Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) згідно сертифікату серії ДП №0327109, на яку на ім'я померлої оформлено державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №054376 на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №1018 від 18 жовтня 2002 року площею 6,150 гектарів в межах згідно плану. Земельна ділянка розташована на території Вільненської сільської ради. Позивач зазначила, що після смерті матері для оформлення спадкових прав на зазначену земельну ділянку вона звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) згідно сертифікату їй відмовлено, у зв'язку з тим, що до нотаріальної контори спадкоємцем представлено заповіт, посвідчений 09.11.2001 року секретарем Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за р. №455 складений на ім'я [PERSON], а в її паспорті серії [NUMBER] виданому 09.08.2001 року Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області її прізвище зазначено як - [PERSON]. У зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкоємця у правовстановлюючих документах, та відмовою з цих підстав в оформленні спадкових прав після смерті матері, [PERSON] просилаь суд: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт складний 09 листопада 2001 року [PERSON] на ім'я [PERSON], та посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільненської сільської ради зареєстрований в реєстрі за №455 дійсно складений на ім'я [PERSON]; - визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) площею 6,150 га, розташовану на території Вільненської сільської ради Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №054376 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25037 від 27.11.2002 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу за відсутністю представника нотаріальної контори. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). За життя, 09 листопада 2001 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №455, відповідно до якого, заповідала [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0327109 в розмірі 6,22 га (а.с.11). Згідно до спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Вільненської сільської ради 09 листопада 2001 року за реєстровим №455 після смерті [PERSON], померлої [INFO] звернулася позивач [PERSON]. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ДП №0327109, розміром 6,22 га, посвідченим 09.11.2001 року секретарем виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за р.№455, оскільки виявлено відмінності в прізвищі особи на ім'я якої складений заповіт - [PERSON], і спадкодавця, а також з підстав, що державний акт на право приватної власності на землю №ІV-ДП №054376, виданий 27.11.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією на ім'я спадкодавця на земельну ділянку площею 6,150 га., в той час як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0327109 містить відмінний розмір - 6,22 га, що підтверджується постановою нотаріуса від 30.09.2014 року №1731/02-14 стосовно видачі спадщини - спадкова справа 665/2009 (а.с.8). Згідно п.2 Указу Президента „Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства ..., згідно списку, прикладеного до державного акту на право колективної власності на землю. Членам колективних сільськогосподарських підприємств видавалися сертифікати на право на земельну частку (пай), на підставі яких, в наступному видавалися Державний акт на право приватної власності на землю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0327109, отримала земельну ділянку (пай №413) в натурі, про що виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №054376 на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №1018 від 18 жовтня 2002 року площею 6,150 гектарів в межах згідно плану, земельна ділянка розташована на території Вільненської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається позивач, тому її вимоги в частині встановлення факту, який має юридичне значення підлягають задоволенню. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом обумовлена помилкою в написані прізвища спадкоємця, судом також встановлена належність спадкодавцю на час відкриття спадщини спадкового майна земельною ділянки (пай) площею 6,150 га, розташованої на території Вільненської сільської ради державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №054376 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25037 від 27.11.2002 року, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved