Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про виселення та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що у відповідно до кредитного договору 21 вересня 2012 року між ТзОВ "Фінансова Компанія" "НАРОДНА ПОЗИКА" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2109001/006-КФІ/12, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 80000,00 грн., а відповідач у свою чергу зобов'язувався повернути позивачу кредит у повному обсязі в терміни до 21 вересня 2013 року зі щомісячною сплатою 42,00 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання позивачем укладено договір іпотеки від 21 вересня 2012 за яким іпотекодавець передає в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру ( загальною площею 39,5 кв.м.) у тому числі житловою площею 25,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із заборгованістю відповідача перед позивачем, він звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: двокімнатну квартиру ( загальною площею 39,5 кв.м.) у тому числі житловою площею 25,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рекомендованим листом направлялась відповідачу вимога про звільнення квартири та зняття з реєстрації від 01.12.2014 року №137-01/14, однак така залишена без уваги. Добровільно звільнити вказане приміщення відповідач не бажає, а тому просить постановити рішення про її виселення та зняття з реєстрації за даною адресою. Просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належно повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ч.4,224 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності, оскільки у справі є достатньо матеріалів для її розгляду по суті, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідності до кредитного договору № 2109001/006-КФІ/12 від 21 вересня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" "НАРОДНА ПОЗИКА" надало кредит [PERSON] на суму 80000,00 грн. терміном до 21 вересня 2013 року із щомісячною сплатою відсотків у розмірі 42,00 %, крім того з метою виконання зобов'язання позивачем укладено договір іпотеки від 21 вересня 2012 за яким іпотекодавець передає в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру (загальною площею 39,5 кв.м.) у тому числі житловою площею 25,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У зв'язку із заборгованістю відповідача перед позивачем, останній звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: двокімнатну квартиру ( загальною площею 39,5 кв.м.) у тому числі житловою площею 25,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 27.11.2014 р., виданої ЛКП "Навколо базару" в квартирі [ADDRESS] проживає та зареєстрована [PERSON] - [INFO] Позивачем направлялись відповідачці рекомендованим листом вимога про звільнення квартири та зняття з реєстрації від 01.12.2014 року №137-01/14(а.с.26-27), в якій зазначалась про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстрації протягом тридцяти днів з моменту отримання даної вимоги, але дана вимога була залишена без відповіді та над даний час відповідач користується квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до положень ст.ст.316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 386 ЦК України передбачені засади захисту права власності, а саме держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В зв'язку з тим, що відповідачка не звільнила житлове приміщення та не передала позивачу ключі від квартири, позивач позбавлений вільно та безперешкодно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном - квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.3 ст.109 ЖК України передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки відповідач отримала вимогу від позивача як нового власника добровільно звільнити квартиру [ADDRESS] протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, а тому суд вважає, що [PERSON] підлягає виселенню із житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житла. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ч.1 ст.7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У зв'язку з виселенням відповідача з квартири [ADDRESS], яке пов'язано, відповідно, з втратою ними права користування зазначеним жилим приміщенням, його реєстрація за вказаною адресою повинна бути скасована. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги позивача повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" "НАРОДНА ПОЗИКА" підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved