Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю громадян, які перебували у фактичних шлюбних відносинах. В обгрунтування позову вказує, що з 1982 року по 1992 рік вона проживала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Однак, з 1998 року знову вони почали проживати однією сім»єю до 2008 року. Вищезазначений факт встановлено рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.03.2015 року по справі № 569/13950/14-ц. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах (з 1998 року по 2008 рік) нею та відповідчем [PERSON] за спільні кошти було придбано: - адміністративно-торговий блок (Рівненська область, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39; реєстраційний номер: 17352952; тип об»єкта: адміністративно-торговоговий блок; номер запису: 292-3402 в книзі:18; свідоцтво про право власності ЯЯЯ № 497058 від 28.12.2006 року, загальна площа 388,4 кв.м.). Крім того, вказує, що вона та відповідач [PERSON] були пов»язані спільним побутом, їздили разом відпочивати (подорожувати) у різні місця, вирощували продукти харчування на присадибній ділянці, яку разом обробляли, несли спільні витрати, купували товар у магазини, автомобілі, техніку, меблі для облаштування будинку, робили ремонт будинку за спільні кошти, купували інші речі в інтересах сім»ї, мали взаємні права та обов»язки, користувалися рівними правами на майно, виховували спільну доньку, піклувалися про неї, одягали, оплачували гуртки, навчання, вели спільне господарство, отримували дохід від підприємницької діяльності, бізнесу, який був пов»язаний з торгівлею тканинами, сувенірною продукцією, розпоряджалися спільним бюджетом (коштами). Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Крім того, його виклик в судове засідання на 12.02.2016 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 5 від 05 лютого 2016 року. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять суд їх задоволити, крім того не заперечили щодо заочного розгляду справи. За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1982 року по 1992 рік сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. З 1998 року сторони знову почали проживати однією сім»єю до 2008 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.03.2015 року по справі № 569/13950/14-ц встановлено факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу, відповідно [PERSON], [INFO], та [PERSON], в період з січня 1998 року до грудня 2008 року (а.с. 5). Сторонами, як особами, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу,\~\~28.12.2006 року набуто у власність нерухоме майно: - адміністративно-торговий блок (Рівненська область, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39; реєстраційний номер: 17352952; тип об»єкта: адміністративно-торговоговий блок; номер запису: 292-3402 в книзі:18; свідоцтво про право власності ЯЯЯ № 497058 від 28.12.2006 року, загальна площа 388,4 кв.м.) (а.с. 4). Допитана в судовому засіданні позивачка [PERSON] в якості свідка на підставі ст. 184 ЦПК України, пояснила, що вона з відповідачем - [PERSON] були пов'язані спільним побутом, їздили разом відпочивати, несли спільні витрати, купували товар у магазинах, купували інші речі в інтересах сім`ї, мали взаємні права та обов`язки, користувалися рівними правами на майно, вели спільне господарство, отримували дохід від підприємницької діяльності, бізнесу, який був пов'язаний з торгівлею сувенірною продукцією, розпоряджалися спільним бюджетом (коштами). Також пояснила, що кошти на купівлю адміністративно-торгового блоку вони складали не один рік разом з [PERSON] Вказані кошти отримали від спільної підприємницької діяльності та від продажу спільної квартири. Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до вимог ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.\~ Незважаючи на той факт, що майно було зареєстроване лише на ім'я відповідача [PERSON], це майно вважається спільним майном сім`ї. Частки кожного із співвласників в праві на спільне майно не визначені. У зв'язку з цим, кожен із співвласників майна вважається власником усього майна спільно з іншим співвласником. Суд приходить до висновку, що вищевказане майно - адміністративно-торговий блок є спільною сумісною власністю позивачки - [PERSON] та відповідача -[PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved