Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Білопільської міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] в м. Білопілля Сумської області помер її батько [PERSON] , який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права, у тому числі на квартиру за зазначеною адресою, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу № НБЛ-85 від 10 липня 2001 року. За життя спадкодавець не складав заповітного розпорядження. На даний час спадщина ніким не успадкована. Вказує, що вона вступила в управління спадковим майном шляхом розпорядження особистих речей померлого та зберігання правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 червня 2019 року їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] строком два місяця. Зазначає, що має намір прийняти спадщину на вказану квартиру, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом та вільно розпоряджатись спадковим майном вона не може у зв`язку з тим, що довірителем [PERSON] , який представляв її інтереси по виконанню всіх дій пов`язаних із спадкуванням та продажем квартири через термінове відрядження по роботі не зміг своєчасно відкрити спадкову справу за її заявою про прийняття спадщини, а сама вона не в змозі юридично оформити свої спадкові права, оскільки є інвалідом ІІ групи з дитинства і потребує стороннього догляду. З приводу чого нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивач не може набути права на спадщину за законом після смерті спадкодавця, вона звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 05 червня 2020 року було відкрито провадження по цивільній справі та призначено її до підготовчого засідання (а. с. 22). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а. с. 27, 40 ). Представник відповідача Білопільської міської ради Сумської області у підготовче засідання не з`явився. Провідний спеціаліст юридичного відділу виконавчого комітету Білопільської міської ради Нікітенко А. надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, проти задоволення позову заперечень не мають, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а. с. 26, 38-39). Третя особа\~-\~приватний нотаріус\~Білопільського районного\~нотаріального округу\~Бойко О.І.\~у у підготовче засідання також не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 35). У зв`язку з неявкою сторін суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~13,\~ч.\~1\~ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Стосовно визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, суд враховує слідуюче. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу\~ч.\~1\~ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Судом встановлено,\~що батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 4). На підставі договору купівлі-продажу № НБЛ-85, укладеного 10 липня 2001 року через брокера брокерської контори № 007, на ім`я [PERSON] посвідчено продаж квартири під [ADDRESS] , що також підтверджується реєстраційним посвідченням (а. с. 6-7). [INFO] в м. Білопілля Сумської області помер [PERSON] , а [INFO] [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а. с. 5-6). За даними довідки Білопільської міської ради Сумської області від 21 травня 2019 року [PERSON] , 1946 року народження, який помер [INFO] був зареєстрований з 01 листопада 2001 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Згідно із довідкою-характеристикою Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» від 11 березня 2020 року № 223, право власності в БТІ на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу\~№ НБЛ-85,\~укладеного 10\~липня 2001\~року через\~брокера брокерської\~контори №\~007 (а. с. 8). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 11 березня 2020 року замовником на виготовлення технічної документації є [PERSON] (а. с. 9-10). Із висновку про вартість об`єкта оцінки вбачається, що станом на 30 травня 2020 року оціночна вартість об`єкту квартири [ADDRESS] , загальною площею 34,2 кв.м. становить 79 539 грн. (а. с. 14). Рішенням Білопільського\~районного суду\~Сумської області\~від 21\~червня 2019\~року визначено\~ [PERSON] \~додатковий строк\~для прийняття\~спадщини,\~яка відкрилась\~після батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~тривалістю два\~місяці з дня набрання чинності рішенням суду (а. с. 16-17). У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Зі змісту письмового роз`яснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. від 02 червня 2020 року вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , не вдається можливим у зв`язку з тим, що спадкоємець за законом [PERSON] повторно пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України (а. с. 11). Як вбачається, із зазначеного вище та досліджених письмових доказів у справі, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом та вільно розпоряджатись спадковим майном [PERSON] не може у зв`язку з тим, що довірителем [PERSON] , який представляв її інтереси по виконанню всіх дій пов`язаних із спадкуванням та продажем квартири через термінове відрядження по роботі не зміг своєчасно відкрити спадкову справу за її заявою про прийняття спадщини, а сама вона не в змозі юридично оформити свої спадкові права, оскільки є інвалідом ІІ групи з дитинства і потребує стороннього догляду. Згідно з п. 24 зазначеної вище постанови при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 01 червня 2019 року, спадкова справа після [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а. с.37 ). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що спадкодавець набув право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку, який був передбачений законодавством, що діяло на момент виникнення цього права шляхом вступу в управління спадковим майном шляхом розпорядження особистих речей померлого та зберігання правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Отже, позивач [PERSON] має право на спадщину після батька [PERSON] , але не може оформити її, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з повторним пропуском строку для прийняття спадщини по причинам, які не залежали від її волі. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved