [PERSON], який народився [INFO] року записано матір - [PERSON], батько [PERSON]. Із фотокарток вбачається, що [PERSON] проводив час з [PERSON], також познайомив та проводив час разом із старшим сином [PERSON], із сканкопії картини, подарованій сину, на зворотньому боці якої стоїть підпис померлого і напис «[PERSON] от отца». Із чека № СЗПД - 005081 від 20.03.2012 р. та гарантійного талону № СПД- 001504 від 20.03.2012 р., вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] комп'ютер. Згідно ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно із ст. 130 СКУ у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст. 128 СКУ. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини, у матері яка не перебуває у шлюбі, у випадках коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Таким чином суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачка довела, що батьком її неповнолітнього сина є [PERSON], що підтверджується поясненнями свідків, фотокартками, а також бажанням доказати цей факт, що виявилося в тому, що особисто позивачкою заявлено клопотання про проведення дорого вартісної генетичної експертизи. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Басенко К.М. № 334/02-14 від 18.12.2014 р. [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] отримала 10.08.2015 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на квартиру [ADDRESS]. Згідно ч.2 от. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.5 ст.1268 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 от. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідне ч.5 ст.1268 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна (вдова вдівець.) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно закону, як дитина померлого входить в першу чергу спадкоємців, якщо б не було заповіту. Але виходячи з вимог закону малолітня дитина спадкує незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, при спадкуванні за законом кожному з дітей, а саме [PERSON] та [PERSON] належала б 1/2 частина двокімнатної квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] як неповнолітня дитина померлого має право на обов'язкову частку - 1/2 від 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], тобто на 1/4 частини вищезазначеної квартири. Згідно зі ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Абзацом 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду "Україна: № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачене, що відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших, підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Пункт 3 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-13 87/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» передбачає, що відповідно до статті 1301 ЦК України, якщо свідоцтво про право на спадщину на частку неповнолітнього спадкоємця було видано іншим особам (іншим спадкоємцям), то судовий захист їх прав може здійснюватися шляхом визнання таких свідоцтв про право на спадщину частково (або повністю) недійсними та визнання за ними права на відповідну частину спадкового майна. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що слід визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М., зареєстровано в реєстрі за № 397 в частині ? частки двокімнатної квартири [ADDRESS] в м.Краматорську Донецької області та визнати за [PERSON], [INFO] право власності на ? частини двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,0 кв. м., в тому числі житловою 30,0 кв. в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved