Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

12.11.2020 року позивач звернувся до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. 24.11.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі на призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17.01.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] була підписана Заява про приєднання № 613049909 до Договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначений Договір розміщений на сайті Ощадбанку (https://www.oschadbank.ua/). Згідно з Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) Відповідачу був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 48000 грн. зі сплатою 0,001% річних на строк дії платіжної картки. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість станом на 15.09.2020 року складає 47587,55 грн., у тому числі 45504,71 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 975,44 грн. - проценти та комісія за користування кредитом, 5,98 грн. - комісія, 1019,79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 67,40 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом, 14,23 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом. Відповідачу була надіслана вимога від 23.01.2020 року про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором, в якій Банк вимагає дострокового повернення кредиту та інших платежів, однак вимога залишилась без виконання. Прохає суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» борг згідно з Заявою про приєднання № 613049909 від 17.01.2019 року до Договору комплексного банківського обслуговування в сумі 47587,55 грн., у тому числі 45504,71 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 975,44 грн. - проценти та комісія за користування кредитом, 5,98 грн. - комісія, 1019,79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 67,40 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом, 14,23 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом; та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, 18.12.2020 року представник: адвокат Літута С.В. подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, 16.02.2021 року подав заяву про визнання позову в повному обсязі, прохав справу розглянути у його відсутність. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 17.01.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] була підписана Заява про приєднання № 613049909 до Договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно з Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) Відповідачу був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 48000 грн. зі сплатою 0,001% річних на строк дії платіжної картки (а.с.4-5). 23.01.2020 року позивач надіслав відповідачу вимогу про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором, в якій Банк вимагає дострокового повернення кредиту та інших платежів, однак вимога залишилась без виконання (а.с.6-7). Заборгованість відповідача за кредитним договором № 613049909 від 17.01.2019 року станом на 15.09.2020 року складає 47587,55 грн., у тому числі 45504,71 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 975,44 грн. - проценти та комісія за користування кредитом, 5,98 грн. - комісія, 1019,79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 67,40 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом, 14,23 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-9). Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору . Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як встановлено судом, відповідач, підписавши 17.01.2019 року з ПАТ «Державний ощадний банк України» Заяву про приєднання № 613049909 до Договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 48000 грн. зі сплатою 0,001% річних на строк дії платіжної картки. Оскільки відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачував його несвоєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого заборгованість відповідача за кредитним договором № 613049909 від 17.01.2019 року станом на 15.09.2020 року складає 47587,55 грн., у тому числі 45504,71 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 975,44 грн. - проценти та комісія за користування кредитом, 5,98 грн. - комісія, 1019,79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 67,40 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом, 14,23 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як кредитор, з позовом до відповідача, як позичальника, за кредитним договором № 613049909 від 17.01.2019 року, про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 47587,55 грн., у зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору неналежним чином виконував своє зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування. За приписами частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що [PERSON] повернув кредит в повному обсязі в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судовий збір у сумі 2102 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved