Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей Єлизавєти, [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони із відповідачем являються батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], однак на даний час батько дітей проживає окремо, ні утримання, ні виховання сина та доньки не здійснює, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. При цьому, зазначає, що відповідач має стабільний заробіток, отже і можливість надавати кошти на утримання дітей. До того ж вказує, що діти потребують додаткових витрат на харчування, іграшки, одяг, проїзд до навчальних закладів. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. При цьому позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності із вказівкою на підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач також надав заяву, де зазначає що позовні вимоги визнає частково і просить на утримання неповнолітніх дітей на користь позивача стягувати 1/3 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Справу просив розглянути за його відсутності, оскільки перебуває на військовій службі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони являються батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6,7). Позивач та відповідач проживають окремо. Неповнолітні діти сторін мешкають разом із матірю, знаходячись на утриманні останньої, відповідач, являючись батьком дитини, допомогу на утримання сина не надає у достатньому обсязі. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх сина та доньки, до досягнення останніми повноліття. Згідно\~ ст.60 ЦПК України\~ кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1\~ст. 189 цього Кодексу\~батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Як встановлено судом, відповідач є батькомнеповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Діти\~мешкають із матір'ю та перебувають на її утриманні, що сторонами не заперечується. Згідно із частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених\~статтею 184 СК України. У матеріалах справи відсутні відомості щодо незадовільного стану здоров'я дітей і відповідача, як і відомості стосовно перебування на утримані останнього інших непрацездатних члені сім'ї. Також [PERSON] не надав відомостей щодо одержуваних ним доходів, при цьому вказав що на даний час перебуває на військовій службі в районі АТО. Виходячи із принципу справедливості, того що батьки мають обопільне зобов'язання щодо утримання неповнолітньої дитини, а також з огляду на те що розмір коштів, які підлягають виплаті на утримання дитини повинен бути достатнім з огляду на її потреби, і разом з тим розмірним, враховуючи мету аліментного зобов'язання, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] та доньки Єлізавєти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Крім того, [PERSON] зазначалось у позовній заяві на необхідності стягнення із відповідача додаткових витрат повязаних із утриманням дітей. Однак, відповідних вимог позивач не висувала і судом вони не розглядаються. Згідно ст. 88 ЦПК України,\~ із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно\~ ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial