Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

06.02.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом звернулась [PERSON] до дочірнього підприємства (далі - ДП) «Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства (далі - ОП) «Шахта ім. О.Ф. Засядька» про розірвання договору оренди землі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 01.01.2007 року між нею та ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» строком на 12 років, тобто до 31.12.2018 року, було укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться у громадянина, на підставі Типового договору, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 03.03.2004 року № 220. Однією з істотних умов договору оренди землі є розмір, строки та порядок внесення орендної плати за користування земельною ділянкою, та, згідно з п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 610,94 грн., а також, відповідно до цього пункту договору, розрахунок здійснюється сільськогосподарською продукцією та послугами. Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься в такі строки - з 01.01. по 31.12. кожного року. Таким чином, за 2013 рік відповідач повинен був в повному обсязі сплатити їй орендну плату до 31.12.2013 року. Однак відповідач свої обов'язки за договором виконував неналежним чином, а саме: заборгованість ДП «Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з орендної плати за 2013 рік в розмірі 875,13 грн. була виплачена їй лише 23 січня 2014 року, тобто з пропуском встановленого договором строку та лише після чого, як вона направила на адресу відповідача письмову вимогу щодо погашення суми боргу. Вважає, що відповідач порушував умови укладеного між ними договору, оскільки не виплатив їй у встановлений договором строк належну їй орендну плату, що дає їй право звернутися до суду з вимогою розірвати цей договір на підставі ст.. 651 ЦК України та п. 35 самого Договору. Позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, що знаходиться у громадянина від 01.01.2007 року, укладений між нею та відповідачем ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька», зареєстрований у Слов'янському відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Черкаській сільській раді зроблено запис від 08.10.2007 року за № 040716700055, а також стягнути з ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» на її користь судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника, пояснивши, що заборгованість перед [PERSON] була погашена 23 січня 2014 року. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до державного акту серії ЯГ № 101048 від 11.04.2006 року, виданого позивачу головою Слов'янської райдержадміністрації, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,850 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Черкаської селищної ради Слов'янського району Донецької області, на підставі розпорядження голови Слов'янської районної державної адміністрації № 16 від 10.01.2006 року. цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 010616700249. (а. с. 15) 01.01.2007 року в с. Новомиколаївка Слов'янського району Донецької області між позивачем та філією «Правдинське» ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» був укладений договір оренди землі, що знаходиться у громадянина, відповідно до якого позивач як орендодавець надає а філія «Правдинське» ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» як орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться в с. Новомиколаївка, загальною площею 4,85 га, у томі числі ріллі 4,85 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40729,37 грн. договір укладено на 12 років (до 31.12.2018 року включно). Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 610,94 грн., а також розрахунок можливий сільськогосподарською продукцією та послугами. Орендна плата вноситься в такі строки - з 01.01. по 31.12. кожного року. Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Відповідно до п. 35 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. (а. с. 10-12) Згідно з кадастровим планом земельної ділянки, яка належить [PERSON] та розташована на території Черкаської селищної ради Слов'янського району Донецької області (кадастровий номер - 1424256500-01-000-0038), загальна площа ділянки становить 4,85 га, у томі числі ріллі 4,85 га. (а. с. 14) Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься в такі строки - з 01.01. по 31.12. кожного року. Таким чином, за 2013 рік відповідач повинен був в повному обсязі сплатити позивачу орендну плату до 31.12.2013 року. Однак відповідач свої обов'язки за договором виконував неналежним чином, а саме: заборгованість ДП «Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з орендної плати за 2013 рік в розмірі 875,13 грн. була виплачена позивачу лише 23 січня 2014 року, тобто з пропуском встановленого договором строку та лише після чого, як вона направила на адресу відповідача письмову вимогу щодо погашення суми боргу. Відповідно до статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частинами 1-3 статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначення її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використанні та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Сторонам договору оренди землі надається право на розірвання договору у разі порушення іншою стороною обов'язків, передбачених договором і ст. ст. 23, 24 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає використанню земельної ділянки, а також у випадках, передбачених законом. Остання підстава розірвання договору означає можливість застосування ч. 2 ст. 651 ЦК України, що встановлює загальні підстави розірвання цивільно-правових договорів. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. (частини 1, 2 стаття 22 Закону України «Про оренду землі») У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 та умов оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року, у випадку встановлення натуральної форми орендної плати мають бути визначені перелік, кількість або частку продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови, порядок, строки поставки. З договору оренди землі, що знаходиться у громадянина, від 01.01.2007 року судом вбачається, що в ньому не визначені передбачені законодавством перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови, порядок, строки поставки. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначеним Земельним кодексом України та іншими законами України. Стосовно позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки, що знаходиться у громадянина, укладеного 01.01.2007 року між позивачем та відповідачем, суд вважає дані позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Умовами оспорюваного договору оренди землі, що знаходиться у громадянина, від 01.01.2007 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем або у грошовій формі у розмірі 610,94 грн., або у натуральній формі - розрахунок сільськогосподарською продукцією та послугами, але в договорі не визначені передбачені законом перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови, порядок, строки поставки, що є істотними умовами договору оренди землі. Також відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься в такі строки - з 01.01. по 31.12. кожного року. Таким чином, за 2013 рік відповідач повинен був в повному обсязі сплатити позивачу орендну плату до 31.12.2013 року. Однак відповідач свої обов'язки за договором виконував неналежним чином, а саме: заборгованість ДП «Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з орендної плати за 2013 рік в розмірі 875,13 грн. була виплачена позивачу лише 23 січня 2014 року, тобто з пропуском встановленого договором строку та лише після чого, як вона направила на адресу відповідача письмову вимогу щодо погашення суми боргу. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню - договір підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved