Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до КП «Муніципальна гвардія» яким остаточно просила стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за у сумі 1189,41 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 19 630 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 09.10.2013 року працювала у відповідача на посаді сторожа та 31.10.2013 року звільнилася з підприємства за угодою сторін. Однак заробітну плату у сумі 1189,41 грн. їй до теперішнього часу не виплатили. Оскільки її середньомісячна заробітна плата становила 1 510 грн., то з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за 13 місяців у сумі 19 630 грн. При цьому позивач посилається на те, що згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.26). Представник відповідача у судове засідання неодноразово не з"являвся, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.24). Заперечень проти позову відповідач не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як встановлено судом, з 09.10.2013 року позивач працювала у відповідача на посаді сторожа та була звільнена 31.10.2013 року за угодою сторін, що підтверджується наказом про призначення, наказом про звільнення (а.с.5-6). При звільненні відповідач не провів з позивачем розрахунок. Згідно довідки відповідача (а.с.7) розмір заборгованості позивачу станом на 26.04.2014 року становить 1 189,41 грн. Оскільки вказана заборгованість та середній заробіток за час затримки розрахунку за 13 місяців у розмірі 19 630 грн. (1510 грн.х13) до теперішнього часу не виплачені, то вони підлягають стягненню у примусовому порядку. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved