Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] 10292, 96 грн. сплаченого завдатку, 546, 48 грн. витрат, що перевищують завдаток, моральну шкоду 7000 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27 червня 2013 року між її чоловіком [PERSON], та суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON] укладено договір № 214 індивідуального замовлення. Відповідно до п. 2.1 даного договору виконавець зобов'язувалась в строк 60 діб з моменту підписання передати товар замовнику. 29 червня 2013 року нею було сплачено завдаток в розмірі 100 % від вартості замовлення, для чого оформила кредит в ПАТ «Акцент Банк» на суму 5146, 48 грн., з яких 4600 грн. було зараховані як оплата за товар по Договору на поточний рахунок. На виконання умов банку вона також уклала договір особистого страхування, страховий платіж склав 546, 48 грн. Однак відповідач зобов'язання не виконала та коштів не повернула. Тому вважає, що з суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] слід стягнути завдаток у подвійному розмірі (5 146, 48 грн. Х 2), що складає 10292, 95 грн. та витрати понесені нею на особисте страхування в розмірі 546, 48 грн. окрім того недобросовісними діями підприємця їй завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яку оцінює у 7000 грн. Також з відповідача слід стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оплату послуг адвоката [PERSON] в розмірі 2500 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 27 червня 2013 року між фізичною-особою підприємцем в особі фірми AZURE з однієї сторони та [PERSON] укладено договір № 214 індивідуального замовлення, який скріплений печаткою суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] Відповідно до п. 1.1. даного договору виконавець зобов'язується надати послуги індивідуального замовлення та передати Замовнику товар, згідно Додатку 1 до цього Договору, а Замовник зобов'язується оплатити товар на умовах встановлених цим Договором. Згідно з п. 1.2 даного договору, вартість товару без урахування доставки, та монтажу становить 4900 грн. Згідно з п. 2.1 даного договору виконавець зобов'язується в строк 60 діб з моменту підписання договору передати товар Замовнику. Відповідно до копії паспорту [PERSON] слідує, що 21 грудня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] З метою оплати товару за вищевказаним договором, 29 червня 2013 року [PERSON] уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент Банк» на суму 5146, 48 грн., з яких 4600 грн. було зараховані як оплата за товар по Договору на поточний рахунок, що підтверджується повідомленням ПАТ «Акцент Банк» від 11.04.2014 року. З постанови слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Хильчука Р.А. про закриття кримінального провадження від 14 грудня 2013 року, вбачається що на рахунок суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] надійшли кошти на виконання договору № 214 індивідуального замовлення, однак зобов'язання за договором виконане не було. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На час розгляду справи в добровільному порядку відповідач наявний борг не погасила, відсутність своєї вини у невиконанні зобов'язання не довела. Таким чином з відповідача підлягає до стягнення кошти в розмірі 4900 грн., які вона отримала згідно договору індивідуального замовлення № 214, а також страховий платіж в сумі 546, 48 грн., які позивач сплатила на виконання умов банку при укладенні договору особистого страхування. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає, що слід частково задоволити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди, та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 500 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача слід стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оплату послуг адвоката [PERSON] в розмірі 2500 грн. На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved