Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 19.12.2006 року померла [PERSON]. За її життя на імя позивача було складено заповіт, відповідно до якого вона заповідала йому все своє майно на час смерті. 03.03.2016 року державним нотаріусом Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі №94, а саме права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Донбас розміром 7,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного [PERSON], який помер 14.12.2005 року, спадкоємцем якого була його дружина крайня [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ДН №0046147, виданого Словянською районною державною адміністрацією 12.01.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №320. Позивач звернувся до Словянської районної державної адміністрації з заявою про видачу йому в натурі земельної частки. Розпорядженням голови Словянської районної державної адміністрації від 08.07.2016 року №244 йому було наданий дозвіл на розробку технічної документації, як власнику сертифіката на право власності на землю. В той же час отримати витяг та зареєструвати право власності позивач не зміг, оскільки на імя [PERSON], померлого 14.12.2005 року на підставі вказаного сертифікату виписаний державний акт о праві власності серії ДН №190914 на земельну ділянку, зазначений акт було виготовлено 07.08.2006 року через сім місяців після смерті останнього. Звернувшись у відділ Держгеокадастра Словянського району та м. Словянська з заявою про скасування зазначеного державного акту та видалення з Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру вказаних земельних ділянок Мечіковський отримав відмову. Враховуючи, що зазначений державний акт виданий після смерті [PERSON] позивач не може у нотаріусу спадкувати земельні ділянки. Так постановою державного нотаріусу Другої Словянської нотаріальної контори від 18.09.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки. У звязку з чим просить суд визнати за собою в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 19.12.2006 року, право власності на земельні ділянки, загальною площею 5,7853 га, а саме: -на земельну ділянку №213 (рілля), площею 4,4255 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1424280500:02:000:0251, розташовану на землях [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області в межах від А до Б землі гр. [PERSON]; від Б до В землі гр. [PERSON], гр. [PERSON]; від В до Г землі гр. [PERSON], від Г до А землі комунальної власності на території [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області, вартістю 137\~790 грн. 65 коп.; -на земельну ділянку №692 (пасовище), площею 1,3598 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1424280500:02:000:0712, розташована на землях [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області в межах: від А до Б землі гр. [PERSON], від Б до В землі гр. [PERSON], від В до Г землі [PERSON], від Г до Д землі гр. [PERSON], від Д до Е землі гр. [PERSON], від Е до Ж землі гр. [PERSON], від Ж до А землі комунальної власності на території [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області вартістю 5765 грн. 37 коп. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. В судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяви про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги просив задовольнити (а.с.6), таким чином суд вважає, що відповідно до ст. 223 ЦПК України можливо справу розглянути без участі позивача. 3. В судове засідання представник позивача адвокат\~[PERSON], яка\~діє на підставі витягу з договору на представництво інтересів №7 (а.с.52) та ордеру серія ДН №017856 (а.с.51) повідомлялась належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.64), вимоги просила задовольнити. 4. В судове засіданні представник відповідача [PERSON] сільської\~ради Словянського\~району Донецької\~області не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.62), таким чином суд вважає, що відповідно до ст. 223 ЦПК України можливо справу розглянути без участі представника відповідача. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 11.10.2018 року проведено по справі підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду (а.с.52) та витребувано з Другої Словянської державної нотаріальної контори довідки про рух спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої 19.12.2006 року та [PERSON] 14.12.2005 року, а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті вищезазначених осіб, а також запросити інформацію про те чи є заборона на відчуження спадкового майна, а саме: земельної ділянки №213, площею4,4255 га, кадастровий номер:1424280500:02:000:0251 та земельної ділянки №692, площею 1,3598 га, кадастровий номер: 1424288200:02:000:0712 що розташовані на землях [PERSON] селищної ради та залишилась після померлих, а також чи було розпорядження спадкодавців на зазначене майно на момент смерті. (Відповідь отримано). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~6. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО №170904 вбачається, що [PERSON], померла 19.12.2006 року у с. Староварварівка, Олександрівського району, Донецької області (а.с.7). \~ \~ \~ \~7. 08.12.2006 року, [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №01 секретарем виконкому Староварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (а.с.8), відповідно до якого все своє майно заповіла на імя [PERSON]. \~ \~ \~ \~8. 03.03.2016 року державним нотаріусом Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON], видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі №94, а саме права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Донбас розміром 7,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного [PERSON], який помер 14.12.2005 року, спадкоємцем якого була його дружина крайня [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ДН №0046147, виданого Словянською районною державною адміністрацією 12.01.1997 року (а.с.10). \~ \~ \~ \~9. Відповідно до розпорядження голови Словянської районної державної адміністрації від 08.07.2016 року №244 [PERSON] було наданий дозвіл на розробку технічної документації, як власнику сертифіката на право власності на землю. В той же час отримати витяг та зареєструвати право власності позивач не зміг, оскільки на імя [PERSON], померлого 14.12.2005 року на підставі вказаного сертифікату виписаний державний акт о праві власності серії ДН №190914 на земельну ділянку, зазначений акт було виготовлено 07.08.2006 року (а.с.19-21). \~ \~ \~ \~10. Як вбачається з рішення №РВ-1400327282018 від 19.07.2018 року (а.с.22), державним кадастровим реєстратором Відділу у Словянському районі міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області розглянуто заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 12.07.2018 року разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу установленим вимогам, а саме перетин ділянок з ділянкою 1424280500:02:000:0712 площа співпадає на 100%, заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги. \~ \~ \~ \~11. Відповідно до рішення №РВ-1400327292018 від 19.07.2018 року (а.с.24), державним кадастровим реєстратором Відділу у Словянському районі міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області розглянуто заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 12.07.2018 року разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу установленим вимогам, а саме перетин ділянок з ділянкою 1424280500:02:000:0251 площа співпадає на 100%, заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги. 12. З Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ділянки №13 (рілля), №262 (пасовища)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради (за межами населених пунктів) Словянського району Донецької області, вбачається: - земельна ділянка №213 (рілля), площею 4,4255 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1424280500:02:000:0251, розташована на землях [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області в межах від А до Б землі гр. [PERSON]; від Б до В землі гр. [PERSON], гр. [PERSON]; від В до Г землі гр. [PERSON], від Г до А землі комунальної власності на території [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області; -земельна ділянка №692 (пасовище), площею 1,3598 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1424280500:02:000:0712, розташована на землях [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області в межах: від А до Б землі гр. [PERSON], від Б до В землі гр. [PERSON], від В до Г землі [PERSON], від Г до Д землі гр. [PERSON], від Д до Е землі гр. [PERSON], від Е до Ж землі гр. [PERSON], від Ж до А землі комунальної власності на території [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області. 13. Відповідно до довідки №562/146-18 від 06.06.2018 року (а.с.45) Міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, вартість земельної ділянки №213 (рілля), площею 4,4255 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1424280500:02:000:0251, розташована на землях [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області становить 137\~790 грн. 65 коп. 14. Згідно до довідки №562/146-18 від 06.06.2018 року (а.с.46) Міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, вартість земельної ділянки №692 (пасовище), площею 1,3598 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1424280500:02:000:0712, розташована на землях [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області становить 5765 грн. 37 коп. 15. Відповідно до постанови державного нотаріусу Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] від 18.09.2018 року (а.с.49), відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті сестри [PERSON], яка померла 19.12.2006 року на право власності на земельну ділянку, у звязку з відсутністю документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку на імя спадкодавці. 16. З довідки наданої державним нотаріусом Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] №1032/02-17 від 19.10.2018 року (а.с.60) вбачається, що після померлого 14.12.2005 року [PERSON] заведено спадкову справу за заявою про прийняття спадщини за законом його дружини - [PERSON]. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку, площею 0,5890 гектарів, розташовану на території [PERSON] сільської ради с. Андріївка по вулиці Миру під номером 6 (шість) Слов'янського району Донецької області, яка належала померлому було видано на ім"я [PERSON] 12 грудня 2006 року за реєстром №2665. Після смерті [PERSON], померлої 19.12.2006року заведено спадкову справу за заявою про прийняття спадщини за заповітом її брата - [PERSON]. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Донбас розміром 7.5 в умовних кадастрових гектарах, належного [PERSON], який помер 14.12.2005року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, було видано 03.03.2016року за реєстром №94. Крім того, що після смерті [PERSON] залишився заповіт, посвідчений Староварварівською сільською радою Олександрівського району Донецької області від 08.12.2006 року зареєстрований в реєстрі під №01 на імя її брата - [PERSON]. V. Оцінка суду. 17. Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян здійснюється в межах норм, визначених цим Кодексом, і провадиться один раз по кожному виду використання. 18. Згідно до ст.118 ЗК України, яка регулює порядок надання земельних ділянок у власність громадянам, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність. Дане клопотання громадянина відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає у місячний строк і надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, а після його виготовлення приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання земельної ділянки громадянину у власність. 19. У відповідність ч.1\~ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. 20. Відповідно до ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад. \~ \~ \~ \~ \~ 21. Стаття 125 Земельного Кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права. \~ \~ \~ \~ \~ 22. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця, спадкоємець має право згідно з пунктом 66 Порядку державної реєстрації\~речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~від 25 грудня 2015 року №\~1127 подати документи, необхідні для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця. Перелік документів передбачений в статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До них належать: документи, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Підставою для державної реєстрації права власності відповідно до статті 27 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року. 23. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. 24. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. \~ \~ \~ \~ 25. Таким чином, оскільки земельна ділянка площею 5,7853 га, що розташована за адресою:с. Андріївка, діл 213,692, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва значаться за [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №190914від 07.08.2006 року, тому у позивача не має можливості здійснити державну реєстрацію документу, що підтверджує право власності на земельні ділянки. 26. Крім того, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7, зокрема про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). 27. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 28. Згідно\~до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 29. У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 30. Згідно із п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцю, нотаріусом проводиться за наявності зареєстрованих правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. 31. Спадкоємцем після померлої 05.08.2006 року [PERSON] є [PERSON]І, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом (а.с.10). В той же час державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №190914від 07.08.2006 року на імя [PERSON] був виданий після його смерті про що в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі здійснений запис №010616700301. 32. У звязку з чим, відповідно до рішень державного кадастрового реєстратора від 19.07.2018 року за №РВ-1400327282018 та за №РВ-1400327292018, було відмовлено позивачу у внесенні відомостей (змін в них) в Державному земельному кадастрі внаслідок невідповідності електронного документу встановленим вимогам, а саме: поземельна книга вже відкрита, заявлені свідчення (1424280500:02:000:0251) та (1424280500:02:000:0712) внесені в Поземельну книгу (а.с.22,24). 33. За таких підстав, суд вбачає, що відносно субєктивного земельного права створюється неможливість реалізації позивачем свого права на земельні ділянки через дублювання кадастрових номерів, позивач в свою чергу вичерпав всі засоби досудового врегулювання даного спору. 34. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 35. Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. 36. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6\~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). 37. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України\~набуття права власності\~це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом\~ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень\~ст.392\~ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. 38. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового\~рішення, та того, що в даний час позивач виконав всі можливі дії для державної реєстрації права власності на земельні ділянки, таким чином, його звернення до суду є єдиним видом захисту порушеного права. 39. У звязку з чим, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем [PERSON] на земельні ділянки, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 40. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved