Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON], звернулась до суд з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку до їх повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засідання позивачка позов підтримала, просила задовольнити його з підстав викладених у ньому. В судовому засідання відповідач [PERSON] позов не визнав з підстав, що по можливості надає матеріальну допомогу дітям. На даний період він проживає у своїх батьків. При стягненні аліментів слід врахувати, що він у будинку позивачки за власні кошти і сили зробив ремонт, часто зустрічається з сином та підтримує матеріально. З дочкою позивачка перешкоджає йому спілкуватись. На даний час у зв'язку з скрутним матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу. Вислухавши сторони суд прийшов до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Щорського районного суду від 25 червня 2015 року шлюб між ними розірвано (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2008 року та серії [NUMBER] від 04 жовтня 20012 року (а.с.7,8), які проживають з матір"ю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Щорської міської ради від 16.03.2016 року №03-19/1708 (а.с.17). Відповідно до ст..10, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено вище відповідач у судовому засіданні заперечує проти задоволення позову у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, однак жодних доказів про скрутне матеріальне становище до суду не надав тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість утримувати дітей. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання вище зазначених дітей до досягнення ними повноліття слід відмовити оскільки задоволення такої вимоги прямо порушить ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України. В зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial