Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

26 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" подало до суду позов про стягнення з [PERSON] заборгованості платежів за обліково спожиту електричну енергію. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка на договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою її проживання в [INFO], та не виконує зобов'язання оплати за спожиту електроенергію. Згідно даних лицьового рахунку, відповідачкою безоплатно спожито електричної енергії на суму 1432грн.66коп., заборгованість станом на 06 липня 2017 року. Ухвалою суду від 10 серпня 2017 року за клопотанням представника позивача було замінено первісного відповідача належним відповідачем [PERSON] У судове засідання сторони не з"явилися. У порядку ст.158 ЦПК України подали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, які суд задовольнив. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач без посвідчення реєстрації проживає за адресою [INFO] і за вказаною адресою обліково споживає електроенергію, що постачається підприємством позивача. У філії Снігурівського району ПАТ "Миколаївобленерго" за вказаною адресою відкрито лицьовій рахунок №43103954, по якому сальдо (заборгованість) платежів станом на 06 липня 2017 року рівне 1432грн.66коп. без обліку планових нарахувань. Відповідач у порушення п.20 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Нацкомісії з питань регулювання електроенергетики України 31.07.1996 року за №28 не здійснював оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку. В силу ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статтею 1213 ЦК України визначається, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно правовій позиції ВСУ, висловленій у постанові від 16 травня 2011 року у справі №3-38гс11, відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість (частина 2 статті 1213 ЦК України). Виявивши факт споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, позивач згідно з вимогами Правил та відповідно до приписів Методики виставив відповідачу до сплати рахунок за самовільно спожиту електроенергію, який в обумовлений строк так і не було оплачено. Відповідно до частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За встановлення обставини, що сторони не перебувають між собою в договірних відносинах, енергопостачальна компанія цілком обґрунтовано заявила позов про стягнення з відповідача суми боргу на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України. У справі, що розглядається, суд встановив, що відповідач не мав з позивачем договірних відносин, однак фактично споживав електроенергію, яка постачається його підприємством за місцем свого проживання та має відшкодувати шкоду у розмірі вартості обліково спожитої електроенергії. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і право енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачем в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок її безоплатного споживання, підлягає захисту. Однак, за сплати боргу на час розгляду позовних вимог по суті, а саме 10 серпня 2017 року, спір між сторонами у справі - відсутній. На підставі викладеного, суд ухвалює про відмову у задоволенні позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору, сплаченого за платіжними доручення №№335,347, датованими 18 та 25 липня 2017 року, оскільки плата за спожиту електроенергію відповідачем була внесена після подачі позову до суду.

Outcome: approved