Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру алементів, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог стосовно сина [PERSON] зазначила наступне: 02 грудня 2006 року між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було укладено шлюб. 01 липня 2010 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом від 06.07.2010 року, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від даного шлюбу вона та відповідач мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO].. На підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 червні 2008 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньою сина [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно. Під час розгляду вищевказаної цивільної справи про стягнення аліменти позивачкою у позовній заяві ставилось питання про стягнення аліментів саме у тверді грошовій сумі. Підставами таких моїх вимог, були положення ст. 184 С України, відповідно до яких стягнення аліментів у твердій грошовій сумі застосовується за умови, якщо відповідач (платник аліментів) має нерегулярний, мінливий дохід, одержує частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Саме на той час, 2008 рік, відповідач не працював, тому стягнення аліментів в частці від його доходів ускладнювало б виконання судового рішення. Крім того він, з його слів, мав тяжкий матеріальний стан. Тому, позивачкою ставилось питання про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Аліменти, які стягуються за рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2008 року на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], становлять 200 грн. На сьогоднішній день вказана сума - 200 грн. не покриває навіть мінімальні затрати на утримання малолітнього сина. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітньому сину - [PERSON] виповнилось 7 років. Відповідно до діючого законодавства України прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. 30 відсотків від вказаної суми становить 385 грн. Тобто, в даному випадку сума аліментів не може бути меншою ніж 385 грн. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На теперішній час матеріальний стан відповідача значно поліпшився. Він офіційно працевлаштувався (працює апаратником на «Запорізькому титано-магнієвому комбінаті», який розташований за адресою: 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18) та отримує гідну заробітну платню, приблизно 4000 грн. на місяць. У звязку із цим, позивачка [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2008 року, яким визначено стягнення у твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частках від заробітку (доходу) батька дитини - [PERSON]; стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягування від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування вимог стосовно доньки [PERSON] позивачка зазначила наступне: 02 грудня 2006 року між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було укладено шлюб. 01 липня 2010 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом від 06.07.2010 року, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від даного шлюбу вона та відповідач мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO].. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], яка проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Том,у [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягування від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Крім цього, [PERSON] вважає, що в судовому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] додаткові витрати на оздоровлення дітей, придбання одягу та взуття, всього на суму 2300,52 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду наступне. З 02.12.2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2008 року, яким скасоване рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2008 року з Відповідача на користь Позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200,00 гривень щомісяця, починаючи з 03.11.2007 року до повноліття дитини. Однак, у звязку з тим, що сторони у 2008 році відновили свої сімейні відносини, подружні стосунки і продовжили жити разом за місцем проживання Відповідача, Позивачка не зверталася за примусовим стягненням аліментів на утримання сина [PERSON] тому, що Відповідач утримував і свою дитину, і свою непрацюючу дружину. 26.04.2009 року у подружжя народилася дочка [PERSON]. 01.07.2010 року шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2010 року. Незважаючи на розірвання шлюбу у судовому порядку у 2010 році, сторони заради дітей намагалися зберігати сімю, продовжували мешкати разом за адресою проживання і реєстрації відповідача: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 195-А. У 2014 році спільний син [PERSON] колишнього подружжя пішов до першого класу ЗНВК «Всесвіт» (с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області). Дочка [PERSON] відвідувала дошкільний заклад «Калинонька» при ЗНВК «Всесвіт». Вказані навчальні заклади розташовані у безпосередній близькості до місця проживання дітей. Син [PERSON] з 2008 року по 01.03.2015 року постійно мешкав з позивачем за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 195-А та знаходився на його утриманні. Дочка [PERSON] з моменту народження - з 2009 року по 01.03.2015 року постійно мешкала за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 195-А. 01.03.2015 року, позивачка вирішила повністю розірвати шлюбні стосунки з Відповідачем, забрала дітей і пішла мешкати до своєї матері за адресою: м. Запоріжжя, вул. Західна, буд. 46. Самостійно, на власний розсуд, без погодження з батьком дітей, змінили їх місце навчання. Відповідач, будучі батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], мешкаючи окремо від дитини, виконує свій обов'язок по його утриманню в добровільному порядку, що підтверджується фіскальним чеком від 07.04.2015р. про направлення електронного переказу № 0034 аліментів у розмірі 1 200,00 грн. [PERSON] Вячеславові. А також, у разі необхідності, на першу вимогу позивачки, приймає участь у додаткових витратах на дитину. Відповідач у добровільному порядку сплачує на утримання свого малолітнього сина [PERSON] набагато більше ніж мінімум, який встановлений чинним законодавством. Позивачка, матір дитини, ніколи ніде не працювала і на теперішній час не працює, не має самостійного заробітку, тому не виконує свої батьківські обовязки щодо утримання дітей. 18.04.2015 року відповідачу стало відомо, що позивачка звернулася до Заводського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 6/331/72/15; 2-518/08, виданого 27.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів у розмірі 200,00 гривень, щомісяця на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 03.11.2007 року до повноліття дитини. Вимоги позивачки щодо стягнення з нього додаткових витрат на дитину, [PERSON] вважає необґрунтованими з огляду на те, що згідно з доданими до позову копіями фіскальних чеків з аптек м.Запоріжжя неможливо встановити для кого придбані медичні препарати, у звязку з якою хворобою дитини вони придбані. Крім цього, з 01.03.2015 р. відповідач додатково витратив на дітей грошові кошти в сумі 6768,00грн. Відповідач страждає на бронхіальну астму середньої тяжкості, гармонозалежну, емфізему легенів і є інвалідом дитинства по цьому захворюванню, йому встановлено третю групу інвалідності. Захворювання ускладнюється 5-7 разів на рік, тому 2-3 рази на рік він перебуває на стаціонарному лікуванні. Крім цього, Відповідач потребує постійного медикаментозного супроводу протягом всього свого життя, тобто, щомісяця, як мінімум, йому необхідні медичні препарати «флексотит» вартістю 500,00 грн. - 2 флакони, «преднізолон» вартістю 68,00 грн., «біротек» вартістю 460,00 грн. з метою недопущення астматичних приступів та ускладнень. На утриманні відповідача знаходиться непрацездатна матір [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з ним. Також, відповідач одружений з [PERSON], яка є вагітною. Посилаючись на вищенаведені обставини, відповідач [PERSON] вважає, що з нього на утримання двох дітей підлягає до стягнення 1/3 частина всіх його заробітків (доходу). Вимоги [PERSON] щодо стягання додаткових витрат на дитину вважає необґрунтованими, в цієї частині позову просив суд відмовити позивачу у звязку з необґрунтованістю позовних вимог. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: копією паспорту [PERSON] ( а.с. 4); копію ідентифікаційного коду [PERSON] (а.с.4); копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5); копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6): копією довідки про склад сімї (а.с.7); копію рішення апеляційного суду Запорізької області (а.с.8); копією паспорту [PERSON] (а.с.50); довідкою від 15.05.2015 р., згідно з якою [PERSON] відвідує тенування по Таеквондо ІТФ у спортивному клубі «Ягуар-Запоріжжя» (а.с.81); трудовим договором від 23.09.2015 р. (а.с.79); довідкою запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 76 (а.с.83); медичною довідкою про вагітність від 30.09.2015 р. (а.с.104); довідкою з місця роботи (Запорізького титано-магнієву комбінату) від 21.04.2015 р. (т.2 а.с.25); довідкою з місця проживання від 23.04.2015 р. (т.2 а.с.37); копією виписки з історії хвороби [PERSON] КЗ «ЦКЛ № 4 Заводського району м.Запоріжжя» та довідкою МСЕК (т.2 а.с. 39-42.); довідкою про доходи [PERSON] (т.2 а.с.52;.копією фіскального чека від 07.04.2015р. (т.2 а.с.43) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частинами 1,2 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Пленум Верховного Суду України в постанові N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 \~ СК. Виходячи з матеріального становища сторін, які є працевлаштованими та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, має на утриманні непрацездатну матір [PERSON], є інвалідом дитинства, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання двох дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу). Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Співставленням оригіналів історій хвороб [PERSON] та [PERSON], вивчених у судовому засіданні, призначень лікарів, чеків, наданих позивачкою [PERSON], суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки щодо додаткових витрат на дітей, обумовлених особливими обставинами, на суму 3153,99 грн. а.с. 54,55, 70 (спортивний одяг, екіпірування ) 310 грн., 269 грн., 320 грн., 210 грн., 80 грн.; 212 грн., 587 грн. а.с. 58,84,86 (ліки, аналізи) 30,80 грн., 52,50 грн., 123,90 грн., 180 грн.,45 грн., 37,19 грн., 36,57 грн., 28,80 грн.; 14,40 грн., 130 грн., 521,23 грн., 56,45 грн., 82,72 грн., 110 грн. Враховуючи те, що закон покладає обовязок по участі у додаткових витратах на дитину на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] 1/2 від витраченої позивачкою суми., а саме 1577 грн. Решта витрат, на які посилається позивачка [PERSON] не підтверджується призначеннями лікарів, або не відноситься до особливих обставин, а тому не приймається до уваги судом. Згідно з ч. 1 cт. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 ст.59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач [PERSON] не надав суду належних доказів того, що придбані ним речі суму 6768,00грн., були передані його дітям, а сума 1200 грн., була сплачена, згідно фіскального чеку від 07.04.2015 р., саме на адресу колишньої дружини. При цьому, позивачка [PERSON] категорично заперечувала проти цього, зазначивши, що [PERSON] та [PERSON] на отримали від батька вказані позивачем речі (планшети з аксесуарами, шкільні зошити обкладинки на книжки та зошити і т.і) та грошові кошти. Н підставі викладеного,

Outcome: partial