Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

06 вересня 2019 року заявник\~звернувся із відповідною заявою до Березнегуватського районного суду Миколаївської області в якій зазначив, що народився [INFO] в м. Миколаєві. В період 1993-1994 років ним були втрачені документи, в тому числі і паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року. Тривалий час з різних причин він не звертався до органів Державної міграційної служби України у зв`язку з втратою паспорта, а коли в 2019 році звернувся, йому було надано усне роз`яснення про необхідність в судовому порядку встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного [PERSON] просив встановити факт постійного проживання його на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судове засідання заявник надав заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та не заперечення проти задоволення вимог заявника про встановлення факту його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 травня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] в м. Миколаєві Миколаївської області держава Україна, про що 21 квітня 1972 року складено відповідний актовий запис № 1587 (а.с.4). Факт постійного проживання [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року на території України підтверджується довідкою № 40 від 08 липня 2019 року, наданою Снігурівським міжрайонним управлінням водного господарства, з якої вбачається, що він з 19 серпня 1991 року по 04 листопада 1995 року працював в Березнегуватському управлінні зрошувальних систем слюсарем-кочегаром. Зазначене підтверджується також випискою з наказів по Березнегуватському управлінню зрошувальних систем № 135-К від 23.08.1991 року та № 124-К від 04.11.1995 року (а.с.6, 7). Згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно ч.1 ст.3 вказаного Закону України громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.91 року або 13.11.91 року. Згідно п.25 зазначеного Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 вказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Факт постійного проживання на території України [PERSON] , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України, а в іншому, встановленому Законом України "Про громадянство України" порядку, набути громадянство України заявник не може. За такого суд доходить висновку, що вказана заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved