Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] в лютому 2017р. заявила позов до Київської міської ради, за яким просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після її сина [PERSON], померлого [INFO] Позов мотивований тим, що спадкодавець за життя набув право власності на вказану квартиру, проте в силу певних обставин не зареєстрував це право у відповідних органах, що перешкоджає позивачу прийняти спадщину. Представник позивача [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Відповідач свого представника в суд не направив, про час та місце судрового розгляду повідомлений належним чином, заперечень до позову не надходило. Представник Головного управління юстиції у м. Києві Кулик А.Ю. надіслав пояснення, за якими щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Представник Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації в суд також не з"явився. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі на наявних доказах. Судом встановлено таке. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений 08 грудня 1995 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П. за реєстровим №2084, [PERSON] належить право власності на квартиру [ADDRESS]. [PERSON], як це вбачається з наданих документів, хоч і не був зареєстрований за вказаною адресою, проте з дня придбання постійно проживав. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 12.10.2016р. до майна померлого в Дванадцятій київській державній нотаріальній канторі заведена спадкова справа № 13/2016. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину за померлим прийняла тільки мати спадкодавця - [PERSON] Проте, нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру відмовлено, в тому числі і за підстав того, що спадкодавцем не зареєстровано право на квартиру відповідно до законодавства, що діяло на час її придбання. Дійсно на договорі купівлі-продажу, відсутня відмітка органу БТІ про реєстрацію права власності на квартиру. Тому, суд визнає відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії правомірною, оскільки вона заснована на приписах ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з того, що спірна квартира була придбана [PERSON] на законних підставах, не зважаючи на те, що право власності на квартиру не було зареєстроване в належних органах, суд знаходить що це право має увійти до складу спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 393 ЦК України встановлено, що власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. Таким чином, з урахуванням того, що на спірне майно може претендувати територіальна громада м. Києва, суд визнає, що позов заявлено правильно, і з аналізу наведених вище доказів в їх сукупності підстав для відмови в задоволенні вимог позову не вбачає.

Outcome: approved