Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

22 липня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції із позовом про зняття арешту з майна. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у проваджені [PERSON] ВДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження № 36937976 відносно [PERSON] Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачці стало відомо, що 04 грудня 2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанову було винесено у звязку із виникненням заборгованості по аліментам, згідно виконавчого листа. Арешт було накладено на все майно, що належить позивачці, копію постанови позивачка не отримувала. Вважає, що арешт має бути знятий, так як заборгованість по аліментах, яка утворилась у позивачки згідно виконавчого провадження № 36937976, сплачена. Крім того, існує переплата, тобто рішення суду виконується у повному обсязі. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивачка звертається до суду та просить скасувати арешт та заборону відчуження з усього майна, що їй належить. Позивачка [PERSON], її представник адвокат [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явились, надали заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі представника [PERSON] ВДВС Маріупольського МУЮ, просить винести рішення на розгляд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконання виконавчого листа № 2/265/264, виданого 07 березня 2013 року Орджонікідзевським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь фізичної особи або державної установи, під опікою яких буде знаходитися знаходитись дитина аліментів на утримання [PERSON], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до повнолітня дитини. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 грудня 2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/265/264, виданого 07 березня 2013 року Орджонікідзевським районним судом, відповідно до ст.57 Закону України „Про виконавче провадження", було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що їй належить. За даними [PERSON] відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 12 серпня 2015 року станом на 12 серпня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] відсутня. Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи той факт, що заборгованість по аліментах у позивача відсутня, а арешт з майна, належному позивачу на праві власності, державним виконавцем не знято, суд вважає, що наявність арешту на рухоме та нерухоме майно позивача порушує її право власності щодо розпорядження зазначеним майном. Відновлення порушеного права власності у даному випадку можливе шляхом звільнення майна з-під арешту. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про зняття арешту з майна. Враховуючи наведене,

Outcome: approved