Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

15.07.2013 року до суду надійшла вищевказана позовна заява прокурора в якій зазначено, що 14.02.2011 року [PERSON] подала заяву до Верхньорогачицької районної державної адміністрації про надання їй в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 75 га із земель резервного фонду Верхньорогачицької селищної ради. Відповідно розпоряджень Верхньорогачицької районної державної адміністрації № 108 від 02.03.2011 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною загальною площею 75 га із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради в кварталах № 084, № 085 для ведення фермерського господарства і за розпорядженням № 257 від 21.05.2012 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 64,1082 га в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства, яку надано їй в оренду на 49 років. На підставі вказаних вище розпоряджень 21.05.2012 року між Верхньорогачицькою районною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 49 років, що зареєстрований 06.08.2012 року № 652150004000518, 652150004000519. Просить суд визнати незаконним розпорядження Верхньорогачииької районної державної адміністрації №108 від 02.03.2011 року, яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною загальною площею 75 га, із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради в кварталах № 084, №085 для ведення фермерського господарства та розпорядження №257 від 21.05.2012 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 64,1082 га в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства терміном 49 років. Визнати недійсним договір оренди зазначеної земельної ділянки між [PERSON]. та Верхньорогачицькою державною адміністрацією площею 64,1082 га від 21.05.2012 року, що зареєстрований 06.08.2012 року № 652150004000518, 652150004000519 та зобов'язати [PERSON] повернути зазначену земельну ділянку площею 64,1082 га до земель резервного фонду Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області. Третім особам по справі, які не заявляють самостійних вимог, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не направлені судові повістки разом із копією позовної заяви, які ними отримані, про що в справі є поштові повідомлення, але в судові засідання вони не з'явилися (Т №1 а.с.а.с. 168, 170, 179, 181, 188, 190, 192, 213, 215, 216, 219, 227, 228, Т №2 а.с. 25, 26). Тому суд, на підставі ч.3 ст. 36 ЦПК України, вважає можливим розглянути дану справу без участі вищевказаних третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. Прокурор в суді посилалася на порушення чинного законодавства при винесенні зазначених розпоряджень райдержадміністрацією про відведення земельної ділянки в оренду [PERSON], бо в її заяві до райдержадміністрації про надання їй в оренду земельної ділянки не зазначено кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безплатне одержання земельних ділянок у власність, обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, до заяви не долучено висновку професійної комісії, створеної райрадою про достатній досвід роботи у неї у сільському господарстві, або необхідної сільськогосподарської кваліфікації та документів, підтверджуючих дану обставину на час винесення другого розпорядження. Зазначена її заява розглянута на засіданні районної комісії райдержадміністрації з питань регулювання земельних відносин, склад якої сформовано і затверджено головою адміністрації, на підставі рішення якої заява [PERSON] була задоволена та прийняті вище зазначенні розпорядження головою адміністрації в порушення ст. 6 і 7 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції, яка діяла на час прийняття цих розпоряджень. Представник Верхньорогачицької районної державної адміністрації позов не визнала повністю, просить відмовити в задоволені позову, бо на підставі рішення обласної ради, в райдержадміністрації створена комісія з питання регулювання земельних відносин, яка відповідно Положення про неї мала повноваження вирішувати питання відносно надання в користування чи у власність земельних ділянок за межами населених пунктів. Тому на засіданні комісії райдержадміністрації при розгляді заяви [PERSON] і вирішувалось питання про достатній досвід роботи її у сільському господарстві, хоч в протоколі №3 від 15.02.2011 року цієї комісії про це та обставин, які не зазначені в заяві відносно кількості членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, не зазначено чи вони обговорювались, бо він виготовлений з порушеннями і дані обставини підтвердили члени комісії і [PERSON]. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, просять відмовити в його задоволенні та заявили що, земельна ділянка в оренду [PERSON] надавалася для ведення фермерського господарства, яка його створила і веде до цього часу, податки сплачує фермерське господарство і земельна ділянка на даний час, знаходиться в користуванні фермерського господарства, що підтверджено документами відповідних органів. Крім того, і прокурор не заперечила, що вини [PERSON] у видачі незаконних розпоряджень адміністрацією немає і у [PERSON] були законні підстави для отримання земельної ділянки в оренду для створення і ведення фермерського господарства на час розгляду її заяви та видачі розпоряджень. І прокурор в позові не зазначив з яких підстав необхідно визнати договір оренди недійсним і повернути земельну ділянку. В суді встановлено, що в заяві від 14.02.2011 року до райдержадміністрації, [PERSON] просить надати їй в оренду терміном на 50 років земельну ділянку орієнтованою площею 75 га, розташовану в кварталах № 084,085 земель резервного фонду Верхньорогачицької селищної ради для створення фермерського господарства, що має достатній досвід роботи в сільському господарстві та необхідну техніку (а.с.8). Але в заяві, як і зазначив прокурор, не вказано що до неї долучається висновок Професійної комісії з питань створення фермерських господарств, сформованої і затвердженої районною радою щодо наявності у [PERSON] достатнього досвіду роботи в сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації, а також про кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безплатне одержання земельних ділянок у власність, обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, чим порушені вимоги ст.6 і ч.2 ст.7 Закону Україні «Про фермерське господарство» в редакції на час подачі заяви. Не долучення до заяви висновку професійної комісії сторонами не заперечується і дана обставина визнана судом такою, що не підлягає доказування, що визнана усіма сторонами по справі. Також судом визнані обставини як такими, що не потребують доказуванню на підставі ст.61 ЦПК України, з урахуванням думки учасників процесу які визнали їх, що 1 сесією Верхньорогачицької районної ради У1 скликання від 16.11.2010 року за рішення № 9 «Про делегування повноважень районної ради районній державній адміністрації» делеговано райдержадміністрації питання з «забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку території району, ефективного використання природних, трудових та фінансових ресурсів» і що за рішенням №7 сесії райради від 16.11.2010 року утворена постійна комісія з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, природних ресурсів і екології, яка відповідно положення про постійні комісії районної ради та її плану роботи в 2010 і 2011 роках не вирішувала питання про створення при раді Професійної комісії з питань створення фермерських господарств чи передачі її повноважень райдержадміністрації, оскільки рада не мала права змінити рішення вищестоящих органів. Діюча комісія з питань регулювання земельних відносин адміністрації яка створена на підставі розпорядження голови адміністрації від 22.04.2005 року № 456 «Про обласну комісію з питань регулювання земельних відносин» (Т №1 а.с. 40), вирішувала питання надання земельних ділянок у власність і в оренду, в тому числі і для створення фермерського господарства. Розпорядженням Верхньорогачицької районної державної адміністрації № 108 від 02.03.2011 року, надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною загальною площею 75,0 га, із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради в кварталах № 084, № 085 для ведення фермерського господарства (Т №1 а.с. 15), а за розпорядженням № 257 від 21.05.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки в оренду [PERSON] загальною площею 64,1082 га для ведення фермерського господарства і надання її в оренду терміном 49 років (Т №1 а.с 17). На підставі вказаних розпоряджень, 25.05.2012 року між Верхньорогачицькою районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки, що зареєстрований 06.08.2012 року № 652150004000518, 652150004000519 (Т №1 а.с. 12-13). Зазначені розпорядження, які просить визнати незаконними прокурор, як встановлено в суді, прийняті на підставі рішення районної комісії з питань регулювання земельних відносин райдержадміністрації № 3 від 15.02.2011 року (Т №1 а.с. 31-32), яка і вирішила, враховуючу достатній досвід роботи, наявність сільськогосподарської техніки, на підставі заяви [PERSON] рекомендувати голові райдержадміністрації надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для створення фермерського господарства, що є порушенням ст.ст. 6, 7 Закону України «Про фермерське господарство» та п.2.2 Положення про порядок проведення професійного відбору з питань створення фермерських господарств, бо з урахуванням вище зазначених вимог законодавства професійний відбір осіб проводить професійна комісія створена і затверджена райрадою, яка і зобов'язана надати висновок про достатній досвід роботи чи наявність відповідної кваліфікації у [PERSON]. А райдержадміністрація при підготовці розпоряджень перевірити зазначення обставин в заяві відносно членів фермерського господарства та їх права на отримання земельної частки (пай), обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, враховуючи вимоги ч.2 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та регламент роботи державної адміністрації (Т №1 а.с. 245). Проекти розпоряджень райдержадміністрації, відповідно регламенту роботи, готують структурні підрозділи адміністрації та інші центральні органи виконавчої влади. Головний розробник проекту розпорядження організовує, спрямовує і координує роботу з розроблення проекту, готує довідку про погодження. В пояснювальній записці розробник проекту зазначає обгрунтування розпорядження до якого можуть бути додані інформаційні довідкові матеріали. За поясненнями [PERSON], [PERSON] і [PERSON] ніяких документів до проектів цих розпоряджень не долучалось. На підставі оскаржуваних прокурором розпоряджень фермерське господарство [PERSON] «Лідія-77» створене і зареєстроване в установленому законом порядку 15.11.2012 року у головному управлінню регіональної статистики Херсонської області (Т №1 а.с. 122), що встановлено в суді по витягах і виписках державного реєстратора Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області та Статуту фермерського господарства (Т №1 а.с.а.с. 111-121). На даний час з часу створення фермерське господарство користується спірною земельною ділянкою (Т №1 а.с. 110), сплачує податки (Т №1 а.с. 108). З цього виходить що оскільки земельна ділянка надана для ведення фермерського господарства, вона була у користування [PERSON] до моменту створення фермерського господарства і часу його реєстрації як і зазначено в статуті та пояснення [PERSON], що підтверджено також і довідкою Держземагенства (Т №1 а.с. 110). Відповідно Статуту фермерського господарства «Лідія - 77», його членами є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які залучені до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог (Т №1 а.с. 156) Як заявив в суді [PERSON], заступник голови райдержадміністрації і голова комісії з питань регулювання земельних відносин, на засіданні комісії, він не роз'ясняв вимоги законодавства відносно надання землі в оренду та наслідки його не дотримання членам комісії і [PERSON], вважав що комісія мала право давати висновок відносно достатнього досвіду роботи осіб, які бажали створити фермерське господарство, не перевіряли по документах наявність підстав про надання в оренду землі [PERSON] для ведення фермерського господарства. Зазначені обставини, як вважає суд, є причинами не вирішення комісією заяви [PERSON] відповідно вимог закону і причинами порушення законодавства при видачі розпоряджень райдержадміністрацією відносно надання землі в оренду [PERSON], що є наслідком подання даного позову та порушення прав Держави в зв'язку з порушення закону і прав [PERSON] відносно розгляду її заяви про надання в оренду земельної ділянки відповідно вимог законодавства з урахуванням гарантій держави по захисту прав людини (ст.2 Конституції України). Зазначені [PERSON] обставини підтверджені в суді свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Крім того за ч.2 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», на час винесення розпорядження №257 від 21.05.2012 року, передбачено необхідність надання громадянином до заяви на отримання у власність або в оренду земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства документів, що підтверджують достатній досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Оскільки [PERSON] висновку Професійної комісії до заяви не додавала подаючи заяву до адміністрації, а підготовку проекту розпорядження №257 від 21.05.2012 року проводив начальник відділу Держкомзему у Верхньорогачицькому районі [PERSON], який в суді заявив, що при виготовленні проекту розпорядження він не перевіряв наявність підстав у [PERSON] на видачу їй в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, хоч на нього як начальника відділу Держкомзему покладенні обов'язки по забезпеченню державної політики в сфері земельних відносин та контролю по дотриманню земельного законодавства, що є його упущенням. Крім того ним не дотримано вимог регламенту райдержадміністрації про підготовку проекту розпорядження і він знав про відсутність висновку професійної комісії ради про достатній досвід роботи у сільському господарстві [PERSON], але йому відомо, що вона працювала в колгоспі і отримала земельну частку (пай), яку обробляла самостійно на час подачі заяви. Дане питання розглядалось на комісії адміністрації з питань регулювання земельних відносин на якій і говорили, що в неї достатній досвід роботи. Але за поясненнями [PERSON] і [PERSON] в адміністрації ніяких документів в папці комісії та папці по підготовці проектів розпоряджень відносно [PERSON] з даного питання не збереглося. Сама [PERSON] пояснила, що в неї були на комісії документи підтверджуючий її достатній досвід роботи у сільському господарстві, але в неї ніхто не просив їх надати. Тому суд вважає, що працівники райдержадміністрації, як встановлено в суді, в порушення Закону України «Про місцеві державні адміністрації», при підготовці проекту розпоряджень і їх видачі не виконали вимог закону та регламенту роботи адміністрації, не перевірили по документах наявність достатнього досвіду роботи у сільському господарстві, з урахуванням відсутності висновку професійної комісії та підстав відповідно вимог ч.2 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», що підтвердили в суді [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Тобто судом встановлено, що оспорюванні прокурором розпорядження видані з порушенням законодавства України, які суд має право на підставі ч.1 ст.21 ЦК України, визнати незаконними, бо дані розпорядження суперечить актам цивільного законодавства і порушують цивільні права та інтереси Держави і [PERSON], бо райдержадміністрація повинна вирішувати питання по забезпеченню законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, здійснюють контроль по використанню земель (ст.ст. 13,16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації») і заступник голови адміністрації який був і головою комісії адміністрації з питань регулювання земельних відносин відповідно його функцій і повноважень, регламенту роботи адміністрації, він координує і контролює підготовку проекту розпоряджень по використанню землі в районі відповідно вимог законодавства (Т №1 а.с.а.с. 44, 240-242). А за посадовою інструкцією [PERSON] зобов'язана перевіряти відповідність вимогам чинного законодавства проектів розпоряджень (Т №1 а.с. 243-244), чого не було зроблено. Тому причинами і умовами що сприяли порушенню закону при видачі вище зазначених розпоряджень, як встановлено в суді, є відсутність належного контролю адміністрацією за використанням землі, бо не створено в Верхньорогачицькій районній раді Професійна комісія з питань створення фермерських господарств, не надано кваліфікованої допомоги [PERSON] працівниками адміністрації при написанні заяви, її подачі та розгляду на комісії з питань регулювання земельних відносин, голова якої [PERSON] не надав необхідної інформації членам комісії і [PERSON] відносно обставин по заяві [PERSON] та вимог чинного законодавства з питання надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства, не проконтролював підготовку проекту вище зазначених розпоряджень. А [PERSON] не перевірила відповідність вимогам чинного законодавства проектів розпоряджень, чим порушені права [PERSON] на розгляд її заяви відповідно вимог закону. Такі висновки зроблені судом на підставі ст.ст.2,3,17,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», що місцеві державні адміністрації зобов'язані виконувати закони України і принципами її діяльності є верховенство права і законності, що місцева адміністрація розпоряджається землями державної власності і за ст.ст. 41, 43 цього Закону України, голова адміністрації видає розпорядження одноособово, які можуть бути оскаржені до органів виконавчої влади вищого рівня або до суду. Крім того за ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачаються Конституцією України та законами України. Вини [PERSON] в ненаданні Висновку професійної комісії та дотримання інших вимог закону при подачі заяви на видачу їй в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства і в видачі незаконних розпоряджень при розгляді зазначеної її заяви, судом не встановлено і з цим згодився прокурор. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає можливим визнати розпорядження № 108 від 02.03.2011 року про надання дозволу громадянці [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою загальною площею 75,0 га із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради в кварталах №084, № 085 для ведення фермерського господарства і розпорядження № 257 від 21.05.2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства загальною площею 64,1082 га та надання в оренду цієї земельної ділянки [PERSON] терміном на 49 років визнати незаконними, задовольнивши ці вимоги прокурора. Цей висновок судом зроблено виходячи і з того, що на час винесення розпорядження №257 від 21.05.2012 року внесені зміни в Закон України «Про фермерське господарство» 16.06.2011 року, які набрали чинності 17.07.2011 року, відповідно яких ст. 6 з зазначеного закону виключена, а за ст.7 зазначеного закону адміністрації надаються документи, підтверджуючі достатній досвід роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації оскільки, як встановлено в суді, до заяви [PERSON] не надавала Висновок професійної комісії ради про достатній досвід її роботи та не перевірені обставини відповідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство». Тобто судом встановлено, що вище зазначені порушення законодавства при видачі цих розпоряджень є наслідком неналежного виконання законів України, своїх функцій і повноважень [PERSON] і посадової інструкції [PERSON], відповідно яких заступник голови адміністрації і голова комісії райдержадміністрації при розгляді заяви [PERSON] про надання їй в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, не повідомляли [PERSON] про невідповідність змісту її заяви вимогам ч.2 ст. 7 Закону «Про фермерське господарство» та відсутності висновку Професійної комісії ради про достатній досвід її роботи у сільському господарстві чи відповідної кваліфікації, тобто не надали їй належної правової допомоги, порушивши принцип рівності всіх перед законом і принцип обов'язкового додержання законності при набутті права користування землею їй, що визначено ст.ст. 13, 19 Конституції України та ст.ст. 4,5, 123 ЗК України, в яких закріплено право і рівність громадян на землю, невтручання держави в здійснення ними своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, бо держава ці права реалізує через відповідні державні органи які повинні зазначені права на землю громадян вирішувати лише відповідно закону. Крім того, відповідно ст. 15 ЦПК України та п.3 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з змінами і доповненнями від 19.03.2010 року №2 та п.7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» даний позов розглядається в порядку цивільного судочинства і виходячи з ст.ст.1, 2 ЦК України, ст.ст. 2,5 ЗК України, що цивільне законодавство регулює майнові і немайнові відносини, учасниками яких є фізичні особи і держава. Об'єктом цих відносин є земля на території України, а саме: на території Верхньорогачицького району, Херсонської області. Захист судом прав на землю у даних відносинах здійснюється способами, визначеними ст. 152 ЗК України, в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади. Судом враховано і те, що на час подачі заяви [PERSON] до адміністрації та видачі вище зазначених розпоряджень, відповідно її пояснень і пояснень всіх свідків по справі, у [PERSON] був достатній досвід роботи у сільському господарстві з урахуванням її трудового стажу у сільському господарстві і думки свідків [PERSON] та [PERSON], які суд приймає до уваги враховуючи їх досвід роботи у сільському господарстві багато років і вважає встановленим в суді, що у [PERSON] на час подачі заяви і видачі розпоряджень був достатній досвід роботи у сільському господарстві і в неї були документи, що підтверджують дану обставину. Так за записами в трудовій книзі [PERSON] працювала в колгоспі «Росія» з 1996 року по 2002 рік (Т №1 а.с.а.с. 124-126). В підтвердження вірності висновку суду про достатній досвід роботи у [PERSON] відповідають і відомості довідок Держкомагенства і податкової інспекції про відсутність зауважень до фермерського господарства «Лідія - 77» на протязі його діяльності (Т №1 а.с. 237). Отже, як встановлено в судовому засіданні, з чим погодився і позивач, [PERSON] мала право на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства на час розгляду її заяви та видачі розпоряджень. Висновок суду про достатній досвід роботи у [PERSON] на час подачі заяви, суд зробив враховуючі і Перелік документів, зазначених в проекті постанови Кабінету міністрів України, яка оприлюднена 27.11.2013 року, що підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві може бути і записи в трудовій книжці громадянина України. Крім того з 2003 року на підставі Державного акта на право приватної власності на землю за її поясненнями вона обробляла земельну частку (пай), яка належить їй на праві приватної власності. Тобто у [PERSON] на час винесення розпоряджень були всі підстави для отримання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Як зазначив далі прокурор, суд за ст.215 ЦК України може визнати недійсним договір оренди земельної ділянки розміром 64,1082 га між Верхньорогачицькою державною адміністрацією і [PERSON], яка надана для ведення фермерського господарства, але в позові не зазначив з яких підстав. До ч.4 ст. 59, ст. 124 ЗК України (на час виникнення спірних правовідносин) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель резервного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельної ділянки на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, шляхом укладання договору оренди. Тобто за ст. 6 Закону України „Про оренду землі" і за договором оренди землі [PERSON], як орендар набула право на земельну ділянку для ведення фермерського господарства відповідно до ст. 125 ЗК України, ч.2 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» з моменту реєстрації договору оренди землі, тобто з 06.08.2012 року. На даний час, земельна ділянка площею 64,1082 га, яка передана [PERSON] в оренду, знаходиться в користуванні у фермерського господарства «Лідія - 77», що підтверджується довідками Держземагенства від 14.10.2013 року № 1476, від 10.04.2014 року № 731 та довідками податкової інспекції, тобто користується земельною ділянкою юридична особа, яка сплачує всі податки державі (Т №1 а.с.а.с. 110, 236, 246), а не фізична особа, тобто не [PERSON]. Оскільки, яке передбачено ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору а саме: про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди та укладений в формі, встановленій законом, підписаний і зареєстрований в установленому законом порядку. Як і передбачено ч.1 ст. 15 Закону «Про оренду землі» встановлені істотні умови, які зазначені в договорі. Крім того, відповідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» та довідки Держземагенства №731 від 10.04.2014 року зроблено запис про реєстрацію цього договору у Книзі записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. З цього виходить, оскільки предметом договору відповідно розділу 1 є передача земельної ділянки в строкове користування для ведення фермерського господарства, то фермерське господарство користується землею на законних підставах. Підстави для його розірвання зазначені в ст.ст. 651-653 ЦК України. А прокурор в позові не зазначив з яких підстав визнати недійсним договір і судом такі підстави не встановлені. Зазначення прокурором при розгляді справи по суті, що обставиною визнання договору оренди недійсним є визнання незаконними розпоряджень адміністрації суд оцінює критично, оскільки обставини позову можуть доповнюватись чи змінюватись до розгляду справи по суті (ст.31 ЦПК України). Хоч договір оренди і укладений на підставі незаконних рішень органу влади, але [PERSON] мала право на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що встановлено в суді. І в позові прокуратурою не зазначено з яких же підстав необхідно повернути земельну ділянку до земель резервного фонду Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області. Прокурором не доведено, а судом не встановлено, що [PERSON] та члени фермерського господарства «Лідія - 77» бажали набути право користування земельною ділянкою незаконним шляхом, на що вони мають право, як громадяни України і вони не допустила жодного порушення закону. За обставинами, які встановлені в суді відповідно ст.ст. 152, 153 ЗК України законне право [PERSON] та членів фермерського господарства на користування землею гарантується і захищається державою і чітко встановлює підстави припинення права користування за ст. 141 ЗК України. Крім того, враховуючи що порядок припинення прав на землю регулюється главою 22 ЗК України, суд вважає необхідним врахувати ту підставу, що перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначений ст. 141 ЗК України і який є вичерпним. Такої підстави припинення права користування земельною ділянкою, як скасування рішення органу влади, на підставі якого було укладено договір оренди земельної ділянки, цією статтею не передбачено. Така позиція судової практики в України підтверджується постановою судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 12.09.2012 року (Вісник Верховного суду України № 9 2013 рік). Крім того на час розгляду даного позову немає рішення суду, яке вступило в законну силу про визнання розпорядження не законними. І за ч.2 ст. 14 Конституції України права громадянина набувається і реалізується виключно до закону. А оскільки за ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість нашої держави і утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави і держава відповідає перед людиною за свою діяльність. З цього виходить що права людини не повинні бути порушені в зв'язку з незаконними рішеннями представників держави і вини особи не встановлено. В зв'язку з цим в задоволенні вимог прокурора у визнанні недійсним договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та Верхньорогачицькою державною адміністрацією, площею 64,1082 га із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області для ведення фермерського господарства від 25.05.2012 року, що зареєстрований 06.08.2012 року № 652150004000518, № 652150004000518 - відмовити. Крім того на підставі ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-1У, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України. В зв'язку з вимогою прокурора про скасування договору оренди, суд вважає необхідним застосувати норми Конвенції, а саме: принцип правомірності позбавлення права користування земельною ділянкою, оскільки судом встановлено, що розпорядження видані райдержадміністрацією з порушенням вимог законів України і позбавлення права користування відповідає суспільному інтересу. Але вирішуючи питання про забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства і відповідачем та третіми особами з вище встановленого в суді виходить, що їх вини в порушенні закону судом не встановлено, а порушення допущені працівниками адміністрації, тобто представниками держави. Хоч визнання договору оренди недійсним передбачено законодавством України, але визнання його недійсним порушить права [PERSON] і третіх осіб. Подані відповідачем докази про вихід з фермерського господарства його членів, суд не приймає до уваги, оскільки як пояснив державний реєстратор, заяви про вихід з фермерського господарства «Лідія - 77» їй надала [PERSON], а не члени особисто, а їх підписи на цих заявах нотаріально не засвідчені. Виходячи з встановленого в суді, суд вважає що [PERSON] і треті особи не знали, що діє якась юридична перепона в користуванні даною земельною ділянкою, отриманні доходів планування ведення фермерського господарства на протязі всієї дії договору. Враховуючи припис ч.1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України і такі очікуванні можна вважати, правом на захист прав людини і юридичної особи, як складова частина захисту права на користування земельною ділянкою. Суд вважає, що при винесенні даного рішення необхідно дотримати балансу між інтересами суспільства та відповідачем і третіми особами, бо при видачі розпоряджень і укладанню договору оренди не стояло питання, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувались інтереси якоїсь особи, чи розпорядження і договір укладені в супереч законів України. Сама райдержадміністрація, як встановлено в суді, вважала що розпорядження і договір оренди відповідають вимогам законів України і на підставі них наступлять наслідки, які передбачені законом. Тобто, цими рішеннями адміністрації [PERSON] гарантовано право на отримання даної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на протязі 49 років для забезпечення його діяльності. Тобто [PERSON] вправі очікувати захисту своїх прав і прав фермерського господарства в зв'язку з порушенням закону з сторони адміністрації при наданні їй в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Тому суд враховуючи справедливу рівновагу між сторонами перевагу необхідно надати [PERSON] і фермерському господарству «Лідія - 77». Виходячи із встановленого в суді, дотримуючись справедливої і розумної рівноваги між інтересами держави, [PERSON] і фермерського господарства, оскільки порушення закону допущене з вини представників держави, які недотримались процедури її розгляду, що в цілому не вплинуло на правомірність надання [PERSON] земельної ділянки для створення фермерського господарства чи заподіяння матеріальної шкоди державі в зв'язку з діяльністю фермерського господарства (крім видачі незаконних рішень). Крім того, в разі розірвання договору оренди від 25.05.2012 року до бюджету не надійде 21121,67 грн. та беручи до уваги, що з моменту подачі заяви до моменту отримання землі пройшло більше року, то у разі вилучення землі у фермерського господарства, до бюджету не надійде 71109,14 грн. (Т №1 а.с. 246). В вимозі прокурора про зобов'язання [PERSON] в поверненні земельної ділянки, площею 64,1082 га до резервного фонду Верхньорогачицької селищної ради відмовити з урахуванням, що земельна ділянка знаходиться у користуванні у фермерського господарства «Лідія - 77», що вини [PERSON] у видачі незаконних розпоряджень не встановлено і враховуючи справедливий баланс між інтересами суспільства та фермерським господарством з урахуванням застосованими заходами і метою забезпечення діяльності фермерського господарства - відмовити. Крім того в позові прокурор не зазначив з яких підстав він просить зобов'язати повернути землю [PERSON]. Суд вважає, що визнання договору оренди землі недійсним і зобов'язання [PERSON] повернути земельну ділянку до резервного фонду є безпідставним і такими що не знайшли свого підтвердження в суді, прокурором не доказані і обставини в позові не зазначені. Лист Верхньорогачицької районної ради від №01 - 18/123 від 07.06.2013 року про передачу повноважень суд не приймає до уваги, оскільки відповідно п.2ч.1 ст.43 і ст. ст.44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (який діяв на той час) сесією районної рада вирішуються питання про утворення комісій ради та делегування повноважень райдержадміністрації і повноваження відносно земельних відносин районною радою делегувались, що визнано сторонами в суді. Суд критично оцінює пояснення [PERSON]. і [PERSON], що комісія адміністрації з питання регулювання земельних відносин мала право надавати висновок про наявність у громадянина достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації, бо її Положенням, що затверджено головою адміністрації (Т №1 а.с. 44) не передбачено надання такого висновку і районна рада такі повноваження їй не делегувала, як встановлено судом, враховуючи Положення про порядок проведення Професійного відбору з питань створення фермерських господарств затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України №452/335 від 17.12.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2004 за №118/8717. Критично суд оцінює і заперечення представника відповідача, що позов прокурора поданий з порушенням строків, бо як встановлено в суді, прокуратурі адміністрація направляє саме розпорядження без пакета документів, на підставі яких воно видано, що не дало можливості прокурору у встановлений законом термін встановити порушення законодавства райдержадміністрацією при видачі зазначених розпоряджень. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним позовну заяву Великолепетиської міжрайонної прокуратури до Верхньорогачицької районної державної адміністрації Херсонської області та [PERSON] про визнання незаконним (недійсним) розпорядження та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити частково, визнавши не законними розпорядження Верхньорогачииької районної державної адміністрації №108 від 02.03.2011 року, яким надано дозвіл громадянці [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною загальною площею 75,0 га, з них ріллі - 75,0 га, із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради в кварталах №084, № 085 для ведення фермерського господарства і розпорядження №257 від 21.05.2012 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянці [PERSON] для ведення фермерського господарства загальною площею 64,1082 га, з них ріллі - 64,1082 га із земель резервного фонду, розташованих за межами населених пунктів Верхньорогачицької селищної ради в кварталах № 084, № 085 для ведення фермерського господарства терміном на 49 років. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Outcome: partial