Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

22.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Лубнигаз» звернулося до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 30678,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є власником житла, розташованого по [ADDRESS] та споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Лубнигаз». Відповідач приєднався до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та перебуває на обліку у ТОВ «ТД «Лубнигаз» з особовим рахунком абонента №1077. Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 (в редакції, що діяла до 01.07.2020). Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 1.3. Типового договору та пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 встановлено, що фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил Зазначає, що оскільки споживачем не надавалася підписана заява-приєднання до умов договору, його згода про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного на підставі даних оператора ГРМ, згідно п. 13 р. ІІІ Правил. Факт споживання природного газу відповідачем підтверджується довідкою про фінансовий стан абонента [PERSON] , де містяться відомості про обсяг поставленого газу, визначений оператором ГРМ - АТ "Лубнигаз" та розмір його заборгованості. ТОВ «ТД «Лубнигаз» взяті на себе зобов`язання щодо забезпечення безперервного постачання природного газу споживачу виконав в повному обсязі. Натомість, відповідач [PERSON] свій обов`язок щодо оплати наданих послуг з газопостачання не виконав, оплату за спожитий газ не здійснював з липня 2017 року, внаслідок чого станом на 31 липня 2020 року утворилася заборгованість в розмірі 30678,40 грн. На повідомлення постачальника про необхідність погашення заборгованості по оплаті за спожитий природний газ відповідач не реагує. Відповідно до п.4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Оскільки, відповідач [PERSON] у встановлені Кодексом газорозподільних систем строки не передавав фактичні показання лічильника газу, нарахування плати за спожитий природний газ здійснювалося, виходячи з показань лічильника, визначених Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання. У червні 2020 року такі показання лічильника становили 29057. 22.07.2020 оператором ГРМ - Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Лубнигаз» здійснено контрольне зняття показів лічильника природного газу споживача [PERSON] Показання лічильника становили 29182. З вказаного убачається, що об`єм споживання природного газу по об`єкту споживача, визначений на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, не перевищував фактичні показання лічильника газу. Вказує, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки 12 серпня 2020 року ТОВ «ТД «Лубнигаз» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за спожитий природний газ. Виданий судовий наказ було скасовано ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року за заявою боржника. На підставі вищенаведеного просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ТД «Лубнигаз» заборгованість за послуги з газопостачання і витрати по сплаті судового збору. 19 січня 2021 року відповідачем подано відзив на позов. Відповідач вказує, що після вивчення матеріалів позовної заяви він, як відповідач не визнає її в повному обсязі, так як обставини викладені в позовній заяві є неповними і не відповідають дійсним обставинам справи, а саме: відповідач не приєднувався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем; у позивача відсутній письмовий договір між ним і ТОВ «ТД «Лубнигаз»; зимові періоди 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 відповідач проводить опалення будинку електроприладами, а з серпня 2020 року відрізано газопостачання, тобто газ ним за вказані періоди не використовувався в тому об`ємі, який вказує позивач. Відповідачу невідомо звідки взялися розрахунки, якщо з початку 2014 року ніяких перевірок показників лічильника і використання ним газу позивачем не проводилося, повідомлення про заборгованість не надсилались, а коли він на початку 2014 року хотів з`ясувати виниклі розбіжності його вигнали з приміщення Гребінківської дільниці ВАТ «Лубнигаз» і до липня 2020 року позивач йому нічого не надсилав і показники лічильника не знімав. В зв`язку з наведеним просив суд позовну заяву ТОВ «ТД «Лубнигаз» про стягнення з нього заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 30678,40 грн. залишити без задоволення. 28 січня 2021 року ТОВ «ТД «Лубнигаз» подано відповідь на відзив. В якій зазначено, що у своєму відзиві відповідач не спростував заявлених позовних вимог, не навів переконливих заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 21.01.2021 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 19,20), яке було відкладено на 02.02.2021 року до 13 год. 00 хв., в зв`язку з поданою заявою представника позивача про відкладення розгляду справи, яка хворіє на вірусну хворобу «COVID-19» (а.с.25). В судовому засіданні 02.02.2021 року представник позивача Алексашина Н.С. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, та зазначив, що договір він з ТОВ «ТД «Лубнигаз» не укладав. Вказав, що він дійсно свідомо не сплачував за послуги з газопостачання так як вважав, що постачальник має сам здійснювати перевірку показників лічильника і використання ним газу, повідомлення про заборгованість йому не надсилались. Зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду за захистом своїх порушених прав. З цих підстав просив суд відмовити в задоволення позовних вимог ТОВ «ТД «Лубнигаз». Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, № інформаційної довідки 237188165 від 16.12.2020 року відповідач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Встановлено, що ТОВ «ТД «Лубнигаз» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року (в редакції, що діяла до 01.07.2020). Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500. Типовий договір постачання природного газу розміщено на сайті НКРЕКП, на сайті ТОВ "ТД "Лубнигаз", а також опубліковано в офіційних виданнях: «Офіційний вісник України» від 01.12.2015, №93; «Голос України» від 30.12.2015 №249; «Урядовий кур`єр» від 09.02.2016 №25. Крім того, ТОВ «ТД «Лубнигаз» у газеті «Зоря Полтавщини» від 02.02.2016 №№14-15 опубліковано оголошення про можливість ознайомлення з текстом Типового договору. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідач приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та перебуває на обліку у ТОВ «ТД «Лубнигаз» з особовим рахунком абонента №1077. За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Пунктом 1.3. Типового договору та пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 встановлено, що фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання. Оскільки відповідачем не надавалася підписана заява-приєднання до умов договору, його згода про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного на підставі даних оператора ГРМ, згідно п. 13 р. ІІІ Правил. При цьому, факт споживання природного газу відповідачем підтверджується довідкою про фінансовий стан абонента [PERSON] (а.с.8), де містяться відомості про обсяг поставленого газу, визначений оператором ГРМ - АТ «Лубнигаз» та розмір його заборгованості. Також, з даних довідки про фінансовий стан абонента за 2016-2017 (а.с.39), вбачається, що відповідач [PERSON] отримував субсидії на оплату послуг газопостачання, що також підтверджує факт споживання ним природного газу та приєднання до умов Типового договору постачання природного газу. Таким чином посилання відповідача, про те що жодних договорів з ТОВ ТД «Лубнигаз» він не укладав, повністю спростовується вищенаведеним. Відповідно до пп.1, 7 п.5.2 розділу V Типового договору споживач зобов`язаний: забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника згідно з умовами цього Договору; проводити на вимогу Постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу Постачальника для перевірки правильності оплати. Згідно п.4.6 розділу IV Типового договору при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка, який повинен бути сплачений не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Обов`язок споживача щодо оплати послуг Постачальника кореспондується з правом Постачальника отримувати від Споживача плату за поставлений природний газ відповідно до пп.1 п.6.1 розділу VІ Типового договору. Згідно п.26 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, також передбачено п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). ТОВ «ТД «Лубнигаз» взяті на себе зобов`язання щодо забезпечення безперервного постачання природного газу споживачу виконало в повному обсязі. Натомість, відповідач [PERSON] свій обов`язок щодо оплати наданих послуг з газопостачання не виконав, оплату за спожитий газ не здійснював, що зокрема ним було визнано в судовому засіданні. Відповідно до довідки про фінансовий стан боржника [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: вул. Городищенська, 36, м. Гребінка, Полтавської області, наданої ТОВ «ТД «Лубнигаз», відповідач з липня 2017 року по липень 2020 року не сплачує за послуги з газопостачання у зв`язку з чим станом на липень 2020 року має заборгованість 30678,40 грн. (а.с.8). З приводу правильності нарахування відповідачу кількості кубометрів спожитого ним газу, слід зазначити наступне. Підпунктом 4 пункту 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено обов`язок побутового споживача, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показники лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один з таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном; шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну пошту. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, які затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, а тому числі постачальником споживача. Оскільки, відповідач [PERSON] у встановлені Кодексом газорозподільних систем строки не передавав фактичні показання лічильника газу, нарахування плати за спожитий природний газ здійснювалося, виходячи з показань лічильника, визначених Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання. У червні 2020 року такі показання лічильника становили 29057. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Із матеріалів справи вбачається, що 22.07.2020 року відповідно до наряду роботи з боржниками ПАТ «Лубнигаз» за адресою: вул. Городищенська, 36, м. Гребінка, Полтавської області, споживач [PERSON] (газові прилади, якими користується споживач, назва лічильника: котел ПГ-4 (Електа) (1), плита УГОП-НП-9 (1), Г-6 «Генератор» G6) зафіксовано покази лічильника газу 29182, вказані показання підтверджуються фотознімком лічильника газу, належного боржнику та підтверджено підписом споживача (а.с.11,12). З вказаного убачається, що об`єм споживання природного газу по об`єкту споживача, визначений на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, не перевищував фактичні показання лічильника газу. Обчислення плати за спожитий природний газ відповідачу здійснювалося на підставі цін на природний газ для побутових споживачів, визначених у встановленому чинним законодавством порядку. В зв`язку з невиконання взятих на себе зобов`язань по сплаті заборгованості по газопостачанню, 13.08.2020 року, відповідно до акту про відключення газових приладів, за адресою: [ADDRESS] , споживачу [PERSON] особовий рахунок [NUMBER] , проведено відключення газу (причини: порушення ТБ (ПБСГ п.5.7). Вказаний акт підписаний споживачем [PERSON] та представником АТ «Лубнигаз» (а.с.13). За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стороною відповідача в судовому засіданні не спростовано заявлених позовних вимог, не наведено переконливих заперечень та доказів, щодо викладених позивачем обставин та правових підстав позову. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, наявність встановленого факту приєднання відповідача до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом споживання природного газу, який постачає ТОВ «ТД «Лубнигаз», але в порушення умов Типового договору, правил постачання природного газу, положень чинного цивільного законодавства щодо належного виконання зобов`язань, оплату наданої послуги у встановлений строк не проводить, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 30678,40 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ТД «Лубнигаз». Крім того, слід зазначити, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки 12.08.2020 року ТОВ «ТД «Лубнигаз» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за спожитий природний газ. Виданий судовий наказ було скасовано ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року за заявою боржника. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц. Крім того, згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем при подачі позову до суду, відповідно до наявних платіжних доручень від 11.08.2020 та 17.12.2020 року було сплачено судовий збір в загальній сумі 2102,00 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ТД» «Лубнигаз» необхідно стягнути 2102,00 грн. попередньо сплаченого судового збору.

Outcome: approved