overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

03 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено, що 29.06.1994 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Причиною розпаду сім'ї позивач вважає те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на життя. Сумісне життя припинилось з 2011 року. Крім того, позивач перебуває у фактично шлюбних відносинах з іншою жінкою та має намір створити повноцінну сім'ю. Спору про поділ майна немає. При таких обставинах примирення та збереження сім"ї позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач був відсутнім, хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день час та місце судового розгляду справи, проте від нього до суду надійшов лист, згідно змісту якого [PERSON] позов підтримує та просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні була відсутня, хоча належним чином повідомлена про день час та місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення їй судової повістки - виклику. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.06.1994 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.11.2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області ( а.с 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви, подальше сумісне подружнє життя їх з відповідачем неможливе та суперечить його інтересам, адже спільне життя не склалося і з 2011 року разом сторони не проживають. Крім того, у позивача є інша сім'я. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з відповідачем. Всі ці обставини свідчать про небажання позивача надалі мешкати однією сім'єю з відповідачем. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

03 жовтня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 23.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний 002-16502-230913, згідно якого відповідачу було відкрито рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 14 818,90 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 20 375,33 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний 002-16502-230913, згідно якого відповідачу було відкрито рахунок [NUMBER] та надано кредит в розмірі 14 818,90 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 24.07.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 20 375,31 грн., яка складається з: 12 355,31 грн. - тіло кредиту, 2 463,59 грн. - прострочене тіло кредиту, 439,95 грн. - заборгованість за відсотками, 5 116,48 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 20 375,33 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

03 жовтня 2014 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти , на утримання доньки [PERSON], [INFO], а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Посилалась на те, що 04 вересня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб. Вони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому вона вимушена вийти на роботу на неповний робочий день, отримує заробюітну плату лише у розмірі 1200грн., та цих грошей не вистачає на утримання дитини та на її утримання. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність суду не надав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.3). Вони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та вона сама утримує і виховує доньку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тоді як відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати до досягнення повноліття. Згідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років., а ч. 4 цієї статті передбачено, що право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює, працездатний за віком та за станом здоров"я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

03 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а місце перебування матері дитини [PERSON] невідоме. Враховуючи, що відповідач не надає допомоги на утримання свого сина, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав повністю та пояснив, що дійсно є батьком неповнолітнього [PERSON] і згодний надавати матеріальну допомогу на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі, але на даний час він не працює і доходу не має. Просив суд вирішити позов відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копій свідоцтва про народження (а.с.6) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. На підставі розпорядження №462-р від 21 листопада 2014 року та №32-р від 23 січня 2015 року Снігурівської районної державної адміністрації (а.с.8-9) [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та встановлено опіку над ним в особі позивача у справі. Згідно ч.4 ст.67 ЦК України опікун зобов"язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Враховуючи, що батько дитини не надає допомоги на утримання сина, є працездатним і взмозі надавати таку допомогу, суд ввжає, що вимоги позивачки грунтуються на законі, направлені на захист прав та інтересів малолітньої дитини, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

03 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заперечення проти позову, в яких позовні вимоги визнав частково в розмірі ? частини, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 185. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Смолинської сільської ради Чернігівського району № 200 від 24 березня 2015 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та області, разом з нею проживає дочка [PERSON], 2012 року народження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітини і відповідача, обставини даної справи, доводи позову та заперечення відповідача і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Правових підстав для стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини в сукупності з дослідженими матеріалами справи в судовому засіданні не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

03 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 21 серпня 1992 року зареєстрував шлюб із відповідачкою в м. Жидачеві, райвідділі ЗАГС Львівської області, актовий запис № 49. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], який в даний час є повнолітнім, та дочка [PERSON], [INFO]. Із відповідачкою вирішив розірвати шлюб через те, що у них часто виникали сварки, протягом останніх п`яти років спільно не проживають, сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Вважає, що сім"я існує формально, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сім»я розпалась остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає, а тому шлюб слід розірвати. Клопотань про зміну прізвища не поступало. Питання виховання неповнолітньої дитини позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 003-13063-80312 від 23 березня 2013 року відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію, встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 30 000 грн. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 09 квітня 2014 року становить 18050,00 грн.(3400,00 грн. - тіло кредиту; 6600,00 грн. - просрочене тіло кредиту, 00,00 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями- 8050,00грн.) Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений(оголошення в газеті «Високий замок» № 186 від 16.12.2014 року). Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про слухання справи у його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 09 квітня 2014 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 18050, грн. ( 3400,00 грн. - тіло кредиту; 6600,00 грн. - просрочене тіло кредиту, 00,00 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями- 8050,00грн.), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

03 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 001-13023-211211 від 21.12.2011 року, відповідачу було надано кредит в сумі 4860,00 грн. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 11.04.2014 року становить загальну суму 5076,65 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві просить розглянути справу у відсутності представника. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суду про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає що можливо ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує.Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'яза-ний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 11 квітня 2014 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 5076,65 грн.( 4860,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 216,65 грн. - заборгованість за відсотками), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

03 липня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно кредитної угоди укладеної відповідно до умов заяви №002-13792-141212 відповідачу було відкрито рахунок для погашення заборгованості № 29099007428165. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу споживчий кредит в сумі 1000,00 грн. на придбання товарів у суб`єкта господарювання, про що свідчить меморіальний ордер №58555049 від 17.12.2012 р. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15 квітня 2014 року становить 1508,44 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання повістки, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого згідно поданої заяви позивач не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 15 квітня 2014 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 1508,44 грн. (1000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 54,74 грн. - заборгованість за відсотками, 453,70 грн. - заборгованість за комісіями), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved