Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

23.10.2018 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, жителя [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , народження [INFO] ; змінити розмір стягуваних аліментів, які стягуються згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2017 року, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, жителя [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування якого посилається на те, що 23.11.2011 року між позивачем та [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач життям сина не цікавиться, жодного разу не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні, не відвідував та не відвідує дошкільний навчальний заклад. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 08.07.2015 року і до повноліття дитини. З моменту присудження судом аліментів суттєво збільшились витрати на утримання дитини, її виховання, необхідність забезпечення здорового фізичного та гармонійного психічного розвитку дитини, також зазначала, що дитина постійно хворіє. Відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, має стабільний офіційний дохід. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судова повістка з конвертом та рекомендованою кореспонденцією повернута поштою у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, надав суду висновок щодо позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та постановити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що 23.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №3523. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 13) Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2017 року вирішено розірвати шлюб, зареєстрований 23 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом № 3523; малолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити на подальше проживання з матір`ю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, жителя в [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. (сімсот гривень) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати, починаючи з 21 листопада 2016 року. (а.с. 9) Згідно характеристики вихованця ДНЗ № 10 м. Житомира, [PERSON] відвідує заклад з 2015 року. Батька дитини вихователі дошкільного начального закладу ніколи не бачили, приводить та забирає з садочку мати або бабуся. Під час педагогічних занять дитина вказує, що проживає разом з мамою, про батька ніколи не згадував. (а.с. 14) Згідно повідомлення відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області № 22671 від 07.06.2018 року на виконанні у Бердянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 16) Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментах, виданої державним відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Кюрчевої А.В. від 04.06.2018 року, розмір заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі виконавчого листа № 295/14670/16-ц від 16.06.2017 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира станом на 01.05.2018 року становить 12833,33 гривень. (а.с. 17) Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] № 392 від 17.04.2019 року, зазначено, що починаючи з 2016 року батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні своєї дитини не бере, за місцем проживання [PERSON] не відвідує, матеріальної, будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає, крім того, має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 18483,33 грн. Тому, виходячи з інтересів дитини, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 47 на звороті) Відповідно до принципів 1,2 Декларації прав дитини, дитина має бути наділена всіма зазначеними в цій Декларації правами. Ці права мають визнаватися за усіма дітьми без жодних винятків і без розрізнення чи дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, статі, мови, релігійних, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження або іншими обставинами, що стосуються самої дитини чи її сім`ї. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст. ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей та за умови винної поведінки батьків. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Цей економічний показник визначає щомісячну вартісну величину достатності для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. У зв`язку з викладеним, суд вважає що розмір аліментів визначений судом раніше, підлягає збільшенню, оскільки він не відповідає інтересам дитини. Задовольняючи позов, суд враховує також матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини та прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, № 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. З урахуванням вимог ст.182 СК України щодо забезпечення мінімального розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів з 700,00 грн. до 2000,00 грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,

Outcome: approved