Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 травня 1994 року у с.Бистриця Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №2. Позивачка вказує на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися через аморальну поведінку відповідача, який зловживає алкогольними напоями, що призводить до постійних сварок в присутності дітей. Внаслідок таких дій відповідача, їх спільний син змушений проживати у родичів, а донька важко переживає, що впливає на її психічний стан здоров'я. Крім того, відповідач не працює, матеріально сім'ю не утримує, шлюб існує лише формально, а тому його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 18). Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому визнав позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 19). Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 28 травня 1994 року у с. Бистриця Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №2 (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та джонька - [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11). При вирішенні переданого на розгляд суду позову суд виходить з того, що у відповідності до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, їх дітям, а тому шлюб носить лише формальний характер, що є підставою для задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов суд також враховує те, що відповідності до приписів частини четвертої ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позовні вимоги [PERSON] визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без з'ясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved