Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. В своїй заяві посилалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 1993 року, який був розірваний заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.03.2014 року. Від даного шлюбу мають двох синів: повнолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, не є інвалідом, працездатний, інших дітей у нього немає, стягнень по виконавчих документах не проводиться, його матеріальний стан дозволяє утримувати дитину, оскільки він працює неофіційно, а тому він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини на її користь, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття сина [PERSON]. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні цього обов'язку, кошти стягуються в судовому порядку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 1993 року, який був розірваний заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.03.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO], Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Неповнолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, батько дитини матеріальну допомогу не надає. Даних про те, що відповідач має офіційне місце праці та має стабільний дохід суду не представлено. Проте відповідач є працездатним та не позбавленим можливості збільшувати свій дохід, а отже і виплачувати аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини і можливості батька та встановлює розмір аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. щомісячно для сплати позивачці на утримання дитини, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 18.03.2014 року, і до повноліття дитини з урахуванням індексів інфляції. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень в зв'язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial