Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

26 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Павлівської сільської ради Білопільського району, право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051309 від 14 червня 1996 року. Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] , який в свою чергу успадкував її від своєї сестри [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що залишилась після смерті матері, вона звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Бойко О.І., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Павлівського сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з`явився, в.о. голови [PERSON] направила листа про розгляд справи без участі їхнього пердставника, позов визнають повністю. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. в судове засідання не з`явилась, направила суду листа про розгляд справи без її участі, але своєї думки з приводу позову не висловила. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, хоча належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у [ADDRESS] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно та майнові права (а. с. 8). Відповідно до довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 27 лютого 2019 року №273/162-19, на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 17 травня 1996 року №67 на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат серії СМ №0051309 від 14 червня 1996 року на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Павлівської сільської ради Білопільського району, КСП «Обрій» (а. с. 9). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 04 лютого 2019 року №121, заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався. Після її смерті спадщину прийняв брат померлої [PERSON] , який розпорядився предметами домашнього вжитку та особистими речами, здійснював догляд за будинком та городом, тобто фактично вступив в управління спадковим майном, але юридично спадщину не оформив (а. с. 8, 10-11). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04 жовтня 2019 року №57810920 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а. с. 43). Тобто судом встановлено, що [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на земельну частку (пай), яку він прийняв у спадщину, але не оформив після смерті своєї сестри [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 04 лютого 2019 року №122, від імені померлого [PERSON] виконкомом сільської ради посвідчено заповіт за №18 від 02 лютого 2001 року, який не змінювався та не відмінявся. Заповіт складено на [PERSON] , позивача у справі, яка після смерті [PERSON] спадщину за заповітом не прийняла. [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав зі своєю дружиною [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину (а. с. 13-14). [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю позивача, що підтверджується рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року №573/973/17 та свідоцтвом про смерть матері позивача (а. с. 16, 19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28 серпня 2019 року №1168/02-31 вбачається, що [PERSON] подала приватному нотаріусу Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , на підставі якої 18 січня 2017 року була заведена спадкова справа №23/2017 (а. с. 24, 42, 50-56). Таким чином, судом встановлено, що в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), яку фактично успадкувала її матір, але у зв`язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, вона позбавлена можливості зробити це в позасудовому порядку (а. с. 24). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Павлівської сільської ради Білопільського району, право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051309 від 14 червня 1996 року, в порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] та яка успадкувала вказану земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON] , який, в свою чергу, успадкував її від своєї сестри [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved