Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комсомольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на приватизацію житлового гуртожитку за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що на підставі ордеру виданого Комсомольською міською радою від 08.12.1998 р. вона заселилась в зазначену кімнату і з того часу до тепер вона там проживає та зареєстрована. В березні 2015 року звернулась з заявою до органу приватизації державного фонду Комсомольської міської ради Полтавської області щодо приватизації житлового приміщення у гуртожитку за адресою : [ADDRESS] , але розпорядженням органу приватизації державного житлового фонду Комсомольської міської ради Полтавської області їй було відмовлено у проханні щодо приватизації у зв'язку з відсутністю документа , що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Фактично вона з 1992 р. проживає в м. Комсомольськ Полтавської області і в період часу з 1992 р. по 1998 р. була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] на даний час зазначене приміщення не є житловим приміщенням і отримати дані про реєстрацію проживання та невикористання нею права на приватизацію державного житлового фонду неможливо у зв'язку з чим не має можливості взяти довідку про невикористання житлового чеку. Просить визнати за нею право на приватизацію житлового гуртожитку кімнати [ADDRESS] 30.09.2015 р. позивач надала заяву про збільшення позовних вимог в якій просить встановити факт її проживання в період часу з 10.05.19922 р. по 08.12.1998 р. в кімнаті [ADDRESS] та визнати за нею право на приватизацію зазначеної квартири. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини зазначені в заяві. Представник зацікавленої особи виконавчого комітету Комсомольської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява , згідно якої проти заяви не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Свідок [PERSON] показав суду , що його рідна сестра, яку він часто відвідував з 1991р. проживала в кімнаті [ADDRESS]. По сусідству з його сестрою в 1992р. в кімнату [ADDRESS] вселилась [PERSON], якій згодом в 1998р. в зв»язку з переїздом він допомагав перевозити речі в будинок [ADDRESS] Свідок [PERSON] показала суду, що раніше працювала черговою в гуртожитку [ADDRESS] куди в 1992р. в кімнату №422 вселилась [PERSON] і проживала там, як їй здається до 1999р. Суд, заслухавши пояснення позивача , показання свідків , дослідивши надані по справі письмові докази, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно розпорядження № 23-В від 02.04.2015 р. органу приватизації державного житлового фонду Комсомольської міської ради [PERSON] відмовлено у проханні приватизації жилого приміщення у гуртожитку за адресою : [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду передбаченого п.18 Положення про порядок передачі квартир , жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 р. , про що зазначено і у відповіді Комсомольської міської ради з зазначенням періоду з 01.07.1992 р. по 07.02.2002 р. та рекомендовано звернутись до суду (а.с.8,9). Згідно довідки КЖЕП № 1 [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 07.06.2002 р. , прибула з [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 11.02.2015 р. [PERSON] в списках на приватизацію значиться за адресою [ADDRESS], житловий чек не використовувала (а.с.7). Відповідно до ордеру № 118 серії Г від 08.12.1998 р. виданого Комсомольською міською радою [PERSON] надано кімнату [ADDRESS] на право заняття з сім»єю з 2 чоловік (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги , що рішення суду про встановлення такого факту може бути підставою для приватизації приміщення у гуртожитку , суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " від 31 березня 1995 року №5 з подальшими змінами, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Встановлення даного факту заявниці необхідно для отримання документа, що підтверджує невикористання нею житлового чеку для приватизації державного житлового фонду в порядку та на умовах, як він визначений п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року , і за умови встановлення зазначеного факту, вона зможе скористатися правом на приватизацію кімнати в гуртожитку, в якій проживає в теперішній час. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] в період з 10.05.1992 р. по 08.12.1998р. та цей факт підтверджується матеріалами справи , суд вважає , що в цій частині позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об»єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих гуртожитках ( другий абзац п.4 ст.5 Закону в редакції, яка діяла до 30.09.2011 року ). Згідно з абз.2 п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»в редакції, яка діє з 30.09.2011 року право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 передбачає подання серед інших документів і копії ордеру про надання жилої площі у гуртожитку, а також відповідно до п. 18,20 вищезазначеного положення і надання документів , що підтверджують невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду , якою може бути довідка з попередніх місць проживання . Дійсність ордеру №118- Г від 08 грудня 1998року на ім'я [PERSON] на вселення в кімнату [ADDRESS] у судовому порядку не оскаржувалась. Інформація, про наявність у позивача будь-якого іншого житла на праві власності, на час розгляду справи у суду відсутня. Згідно з п.п.10, 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Позовна вимога про визнання за позивачем права на приватизацію кімнати № 315 у гуртожитку за адресою вул. Строни, будинок [ADDRESS] , задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що таке право надано позивачу згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» і додаткового визнання не потребує.

Outcome: partial