Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що 09.06.2013 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони разом не проживають, не спілкуються і бажають розірвати шлюбні відносини. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дружини та дитини. На утримання дитини потрібно не менш 2000 грн., у зв»язку з тим, що позивач повинна щомісячно витрачати грошові кошти на лікарські препарати для дитини, вітаміни, дитяче харчування, засоби особистої дитячої гігієни. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі в додаткових витратах. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання дружини, з якою проживає дитина, так як він має постійну роботу, отримує високий дохід. Позивач не може працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Жодного джерела доходу, окрім допомоги батьків не має. Відповідач веде не бідний спосіб життя, що свідчить про його матеріальну забезпеченість. Позивач надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.06.2013 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони разом не проживають, не спілкуються позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дружини та дитини. На утримання дитини потрібно не менш 2000 грн., оскільки позивачу необхідно щомісячно витрачати грошові кошти на дитячий одяг, лікарські препарати для дитини, вітаміни, дитяче харчування, засоби особистої дитячої гігієни. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі в додаткових витратах на дитину. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання дружини, з якою проживає дитина, так як він має постійну роботу, отримує стабільний дохід. Позивач не має можливості працювати, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Жодного джерела доходу, крім допомоги батьків не має. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. На підставі викладеного суд вважає доведеним позов про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], а також аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дружини [PERSON], до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved