Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що вона та відповідач перебували в шлюбі з 30.12.2005 року по 15.10.2008 року. У шлюбі в них народилася дитина - [PERSON]. Відповідно до судового рішення відповідач сплачує їй аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів доходу. Вважала, що такий розмір аліментів не покриває половини її сьогоднішніх витрат на дитину. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохала суд збільшити призначений розмір аліментів до ? частки всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років та до винесення остаточного рішення зобов»язати відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] позові підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, вважали визначений судом розмір стягнутих аліментів в виді ? частини від всіх видів заробітку таким, що відповідає закону та підстав для збільшення даного розміру на утримання однієї дитини не має. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] /т.1 а.с. 8/. Дитина [PERSON] станом на час розгляду справи проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Також станом на час розгляду справи із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] стягуються на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2014 року у справі №22-ц/796/3745/2014 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2013 року і до повноліття дитини. / т.1 а.с. 83-84/. Також рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року, залишеним у цій частині без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2014 року, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину відповідно до ст. 185 СК України в розмірі по 200 грн. щомісячно з 30.08.2013 року і до повноліття дитини. /т.1 а.с. 81-84/. Відповідач [PERSON] з 05.04.2012 року працює на ПП «Завод комсомолець» за із його заробітної плати на підставі рішення суду вираховуються аліменти , що підтверджується довідкою ПП «Завод комсомолець» від 05.12.2014 року /т. 1 а.с. 95/. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктами 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави щодо збільшення розміру аліментів відсутні. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК). Враховуючи стабільний дохід відповідача у вигляді заробітної плати, попереднім судовим рішенням ухвалено рішення про стягнення аліментів в частці від заробітку. Посилання позивача на незадовільний стан здоров»я в даному випадку не є підставою для збільшення розміру аліментів, враховуючи , зокрема, що даний стан здоров»я позивач мала ще до ухвалення судового рішення, яким стягнуто аліменти в розмірі ? частки заробітку, що підтверджується наданими позивачем медичними довідками. Згідно ч.9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Інші позовні вимоги, крім зміни (збільшення) розміру аліментів, позивачем не заявлялися. Вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача до винесення остаточного рішення аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на місяць не ґрунтуються на вимогах закону. Позивачка вказує на те, що після ухвалення рішення суду у попередній справі вона переїхала до м. Лубен, в зв'язку з чим у неї виникли додаткові витрати щодо переведення в школу дитини, забезпечення умов її проживання, підготовки дитини до навчального року, навчання в музичній школі та танцювальному гуртку, повноцінне харчування, забезпечення одягом та взуттям, забезпечення мобільним телефоном тощо. Між тим, всі перераховані витрати є звичайними побутовими витратами, які за нормами СК України не впливають на відступлення від визначеного розміру частки. Крім того, позивачка в позові зазначає, що при ухваленні попереднього рішення по аліментах вона не була присутня в судовому засідання та не змогла висловити своїх заперечень, оскільки її не було повідомлено про розгляд справи. Проте, в цьому випадку позивачка не позбавлена права оскаржити дане судове рішення відповідно до закону. Крім того, за нормами 192 СК України підставою для зміни розміру аліментів є зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з батьків, проте, позивачка не довела, що після прийняття попереднього рішення, яким стягнуто аліменти в розмірі ? частки доходу, в неї змінилась якась з цих обставин.

Outcome: dismissed