Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

24 лютого 2016 року представник позивача - голова Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Виконокомом Блідчанської сільської ради Іванківського району було прийнято рішення №5 про вилучення дитини [PERSON] у матері та тимчасове її влаштування у дитячому відділенні Іванківської ЦРЛ для медичного обстеження. В той же день дитина з матір'ю були доставлені до Іванківської ЦРЛ. Представник позивача просить постановити рішення, яким задовольнити позов та відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Представник позивача - голова Блідчанської сільської ради [PERSON] - у судовому засідання позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі на підставі доказів, наявних у матеріалах цивільної справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Служба у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА - не заперечила проти задоволення позову, вважає, що в інтересах дитини доцільно було б позбавити відповідача батьківських прав. Сім'ю [PERSON] спеціалісти служби знають ще з того часу, коли остання була вагітною четвертою дитиною. Неодноразово проводили бесіди з відповідачем з приводу надмірного вживання алкогольних напоїв, вона була направлена до реабілітаційного центру, з якого потім втікла. Відносно своїх трьох старших дітей вона вже позбавлена батьківських прав (двоє дітей проживають із батьком, третя - із бабусею). Мати не цікавить життям своєї найменшої доньки, з моменту влаштування її до будинку дитини м. Боярка (11.03.2016 р.) мати телефонувала шість разів і жодного разу не була у тверезому стані. Коли лікар каже матері приїхати і привезти засоби гігієни (памперси і т.д.) чи їжу, остання кидає трубку, тобто завершує розмову. Про дозвіл на відвідування дитини до Центру зверталася один раз. Згідно інформації Блідчанського сільського голови та працівників ФАПу [PERSON] на території сільської ради з'являється, але на даний час постійного місця проживання не має. Під час вилучення дитини працівник Служби у справах дітей був присутнім. В той день [PERSON] ледь зайшли, тоді вона перебувала у своєї сестри [PERSON], всі дорослі перебували у нетверезому стані. Дитина день нічого не їла, тому було вирішено скликати виконком та відібрати дівчинку, оскільки на ніч її в такому стані не можна було залишати. Дитина була недоглянута, мала попрілості, на той момент недобирала більше кілограму ваги. У Центрі соціальних служб назбирали гуманітарки, зібрали гроші на памперси та каші для дитини і передали в лікарню. Мама, коли лежала у лікарні з дівчинкою, казала, що буде дивитися за дитиною, але на наступний же день мама вже була у нетверезому стані. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, думку прокурора, який вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.08.2015 р. та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Батьком зазначений - [PERSON]. Відповідно до листа Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді слідує, що 16.02.2016 р. було здійснено виїзд у сім'ю з метою обстеження умов проживання [PERSON] та її малолітньої дитини. На той момент остання разом із дити ною знаходилася у сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Під час обстеження було виявлено, що всі дорослі, які перебували у будинку, були з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Того ж дня рішенням сільського голови с. Блідча дитину було вилучено та доставлено до Іванківської ЦРЛ для повного медичного обстеження. Із доповідної записки лікаря-педіатра дитячого відділення Іванківської ЦРЛ [PERSON] слідує, що 16.02.2016 р. спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї до дитячого відділення була доставлена [PERSON] у нетверезому стані разом із малолітньою дитиною - [PERSON] ([INFO] р.н.). дитина поступила голодною, у занедбаному стані, брудному одязі, у матері при собі не було їжі, змінного одягу, засобів для гігієни, медикаментів. При огляді було встановлено, що дитина захворіла та потребує лікування. Блідчанська сільська рада характеризує відповідача характеризує посередньо, за неперевіреною інформацією - вона схильна до вживання алкогольних напоїв. Сімейний стан - розлучена, народила четверо дітей: двоє з них проживають разом із батьком у с. Блиставиця Бородянського району Київської області, відносно однієї дитини - [PERSON] позбавлена батьківських прав, з четвертою дитиною вона перебуває у декретній відпустці. Письмових скарг і зауважень стосовно поведінки [PERSON] в громадських місцях та побуті до виконкому сільської ради не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Отже, оцінивши всі вище встановлені обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача про відібрання у відповідача [PERSON] її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, зловживає алкоголем. При зверненні до суду позивача звільненого від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд стягує його з відповідача в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved