overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

28.02.2014р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 9,5865 га, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, розташованої на території Іванівської селищної ради, Волноваського району, Донецької області. Після смерті батька, спадкоємцями першої черги є він і батьки померлого. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельний пай- державного акту на право власності на земельну ділянку на [PERSON], зберіглась його ксерокопія, ДН № 147611 від 15.07.2005 року. Тому просив суд визнати за ним право власності на спадщину на земельну ділянку площею 9,5865 га. Позивач на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право осорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 9,5865 га, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, розташованої на території Іванівської селищної ради, Волноваського району, Донецької області. Після смерті батька, спадкоємцями першої черги є він і батьки померлого. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору він не може, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельний пай- державного акту на право власності на земельну ділянку на [PERSON], зберіглась його ксерокопія, ДН № 147611 від 15.07.2005 року. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 9,5865 га. На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1220, 1221, 1222, 1223 ЦК України, ст.81 ч.1 п.г ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28.02.2014 р. Управління праці та соціального захисту населення Козельщинської районної державної адміністрації звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало стягнути 4 965 грн. 77 коп. незаконно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім»ям за період з 01.08.2013 р. по 30.11.2013 р. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач надала недостовірні дані про доходи за період з 01.04.2013 р. по 30.06.2013 р. В судовому засіданні представники позивача Данилюк О.М. і Кушко Н.В. підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, про місце і час судового засідання її повідомлено належним чином. Суд, вислухавши пояснення представників позивача і дослідивши інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Управлінням праці та соціального захисту населення Козельщинської районної державної адміністрації відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 р. [PERSON] 27.08.2013 р призначена державна допомога на період з 01.08.2013 р. по 30.11.2013р. в розмірі 2 300грн. При перевірці достовірності поданої [PERSON] декларації про доходи та майновий стан був встановлений факт надання недостовірних даних про доходи за період з 01.04.2013 р. по 30.06.2013 р. в розмірі 5 329грн. 94 коп., оскільки не були враховані доходи члена сім»ї [PERSON] з яким вона проживає у фактичних шлюбних стосунках, що призвело до невірного призначення допомоги як малозабезпеченій сім»ї за період з 01.08.2013 р. по 30.11.2013р. в розмірі 4 965грн. 77 коп. Зазначені кошти [PERSON] до цього часу не повернуті. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно, або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. В разі ж невиконання цього обов'язку набувачем майно підлягає стягненню в судовому порядку. Також відповідно до п.28 Постанови КМ України від 24.02.2003 р. №250 якщо сім»єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Враховуючи майновий стан [PERSON], яка не працює і має на утриманні троє неповнолітніх дітей і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

28.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на утримання дитини не надає. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, згідно якої просила справу розглянути без її участі, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у юридичному шлюбі з 21.01.2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 12. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 290 від 12.07.2012 р. (а.с. 4). Відповідач дійсно є батьком [PERSON]. Зі свідоцтва про народження вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, працює пресовщиком-вулканізаторщиком на СМЗ, цех 311, група 3, на утриманні більше нікого не має, будь-яких утримань з його доходу не проводиться, ніякими захворюваннями не страждає. Таким чином, виходячи з того, що відповідач як платник аліментів є працездатний, з його заробітку має проводитись стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановивши до стягнення на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам закону. Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

28.03.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 16.05.2006 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2589,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 26.07.2013 р. має заборгованість - 26682,23 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 26682,23 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 16.05.2006 р. отримала кредит у розмірі 2589,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 26.07.2013 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 26682,23 грн. (а.с.4-5), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 26682,23 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 266,82 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

28.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.07.2015 року у виконкомі Вербської сільської ради, Чечельницького району Вінницької області, актовий запис №5, оскільки шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені. Дітей від шлюбу немає.Вона працювала і проживала у місті Одеса, а відповідач проживав біля своїх батьків у селі Вербка. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, так як відповідач проживає з іншою жінкою.Після розірвання шлюбу бажає носити дівоче прізвище Кіяшко. У судове засідання позивач не з"явилася, направила до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує повністю, з"явитися у судове засідання не може, оскільки знаходиться на екзаменаційній сесії у Харківському державному універстеті залізничного транспорту. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, підтвердив, що певний час проживав з іншою жінкою, але на даний час припинив з іншою жінкою сімейні стосунки і надіється помиритись з позивачкою, просить надати строк для примирення. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 26.07.2015 року у виконкомі Вербської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Актовий запис № 5. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви та з пояснень відповідача у суді збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивачки, миритися з відповідачем вона не бажає. Їхня сім"я, не встигши зміцніти, фактично розпалась. Сторони тривалий час не підтримують сімейні стосунки і позивачка не бажає миритись, оскільки, як вбачається з позовної заяви та з пояснень відповідача у суді, відповідач зрадив позивачку і проживав з іншою жінкою. З пояснень відповідача у суді вбачається, що він винен у розпаді сім"ї, він намагався помиритись з позивачкою, але вона не побажала з ним миритись і не бажає навіть зустрічатись. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Суд вважає, що відповідач не надав суду достатньо доказів, які б свідчили, що їхню сім"ю можна зберегти . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції (а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивач сплатила 640 гривень судового збору , які необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

28.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 11 лютого 1994 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через несумісність характерів подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, уточнив і пояснив, що він бажає створити нову сім»ю, просив не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

28.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано ухиленням відповідача від надання позиівачу матеріальної допомоги на утримання дітей. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини своєї неявки не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі від якого мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Як убачається з матеріалів справи, відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дітей, що стало причиною її звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини 1 статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

28.04.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Оранта-Січ" з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. В позові позивач посилався на те, що 31 липня 2015 року об 11 годині 20 хвилин в с. Лозове Пологівського району Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ-21063" державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON], 15.09.2015 року постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER] була спричинена шкода на суму 42132 грн., позивачем було виплачено страхового відшкодування на суму 41132 грн., посилаючись на те, що відповідач в порушення вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, а позивач як страховик виплатив страхове відшкодування, прохав стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування страхових виплат в сумі 41132 грн., а також судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 1378 грн. 22.07.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

28.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина шишку [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач в судове засіданя не з"явився, подавши до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Позов визнає частково, просить стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25.10.2014 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач працездатний, не хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 25.03.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

28.05.2014 року до суду заявлено позов науменко Макисма Олександровича, в якому він вимагає розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований виконкомом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області 14.07.2012 року , актовий запис № 4. Ухвалою суду від 10.06.2014 року сторонам по справі: [PERSON] та [PERSON] був наданий строк для примирення два місяці , до 11.08.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте направив до суду свою заяву від 18.08.2014 року, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності , оскільки не має змоги з'явитись в судове засідання та наполягає на розірванні шлюбу ( а.с. 14 ). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що дійсно з травня місяця 2013 року вона проживає в [ADDRESS] біля своїх батьків разом із малолітнім сином [PERSON], якому 1 рік 6 місяців, а позивач проживає та працює в м.Києві. За цей період він щомісячно приїздив до неї та до дитини і лише з травня 2014 року у них припинені шлюбні стосунки. За час примирення вона намагалась зберегти сім'ю та просить шлюб з позивачем не розривати та надати ще один термін для примирення. Суд, вислухавши пояснення відповідачки , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 14.07.2012 року. Ухвалою суду від 10.06.2014 року ( а.с. 12 ) подружжю [PERSON] та [PERSON] було надано строк для примирення 2 місяці. Позивач [PERSON] надав до суду заяву від 18.08.2014 року ( а.с. 14 ), в якій наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з показів відповідачки [PERSON] з травня 2013 року подружжя проживає окремо , а з травня 2014 року між ними припинені шлюбні відносини, позивач миритися не бажає. Їхня сім"я не зміцнівши, фактично розпалась. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно та місце проживання дитини на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved