Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

21.08.2014р. [PERSON] звернулася з вищеназваним позовом та просила змінити розмір аліментів визначений рішенням Ружинського райсуду від 06.04.2011 року в сумі 285 грн., та просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 550 грн., мотивуючи це тим, що відповідач є батьком її сина, який на данний час потребує матеріальної допомоги, якої відповідач не надає, а вона сама ніде не працює є інвалідом 3-ї групи та отримує пенсію по інвалідності в сумі 949 грн., з якої сплачує комунальні послуги (газ, електороенергію), необхідні кошти на школу, крім того прожитковий мінімум на дитину з 01.01.2014 року становить 1176 грн., а відповідно сума аліментів яка була стягнути по рішенню суду є меншою за мінімальну виплату аліментів на дитину, та становить 384.76 грн.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, та просила суд їх задовольнити. В судове засідання позивач не з"явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, надіслав до суду письмове заперечення в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON]. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оглянувши матеріала справи суд вважає що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03 листопада 2004 року виданого Вчорайшенською сільською радою Ружинського району Житомирської області, батьками [PERSON], [INFO] є позивачка та відповідач. Судом встановлено, що згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 06.04.2011 року [PERSON] зобов"язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 285 грн., щомісячно, до повноляття сина [PERSON], до [INFO] року. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності підстав, визначених законом, а саме: зміни обставин, які були підставами для визначення судом розміру аліментів. В матеріалах справи відсутні докази, що з часу постановлення рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 285 грн. стались зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршилось або поліпшилось здоров'я когось з них, які б давали підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів. Як вбачається з пояснень позивачки, на момент винесення попереднього рішення про стягнення аліментів вона хворіла, та ніде не працювала, оскільки за кілька років до цього потрапила в ДТП, крім того як вона пояснила попередній раз вона зверталася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів в розмірі ?, але відповідачем [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, та позовні вимоги були визнані частково, відповідач визнав аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 285 грн., на що позивачка погодилася і судом було винесене відповідне рішення, яке ніким не оскаржувалаося, тобто позиція позивачки була добровільною. Відповідно довідки виданої Управлінням пенсійного фонду в Ружинському районі, та посвідчення серії [NUMBER], [PERSON] перебуває на обліку в управлінні УПФУ в Ружинському районі та отримує пенсію у зв"язку з ІІІ-ю групою інвалідінстю в розмірі 949 грн.. Тобто з вищевикладеного вбачається, що на відміну від того часу коли визначався розмір аліментів судом, позивачка не працювала, та не отримувала прибутків, то на даний момент змінилося її матеріальне становище, оскільки вона почала отримувати пенсію В ході розгляду справи про зміну розміру аліментів встановлено, що відповідно поданого заперечення та доданих додатків, відповідач ніде не працює, відомості про його офіційне працевлаштування в матеріалах справи відсутні аліменти по попередньому рішенні сплачує вчасно, заборгованості не має, що підтвердила в судовому засіданні позивачка. Згідно довідки виконавчого комітету Прислуцької сільської ради [PERSON] фактично проживає, але не зареєстрований за адресою [ADDRESS] з [PERSON]. Подані позивачкою до матеріалів справи копії квитанцій про сплату комунальних послуг (газ, електороенергію) суд не приймає до уваги, оскільки платником в них зазначено [PERSON] Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо зміни обставин, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, та стали б підставою для збільшення зазначеного розміру аліментів. Безпідставними є також посилання суду як на підставу збільшення розміру аліментів у зв»язку із збільшенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до положень Закону України „Про індексацію грошових доходів населення", ч.2 ст.184 СК України наявність інфляційних процесів в державі є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, а понесені одним із батьків додаткові витрати, пов'язані з хворобою дитини, забезпеченням її фізичного, духовного та морального розвитку, є підставою для стягнення таких додаткових витрат відповідно до ст.185 СК України, а не для зміни розміру аліментів.

Outcome: approved