Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

\~22.11.2018 р ФОП [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит в сумі 15220 грн 87 коп та про відшкодування судових витрат. В позовній заяві позивач [PERSON] вказав, що 16 липня 2017 року відповідачка [PERSON] придбала у нього в кредит мобільний телефон Samsung S5260 вартістю 946 грн та мобільний телефон Samsung G350 вартістю 5938 грн., всього товарів на суму 6884 грн. За умовами договору купівлі-продажу товарів у кредит відповідачка зобовязувалась погасити борг в сумі 6884 грн до 16 липня 2018 року щомісячними платежами у розмірі не менше ніж 700 грн до 16 числа кожного місяця зі сплатою 3 % на залишок суми заборгованості щомісячно. Проте, свого зобов"язання\~ відповідачка не виконала, борг в сумі 6884 грн. не повернула, у червні 2018 р сплатила лише 200 грн процентів. Станом на 22.11.2018 року заборгованість [PERSON] складає 15220,87 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за основною сумою боргу (вартість телефонів) - 6884 грн , 3 % за користування кредитом на залишок суми заборгованості щомісячно - 3020,00 грн ; пеня - 2768,50 грн.; штраф за порушення умов договору - 1101,44 грн; сума інфляційних втрат - 1100,61 грн; три проценти річних за несвоєчасну сплату суми основного боргу - 262,00 грн. Тому просить стягнути з відповідачки в його користь 15220 грн,87 коп боргу та судові витрати. У зв'язку з малозначністю справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін, письмовий відзив на позов не подала, заяву про розгляд справи за йчастю сторін не подала. Дослідивши позовні вимоги,\~ письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2017 року між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу товарів у кредит (далі Договір), зокрема:\~мобільного телефону Samsung S5260 вартістю 946 грн та мобільного телефону Samsung G350 вартістю 5938 грн (а.с. 8). За умовами договору (п.2.2)\~ відповідач зобовязалась розрахуватись за товар не пізніше 16.07.2018 р. Оплата товару за договором здійснюється покупцем шляхом сплати щомісячного платежу до 16 числа у розмірі не менше ніж 700 грн (п.3.1). За користування кредитом покупець зобов'язаний щомісячно додатково сплачувати на користь продавця плату, що становить 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць - п. 3.2. Договору. Договором визначена відповідальність сторін у разі невиконання умов Договору. Так, за прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов'язаний\~\~ сплатити продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж. Крім того, у\~ разі допущення покупцем прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов'язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу, що наявний на останній день строку проведення чергового платежу\~ - п. 4.2 Договору. Позивач ФОП [PERSON] виконав свій обов"язок продавця та в момент продажу 16.07.2017 р передав відповідачці - покупцю [PERSON] мобільний телефон Samsung S5260 вартістю 946 грн та мобільний телефон Samsung G350 вартістю 5938 грн., що стверджується розпискою покупця від 16.07.2017 р (а.с.8 зворот). Як вбачається з Договору, [PERSON] в момент придбання мобільних телефонів Samsung S5260\~та Samsung G350 не сплачувала продавцю ФОП [PERSON] грошові кошти за придбання товарів - п. 1.2. Договору. Проте, відповідачка [PERSON] свого зобов"язання за Договором купівлі-продажу товарів у кредит від 16.07.2017 р не виконує, кошти за придбані товари не повертає. На час звернення до суду борг відповідачки перед позивачем щодо вартості придбаних нею мобільних телефонів Samsung S5260\~та Samsung G350\~ становить 6884 грн. , що стверджується наданим позивачем розрахунком. Означена сума боргу відповідачем не заперечується і не оспорюється. Згідно зі ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з розстроченням платежу. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов"язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. Судом встановлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу товарів у кредит з розстроченням платежу та визначили обов"язок покупця сплачувати проценти в розмірі 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць, про що свідчить досліджений договір та розписка відповідача. Строк дії Договору купівлі-продажу товарів у кредит від 16 липня 2017 р між ФОП [PERSON] та [PERSON] закінчився 16.07.2018 р (а.с.8). Прострочення відповідачем щомісячних платежів, передбачених Договором, має місце з 16.07.2017 р по 16.07.2018 р. З розрахунку вбачається, що за період з 16.07.2017 р по 16.07.2018 р. 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць за Договором становить 2478,24 грн (5836,00 грн боргу х 3% = 206,52 грн х 12 місяців = 2478,24 грн). Відповідачем сплачено 200 грн у червні 2018 р в рахунок погашення 3% за договором купівлі-продажу товару в кредит. А отже, розмір непогашених відповідачкою 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць за Договором в межах дії договору становить 2278,24 грн. Суд знаходить необгрунтованими позовні вимоги про нарахування 3% в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць за Договором за період з 17.07.2018 р по 22.11.2018 р, так як сума процентів передбачена Договором, може нараховуватись в період дії договору та після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 серпня 2018 року в справі № 761/13715/13-ц, провадження № 61-11145св18 (ЄДРСРУ № 75970017) , в якій в черговий раз підтверджена позиція, викладена у пунктах 91-93 Постанови [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж, та пені у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу, що наявний на останній день строку проведення чергового платежу суд керується таким. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Договору, укладеного між сторонами,, а саме п.4.2 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному Договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час п. 4.2 цього Договору передбачена також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошового зобовязання за Договором, який становить 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж . Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за Договором, укладеним між сторонами, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15. Тому суд прийшов до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачки в користь позивача штрафу, як цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Підстав для стягнення пені в такому разі суд не вбачає. Відповідно до розрахунку розмір штрафу, який становить 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж, становить за період дії договору з 16.07.2017 р по 16.07.2018 р 826,08 грн (6884,00 х 1% = 68,84 грн х 12 міс = 826,08 грн). Як вбачається\~ з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобовязань. Оскільки договором купівлі-продажу товару в кредит сторонами встановлений розмір процентів за час прострочення - 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць за Договором, то суд знаходить за необхідне застосувати вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України до боргу відповідачки перед позивачем за період прострочення після закінчення строку дії договору до часу звернення з позовом до суду, а саме: з 17.07.2018 р до 22.11.2018 р. Провівши розрахунки, суд встановив, що 3% річних, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 17.07.2018 р по 22.11.2018 р становить 68,84 грн (6884,00 грн х 3% річних : 12 міс х 4 місяці боргу = 68 грн 84 коп). Втрати позивача з урахуванням індексу інфляції, офіційно встановленого в Україні, становлять відповідно до розрахунку за період з моменту закінчення строку дії договору по час звернення з позовом до суду - з 17.07.2018 р по 22.11.2018 р - 355,42 грн (а.с.6). На підставі викладеного сума боргу відповідачки перед позивачем складає 10608 грн 58 коп і складається з: 6884,00 грн - борг по платі за вартість телефонів Samsung S5260 (вартістю 946 грн) та Samsung G350 (вартістю 5938 грн.), 2478,24 грн - несплачені проценти в розмірі 3% в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць за Договором, 826,08 грн - штраф як цивільно-правова відповідальність за невиконання зобов'язання, 355,42 грн - інфляційні витрати за період прострочення, 64,84 грн - 3% річних за період прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (69,69%), що становить 491,18 грн (а.с.1).

Outcome: partial