Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

24.03.2017 р. позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування вказує, що за розпискою від 06.02.2012 р. між нею, [PERSON], [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу належної їм квартири [ADDRESS]. Згідно даного договору, позивач передав 85000 грн., в розрахунок за вище зазначене майно. Після чого відповідач та його мати передали ключі від квартири і позивач став проживати у придбаній квартирі. Після підготовки усіх необхідних документів повинні були засвідчити данну угоду нотаріально, але оскільки через декілька днів [PERSON] було взято під варту, вони не змогли цього зробити. На досудовому слідстві постановою слідчого від 10.12.2012 було накладено арешт на ? частину спірною квартири. Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] було засуджено до позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. 22.12.2015 р. померла [PERSON], з якою позивач домовився, що коли [PERSON] відбуде покарання повністю, вони оформлять нотаріально договір купівліпродажу. На теперішній час вона не може зареєструвати право власності, просить зняти арешт, який накладено пізніше угоди купівлі-продажу, та визнати договір дійсним і визнати за нею право власності на квартиру згідно ст.ст.220,\~328, ЦК України, оскільки відбулося виконання угоди. Позивач в судове засідання з»явилась, підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю, оскільки в присутності свідка уклала угоду купівлі - продажу. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання з»явився, позов визнав повністю. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що була присутня під час купівлі-продажу спірної квартири сторонами, передачі ключів та грошей, з того часу позивач постійно нею користується. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, інформаційної довідки та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,а.с.5, 11-12, 6, квартира [ADDRESS], належала на праві спільної часткової власності з розміром часток 1/2 (за кожним) відповідачу [PERSON] та його матері [PERSON] , яка померла 22.12.2015 р., а.с.10. Згідно розписки від 06.02.2012, складеної [PERSON] і [PERSON], вони отримали від [PERSON] за продаж вищевказаної квартири кошти в сумі 85000 грн. та зобовязались нотаріально посвідчити угоду, а.с.4. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, позивач повністю виконала свої обов'язки по угоді, прийняла майно і сплатила кошти за нього, продавці-його власники ухилялися від нотаріального посвідчення договору, тому угоду, яка не потребує подальшої нотаріальної реєстрації, слід визнати дійсною, та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно постанови слідчого від 10.02.2012 р., винесеної у кримінальному провадженні відносно [PERSON], державним нотаріусом накладено арешт на всю квартиру [ADDRESS]. На час винесення постанови від 10.02.2012 р. [PERSON] та іншим співвласником було відчуджено спірну квартиру , уклавши угоду купівлі-продажу 06.02.2012 р., тобто майно вже не належало боржнику . Згідно зі ст.16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст.391 ЦК України\~- власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.59 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження»\~- особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту зі спірного майна, визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру. На підставі ст.ст.204, ч.2 220,\~368-372,\~391, 392, 655 ЦК України, ст.59 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження",

Outcome: approved