Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

05 вересня 2016 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що розмір стягнутих з відповідача за рішенням Жовтневого районного суду м.Луганська від 25 січня 2013 року аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини. Фінансове положення відповідача, який постійно працює протягом 15-ти років на території Російської федерації стабільне та достатньо високе і дозволяє йому сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі. Позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на доньку [PERSON], [INFO] з 500 грн. на 1/3 частину доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як на підставу збільшення розміру аліментів посилалась також на погіршення свого матеріального стану через звільнення з посади інженера 2-ї категорії з ПрАТ «Інститут «Спецавтоматика», згідно п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. 21 жовтня 2016 року, до початку судового розгляду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої вона просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м.Луганська від 25 січня 2013 року з 500 грн. на 1000 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що ніде не працює, знаходиться на утриманні своєї матері, тому не в змозі платити аліменти в більшому розмірі. Крім того, на його думку матеріальне положення позивача, не зважаючи на звільнення з роботи, не погіршилося, оскільки вона має право на отримання допомоги по безробіттю Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 10 - копія свідоцтва про народження дитини). Відповідач [PERSON] сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 500 грн. на підставі виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м.Луганська (а.с.11). Вирішуючи питання про обґрунтованість збільшення розміру аліментів що стягуються, суд має керуватись положеннями частини 1\~статті 192 СК України, згідно якої "Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом» . Отже, законодавець прив'язує зміну розміру аліментів за позовом одержувача аліментів зі зміною, по-перше, матеріального стану, по-друге, зміною сімейного стану, і, по-третє, погіршення здоров'я когось із них. Вказаних обставин позивач [PERSON] не довела, чим не виконали вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України. Що стосується доводів позивача, щодо необхідності збільшення розміру аліментів, то суд зазначає наступне. [PERSON] має уроджене захворювання, а тому та обставина, що вона перебуває під медичним спостереженням, - не є новою обставиною, яка б свідчила про погіршення її здоровя. Крім того, відповідно до ч.1 ст.185 СК України позивач має право звернутися до суду з позовом щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані її хворобою. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказала на те, що звільнилася з роботи і тому погіршилося її матеріальне становище. Так, відповідно до витягу з наказу №13/1-к від 23.03.2016 р. та копії трудової книжки позивача звільнено з посади інженера 2-ї категорії ВП та КП ПрАТ «Інститут «Спецавтоматика» за п.1 ст.36 КЗпП України по узгодженню сторін. Проте сам факт звільнення не може слугувати підтвердженням погіршення матеріального становища. Так, позивач після звільнення з роботи «за згодою сторін» має право на отримання допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. Як на підставу необхідності збільшення розміру аліментів, позивач посилається на збільшення розміру прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років у 2016 році. Однак, відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, визначений рішенням Жовтневого районного суду м.Луганська від 25.10.2013 року розмір аліментів підлягає індексації, яку повинен проводити державний виконавець. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано доказів зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я платника чи отримувача аліментів (ст. 192 СК України), які б свідчили про потребу у збільшенні розміру аліментів та можливість відповідача [PERSON] сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено судом. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України вважає необхідним такі витрати покласти на позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed