Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилались на те, що з 23 серпня 2018 року є власниками нерухомого майна квартири №24, яка знаходиться по вул.Сагайдачного, 65 в м.Чернівці. Однак у квартирі №24 зареєстрований попередній власник, відповідачка [PERSON] та члени її сім"ї [PERSON] та [PERSON], які протягом останніх двох років у вказаному житлі не проживають. Оскільки реєстрація місця проживання відповідачів створює їм ряд перешкод та порушує їх право власності, просили визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням, а саме квартирою №24 по вул.Сагайдачного, 65 в м.Чернівці. Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. 09 квітня 2019 року від позивачів [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи через публікацію оголошення на сайті суду. Причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи те, що у судове засідання учасники справи не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачі не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира №24, яка знаходиться у будинку №65 по вул.Сагайдачного в м.Чернівці. Вказане підтверджується договором дарування від 23.08.2018р. та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.08.2018р. (а.с.5-7). Відповідно до положень ст.ст. 317, 319\~ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383\~ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Разом з тим, позивачі не мають змоги вільно розпоряджатися своїм нерухомим майном. Так,\~згідно довідки\~(виписки\~з домової\~книги)\~ТОВ «ТД\~Укрвторресурс» від\~21\~січня 2019\~року,\~а також\~відомостей відділу\~обліку та\~моніторингу інформації\~про реєстрацію\~місця проживання\~УДМС України\~в Чернівецькій\~області від\~07\~лютого 2019\~року \~у квартирі\~[ADDRESS]\~зареєстровані:\~[PERSON],\~21.05.1969р.н.,\~[PERSON],\~10.07.1993р.н.,\~[PERSON],\~04.08.1996р.н. (а.с.4, 20-22). Варто зазначити, що відповідачка [PERSON] є колишнім власником вказаного житла, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] членами її сім»ї (а.с.5,8). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, ст.150\~ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно акту ТОВ «Вайт Лаіонс» від 21 січня 2019 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] більше двох років не проживають. Вказане також підтвердили сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9-10). Як було встановлено судом, жодної домовленості між позивачами та відповідачами щодо користування житлом укладено не було. Отже, суд приходить до висновку про те, що реєстрація відповідачів у вказаному житлі чинить позивачам перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні належним їй на праві спільної власності майні. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, враховуючи наведені вище норми закону, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], [PERSON] щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved