Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зі позовом до [PERSON], у якому просила усунути [PERSON] від права на спадкування за законом, після смерті [PERSON] померлого [INFO]., посилаючись на наступні обставини. 30.04.2008 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], в вересні цього ж року син позивачки припинив шлюбні відносини з [PERSON]. Оскільки в вересні 2008 року позивачка поховала чоловіка, і дуже тяжко психологічно переживала цю втрату, у зв'язку із чим, її син переїхав жити до неї. У січні 2009 року [PERSON] став скаржитись на дуже сильні болі у правій руці, він почав звертатися до різних спеціалістів, які діагностували ущемлення нерву, йому були призначені численні масажі, електропроцедури, він довгий час лікувався в клініці, але лікування не покращувало його стан, а навпаки з часом його праву руку паралізувало, він не міг самостійно себе обслуговувати, у зв'язку з чим, йому знадобився сторонній догляд. Про те, що сину необхідна допомога було добре відомо відповідачці, тому що вона працювала у одній компанії. На протязі 2009 року та початку 2010 року стан [PERSON] різко погіршувався, а у 2010 році йому було діагностовано: «Картина об'ємного утворення верхньої долі правої легені( cancer), надключична вторинна лимфоденопатія справа, паталогичний перелом 1 ребра справа, вторинне ураження кісних структур (рак легенів)». Позичка за допомогою доньки, [PERSON], разом з сином вимушені були переїхати у квартиру по [ADDRESS], це було обумовлено тим, що він потребував постійної присутності медичного догляду, так як йому робили постійні обезболюючи ін'єкції, масажі, крапельниці. Весь час хвороби у сина він потребував постійного догляду, якій йому надавала лише позивачка та медичні працівники. Відповідачка жодного разу не поцікавилась станом здоров'я чоловіка, ані подзвонила не зайшла, тобто своєю бездіяльністю фактично уникала обов'язку забезпечити підтримку та допомогу [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка за свої кошти організувала та провела поховання сина, відповідачка ніяких коштів на його поховання не давала. Після смерті сина відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги після його смерті стала позивачка та неповнолітня донька. Відповідачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за спадщиною, на яку немає ніякого права. Таким чином позивачка змушена звернутися до суду з вище зазначеним позовом. Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12.02.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволені,усунуто [PERSON] від права на спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.10.2016 року , заяву [PERSON] від 11.08.2016 року про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину- задоволено,заочного рішення від 12 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину - скасувано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позов просили позов задовольнити, надали поясненя відповідні позову. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали просили суд відмовити у задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.ст.58-59 ЦПК України, докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Положення ст.ст. 1216, 1217 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, поданих судом у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.05.2016 року, актовий запис №813. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS]; 1/3 частин квартири [ADDRESS] ; земельної ділянки пл. 0, 061 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]; грошових вкладів в філії Одеського міського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України в сумі 5225, 00 грн., в ПАТ «Марфін Банк» в сумі 9850, 00 грн., в АТ «УкрСиббанк» в сумі 130, 55 грн.; автомобіля марки «Мазда» 626, легковий комбі, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], сірого кольору, д/н [NUMBER]. Відповідно свідоцтва про народження [PERSON]., є матер"ю [PERSON], про що зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.1996 року [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], про що зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька -[PERSON], [INFO], та мати - [PERSON] Як вбачається з нотаріальної справи №659/2011, 25 травня 2011 року з відповідними заявами про прийняття спадщини звернулась [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вказана норма викладена також у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» 21 березня 2013 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори були видані наступні свідоцтва про право на спадщину за законом: на імя [PERSON] свідоцтво № 5-326 від 16 березня 2013 року на 1/2 частини квартири [ADDRESS] (; свідоцтво № 5-374 від 21 березня 2013 року на 1/3 частку квартири [ADDRESS]; свідоцтво № 5-1265 від 18 липня 2013 року на 1/2 частку земельної ділянки пл. 0, 061 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER] ; свідоцтво № 5-336 від 21 березня 2013 року на 1/2 частку грошових вкладів в філії Одеського міського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України в сумі 5225, 00 грн., в ПАТ «Марфін Банк» в сумі 9850, 00 грн., в АТ «УкрСиббанк» в сумі 130, 55 грн. ; свідоцтво № 5-371 від 21 березня 2013 року на 1/2 частку автомобіля марки «Мазда» 626, легковий комбі, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], сірого кольору, д/н [NUMBER]; на імя [PERSON] свідоцтво № 5-330 від 16 березня 2013 року на 1/2 частини квартири [ADDRESS]; свідоцтво № 5-371 від 21 березня 2013 року на 1/3 частку квартири [ADDRESS] ; свідоцтво № 5-1270 від 18 липня 2013 року на 1/2 частку земельної ділянки пл. 0, 061 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]; свідоцтво № 5-382 від 21 березня 2013 року на 1/2 частку грошових вкладів в філії Одеського міського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України в сумі 5225, 00 грн., в ПАТ «Марфін Банк» в сумі 9850, 00 грн., в АТ «УкрСиббанк» в сумі 130, 55 грн.; свідоцтво № 5-387 від 21 березня 2013 року на 1/2 частку автомобіля марки «Мазда» 626, легковий комбі, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], сірого кольору, д/н [NUMBER]. Окрім того, судом встановлено що відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 30 квітня 2008 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №336 [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 27 вересня 2011 року [PERSON] звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2012 року було анульовано актовий запис №255 від 26 березня 2008 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], поновлено відповідний запис про шлюб між ними №1950 від 26 листопада 1993 року, а також анульований актовий запис №336 від 30 квітня 2008 року про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Проте, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2012 року було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2008 року та закрито провадження по справі. В подальшому, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2015 року , позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третіх осіб - державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори - задовольні частково. Визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON], а саме: №5-366 від 21 березня 2013 року; №5-371 від 21 березня 2013 року; №5-1270 від 18 липня 2013 року в частині розміру частки спадку, визначивши їй 1/3 частку спадку.Визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON], а саме: №5-382 від 21 березня 2013 року; №5-387 від 21 березня 2013 року; №5-1265 від 18 липня 2013 року в частині розміру частки спадку, визначивши їй 1/3 частку спадку. Визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON] №5-274 від 18 липня 2013 року та на імя [PERSON] №5-378, визначивши їм по 2/9 часток спадку кожній. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на: 2/9 частки квартири [ADDRESS],1/3 частки земельної ділянки пл. 0, 061 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER];1/3 частку грошових вкладів в філії Одеського міського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України в сумі 5225, 00 грн., в ПАТ «Марфін Банк» в сумі 9850, 00 грн., в АТ «УкрСиббанк» в сумі 130, 55 грн.;1/3 частку автомобіля марки «Мазда» 626, легковий комбі, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], сірого кольору, д/н [NUMBER].В задоволенні решти вимог [PERSON]- відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 02.03.2016 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2015 року, в вище зазначені частині залишено без змін. Позивачка звернулася до суду посилаючись на обставини викладені в позові, просила суд усунення від права на спадщину [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини та відноситься до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], про що свідчить довідка № 961 від 19.05.2011 року про склад сім'ю та реєстрації. Відповідно листа КП ОМБТІ та РОН від 06.12.2011 року за [PERSON], зареєстровано на праві власності майно: 1/3 частина кв.[ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖКХ 06.10.2004 р. [NUMBER]; кв.[ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу від 10.11.2004 року № 3414, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Калинюк О.Б. ; кв.[ADDRESS] на підставі договору купівлі -продажу від 30.03.2007 р. № 836 ,посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Главацким В.А. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка надала суду довідки, які свідчать що покійний [PERSON] у наслідок тяжкого захворювання перебував у стані, при якому за відсутності сторонньої допомоги його життєдіяльність перебувала у небезпеці (його діяльність чи бездіяльність могла нашкодити йому чи третім особам), відповідач будучи дружиною покійного знала про необхідність постійного нагляду та сторонньої допомоги, могла її надавати, проте ухилилась від надання такої допомоги, внаслідок чого з 2009 по 2011 роки [PERSON] перебував під постійним наглядом та отримував необхідної допомоги від матері та сестри. Як вбачається з висновку обстеження КТ органів грудної клітини від 22.08.2010 р. №4561, 24.12.2010 р.№ 4745 ,17.02.2011 р. № 653, проведеного у клінікі INTO-SANA , у [PERSON],1969 року народження встановлено об'ємне новоутворення верхньої долі правого легеня. Відповідно до епікризу наданого Одеськім обласним онкологічним диспансером, історія хвороби № 11728, амб.картка №8576, [PERSON],1969 року народження з 27.12.2010 року по 31.12.2010 року , проведено лікування лучевою терапією, клінічний діагноз опухоль верхній доли правого легкого.,лімфаденопатія, сторічне ураження кострих структур, патологічний перелом І ребра праворуч. Також, судом встановлено що 10.05.2011 та 13.05.2011 року [PERSON],1969 року народження , потребував швидкої медичної допомоги, про що свідчсть відповідні листи виклику швидкої медичної допомоги клінікі INTO-SANA. Відповідно до під п.3 п. 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того вказані обставаини підтверджуються допитаними в судовому засіданні свідками: [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], які показали, що [PERSON] останні роки життя страждав на тяжки хвороби, знаходився у безпорадному стані, у зв'язку з чим потребував стороньої допомоги, останнім часом не пересувався та не міг самостійно виходити із кватири., догляд та турботу за [PERSON] здійснювали його матір [PERSON] та його сестра , поряд з тим відповідач [PERSON] усунулася від надання будь якої допомоги та турботи спадкодавцю, не відвідувала його та не цікавилася його станом здоров'я. Відповідачка та її представник посилалися у судовому засіданні надали суду пояснення стосовно того, що с 2010 року [PERSON] розірвала відносити з [PERSON], та пійшла проживати окремо, після чого ніяких відносин з ним не підтримувала, пізднійше після розірвання