Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

11.11.2013р. Позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Львова до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті за навчання у сумі 2 550,00 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що протягом 2003-2008 років у Львівському національному аграрному університеті навчався [PERSON]. Відповідач навчався на платній основі на факультеті механізація сільського господарства. Відповідно до п. 1 Типового договору Позивач зобов'язувався за рахунок коштів відповідача [PERSON] забезпечити його навчання за спеціальністю «Геодезія, картографія та землевпорядкування» заочної форми навчання. Умовами п. 3.1 Типового договору передбачено обов'язок Відповідача своєчасно вносити плату за отриману освітню. Позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував Відповідача на факультет механізація сільського господарства, де Відповідач і навчався, а Позивач надавав освітні послуги в повному обсязі. У відповідності до наказу № 177/к-с від 21.06.2007 Відповідача залишено на повторне навчання денної форми навчання. Згідно наказу № 40/к-с від 15.02.2008 Відповідача відраховано, як такого, що своєчасно не приступив до занять. 22.10.2008 на підставі заяви Відповідача згідно наказу № 297/к-с останнього було поновлено на 3-й курс 6 семестр 2008-2009 навчального року на факультет заочної освіти. Згідно з наказом № 250/к-с від 31.08.2009 Відповідача вдруге відраховано, оскільки останній не виконав навчального плану в 2008-2009 навчальному році. Проте, Відповідач за надані освітні послуги університетом розрахувався частково та має заборгованість у сумі 2 550,00 грн. Вказане підтверджується Розрахунком заборгованості по платному навчанню Відповідача за період з січня 2006 року по квітень 2012 року. Таким чином, заборгованість за навчання Відповідача, яка підлягає стягненню на користь Позивача, становить 2 550,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Антонів Н.С., котрий діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити, надав пояснення, що аналогічні викладеному в тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши усі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що відповідач навчався в Львівському національному аграрному університеті протягом 2003-2008 років, на платній основі по спеціальності «Механізація сільського господарства», і у відповідності до наказу №250/к-с від 31.08.2009 року Відповідач, як студент, був відрахований з 3-го курсу за підсумками заліково-екзаменаційної сесії 2008-2009 навчального року. Відповідно до п. 1 Типового договору Позивач зобов'язувався за рахунок коштів відповідача [PERSON] забезпечити його навчання за спеціальністю «Геодезія, картографія та землевпорядкування» заочної форми навчання. Умовами п. 3.1 Типового договору передбачено обов'язок Відповідача своєчасно вносити плату за отриману освіту. Позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував Відповідача на факультет механізація сільського господарства, де Відповідач і навчався, а Позивач надавав освітні послуги в повному обсязі. У відповідності до наказу № 177/к-с від 21.06.2007 Відповідача залишено на повторне навчання денної форми навчання. Згідно наказу № 40/к-с від 15.02.2008 Відповідача відраховано, як такого, що своєчасно не приступив до занять. 22.10.2008 на підставі заяви Відповідача згідно наказу № 297/к-с останнього було поновлено на 3-й курс 6 семестр 2008-2009 навчального року на факультет заочної освіти. Згідно з наказом № 250/к-с від 31.08.2009 Відповідача вдруге відраховано, оскільки останній не виконав навчального плану в 2008-2009 навчальному році (а.с. 6). Як вбачається із матеріалів справи, відповідач заборгував позивачу 2 550, 00 грн. ( а. с. 7). Таким чином судом здобуто докази того, що відповідачем зобов'язання перед позивачем, котрі є предметом спору не виконані. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2 550,00 грн., судові витрати 229, 40 грн..

Outcome: approved