Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] 20.02.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначає, що 13.09.2011 року у виконкомі Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем та змінила дівоче прізвище [PERSON]. 20.01.2014 року рішенням Старосамбірського районного суду їхній шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є дитина, син - [PERSON], [INFO]. Дитина фізично здорова і потребує витрат на її утримання. На даний час не працює, оскільки доглядає дитину і живе з домашнього господарства та грошей, що дає її батько, а на її утриманні і вихованні знаходиться їхня дитина. Відповідач на даний час не працює, однак, заробляє на різних роботах та їздить за кордон на заробітки. Зовсім не надає коштів на утримання дитини, їй приходиться самій утримувати та виховувати сина, а своїх коштів їй бракує. Просить стягнути з відповідача в свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? заробітку (доходу) до повноліття особи, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, дала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивач, так як ніде не працює, інших утриманців немає, здоровий. Тому півтора року дав позивачці 150 доларів США, купляє подарки і солодощі дитині, як може так і допомагає. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 13.09.2011 року по 20.01.2014 року перебували у шлюбі (а.с.5), від якого мають сина - [PERSON], [INFO]; дитина здорова, проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, позивач одна виховує дитину, відповідач не живе разом з позивачкою і дитиною, матеріально-побутові умови проживання позивачки, яка живе у житловому будинку своїх батьків разом з ними та рідним братом( мати та брат ніде не працюють), що підтверджується довідкою та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, виданих виконкомом Волошинівської сільської ради(а.с.7,8). Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями в різних населених пунктах, позивачка виховує і утримує дитину, чого не заперечував відповідач, відповідач добровільно не дає кошти в достатній кількості на утримання дитини, а таку можливість має, так як може працювати, оскільки є молодий, будь-яких доказів про його непрацездатність суду ним не представлено, інших утриманців немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, позивач доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача на їхню дитину. А тому при визначенні розміру аліментів, суд це все враховує та дійшов висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 20.02.2014 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243.60 гривень. А тому,

Outcome: approved