відносин [PERSON] дізналася що останьому було встановлено діагноз тяжкої хвороби, також зазначили, що на час хвориби [PERSON] був матеріально забезпеченим та мав змогу найняли доглядальницю, тому вважають що спадкодавець не потребував допомоги з боку дружини. З наданих до суду доказів, судом досліджена довідка ТОВ «Інвестиційна група «Рост» від 30.12.2016 року , в якій зазначено що [PERSON] працював на підприємстві ТОВ "Інвестиційна група "РОСТ"" з 01.03.2005 р. по [INFO] на посаді заступника-генерального директора та був виключений зі списків особового складу [INFO] у зв'язку зі смертю,заробітна плата за 6 місяців перед смертю за період з 01.12.2010 р. по [INFO] складала 6356,85 грн. Також, судом досліджені документи ПАТ «УКРСИББАНК», а саме завірені копії договору про надання споживчого кредиту №11135878000, договору про надання споживчого кредиту №11135844000, іпотечного договору від 30.03.2007 р., іпотечного договору від 30.03.2007 р., виписка по кредитному договору №11135878000 [PERSON] за період з 30.03.2007 р. по 18.08.2015 р., виписка по кредитному договору №11135844000 [PERSON] за період з 30.03.2007 р. по 18.08.2015 р.. Допитаний в судовому засіданні свідк [PERSON] надав суду свідчення стосовно того що він є сином відповідачки був знайомий з чоловіком матері [PERSON], вони спілкувалися та мали нормальні добрі дружні відносини, конфліктів між ними не було, іншою інформацією стосовно відносин між його матерію та її чоловіка [PERSON] свідок не надав. Допитана в судовому засіданні свідк [PERSON] надала суду свідчення стосовно того що вона працювала разом з [PERSON] та [PERSON], та мали дружні стосунки, з годом [PERSON] повідомила що [PERSON] тяжко хворий та вона намагається знайти лікарів для його лікування, за допомогою знайомих пішукали лікарів за кордоном,однак як стало відомо пізднійше [PERSON] помер. Допитана в судовому засіданні свідк [PERSON] надала суду свідчення стосовно того що [PERSON] та [PERSON] спочатку мешкали у цивільному шлюбі, потім вони зареєстрували свої відносини та проживали разом на [ADDRESS], де вони робили ремонт, після сварки у літку 2010 року між ними, [PERSON] розірвала відносини з [PERSON], але з часом намагалася примиритися. Після смерті [PERSON] свідок та [PERSON] були на похоронах та були на поминаннях, [PERSON] надавала кошти що були зібрані співробітниками [PERSON]Також, свідок повідомила суду що знала проте що [PERSON] хворів, однак [PERSON] ніколи не казала щодо складності хвороби та стану чоловіка. Допитана в судовому засіданні свідк [PERSON] надала суду свідчення стосовно того що була знайома з [PERSON] по работі, у травні 2011 року дізналася що він захворів, Разом з співробітниками та [PERSON] шукали лікарів для нього. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом не приймаються до уваги показання свідків, допитаних з боку відповідачки, так як дані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не надали суду інформації щодо наявністі обставин які мають значення для вирішення справи, а саме чи спадкоємець за законом [PERSON] ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON],чи останній через тяжку хворобу був у безпорадному стані, та чи потребував він допомоги. Окрім того, зазначає що встановлення матеріального становище спадкодавця [PERSON] не звільняє його дружину спадкоємицю першої черги [PERSON] від надання останьому допомоги яку він потребував, у зв'язку з перебуванням його в безпорадному стані через тяжку хворобу. Відповідно до чинного законодавства,усунення, яке відбувається в силу судового рішення про усунення від права на спадкування за законом регулюється ч.5 ст.1224 ЦК України. Так, правовою підставою для застосування судом ч.5 ст.1224 ЦК України є сукупність таких обставин: 1. Спадкоємець за законом ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. 2. Спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. 3. Спадкодавець потребував допомоги. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Факт того, що [PERSON] перебував у безпорадному стані, в силу чого не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, підтверджується медичною документацією та свідченнями свідків з боку позивача. В процесі розгляду справи судом не встановлено обставин надання допомоги дружини - [PERSON] своєму чоловіку [PERSON], який тяжко хворів у зв'язку з чим знаходився у безпорадному стані, та потребував її допомоги, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та показання свідків, суд вважає встановленим, що відповідачка ухилялася від обов'язку утримання та допомоги важко хворому чоловіку хоча мала можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про усунення від спадщини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо посилання відповідача на застосування до відповідних право відносин строку позовної давності суд зазначає наступне. Разом з тим, згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача було надано письмову заяву про застосування стоку позовної давності. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, судом встановлено що право позивача на спадкування за законом було порушено від дня постановлення судом рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2015 року, яким визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON], а саме: №5-366 від 21 березня 2013 року; №5-371 від 21 березня 2013 року; №5-1270 від 18 липня 2013 року в частині розміру частки спадку, визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON] №5-274 від 18 липня 2013 року,та визнано за [PERSON] право власності на частку майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою подано позов до [PERSON] про усунення від права на спадщину, 04.02.2016 року. З урахуванням вище наведених обставин , судом встановлено що відповідний позов подано у межах позовної давності, тому відсутні підстави для застосування до цих позовних вимог позовної давності.

Outcome: approved