Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] міська рада Донецької області звернулася до Слов»янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що будинок по вулиці Островського, 48А Донецької області перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Святогірськ та знаходиться на балансі [PERSON] міської ради Донецької області. 20 березня 2005 року Установою охорони здоровя «Святі Гори», яке засновано на власності Донецької обласної ради профспілок [PERSON] (яка знаходилася у трудових відносинах з Установою охорони здоровя «Святі Гори») був наданий Ордер на право заселення житлової площі по вул. Островського , буд. № 48А, кімната № 36, м. Святогірська Донецької області, загальною площею 35,5 кв. м. У теперішній час в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO], її чоловік [PERSON], [INFO], її син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO]. Однак, з 25 травня 2010 року [PERSON] та її син [PERSON] не проживають, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не мають і взагалі нею не цікавляться. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], такими що втратили право користування квартирою № 36 по вулиці Островського, будинок № 48а м. Святогірська Донецької області. До судового засідання представник позивача [PERSON] міської ради Донецької області адвокат [PERSON], який діє на підставі Довіреності № 238-02-31 від 22 березня 2013 року не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 25 листопада 2015 року від представника позивача надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі ( а.с. 17). Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] до судового засідання не з»явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 17). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов»янської міської ради Донецької області до судового засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. 19 листопада 2015 року до суду надійшло Клопотання Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області про розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування Слов»янської міської ради Донецької області ( а.с. 18). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] міської ради Донецької області до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із матеріалів справи, будинок по вулиці Островського, 48А Донецької області перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Святогірськ та знаходиться на балансі [PERSON] міської ради Донецької області (а.с. 6,10). 20 березня 2005 року Установою охорони здоровя «Святі Гори», яке засновано на власності Донецької обласної ради профспілок [PERSON] (яка знаходилася у трудових відносинах з Установою охорони здоровя «Святі Гори») був наданий Ордер на право заселення житлової площі по вул. Островського , буд. № 48А, кімната № 36, м. Святогірська Донецької області, загальною площею 35,5 кв. м.(а.с. 7). Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.9 Постанови від 12 квітня 1985р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім "і наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Таким чином, з моменту реєстрації у відповідачів [PERSON] та її малолітньої дитини: [PERSON] виникло право користування чужим майном ( сервітут). Однак, як встановлено в судовому засіданні, у вищевказаному жилому приміщенні відповідачі [PERSON] та її малолітньої дитини: [PERSON] не мешкають з 25 травня 2010 року. У відповідності з вимогами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. [PERSON] до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи із роз»яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року зі змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім»ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). [PERSON] від 21 жовтня 2015 року, складеного депутатом [PERSON] міської ради Донецької області [PERSON], в присутності відповідального наймача [PERSON] та сусідів, встановлено, що [PERSON], [INFO], та її малолітня дитина: [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, але в квартирі не мешкають з 25 травня 2010 року і їх особистих речей у вказаній квартирі немає (а.с.8,12-13). Оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], та її малолітня дитина: [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу, не мешкають з 25 травня 2010 року без поважних причин і їх особистих речей у вказаному житловому будинку немає, суд приходить до обгрунтованого переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON], [INFO], та її малолітню дитину: [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 36 по вулиці Островського міста Святогірська Донецької області. Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок , квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла чотирнадцяти років є місце проживання її батьків ( усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя тощо, в якому вона проживає. На підставі викладеного,

Outcome: approved