Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале підприємство "Пульс" (ТОВ «МП «Пульс») про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті умисного незаконного знищення цегляного гаражу, за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначив, що внаслідок незаконних дій працівників ТОВ «МП «Пульс», як власнику спірного гаражу було завдано матеріальних збитків на суму 75141 грн., що підтверджується звітом вартості об`єкта незалежної оцінки від 14.06.2016р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав в повному обсязі, надав пояснення, що зводяться до викладених у позові обставин. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник відповідача Цюпко О.В. в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, що зводяться до викладених у відзиві обставин. Судом з огляду на надані докази встановлено таке. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 38 том. 1) Відповідно до Рішення на виконання робіт від 15.05.1968 року виданого відділом комунального господарства виконкому Роменського міською радою депутатів трудящих [PERSON] надано дозвіл на земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва гаражу для індивідуального автомобіля (а.с. 40 том. 1) [PERSON] до своєї смерті в 1997 році безкоштовно користувався спірним гаражем. Після смерті [PERSON] , позивач як донька власника, користувалась спірним гаражем до 2015 року, а саме до того часу, як виявила суцільний дерев`яний паркан навколо гаражу. За зверненням до Роменської міської ради Сумської області та Роменського ВП ГУ НП в Сумській області встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] , де розташований спірний гараж, перебуває у власності ТОВ «МП «Пульс» з 13.04.2005 року. Власник земельної ділянки не звертався до [PERSON] , як до власника гаражу з вимогою про знесення спірного майна. 25.06.2016 р. працівники ТОВ «МП «Пульс» знищили гараж [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з Звіту про оцінку майна № 21 від 14.06.2016 р. ринкова вартість знесеного гаража станом на 13.06.2016 р. становить 75141,00 грн. Позивач вважає, що відповідач має відшкодувати прямі збитки в розмірі 75141,00 грн., які були завдані відповідачем шляхом незаконного знищення приватного майна - гаражу за адресою: [ADDRESS]. Відповідач без будь-яких попереджень та вручених припису власнику гаражу, протиправно зруйнував нерухоме майно, яке належить позивачу, чим своїми діями завдав [PERSON] матеріальних збитків. Тобто дії відповідача, щодо завдання матеріальної шкоди позивачу та порушення прав власності позивача на об`єкт нерухомого майна, доведено поданими письмовими доказами. Відповідач не надав суду докази, які б свідчили про спростування тверджень позивача, щодо правомірних дій відповідача та також не надав належних та допустимих доказів та не повідомив про підстави звільнення від доказування, про спростування розміру завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що доведені з боку позивача, та не спростовані належними та допустимими доказами з боку відповідача, а тому підлягають задоволенню. За такого рішення, судові витрати у справі мають бути покладені на відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. Судом з огляду на платіжні документи встановлено, що на забезпечення розгляду справи позивачем сплачено судовий збір в сумі 1027,00 грн., а також понесено витрати на правову допомогу в сумі 18658,00 грн. Судовий збір позивачем сплачено в розмірі, що узгоджується зі ставками визначеними Законом України "Про судовий збір" та ціною позову. З огляду на обсяг правової допомоги, як це встановлено з огляду відповідних документів, з урахуванням положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд знаходить, що позивачу має бути відшкодовано відповідачем 18658,00 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved