overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

21.11.2013 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 14.06.2006 р. відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 р. має заборгованість - 22560,59 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22560,59 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з позивачем від 14.06.2006 р. та отримавши кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але зобов'язання згідно даного договору не виконує (а.с.17-25). Станом на 31.08.2013 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 22560,59 грн. (а.с.7-16), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 22560,59 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

21.11.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 5167 грн. 71 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-24004-210411. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4700 грн. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 5167,71 грн., в тому числі: 5167,71 грн. - тіло кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с. 9) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

21.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.07.2002 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №49. Мотивуючи позовну заяву вказав, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Більше ніж півроку вони з відповідачем стосунків не підтримують, проживають в різних кімнатах, хоча і в одній квартирі. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в підготовче судове засідання не з"явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №164901, зареєстрованого у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №49, сторони перебувають у шлюбі з 27.07.2002 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №252736 (а.с.6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини.\~Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

21.11.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку Ніку. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. З червня 2019 року шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть і разом не проживають. Збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2020 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - « [PERSON] », проти постановлення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи, судом встановлено, що 20 листопада 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Паляниченської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 7. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

21.12.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особи - Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської Ради. Від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в зв"язку з тим, що в рішенні суду від 21.12.2011 року не було вирішено питання про стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Сторони у судове засідання не з'явились. Судом ухвалено про розгляд заяви у відсутності сторін. У відповідності до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони надавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], в зареєстрованому шлюбі не перебували та спільного господарства не вели. [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її забезпеченні. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батько повинен утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи вимоги ст. ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів, та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

21.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29.08.1992 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явилисью Позивач просив розгляд справи провести за його відстності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.08.1992 року (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів, розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

21.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що остання з 27.04.2010 року прописана в житловому будинку [ADDRESS]. Однак за вказаною адресою вона з 24.04.2010 року не проживає , її речей в будинку не має, а тому втратила право користування житловим будинком. Посилаючись на викладене просила задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з"явилась, на адресу суду надала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, заперечень щодо позову не надала. Суд , дослідивши матеріали справи дійшов до слідую чого . Відповідно до правил ст. ст. 163,72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови , що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.1987 року належить житловий будинок [ADDRESS] . З матеріалів справи, а саме: довідки про склад сім»ї від 13.12.2015 року встановлено, що відповідачка не проживає в спірному житловому будинку. Відповідач не був власником будинку, а був прописаний в ній зі згоди власника [PERSON] Викладене свідчить, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

21 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 03 жовтня 2003 року виконкомом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №15. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. До березня 2014 року проживали однією сім"єю, але з вказаного часу фактично припинили сімейно-шлюбні відносини по причинах того, що напротязі всього шлюбного життя між подружжям виникали сварки з взаємними образами по причині неналежної участі у веденні домашнього господарства відповідачем та недбалого відношення до неповнолітніх дітей. Між подружжям не було порозуміння та поваги один до одного. Примирення між позивачем та відповідачем також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Шлюб позивач розриває вперше. Матеріального спору між сторонами на даний час не має. Просив суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON], який зареєстровано 03 жовтня 2003 року виконкомом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №15. До початку судового засідання сторони подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнала (а.с12-13). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 жовтня 2003 року виконкомом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №15.(а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-7). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

21 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. В заяві вказала, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є її батьком. Після розірвання шлюбу батьків залишилася проживати з матір'ю. На сьогоднішній день вона досягла повноліття та навчається в Снігурівському професійному ліцеї Миколаївської області. Не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на період її навчання. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала повністю та просила суд про його задоволення. Відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь доньки на період її навчання у заявленому нею розмірі. Перевіривши матеріали справи, дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. За ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 22 травня 1998 року виконкомом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. (а.с. 3) [PERSON] навчається в Снігурівському професійному ліцеї Миколаївської області ІІ атестаційного рівна за професією оператор комп'ютерного набору, обліковець, що підтверджується довідкою від 01 березня 2016 року, строк закінчення навчання 30 червня 2016 року (а.с.5). Згідно довідки Горохівської сільської ради Снігурівського району сім'я [PERSON] складається з матері [PERSON], 1973 року народження та брата [PERSON], 2013 року народження. (а.с.6) Відповідач працевлаштований, працює, а тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання у заявленому нею розмірі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду заяви, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

21 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час разом не проживають. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів неповнолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про визнання позову та про слухання справи у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи судом встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час разом не проживають. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON], серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області 03 березня 2004 року, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище відповідача [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved