Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] та його представник звернулися до Бахмацького районного суду з позовом до Державного агенства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг України в Чернігівській області, Стрільницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач є власником транспортного засобу «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER], яким 19.02.2014 року близько 10:30 год. на автомобільній дорозі загального користування Борзна-Стрільники-Бахмач керував його син [PERSON], котрий, рухаючись в напрямку с.Стрільники з дотриманням вимог дорожніх знаків, зокрема щодо обмеження швидкості руху до 50 км/год. і з лівої сторони дороги побачив групу людей, а через декілька секунд прямо перед автомобілем - падаюче дерево, яке впавши, деформувало передній капот, переднє праве крило, розбило передню праву блок-фару, передній правий покажчик повороту та передню декоративну решітку радіатора. Коли [PERSON] телефонував в міліцію, то люди, які прибули на місце ДТП прибрали дерево з дороги та відкинули уламки. Оскільки водій автомобіля не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, то порушень Правил дорожнього руху в його діях позивач та його представник не вбачають і вважають, що відповідачами були допущені порушення при виконанні робіт, пов»язаних з видаленням порослі на узбіччі дороги, дана діяльність є джерелом підвищеної небезпеки, а тому в солідарному порядку Державне агенство автомобільних доріг України, Служба автомобільних доріг України в Чернігівській області, Стрільницька сільська рада Бахмацького району Чернігівської області та [PERSON] повинні відшкодувати позивачеві матеріальні збитки в сумі 5061.61 грн., а також, понесені внаслідок душевних страждань і переживань моральні збитки в сумі 2000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити з вищевикладених підстав. Представник відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України в судове засідання не з»явився, подав на позовну заяву письмові заперечення, просить розглянути справу без його участі та відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог до Укравтодору. Представник відповідача - Служби автомобільних доріг України в Чернігівській області в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі, просить відмовити в їх задоволенні і суду пояснив, що дорога Борзна-Стрільники-Бахмач є дорогою загального користування і знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг в Чернігівській області; всі роботи, які проводились Стрільницькою сільською радою на даній автодорозі 19.02.2014 року, в порушення вимог ст.26 ЗУ «Про дорожній рух», виконувались без відому і дозволу Служби автомобільних доріг в Чернігівській області та відповідних органів; лист, на який посилається представник Стрільницької сільської ради як на доказ уповноваження Службою автомобільних доріг сільської ради на проведення вищевказаних робіт носить рекомендаційний характер і жодним чином не може розглядатися як документ, що надає сільській раді право на проведення робіт з вирубки насаджень на узбіччях вищевказаної дороги. Окрім того, зауважив, що згідно чинного законодавства при визначенні вартості матеріального збитку експерт повинен скласти акт, натомість позивач та його представник в підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля надали звіт. Запевнив, що вини Служби автомобільних доріг в Чернігівські області в ДТП, яка сталася 19.02.2014 року немає, оскільки жодна посадова особа не була притягнута до будь-якого виду відповідальності за неналежний стан доріг чи інші дії чи бездіяльність, що призвели до ДТП, в якому автомобіль позивача отримав пошкодження, а також вважає, що позовна заява [PERSON] належним чином не оплачена судовим збором. Представник відповідача - Стрільницької сільської ради Бахмацького району в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі, просить відмовити в їх задоволенні і суду пояснив, що він вже четвертий рік працює сільським головою в с.Стрільники і постійно має справу з критичною ситуацією на автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач із-за густих насаджень акації, які заважають руху транспортних засобів; сільська рада неодноразово зверталася до різних інстанцій з цього приводу, зокрема до автодору, але постійно отримувала відмови у зв»язку з відсутністю відповідного фінансування. На початку 2014 року постало питання видалення порослі на вказаній автодорозі, сільська рада, отримавши в автодорі схему організації руху транспортних засобів, попереджувальні знаки та таблички, ініціювала участь жителів с.Стрільники у вирубці акації на автодорозі Бахмач-Стрільники-Борзна на громадських засадах, він сам особисто, як сільський голова, також приймав участь у даних роботах, які проводились декілька днів. Син позивача, який керував автомобілем і за участі якого сталося ДТП, щодня по декілька разів на великій швидкості, яка перевищувала швидкість, зазначену на знаках, які були встановлені на даному відрізку автодороги, проїзжав повз людей, які проводили випилювання акації. Також пояснив, що 19.02.2014 року він був у м.Бахмачі, з»явився на місце події через 2 хв. після ДТП і бачив, що гальмівного шляху від належного позивачу автомобіля на дорозі не було, водій протягнув гілку ще 5 м від місця наїзду на неї, оскільки відволікся від дороги і знехтував правилами дорожнього руху. Роботи на автодорозі сільська рада ініціювала і проводила за рішенням виконкому з дозволу Бахмацького райавтодору, але самого рішення виконкому в наявності немає. [PERSON] в трудових відносинах з Стрільницькою сільською радою не перебуває. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також, позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі і суду пояснив, що не вбачає своєї вини в тому, що автомобіль позивача зазнав пошкоджень 19.02.2014 року, оскільки вирубка акації проводилась з дотриманням всіх встановлених правил, зокрема були розставлені відповідні знаки та таблички, окрім того, була присутня людина, яка, в разі необхідності, рухами та жестами попереджала проїзжаючі повз працюючих людей автомобілі про небезпеку. Вирубка акації на автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач проводився декілька днів, він особисто на прохання голови сільської ради брав у ній участь, водій автомобіля «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER] по декілька разів на день, не зважаючи на знаки та таблички, на великій швидкості, проїзджав повз працюючих на вирубці порослі людей. Запевнив, що водій вказаного вище автомобіля в»їхав у вже лежаче дерево і заперечує той факт, що дерево впало на автомобіль позивача. Згодом на місце події прибули працівники міліції, які відібрали у присутніх пояснення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що 19.02.2014 року, коли сталася ДТП на автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач, він був за кермом автомобіля «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER], який належить його батьку. Коли він рухався по вищевказаній дорозі зі швидкістю приблизно 50 км/год., оскільки на даній ділянці стояли знаки, які обмежували швидкість руху та таблички, які попереджували про вирубку дерев, то на автомобіль раптово впало дерево. Після ДТП він викликав працівників ДАІ і РВУМВС, які відібрали пояснення в очевидців події, не бачив, щоб вони складали схему ДТП чи проводили якісь заміри, він сам зробив фотографії на місці події. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він разом з [PERSON] 19.02.2014 року на автомобілі «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER] в якості пасажира рухався по автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач. На початку лісосмуги бачив дорожній знак, [PERSON] зменшив швидкість приблизно до 30-50 км/год. і продовжив рух, згодом вони побачили на узбіччі приблизно 3-4 людей і падаюче дерево, водій десь за 15-20 м почав гальмувати, але зіткнення з деревом не уникнув і в»їхавши у нього, протягнув по дорозі. До дерева підійшли невідомі люди, розпиляли його і прибрали все навкруги. [PERSON] викликав міліцію, а він пішов до с.Стрільники. Запевнив, що коли дерево падало, то жодних попереджувальних сигналів їм ніхто не подавав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він також 19.02.2014 року приймав участь у вирубці акації на автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач. [PERSON] пиляв дерева, а він стояв на узбіччі і слідкував за автомобілями, що наближалися, щоб у разі небезпеки, попередити їх про це. Коли спиляне [PERSON] дерево упало, то автомобіль позивача перебував на відстані, яка приблизно дорівнює розміру футбольної площадки, свідок став жестами зупиняти втомобіль, що на великій швидкості наближався, але водій вказаного авто не зреагував і в»їхав у крону дерева. В момент зіткнення дерево вже лежало на землі, а не падало. Також свідок запевнив, що на місце ДТП виїзжали працівники ВДАІ, які у присутніх відбирали пояснення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. суду пояснила, що 19.02.2014 року вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] та іншими жителями с.Стрільники брала участь у вирубці насаджень на автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач, бачила, як автомобіль відповідача на великій швидкості в»їхав у лежаче на дорозі гілля, в той день було морозно, на дорозі була легка ожеледь, а швидкість автомобіля, який в»їхав у гілля була близько 90 км/год. На місце ДТП виїзжали працівники ВДАІ, проводили заміри, відбирали пояснення. Заслухавши пояснення сторін, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи і було встановлено в судовому засіданні, позивач є власником транспортного засобу - «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER]. (а.с.4-5), яким іноді керує його син [PERSON] 19.02.2014 року близько 10:30 год. на автомобільній дорозі загального користування Борзна-Стрільники-Бахмач, рухаючись в напрямку с.Стрільники на вищевказаному автомобілі, син позивача [PERSON] потрапив в ДТП, в ході якої належний позивачу автомобіль було пошкоджено падаючим деревом. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 25.02.2014 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER] становить 5061.61 грн. (а.с. 32-59). Згідно Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 р. № 301, автодорога Борзна-Стрільники-Бахмач (Т-25-23) є територіальною дорогою загального користування. В судовому засіданні було встановлено і не заперечується сторонами, що вищевказана автомобільна дорога знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг в Чернігівській області. Відповідно до положень ст.10 ЗУ «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Відповідно до п.2.1. Положення про службу автомобільних доріг у Чернігівській області, метою діяльності Служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується. Згідно п.2.2. вищевказаного Положення предметом діяльності служби, окрім іншого, є організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій та споруд; фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд згідно із законодавством; розробка і здійснення у взаємодії з органами Державтоінспекції заходів з питань безпечної експлуатації автомобільних доріг, мостів та інших штучних споруд. Згідно п.3.2. Положення Служба зобов»язана організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху на них. Відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про дорожній рух», при виконанні робіт в смузі відведення автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, якщо це загрожує безпечному чи безперебійному руху транспорту і пішоходів, організації, що відповідають за утримання автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, можуть закрити чи обмежити рух на основі погодженого з Міністерством внутрішніх справ України ордера, який видається відповідним дорожнім органом, а в містах - службою місцевого державного органу виконавчої влади та місцевого самоврядування. У ордері викладаються умови заборони або обмеження руху, порядок інформування про це учасників дорожнього руху, заходи щодо безпеки дорожнього руху і строки проведення робіт. Порушення цих вимог тягне за собою матеріальну відповідальність організацій, що виконують роботи. Обмеження або заборона руху без ордера можливі лише у випадках, пов'язаних із стихійними явищами, а також з необхідністю виконання аварійних робіт, про що повідомляється місцевим органам державної виконавчої влади, органам місцевого самоврядування і відповідним підрозділам Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.12 ЗУ «Про автомобільні дороги», орган державного управління автомобільними дорогами загального користування має право встановлювати за погодженням з відповідними державними органами з безпеки дорожнього руху тимчасові обмеження руху транспортних засобів при проведенні ремонтних та інших робіт на автомобільних дорогах загального користування; Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.19 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 року №2862-IV основними обовязками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них державними стандартами та нормами. Згідно повідомлення філії «Бахмацький райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» № 35 від 11.07.2014 року вбачається, що уповноважені особи філії не виготовляли і не затверджували будь-яку документацію стосовно робіт з вирубки чагарників на автомобільних дорогах загального користування в Бахмацькому районі у період з 01.01.2014 року по дату надання повідомлення. Згідно повідомлення ВДАІ Бахмацького РВУМВС №6630 від 10.07.2014 року вбачається, що протягом січня - лютого 2014 року схеми організації руху транспортних засобів при виконанні робіт з вирубки чагарників на автомобільних дорогах загального користування у Бахмацькому районі не проводились. Згідно постанови слідчого СВ Бахмацького РВУМВС від 28.02.2014 року, яка міститься в оглянутих в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження № 12014270070000117 від 19.02.2014 року, відкритого за заявою [PERSON] за ч.1.ст.194 КК України, вбачається, що дане кримінальне провадження було закрито, оскільки сума матеріальних збитків, завданих [PERSON] 19.02.2014 року близько 10:30 год. внаслідок пошкодження автомобіля «Мерседес-Бенц Віто» падаючим деревом на автодорозі на під»їзді до с.Стрільники «не підпадає під поняття великих розмірів» у розумінні ч.1 ст.194 КК України. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи на автодорозі загального користування Борзна-Стрільники-Бахмач 19.02.2014 року Стрільницькою сільською радою були організовані і за участі жителів села проводились роботи по випилюванню насаджень дерев та кущів на узбіччях, під час яких сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Причинно-наслідкового зв»язку між діями Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг в Чернігівській області та шкодою, заподіяною [PERSON] суд не вбачає, оскільки Державне агентство автомобільних доріг України не є особою, відповідальною за відшкодування шкоди, завданої внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг загального користування в Чернігівській області, а вищевказані роботи на автодорозі загального користування Борзна-Стрільники-Бахмач 19.02.2014 року проводились Стрільницькою сільською радою без відому і дозволу Служби автомобільних доріг в Чернігівській області. Щодо дій відповідача [PERSON], то суд вважає, що дана особа була залучена до випилювання насаджень на автодорозі Борзна-Стрільники-Бахмач Стрільницькою сільською радою і діяла за вказівкою вищевказаного органу без проведення відповідного інструктажу та вжиття заходів безпеки. Окрім того, діяльність по випилюванню насаджень на узбіччях дороги суд вважає джерелом підвищеної небезпеки, з огляду на те, що згідно п.5 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Оскільки Стрільницька сільська рада не вжила належних заходів щодо дотримання безпеки при організації та здійсненні діяльності, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здійснила дані роботи не маючи відповідних дозволів на їх проведення та не провівши погодження вказаних робіт з уповноваженими органами, то суд вважає, що Стрільницька сільська рада є належним відповідачем по даній справі і повинна нести обов»язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачеві, оскільки між діями вказаного відповідача, які не узгоджувались з вимогами чинного законодавства, та заподіяною позивачеві шкодою, вбачається причинно-наслідковий зв»язок. Щодо посилання представника Стрільницької сільської ради на те, що роботи на автодорозі загального користування Борзна-Стрільники-Бахмач 19.02.2014 року сільською радою були організовані і проводились з відому і дозволу Служби автомобільних доріг у Чернігівській області, який був наданий листом вищевказаної Служби № 2292/05 від 23.12.2013 року, то суд не може взяти їх до уваги, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні даний лист був адресований заступнику голови Бахмацької РДА, а не Стрільницькій сільській раді і носить рекомендаційний характер, а не уповноважує на вчинення певних дій. Також, суд не може взяти до уваги надану представником Стрільницької сільської ради копію схеми організації руху транспортних засобів при виконанні робіт з вирубки чагарників на автомобільних дорогах загального користування у Бахмацькому районі, оскільки суду не було надано оригінал вказаного документа, на запит суду філія «Бахмацький райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» та ВДАІ Бахмацького РВУМВС повідомили, що не погоджували та не затверджували вказану схему, окрім того, з даної схеми не вбачається якої саме автодороги загального користування у Бахмацькому районі вона стосується. Відповідно до положень ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2. Постанови Пленуму ВСУ N 6 від 27.03.92 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд, сприяючи всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз»яснював сторонам положення ст.10 ЦПК України, проте, інших доказів, ніж ті, що містять матеріали справи суду надано не було, тому, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 11 ЦПК України, суд вирішує справу в межах заявленого позову на підставі наявних доказів. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що внаслідок дій Стрільницької сільської ради позивачу були спричинені матеріальні збитки, які складаються з вартості відновлювального ремонту КТЗ «Мерседес-Бенц Віто» д/н [NUMBER] в розмірі 5061.61грн., що підтверджено звітом про визначення вартості матеріального збитку від 25.02.2014 року. Окрім того, згідно зі ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1, 2 п.1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди суд виходить з фактичних обставин справи. Моральна шкода в даному випадку - це понесення душевних страждань, які позивач зазнав у зв»язку з пошкодженням належного йому автомобіля. З огляду на вищевикладене, зважаючи на глибину вказаних вище душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн. є дещо завищеним, він не відповідає обставинам події, величині моральних та душевних страждань позивача, оскільки його основним життєвим цінностям шкода не спричинена. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що із Стрільницької сільської ради на користь позивача для відшкодування моральної шкоди слід стягнути 1000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з Стрільницької сільської ради на користь позивача слід стягнути судові витрати пов»язані зі сплатою судового збору в сумі 487.20 грн. Щодо посилання представника Служби автомобільних доріг в Чернігівській області на те, що дана позовна заява належним чином не оплачена судовим збором, оскільки квитанція про його сплату спершу була приєднана до матеріалів позовної заяви у справі № 728/578/14 за позовом [PERSON] до Державного агентства автомобільних доріг, Стрільницької сільської ради, [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної ДТП, яка була залишена без розгляду на підставі ст.207 ЦПК України, а потім до позовної заяви у даній справі, то на думку суду, яка узгоджується з позицією ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в інформаційному листі від 27.09.2012 №10-1386/0/4-12 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір», якщо позовну заяву було залишено судом без розгляду з підстав, передбачених частиною першою статті 207 ЦПК, а позивач у порядку частини другої цієї статті знову звернувся з позовом до суду в загальному порядку, він вправі використати при цьому первісний документ про сплату судового збору, але за умови, що суму відповідного збору йому не було повернуто. Сумнівів у тому, що таке повернення не було здійснене, суд не має, тому вважає, що даний позов належним чином оплачений судовим збором, який підлягає стягненню з відповідача. Також, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного. Позивачем в підтвердження понесених судових витрат, пов»язаних з наданням правової допомоги надано договір про надання юридичних послуг від 03.06.2014 року, укладений між ним та адвокатом [PERSON], квитанція до прибуткового касового ордеру №3 від 17.06.2014 року та акт наданих юридичних послуг адвоката від 01.07.2014 року. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з акту надання юридичних послуг, на усні та письмові консультації з юридичних питань надані позивачу адвокатом та складання позовної заяви адвокатом було затрачено 3 год., вартість яких була визначена адвокатом в 1455 грн. ( 485 грн. - за консультації + 970 грн. - за складання позовної заяви), на участь в судових засіданнях адвокатом затрачено 3 год. 15 хв. (23.06.2014 року - 30 хв., 02.07.2014 року - 2 год. 13 хв. (що складає 133 хв.), 22.07.2014 року - 32 хв.), тому, виходячи з вартості його послуг за 1 год. та затраченого часу на надання правової допомоги позивачу, загальна сума, яка підлягала б відшкодуванню складає 3030.60 грн. (1455 грн. за роботу адвоката поза судовим засіданням і 1575.6 грн. - за роботу в судових засіданнях), проте, оскільки позивачем згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 17.06.2014 року адвокату було сплачено 2500 грн., то сама ця сума підлягає відшкодуванню, оскільки вона належним чином підтверджена і не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Щодо судових витрат, пов»язаних із залученням спеціаліста, то вони належним чином не визначені і не підтверджені відповідними письмовими доказами, тому не можуть бути відшкодовані. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial