Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.09.2010 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 2900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої зобов`язання перед Банком не виконала і станом на 31.05.2019 року має заборгованість 134868,30 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідачки частину з вказаної заборгованості за кредитним договором в розмірі 119532,74 грн та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.09.2010 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 2900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої зобов`язання перед Банком не виконала і станом на 31.05.2019 року має заборгованість 134868,30 грн. З вказаного розміру заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки суму в розмірі 119532,74 грн, що складається з наступного: - 790,31 грн - заборгованість за кредитом; - 118742,43 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 27.09.2010 року по 29.04.2019 року. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані відповідними нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов укладеного договору № б/н від 27.09.2010 року та в порушення ст.526 ЦК України, не виконала свої зобов`язання перед позивачем по поверненню Кредиту, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1921 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved