Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася 18 грудня 2015 року до суду з позовом до [PERSON], вказавши, що на підставі свідоцтва про право власності їй на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її родичем, який на протязі тривалого часу разом з позивачкою не проживає, особистих речей його в домоволодінні немає. Жодних витрат на утримання житла він не несе у зв'язку з чим вона змушена нести також додаткові фінансові затрати на утримання житла, що створює їй фінансові труднощі. Позивач вважає, що реєстрація відповідача чинить їй перешкоди у користуванні власністю та порушує її права як власника житла, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених в позові та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся через засоби масової інформації. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з"явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутністі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт не проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідка вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS] (л.с. 9,10 - копії витягу та договору дарування). У вказаному домоволодінні крім позивача [PERSON] зареєстрований також відповідач по справі [PERSON] (л.с. 7-8 - витяг з домової книги), який згідно акту сусідів від 30.11. 2015 року, затвердженого Головою квартального комітету № 22, не мешкає в домоволодінні [ADDRESS] (л.с. 12 - акт). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність реєстрації [PERSON] у вказаному домоволодінні позбавляє можливості позивачки здійснювати право власності у повному обсязі. Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не з'явився, заперечень проти вимог позивача не надав, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved