Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

17 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала таким. [INFO] у них з відповідачем народилася донька [PERSON] . У зареєстрованому шлюбі сторони не перебувають. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач, починаючи з серпні 2020 року фактично не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні доньки, проживає окремо від сім`ї. Останній відмовляється у добровільному порядку виділяти кошти, достатні для повноцінного матеріального забезпечення дитини. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також у своїй заяві просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у заявленому позивачкою розмірі. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність її учасників. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 12 вересня 2017 року за актовим записом №09 Виконавчим комітетом Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, на підтвердження чого нею наданою довідку про склад сім`ї, видану Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області № 884 від 13 серпня 2020 року (а.с. 4). Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, відповідач викладені у позові обставини не заперечив, позов визнав, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Outcome: approved