Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебувала в фактичних шлюбних відносинах з 1989р. по 2005р. Від спільного подружнього життя народилася донька - [PERSON], [INFO] Батьківство дитини встановлено у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 126 СК України. Відповідач матеріальної допомоги на утримання своє дитини в добровільному порядку їй не надає, вона самостійно не спроможна забезпечити їм достатній рівень життя, а тому просить суд призначити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердому грошовому розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засідання позивачка позов підтримала, пояснила, що відповідач матеріальним забезпечення дитини не цікавиться, вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, з цих підстав просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки по 500 грн. щомісячно , а також оплачує навчання доньки в художній школі по 250 грн. в місяць. Просив врахувати, що він має постійне місце праці, працює в ПП « [PERSON]» і його дохід складає 1160-1240 грн. в місяць, крім того на його утриманні знаходиться мати пенсіонерка, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі не більше 30% від його заробітної плати. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах з 1989р. по 2005р. Від спільного подружнього життя народилася донька - [PERSON], [INFO] Батьківство дитини встановлено у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 126 СК України. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] ( а.с.3) , батьком якої є [PERSON] Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В Законі України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком 6 до 18 років з 01.01.2014 року становить 1286 грн. в місяць . За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В даному випадку позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі . Проте відповідач має постійне місце праці, сталий дохід , який відповідно до довідки про доходи становить 1160-1240 грн. в місяць ( а.с. 18.) З урахуванням наведених положень ст. 181 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в частці від заробітку (доходу) . За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що відповідач має постійне місце праці, має стабільний дохід, є фізично здоровою особою, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах у нього не має, доказів сплати кредитних зобов'язань суду не представив, а отже спроможний , а також і зобов'язаний належно виконує свій обов'язок, передбачений ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що охорона прав дітей визначена, як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, визначеного державою для відповідної вікової категорії дітей, щомісячно до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів слід починаючи з 24.04.2014 року. З відповідача слід також стягнути витрати, пов"язані з розглядом справи : 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави . На підставі ст.181ч.5,182 ч.2,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial