Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначають, що їм на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2006 року на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі з 02.07.1996 року зареєстрований [PERSON], [INFO] ,який був власником ? частини квартири [ADDRESS]. Продаж від імені відповідача [PERSON] здійснено [PERSON] на підставі довіреності, виданої 15.04.2006 року приватним нотаріусом нотаріального округу міс та Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області. Після здійснення купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідач залишив дану квартиру та виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації ,проте залишається зареєстрованим у вказаній квартирі, яка належить їм на праві приватної власності. З вересня 2007 року відповідач [PERSON] фактично у даній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, ніякої участі в утриманні квартири відповідач не приймає та нею не користується. На неодноразові прохання добровільно знятися з реєстрації з їх помешкання, відповідач не реагує, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять усунути перешкоди в користуванні належною їм на праві власності квартирою [ADDRESS] шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце слухання справи судом повідомлявся своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ч.9 ст74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням у засобах масової інформації - газеті «Запорізька правда» від 22.02.2014 року, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень та доповнень не мають, просять винести рішення на розсуд суду, самосійних вимог на предмет спору не заявляють. Вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 30.06.2006 року, витяг про державну реєстрацію прав, виданий РКП "Василівське БТІ" від 30.06.2006 року, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.5-8,14). Згідно довідки, виданої КУП «Наш дім» Василівського району Запорізької області за № 89 від 18.02.2014 року, відповідач [PERSON], 1980 року народження, дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] За вищевказаною адресою також значаться зареєстрованим [PERSON], 1976 року народження (а.с.12). Згідно акту складеного 18.02.2014 року, паспортистами КУП «Наш дім» [PERSON], [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з вересня 2007 року (а.с.13). Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування, обов'язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно зі ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового будинку визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України). Таким чином, при розгляді справи щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності. Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно роз"яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім"ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо). За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, і з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог як виселення, позбавлення права власності або права користування на житлове приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] тривалий час понад сім років не проживає, добровільно знятися з реєстрації відмовляється, поважних причин відсутності відповідача за вказаною адресою понад один рік судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивачів [PERSON], [PERSON] підлягають захисту шляхом позбавлення відповідача [PERSON] права користування житловим приміщенням ,а саме: квартирою [ADDRESS] На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню та вважає необхідним усунути перешкоди у користуванні належним [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою з тих підстав, що відповідач [PERSON] у вказаній квартирі тривалий час не проживає з вересня 2007 року, комунальні послуги не сплачує, особисте майно та особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Дії відповідача створюють позивачам, як власникам, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, крім того, позивач несе необґрунтовані витрати по оплаті комунальних платежів за відповідача та не може у повному обсязі реалізувати своє право на розпорядження приватною власністю, добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає.

Outcome: approved