overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

18 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, розміром 6,1900 га, що розташована на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У встановлений строк [PERSON] прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Представник Довгалівської сільської ради до суду не з"явився, подав заяву в якій справу просив розглянути за його відсутності, вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть - а. с. 5) був власником земельної ділянки, розміром 6,1900 га, розташованої на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 8); після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину, що йому належала, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ був втрачений (а. с. 7). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]., був власником земельної ділянки, розміром 6,1900 га, розташованої на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом її прийняла, але в звязку з тим, що правовстановлюючий документ був втрачений не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на цю земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що відповідач кошти на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на свої користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову та до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2004 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2006 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 березня 2015, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач, не є завищеним та необхідний для утримання дитини. Вимоги про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23-х річного віку, на думку суду, є передчасними. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

18 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що з 2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 26 листопада 2008 року шлюб розірвано. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Після припинення спільного проживання відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з позивачкою. Просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4) сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Позивачка з дитиною мешкає у [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 10 березня 2015 року (а.с.5). Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але є працездатним і взмозі надавати доньці матеріальну допомогу у заявленому позивачкою розмірі. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

18 березня 2021 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1688, мотивуючи позов тим, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними втрачено почуття взаємоповаги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилась, в поданому позові просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 05 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1688 (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.6). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

18 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області , актовий запис №19. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками, мають різні погляди на сімейне життя. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №19, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 18.09.2011 року виконкомом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору щодо розподілу майна не має. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту. Відповідач заперечень проти позову або докази на спростування наведених позивачем позовних вимог не надав, що свідчить про його небажання зберегти шлюб. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між позивачкою [PERSON]. та відповідачем [PERSON] не склалось, шлюбні відносини подружжя були припиненні, сторони проживають окремо, в наданий судом строк на примирення не примирились і в позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

18 вересня 2014 року КП «Компанія» «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з відповідача [PERSON], [PERSON] в розмірі 2836,08 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності - Тихонова О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідачі не вносять плату за послуги по водопостачанню та водовідведенню, внаслідок чого за ними мається заборгованість за період з 01 лютого 2012 року по 01 липня 2014 року в розмірі 2836,08 грн. Просить суд стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість в розмірі 2836,08 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти суми боргу не заперечувала, зобов'язується сплатити всю суму боргу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень представника позивача, а також з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується послугами позивача, розмір заборгованості станом на 01 липня 2014 року складає 2836,08 грн. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифам. Відповідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

18 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою[ADDRESS]Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.09.2017 р. о 23 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є небезпечною для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 15.09.2017 р. о 23 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кулєшова лікарні КЗ „ДСШМД" ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, негативістична до матері. Виказує маячні ідеї впливу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 10674,41 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~ 12213,50 грн., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала . В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] \~укладений договір та надано кредит у розмірі 10674,41 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку \~борг складає 12213,50 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~ завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 12213,50 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

18 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами немає. Позивачка в ході судового засідання підтримала позовні вимоги. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім"я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. З пояснень сторін видно, що неповнолітні діти мешкають з позивачкою, а тому доцільно залишити малолітню дитину проживати з позивачкою. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

18 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 18.10.2016р. о 01 год. 40 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 18.10.2016р. о 01 год. 40 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК" ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований в часі та місті. Інструкції не виконує. Некритичний. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розлади психіки та поведінки в наслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved