Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

06 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], вказавши, що рішенням Теплицького районного суду від 31 березня 2010 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на дочку в розмірі 377 гривень щомісячно, починаючи з 15 березня 2010 року і до її повноліття. У зв'язку з тим, що даних коштів на утримання дитини не вистачає, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він знаходиться у службовому відрядженні. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідачем до поданої заяви про відкладення розгляду справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували поважність його неявки в судове засідання, з огляду на це суд вважає причину неявки відповідача неповажною, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-АМ № 220331. Рішенням Теплицького районного суду від 31 березня 2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] в розмірі 377 грн., починаючи з 15 березня 2010 року щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.07.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] залишила собі прізвище [PERSON]. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. У сукупності наведеного, суд визнає необхідним та достатнім зміну розміру аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття [PERSON] Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved