Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~ суду\~з позовом\~до [PERSON] \~проприпинення стягнення аліментів на дитину, яка змінила місце проживання та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають троє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення перебуває на виконанні у Коростенському міськрайонному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький). З 21 вересня 2020 року неповнолітня дочка [PERSON] , якій виповнилося 14 років, проживає з ним, навчається в Малозубівщинській ЗОШ І-ІІ ступенів та перебуває на його утриманні. Враховуючи, що дочка [PERSON] змінила місце проживання, а саме: проживає з позивачем, просить припинити стягнення аліментів з нього на користь позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , та стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання спільної дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку,\~ щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою \~Коростенського міськрайонного\~суду Житомирської\~області від\~17.12.2020\~року \~справу за\~позовом[PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дитину, яка змінила місце проживання та стягнення аліментів передано за територіальною підсудністю на розгляд до Володимирецького районного суду Рівненської області. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності . Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлена відповідачка, повторно в судове засідання не з"явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з письмових доказів, досліджених судом, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . (повторне свідоцтво про народження дитини, серії [NUMBER] . На підставі рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2012 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26 січня 2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі даного рішення суду 13 березня 2012 року видано виконавчий лист. З 6 серпня 2012 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що виконавчим комітетом Малозубівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області складено відповідний актовий запис №2. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 30 листопада 2020 року, виданого службою у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради, проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , склад сім`ї складається з: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , навчається в 10 класі Малозубівщинської середньої ЗОШ І-ІІІ ступенів з 21 вересня 2020 року, що стверджується довідкою №107 від 25.11.2020 року, виданою директором Малозубівщинської середньої ЗОШ І-ІІІ ступенів. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.ч.1,2 ст.181 СК України). Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як було встановлено судом, з часу ухвалення судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей змінилися обставини, що слугували підставою для їх стягнення. Так, неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: по [ADDRESS] , що підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання. Частиною 1 ст.273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 СК України). Враховуючи те, що обставини на підставі яких було винесено Кузнецовським міським судом Рівненської області рішення змінилися та наданий час неповнолітня дочка сторін - [PERSON] проживає разом із батьком, суд вважає за необхідне звільнити його від сплати аліментів на дочку [PERSON] . На думку суду, припинити стягувати аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] , якій виповнилося 14 років, слід з 21 вересня 2020 року, а саме з часу проживання дитини з позивачем. Згідно вимог ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи те, що неповнолітня донька сторін [PERSON] досягла чотирнадцятирічного віку та особисто, добровільно прийняла рішення про визначення місця проживання разом із батьком [PERSON] , позов останнього є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Жодних доказів з приводу того, що позивач [PERSON] неналежно виховує доньку, негативно впливає на неї та веде аморальний спосіб життя, відповідачкою не надано. Згідно зі ст.\~141\~СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч.ч. 1, 2 ст.\~155\~СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст. 18 і 27). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. А як зазначено в\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно п. 3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої дитини, зобов`язана її утримувати до досягнення повноліття, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов`язок по утриманню дочки [PERSON] , позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року,яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ(78912)від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено в\~ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, статтею\~7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років:\~з 1\~січня -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; А тому, з врахуванням вищенаведених правових норм та поданих суду доказів, враховуючи рівність обов`язків матері і батька щодо утримання дитини, також те, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1197,50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 2 грудня 2020 року. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved