Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON]., [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що 17.08.2012 року відповідач [PERSON] за поданим позивачем в інтернеті оголошенням про продаж стола, зателефонував до нього та, видаючи себе за покупця, зловживаючи довірою [PERSON], отримав номери рахунків в ПАТ КБ «Приватбанк» [NUMBER], [NUMBER] та його особисті дані. Після цього, до нього зателефонував [PERSON], та продовжуючи вводити його в обману, видаючи себе за працівника банку, повідомив неправдиву інформацію про те, що для підтвердження поступлення грошей на рахунок необхідно у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк» виконати відповідні дії (операції) та вказав номер свого мобільного телефону. Не усвідомлюючи своїх дій, будучи введеним в обману, [PERSON] під»єднав до свого банківського рахунку [NUMBER] номер мобільного телефону відповідача [PERSON] - [NUMBER]. В подальшому, відповідач [PERSON] зі свого мобільного телефону на номер банку 10060 відправив СМС-повідомлення з командою про переказ грошей з його рахунків на банківські рахунки інших осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON], і таким чином здійснив переказ грошей в сумі 3150 грн., які далі були зняті через банкомати вищевказаними особами, які не були обізнані про злочинні дії відповідачів по справі. Крім того, використовуючи банківську послугу «Екстра гроші», за вказівкою відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] у банкоматі міста Алчевськ Луганської області було знято з належного йому банківського рахунку 5100 грн., в результаті чого йому було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 8250 грн. Вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28.10.2013 року, відповідачів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було визнано винними, поряд із іншими співучасниками, у інкримінованих їх слідством злочинах, зокрема, [PERSON] визнано винним за засуджено за ч.3 ст.190 КК України на п»ять років один день позбавлення волі; [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 190 КК України на шість років позбавлення волі. Крім того, позивач вважає, що йому була завдана і моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 8 250 грн. та яка виражається у тому, що внаслідок неправомірних дій відповідачів порушився звичний для нього спосіб життя, погіршились стосунки із оточуючими, у нього по відношенню до інших людей постійно почали виникати підозри, була присутня боязнь того, що його знову можуть ввести в обману, внаслідок психологічної та душевної травми, тривалий час перебував у депресивному стані, був позбавлений можливості використовувати свої кошти. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], отримавши копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів, письмових заперечень щодо пред»явленого позову не надіслали, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Як вбачається із вироку Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28.10.2013 року, 17.08.7012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, шахрайським шляхом, заволоділи грошовими коштами мешканця м. Тернопіль, [PERSON], за наступних обставин. Так, 17.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] підшукали через мережу Інтернет, на сайті оголошення про продаж стола, яке розмістив [PERSON] При цьому, [PERSON] зателефонував до [PERSON] та видаючи себе за добросовісного покупця, виявив бажання нібито придбати товар та запропонував здійснити розрахунок в сумі 900 гривень шляхом грошового переказу на банківський рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанку», на що [PERSON] погодився. Не будучи обізнаним про можливість використання банківських послуг «SMS-banking» і «Естренні гроші», та не допускаючи можливості заволодіння своїми коштами, розцінюючи дії правомірними та вигідними для себе, [PERSON] повідомив [PERSON] для переказу коштів номери банківських рахунків [NUMBER], [NUMBER] та особисті дані. Після цього, [PERSON], продовжуючи вводити в оману потерпілого, зі скритого номеру зателефонував продавцю, представляючись працівником банківської безпеки, підтвердив факт переказу грошей на рахунок потерпілого за проданий ним товар та повідомив потерпілому неправдиву інформацію про те, що для підтвердження поступлення на рахунок грошей необхідно в банкоматі ПАТ КБ «Приватбанку» на клавіатурі виконати відповідний набор цифр, при цьому вказував номер свого мобільного телефону. Виконавши вказану операцію потерпілий, не усвідомлюючи того, під»єднав номер мобільного телефону [PERSON] [NUMBER] до свого банківського рахунку [NUMBER]. Далі [PERSON], з метою отримання рахунку для переказу коштів, зателефонував до обвинуваченого [PERSON], який повідомив номер банківського рахунку [NUMBER], який належить йому особисто. Після цього, [PERSON] зі свого номеру мобільного телефону, який під'єднав до банківського рахунку потерпілого, за допомогою заздалегідь підготовленого «СМС»-повідомлення з командою про переказ коштів з рахунків потерпілого на рахунки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відправив «СМС» повідомлення на номер банку 10060 і таким чином в період часу з 17 год. 25 хв. до 21 год. 22 хв. здійснив переказ грошових коштів в сумі 3150 гривень на рахунки [PERSON] та [PERSON], які не були обізнаними у злочинних намірах [PERSON] та [PERSON] В подальшому, кошти з банківських рахунків були зняті через банкомати та розподілені між обвинуваченими. Крім того, використовуючи банківську послугу «Екстренні гроші» невстановлена особа, узгоджено з [PERSON] та [PERSON], в період часу з 17 год. 36 хв. до 17 год. 47 хв. з банкомату в м. Алчевськ Луганської області, зняла кошти в сумі 5100 гривень з рахунку, у зв»язку з чим потерпілому [PERSON] було заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 8250 грн. Зазначеним вироком відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано винними, поряд із іншими співучасниками, у інкримінованих їм слідством злочинах, зокрема, [PERSON] визнано винним за засуджено за ч.3 ст.190 КК України на п»ять років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2011 року остаточно призначено п»ять років один день позбавлення волі; [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 190 КК України на п'ять років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Алчевського міського суду Луганської області від 25.01.2011 року остаточно призначено шість років позбавлення волі; [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України та призначено йому покарання за даною статтею у вигляді трьох років та шести місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.02.2014 року вирок Шевченкіського районного суду міста Чернівці від 28.10.2013 року відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших залишено без змін, а апеляційні скарги засуджених (відповідачів) - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - без задоволення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовні вимоги позивача, як потерпілого від кримінального правопорушення, щодо відшкодування завданої йому матеріальної шкоди на суму 8250 грн., підставні та підлягають до задоволення. Також, в своїй позовній заяві позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 8250 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів порушився звичний для нього спосіб життя, погіршились стосунки із оточуючими, у нього по відношенню до інших людей постійно почали виникати підозри, була присутня боязнь того, що його знову можуть ввести в обману, він переживав та, внаслідок психологічної та душевної травми, тривалий час перебував у депресивному стані, був позбавлений тривалий час користуватись своїми коштами які заощадив на придбання ліків, оскільки є інвалідом . Відповідно до роз"яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. За таких обставин, позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. При цьому, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із вимог розумності і справедливості, враховуючи завдані у зв"язку із цим моральні страждання через те, що він являється інвалідом першої групи і розмір завданої йому матеріальної шкоди є значний, вважає, що останній зазнав моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 4 000 грн. За таких обставин позовна заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а тому суд вважає, що слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача 8 250 грн. матеріальної шкоди та 4 000 моральної шкоди. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів в користь держави судові витрати, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial