Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

25.05.2020 року до Новобузького районного суду надійшов цивільний позов [PERSON] до відповідача [PERSON] за яким позивачка просила ухвалити судове рішення про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27.12.2019 року. До реєстрації шлюбу, з червня місяця 2019 року, вони почали проживати разом. В період спільного проживання позивачка завагітніла і на день подачі позову термін вагітності складав 37 тижнів, очікувана дата пологів - 16.06.2020 року. За весь період спільного проживання однією сім`єю у сторін по справі були різні погляди на життя, непорозуміння один одного. В березні місяці 2020 року відповідач залишив сім`ю та переїхав проживати за іншою адресою. З того часу відповідач [PERSON] перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання позивачки під час вагітності, хоча має таку можливість. Оскільки позивачка під час вагітності не має можливості самостійно забезпечити додаткові матеріальні витрат для забезпечення свого здоров`я та здоров`я майбутньої дитини, тому відповідно до ст..84 СК України, позивачка змушена звернутися до суду із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] аліментів, на своє утримання під час вагітності, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. 08.07.2020 року позивачка збільшила свої позовні вимоги. [INFO] позивачка народила доньку [PERSON] , яка знаходиться на повному її утримані. Зважаючи на те, що відповідач і надалі не надає допомоги на утримання позивачка та вже народженої доньки, самостійно позивачка не має змоги працювати, тому вона просила стягнути із відповідача також кошти на її утримання, як дружини, до досягнення донькою трирічного віку, а також стягнути кошти на утримання доньки [PERSON] , до повноліття останньої. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що вона проживає одна, при цьому у неї є старша донька, яка також перебуває на її утриманні, а тому позивачці матеріально важко утримувати на даний час і себе, і дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] та на утримання дружини до досягнення донькою трирічного віку, у розмірі по ј частці його заробітку. При цьому він заперечив проти стягнення з нього коштів на утримання дружини в період вагітності. Відповідач пояснив, що він офіційно не працює, проживає в селі разом із мамою, яка є інвалідом та також потребує допомоги. Через спалах коронавірусної хвороби він довгий час не мав змоги влаштуватися на роботу, при цьому він розуміє, що зобов`язаний утримувати свою доньку та допомагати позивачці матеріально в період декретної відпустки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, вважаючи його обґрунтованим, приходить до висновку про часткове задоволення позову, при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.12.2019 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований Баштанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №100 (а.с.6). Згідно довідки КНП «Багатопрофільна лікарня Баштанського району» від 22.05.2020 року № 111/2 [PERSON] перебувала на обліку в жіночій консультації по вагітності 37 тижнів ( а.с.8) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2020 року подружжя від шлюбу має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , де відповідач вказаний батьком, а позивачка - матір`ю. (а.с. 20) Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання № 136 від 22.05.2020 року ( а.с.10) та довідки Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області № 540 від 13.07.2020 року ( а.с.44) позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утримані. Судом встановлено із довідки Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області № 303 від 01.07.2020 року ( а.с.34) та довідки Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області № 308 від 03.07.2020 року ( а.с.35), що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , трудового стажу не має, не працює, проживає за рахунок коштів матері-інваліда [PERSON] . Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що їх з відповідачем дитина мешкає з нею, і відповідачем ця обставина не спростована, як і той факт, що відповідач регулярно матеріальної допомоги дитині не надає в достатньому обсязі. Відомостей про незадовільний стан здоров"я відповідача та про наявність інших утриманців суду не представлено. Згідно ч.ч.1, 2, 4- 6 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою і у змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, позицію відповідача про визнання позову в частині стягнення із нього аліментів на утримання дружини [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] трьох років, а також на утримання самої доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне позов задовольнити в цій частині у повному обсязі . Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини в період вагітності, то суд приходить до висновку про відмову у позові в цій частині виходячи з наступного. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини на утримання чоловіком під час вагітності незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачкою не доведено перед судом можливість відповідача надавати допомогу під час вагітності, тому суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про стягнення аліменти на утримання позивачки [PERSON] до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини, суд вважає за необхідне почати стягнення аліментів з дня народження дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial