Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

05.05.2018 року [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду суду з вищевказаною заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що 13.06.2018 року помер її батько, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №117035. До дня його смерті, заявниця зазначає, що вона разом з матірю проживала разом з [PERSON] однією сімю. Саме в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації народилася заявниця [PERSON] При цьому у свідоцтві про її народження запис про батька дитини відсутній. Лише після народження брата заявника, [PERSON], батьки заявниці зареєстрували шлюб, 02.06.1956 р. Встановлення факту батьківства потрібно для заявника з метою реалізації своїх спадкових прав на майно. Заявник у судове засідання не зявилася, через канселярію суду подала заяву згідно якої наполягала на задоволенні її вимог, справу просила розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи Баранівської міської обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, натомість, через канцелярію суду надійшла заява від Баранівської міської обєднаної територіальної громади, згідно якої вона визнає заявлені вимоги та просила справу розглядати без участі її представника. Свідок [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву згідно якої справу просила розглядати без її участі. Крім того зазначила, що [PERSON] дійсно визнавав [PERSON] своєю донькою, піклувався про неї протягом всього життя. У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 19.05.1952 р., при цьому, запис про батька у свідоцтві про народження відсутній, матірю записано [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] померла 03.09.2006 р. а, [PERSON] помер 13.06.2009 р., що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а.с. 11, 12). Згідно архівної довідки архівного сектору Баранівської районної державної адміністрації, в погосподарській книзі №5 на 1953-1955 роки за особовим рахунком №345 головою сімї записаний [PERSON], при цьому, в списках членів домогосподарства значаться: - [PERSON], [INFO]; -[PERSON],жінка, [INFO]; -[PERSON], дочка, [INFO]; -[PERSON], дочка, [INFO] (а.с. 16). Довідкою архівного сектору Баранівської районної державної адміністрації від 17.01.2018 року №15-3 підтверджено той факт, що з [PERSON] на день смерті в с. Червонопрапорне (особовий рахунок №353) проживали та були зареєстровані: - [PERSON] ; - [PERSON]; - [PERSON] (а.с. 15). Показами свідка підтверджено той факт, що дійсно [PERSON] за життя визнавав [PERSON] своєю донькою. Таким чином, з заяви вбачається, що заявник не може скористатися своїми спадковими правами у звязку з тим, що у нього відсутні документи, які можуть підтвердити факт батьківства між нею та її померлим батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідност. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу положень ч.2ст.315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбаченихст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені уст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених уст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 19 травня 1952 року, отже, застосуванню підлягають норми КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3ст. 53 КпШС Українив разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Зібрані по справі докази та показання свідка свідчать про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON], являється батьком [PERSON]. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У звязку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved