Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

02.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що 20.11.2009 року за домовленістю з [PERSON] , він придбав у нього належний йому будинок з надвірними будівлями за вищевказаною адресою. Власник передав йому ключі а позивач йому кошти в сумі 2000 грн. Натомість [PERSON] зобов"язався укласти із ним нотаріально оформлений договір купівлі -продажу, однак до цього часу свого зобов"язання не виконав. Позивач увесь цей час, протягом 11 років, вільно відкрито володіє даним майном та вважає, що набув його на законних підставах. Позивач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Відповідач у судове засідання не з"явився, подавши клопотання, про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно виписки із погосподарської книги обліку виконкому Грушківської сільської ради (а.с.12) [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 20.11.2009 року (а.с.10) [PERSON] продав [PERSON] належний йому будинок по [ADDRESS] за 2000 грн. та в усному порядку зобов"язався укласти із ним договір купівлі-продажу у належний спосіб. Однак до теперішнього часу нотаріально-посвідчений договір між сторонами не укладений з вини відповідача, в результаті чого позивач не має можливості вільно розпоряджатись належним йому майном. Письмовими свідченнями [PERSON] та [PERSON] (а.с.13-14) підтверджується факт купівлі [PERSON] будинку у [PERSON] . Позивач по теперішній час вільно відкрито володіє придбаним будинком з надвірними будівлями, здійснює їх ремонт. Приймаючи рішення, суд керується наступним. На підставі ст.344 ЦК України набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Частина 1 статті 344 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито й безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває права власності на нього. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved