overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

30.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 2013 року народження, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ненадання відповідачем достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Раніше сторони проживали однією сім'єю і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів сторони припинили сімейні відносини і з серпня 2014 року проживають окремо. Дитина залишилася разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачеві достатньої матеріальної допомоги на утримання сина, що стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

30.09.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 07 жовтня 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], 09 червня 2012 року. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності. В разі неявки відповідача розгляд справи проводити в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовими доводами позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

30.10.2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 грн., щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивач вказує, що від шлюбу з [PERSON] вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] року та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. В даний час відповідач матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов слідуючого. [INFO] року народились діти: [PERSON] та [PERSON], батьком яких записано [PERSON], а матір'ю [PERSON], актовий запис № 3659 та №3658 відповідно від 28 грудня 2011 року. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю та знаходяться її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання №34. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За такого, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Умовами, які впливають на розмір аліментів є стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявності інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. [PERSON] є працездатною особою, будь-яких інших відомостей про відповідача матеріали справи не містять. Виходячи з цих обставин та враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суддів вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

30.10.2015 року позивач звернулася до суду позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON], сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки, так як відповідач зловживає спиртними напоями. Вважає, що іх сім"ю зберегти вже неможливо та просить розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.07.2012 року серії І-ТП №091458 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №177936. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач заперечень щодо вимог позивача не надав. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., який вона просить стягнути на її користь з відповідача, про що свідчить надана заява, а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

30.10.2017 року заявник звернувся до Любашівського районного суду з зазначеною заявою, вказавши, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишився спадок у вигляді земельної ділянки площею 2,83 га, розташованої на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області В вересні 2017 року він звернувся до нотаріуса з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано [PERSON], а у свідоцтві про його народження його батько записаний - [PERSON], а він по паспорту [PERSON]. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON]. Заявник в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що заяву підтримує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що заяву визнає. Представник Гвоздавської сільської ради в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що Гвоздавська сільська Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], після смерті якого залишилось спадкове у вигляді земельної ділянки площею 2,83 га, розташованої на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть (а.с.-7) та державним актом на право приватної власності [NUMBER] (а.с. 10). У свідоцтві про народження заявника його батьком на російській мові записаний «[PERSON]" ( а.с.- 9 ). З довідки Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області від 10.06.2016 р. видно, що [PERSON] був зареєстрований та прожив по день смерті разом зі своїм сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). З листа нотаріуса Любашівського нотаріального округу Бобошко Н.Є. № 657/02-14 від 06.09.2017 року видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця та рекомендовано звернутися до суду ( а.с.6 ). Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON], а розбіжність у написанні прізвища виникла через граматичну помилку. В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки - оформлення права на спадщину. Тому належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим батьком [PERSON]. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

30.10.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.2). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 35). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.32), в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву суду не надала. Ухвалою суду від 17.01.20 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.1994 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 2194 (а.с.6). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини у липні 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов про розірвання шлюбу законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, відповідач жодних пояснень з приводу даного спору суду не надавав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

30.11.2012р. у квартири [ADDRESS], представниками підприємства - позивача був виявлений та зафіксований, шляхом складання відповідного акту, факт порушення відповідачкою п.п.9,42 „Правил користування електричною енергією для населення" (надалі Правил), а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, минувши прилад обліку. Посилаючись на те, що вказаними протиправними діями відповідачки - порушенням Правил - підприємству завдано збитків на суму 3736,23 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом. У судовому засіданні представниця позивача позов підтримала, відповідачка, яка була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причину неявки. Вислухавши доводи представниці позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Про виявлення порушень Правил було складено відповідний акт, на підставі якого, у відповідності до п.53 Правил, було розраховано розмір збитків, завданих безобліковим споживанням електричної енергії, який склав 3736,23 грн. (а.с. 6). Розмір обсягу та вартість необлікованої електричної енергії за актом розраховано у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, затвердженої Постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за №78212656 (а.с.5). На підстави наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

30.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказала, що 10.10.1998 р. між сторонами було укладено шлюб і вони проживали разом до 04.11.2015 р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дитини. Шлюбні відносини припинені з часу переїзду позивача на інше місце мешкання 04.11.2014 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ спільного майна, що є спільною власністю не має. Між сторонами досягнуто угоду, що дитина буде проживати разом з позивачем. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу змінити на дошлюбне «Доц». Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10.10.1998 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.10.1998 р. серії [NUMBER] Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.2015 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

30.11.2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1000грн. на утримання сина [PERSON], 10.09.2014р. народження на тих підставах, що відповідач не допомагає добровільно. Перебували у фактичному шлюбі з 10 квітня 2013р. по серпень 2015р. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги в повному обсязі і зазначила, що відповідач на теперішній час допомоги не надає, не працює, про його матеріальне становище їй нічого не відомо. На теперішній час позивач отримує допомогу на дітей, як багатодітна родина. У судове засідання відповідач не з"явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів(заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторони, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2013р. по серпень 2015р. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 10.09.2014р. народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає разом з позивачем, і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Чайка» № 118. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, позивач не працює, відомості про роботу відповідача відсутні, також враховуючи, що позивач не надала розрахунку щомісячних витрат на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700грн. щомісячно на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 30.11.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 30.11.2015р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 05 травня 2016 року між нею та відповідачем, Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 623. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з"явились, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 05 травня 2016 року між позивачкою та відповідачем, Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 623. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім"я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливе. Збереження сім"ї суперечить інтересам сторін. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням обставин справи позов підлягє задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

30.11.2016 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку( доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, мотивуючи позов тим, що з відповідачем розірвала шлюб,син проживає з нею, відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов і пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 2014 рік.Від шлюбу народилося двоє дітей.Дочка [PERSON] вже повнолітня, а син [PERSON],[INFO], знаходиться на її повному утриманні.Відповідач отримує пенсію, але будь-якої матеріальної допомоги синові не надає.Він не платить нікому аліменти, крім [PERSON] та [PERSON] у нього більше немає дітей.Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав повністю.Підтвердив, що він отримує пенсію по третій групі інвалідності у розмірі 1100 гривень.Погодився платити аліменти на сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу). Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку,що позов повністю підлягає до задоволення.З відповідача в користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] до досягнення сином повноліття і ось чому. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.3) [PERSON],[INFO] являється сином відповідача по справі. Як вбачається з пояснень позивачки у суді, і це ніким не оспорюється, її син проживає з нею у селі Попова Гребля Чечельницького району Вінницької області, і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до її повноліття. Як вбачається з пояснення відповідача у суді він являється інвалідом третьої групи, має можливість платити аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, визнає позов , що являється підставою для задоволення позову . Визначаючи розмір аліментів на сина відповідача, суд відповідно до вимог ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини та сторін, а також те, що у відповідача крім [PERSON] та [PERSON], інших дітей немає, він нікому не сплачує аліменти. Отже, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку,що позов повністю підлягає до задоволення. Оскільки при подачі позову позивач була звільнена від сплати судового збору за вимогу стягнути аліменти на утримання сина, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України 551.20 гривню судового збору необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved