Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

22.01.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої доньки. В позовній заяві позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що відповідач є батьком їх спільної доньки [PERSON], [INFO]. народження, яка досягла повноліття [INFO], шлюб між ними було розірвано 25.02.1998р. Донька зараз навчається на факультеті української й іноземної філології та мистецтвознавства в Дніпропетровському національному університеті на денній контрактній формі, стипендії не отримує та потребує матеріальної допомоги. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу до закінчення донькою навчання регулярно не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на період навчання доньки у розмірі ? частини заробітної плати відповідача на період навчання доньки в зазначеному закладі освіти. Також заявою від 24.03.2015р. позивачка просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 23). Також позивачка не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання 24.03.2015р. надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 29). Позовні вимоги своєї матері вважала обґрунтованими. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 24.02.2015р. та 24.03.2015р. не з'явився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, ніяких заяв та клопотань до суду не надіслав. Про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 11). При цьому, згідно до відмітки на конверті із повісткою на 24.02.2015р., він повернутий "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 14-15). Згідно ж поштового повідомлення, повістка на 24.03.2015р. разом з позовною заявою з додатками вручена відповідачу особисто (а.с. № 22). З огляду на те, що відповідач повторно не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо позовної заяви суду не надав, то на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення суду. Справа розглянута за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200, ч. 1 ст. 191 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. В силу ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що батьком повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. народження, є відповідач (а.с. № 3). Батьки [PERSON] розірвали шлюб 25.02.1998р. (а.с. № 4). [PERSON] мешкає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі (а.с. № 16, 17) та навчається 1-му курсі факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства в Дніпропетровському національному університеті на денній контрактній формі зі строком навчання по 30.06.2018р., стипендію не отримує (а.с. № 5, 6, 31). Мати [PERSON] - позивачка [PERSON] - працює провідним економістом ТОВ „М,ясна фабрика „Фаворит Плюс" на отримує середню заробітну плату на місяць у розмірі 2441грн.21коп. без відрахувань (а.с. № 6зв. сторона). При розгляді справи, судом також прийнято до уваги, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.1997р. до досягнення повноліття доньки [PERSON], було стягнута ? частина від заробітної плати відповідача (а.с. № 25). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011р. у задоволенні позову [PERSON] про зменшення зазначеного розміру аліментів, встановленого постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.1997р. було відмовлено (а.с. № 25-28) . В той же час, цим судовим рішенням встановлено, що відповідач окрім повнолітньої доньки [PERSON] має також доньку [PERSON], [INFO]. народження, на утримання якої рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2010р. з нього стягнуто 1/6 його доходів (а.с. № 27-28). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлено судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Приймаючи до уваги ці обставини, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги позивачки та стягувати щомісячно з відповідача 1/6 частину усіх видів заробітної плати (доходів) на період навчання доньки [PERSON] на факультеті української й іноземної філології та мистецтвознавства в Дніпропетровському національному університеті на денній контрактній формі по 30.06.2018р., але не пізніше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, стягуючи аліменти на користь матері доньки, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 22.01.2015р. Встановлюючи такий розмір аліментів, суд виходить з того, що розмір стягнутих з відповідача аліментів, який дорівнює 1/6 частині його заробітку (доходу), буде відповідати матеріальному та сімейному становищу обох сторін на час вирішення спору та принципам стягнення аліментів, встановленим ч. 1 ст. 199 СК України, де зазначено, що батьки зобов'язані утримувати продовжуючих навчання сина (доньку) до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Визначаючи розмір аліментів у дольовому співвідношенні до заробітку (доходу) відповідача, суд виходить з тих обставин, що саме до такого розміру в свій час відповідач у своєму позові просив зменшити стягнуті з нього аліменти, та саме в такому розмірі з нього стягнуті аліменти за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2010р., а до позову долучав пенсійні посвідчення, що підтверджують регулярність отримання доходів відповідачем (а.с. № 26 зв., 27-28). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial