Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

23.09.15 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в її користь грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 349980,75 грн. та припинити її право власності на 1/4 частку даної квартири з моменту виплати відповідачем грошової компенсації, а також стягнути на її користь судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником 1/4 частки квартири [ADDRESS]. Власником іншої 3/4 частки спірної квартири є її брат, відповідач по справі. Вона проживає у Київській області та наміру проживати у м. Львові немає. Крім того зазначає, що по вині відповідача вона не може в повній мірі користуватись своєю часткою квартири, оскільки відповідач не визнає її прав на володіння та не допускає її до спірної квартири. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позові. Крім того пояснили, що відповідач тривалий час користується майном позивача, а вона не має змоги проживати у м. Львові, оскільки постійно проживає у Київській області. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позов заперечили повністю та пояснили, що відповідач разом з сім'єю не мають наміру продавати чи обмінювати спірну квартиру, а також виплачувати компенсацію позивачу. Просили відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с. 17/, копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 18/ вбачається, що власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] є позивач по справі [PERSON]. Судом також встановлено, що власником 3/4 частки квартири [ADDRESS] є відповідач по справі [PERSON]. Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. В судовому засіданні встановлено, що виділ позивачу [PERSON] 1/4 частки квартири неможливий, оскільки відповідач [PERSON] разом з сім'єю категорично заперечують щодо виділу позивачу її частки, а також продажу чи обміну спірної квартири. В результаті вищенаведеного між сторонами по справі неодноразово виникали конфлікти. У звязку з чим [PERSON] зверталась до Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області з заявами щодо прийняття мір до [PERSON], який обмежує її у користуванні та розпорядженні своїм майном. Даний факт стверджується копією висновку та копіями відповіді на звернення /а.с. 53-55/ З висновку про вартість обєкта оцінки від 29 липня 2015 року /а.с. 4/ ринкова вартість квартири, станом на 29.07.2015р., становить 1399923 грн., а ринкова вартість 1/4 частки квартири становить 349980,75 грн. В зв»язку з тим, що відповідач та його представники були не згідні з даним висновком в частині вартості майна, судом було оголошено перерву та надано можливість підготувати клопотання про призначення по справі судово-оціночної експертизи з визначенням експертної установи та кола запитань, кяі сторони бажають поставити перед експертом. Після завершення перерви відповідач та його представники категорично заперечили проти проведення експертизи та відмовились оплатити її вартість, натомість подали до суду заяву від 07.12.15 р., в якій заперечили можливість виплати позивачу грошової компенсації вартості її частки у майні. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із положень глави 26 ЦК України володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. У відповідності до п.п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Покликання відповідача на ту обставину, що спірне житло необхідне для проживання його сім"ї є безпідставними, оскільки не підтверджене жодними доказами. Крім того, права позивача, як співвласника вказаної квартири , не можуть бути порушені. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на одержання грошової компенсації вартості її частки не порушить прав відповідача. Оскільки лише [PERSON] фактично володіє та користується спірною квартирою, обмежуючи [PERSON] у її праві користуванні та розпорядженні своїм майном. А тому, суд вважає позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволення. В силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача, слід також стягнути судові витрати в користь позивача.

Outcome: approved