overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що з 22.07.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного подружнього життя мають двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського суду від 07.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживанні з нею, та вирішено стягувати із відповідача аліменти в її користь на утримання дітей в розмірі по 1250 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума присуджених аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей. Відповідач є працездатним, інших утриманців у нього немає, а отже спроможний та зобов`язаний утримувати своїх дітей. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів. А тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів у розмірі по 4 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився з не відомих суду причин хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи(а.с.18 ). З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кілійського районного суду Одеської області 03.07.2014 року з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначає, що в Державному акті на право приватної власності на землю, серії ІV-ОД № 038590, який був виданий 10.07.2000 року на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 року № 128, була допущена орфографічна помилка, а саме по батькові заявниці записане як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник Кілійської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , яка проживає в м. Кілія Одеської області на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27.04.2000 року № 128, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038590, яка розташована на території Кілійської міської ради, площею 7,74 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з наданої суду копії паспорта серії [NUMBER] , вид. Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 19.11.1997 року, по батькові власника в ньому, значиться як « [PERSON] », реєстрація місця проживання збігається із адресою місця проживання зазначеною в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 038590. Згідно посвідки про народження виданої 25.03.1945 року батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Кілійським рай бюро РАЦС Одеської області 28.09.1968 року [PERSON] , 1945 року народження уклала шлюб з [PERSON] , 1941 року народження, прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038590 від 10.07.2000 року, а саме [PERSON] та особа, яка зазначена в паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , вид. Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 19.11.1997 року, а саме [PERSON] , є однією і тією ж особою. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. З врахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є такими, що грунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 19.10.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №367. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства та фактичні шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2017 року. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що примирення є не можливим. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.04.2019 року провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання . Ухвалою суду від 27.05.2019 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив та відзив проти позову до суду не надав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 19.10.2012 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №367, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про народження, під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім`я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що домовилася з відповідачкою про відшкодування завдану її сином матеріальну та моральну шкоду в розмірі 2000грн., які вона зобов'язується повернути до 30.05.2014 року. В підтвердження відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 2000 грн., відповідач написала розписку .09.04.2014 року, відразу після написання розписки, [PERSON] віддала 1000 грн., а решту суми пообіцяла віддати у визначений строк Однак у встановлені строки відповідачка кошти не віддала. Врегулювати спір мирним шляхом їй не вдалося. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що кошти всі віддала. Позовні вимоги не визнала. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Судом встановлено, що сина [PERSON], побив односельчанин, син [PERSON], узв"язку з чим відповідачкою було написано розписку про добровільне відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданоїї сином в сумі 2000 грн. 09 квітня 2014 року. [PERSON] відала частину коштів, а саме 1000 грн. Однак на даний час відповідчка [PERSON] кошти в сумі 1000 грн. не віддала. Відповідно до ст. 525, 526, абз.1 ч.1 ст.530, ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства . Якщо у зобов'язанні встановлений строк термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін . Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON]. звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 1000 доларів США. В судове засідання позивач не з"явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, та просить стягнути суму боргу згідно до курсу НБУ на дату винесення рішення, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки до суду відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач 25.06.2014р. надав у борг відповідачу у сумі 1000 доларів США з зобов»язанням повернути їх до 08.08.2014р. 15.08.2014р., відповідачу була направлена вимога про повренення боргу , однак станом на 31.10.2014 року відповідач [PERSON] в добровільному порядку кошти в сумі 1000 доларів США не повернув Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі., що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525, 526, абз.1 ч.1 ст.530, ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства . Якщо у зобов'язанні встановлений строк термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін . Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач - [PERSON] вказує, що в неї з відповідачем - [PERSON] є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Дитина являється студенткою 1-го курсу Одеського національного економічного університету. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, в зв"язку із чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки, яка навчається в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з [INFO] року по 30.06.2017 року. Позивач - [PERSON] згідно заяви просила розглянути справу у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про місце, день і час розгляду даної справи був повідомлений відповідно до ст. 74 ЦПК України. Оскільки від відповідача заперечень на позов не надходило, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] мають дочку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження /а.с.6/. [PERSON] являється студенткою Одеського національного економічного університету, навчається на 1-му курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 2778 від 13 травня 2014 року /а.с. 25/. Позивач з відповідачем спільно не проживають, дочка - [PERSON] знаходиться на утриманні матері - [PERSON] Враховуючи викладене та положення ст. 199 СК України суд приходить до висновку, що необхідно ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з [INFO] року по 30.06.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт того, що вона є рідною донькою [PERSON], померлої 17.11.2013 в с. Андріївка Великоновосілківського району Донецької області. Вимоги заяви обґрунтовані наступним. 17 листопада 2013 року померла мати позивачки, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами розташований в с. Андріївка, вул. Гагаріна, буд. 102 Великоновосілківського району Донецької області та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4532 га, земельну ділянку для ведення товарного сількогосподарського виробництва площею 5,050 га, розташовані на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Позивач, є спадкоємецем першої черги за законом, інших спадкоємцев немає. Також [PERSON] зверталась в державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв'язку із невідповідністю документів. Так, в свідоцтві про народження ім"я матері зазначено як «Пелагея - російською», замість «Поліна». В свідоцтві про смерть, в свідоцтві про право приватної власності на домоволодіння, державних актах на право власності на земельні ділянки імя померлої матері зазначено «Поліна». Саме ця помилка позбавляла заявника можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, що і зумовило його звернутись до суду з відповідною заявою. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій підтримуючи вимоги своєї заяви в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Від заінтересованої особи надійшла заява, відповідно до якої Андріївська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області просить розглядати справу у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після смерті [PERSON] відрилась спадщина на належне їй за життя майно. Заявник [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом позбавлена можливості прийняти спадщину через відсутність можливості підтвердити її родинний зв'язок з померлою. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона знайшла своє підтвердження в судовому засіданні наданими листами та документами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що вона народилася 17 березня 2002 року в м.Нікополі Дніпропетровської області та на даний час не досягла повноліття. В 2016 році познайомилася з [PERSON] та між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. В 2018 році вона завагітніла і має намір народити дитину. А тому вони з [PERSON] вирішили одружитися. Але з тієї причини, що вона не досягла шлюбного віку, їй було відмолено в реєстрації шлюбу. В судове засідання заявниця не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні заяви наполягала та просила суд її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції - в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають у стосунках та мають намір створити сім"ю. Заявниця не досягла вісімнадцятирічного шлюбного віку. [PERSON] досяг шлюбного віку та у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Згідно з довідкою № 17 від 17 жовтня 2018 року, виданої Комунальним закладом «Нікопольський пологовий будинок», [PERSON] вагітна, строк вагітності 24 тижні (а.с.6). Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що [PERSON] слід надати право на шлюб, оскільки це відповідатиме її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за її позовом до [PERSON], треті особи: КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації, Новомосковська державна міська нотаріальна контора, про визнання правочинів недійсними та про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2013 року зокрема, позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, не зазначено, який саме строк необхідний позивачу для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини в три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON], звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках. Від сумісного проживання у них народився син [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В подальшому сумісне життя в них не склалося і вони фактично припинили шлюбні відносини. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дитиною 18 річного віку, В судове засідання позивачка не з"явилась на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач також не з"явився в судове засідання та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав повністю, та погодився на сплату аліментів. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України - "батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття", а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька". Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, та мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно довідки ТОВ «Міського житлового центру», неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона її потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved