Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом, який згодом уточнила, в якому просила розділити між нею та [PERSON] майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй наступне майно: кухонну стінку вартістю 2000 грн.; морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 300 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; мікрохвильову піч вартістю 600 грн.; всього майна на загальну суму 6 100 гривень. Виділити [PERSON]: холодильник «Samsung» вартістю 2500 грн.; бензопилу вартістю 2 800 грн.; бензопилу вартістю 200 грн.; духову шафу 400 грн; коври 2 шт. вартістю 200 грн.; кухонний уголок вартістю 200 грн стіл-тумбу вартістю 50 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; телевізор «Samsung» вартістю 200 грн.; 2 супутникових антени вартістю 200 грн.; бензокосилку вартістю 300 грн. всього на загальну суму 7 250 гривень. Стягнути з відповідача різницю вартості спільного нажитого майна в сумі 1150 гривень. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати - оплата судового збору. В обґрунтування позову позивачка вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який вони зареєстрували 03 жовтня 1997 року у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №17 Від спільного проживання у шлюбі мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO]; та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 09 жовтня 2013 року шлюб між ними розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишились проживати разом з нею. В період шлюбу з відповідачем [PERSON] ними було придбано наступне майно: кухонну стінку вартістю 2000 грн.; холодильник «Samsung» вартістю 2500 грн.; морозильну камеру «Атлант» вартістю 3300 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; бензопилу вартістю 2800 грн.; бензопилу вартістю 200 грн.; духову шафу вартістю 400 грн.; коври 2 шт. вартістю 200 грн.; мікрохвильову піч вартістю 600 грн.; кухонний уголок вартістю 200 грн.; стіл-тумбу вартістю 50 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; телевізор «Samsung» вартістю 200 грн.; 2 супутникових антени вартістю 200 грн.; бензокосилку вартістю 300 грн. Всього майна загальною вартістю 13 350 грн. Розділити майно відповідач [PERSON] в добровільному порядку не бажає тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про розподіл майна. [PERSON] звернувся в суд із позовом в якому просив розділити між ним та відповідачкою [PERSON] майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши їй наступне майно: кухонну стінку вартістю 2000 грн.; морозильну камеру «Атлант» вартістю 3300 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; мікрохвильову піч вартістю 600 грн.; відеоплеєр вартістю 500 грн.; тюнер вартістю 350 грн.; ноутбук вартістю 4000 грн.; телевізор плазмовий «Самсунг» вартістю 10 000 грн.; килим вартістю 1500 грн.; велосипед вартістю 1500 грн.; ковдри 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; подушки 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; двоє свиней загальною вагою 160 кг загальною вартістю (26 грн.х 160 кг) 4160 грн., всього на загальну суму 28510 грн. Виділити йому наступне майно: холодильник «Самсунг» вартістю 2500 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; бензопилу вартістю 2800 грн.; бензопилу вартістю 200 грн.; духову шафу вартістю 400 грн.; килими 2 шт. вартістю 200 грн.; кухонний куток вартістю 200 грн.; стіл-тумбу вартістю 50 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 200 грн.; 2 супутникових антени вартістю 200 грн.; бензокосарку вартістю 300 грн., всього на загальну суму 7 250 грн. Стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь різницю вартості спільно нажитого майна в сумі 21260 (двадцять одна тисяча двісті шістдесят) гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що його колишня дружина [PERSON] користуючись його безпорадним станом внаслідок тяжкого захворювання, в квітні 2014 року вивезла в невідомому напрямку найбільш цінне майно з нажитого ними за період шлюбу, а саме: відеоплеєр вартістю 500 грн.; тюнер вартістю 350 грн. ноутбук вартістю 4000 грн.; телевізор плазмовий «Самсунг» вартістю 10 000 грн.; килим вартістю 1500 грн.; велосипед вартістю 1500 грн.; ковдри 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; подушки 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; двоє свиней загальною вагою 160 кг загальною вартістю (26 грн. х 160 кг) 4160 грн., на загальну суму 22410 грн. Вважає що це майно повинно бути включено до обсягу майна, яке підлягає розподілу та залишене відповідачці, оскільки вона уже ним розпорядилась на свій розсуд, різниця у вартості повинна бути стягнена з неї на його користь. Ухвалою суду від 20.10.2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя обєднано в одне провадження. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять позов задовольнити, заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], просять задовольнити в повному обсязі позов [PERSON] Суд заслухавши пояснення сторін , свідків та їхніх представників, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя слід задовольнити частково та позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1997 року, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.10.2013 року було розірвано (а.с.5) Від спільного проживання мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7); та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). В період шлюбу з відповідачем [PERSON] ними було придбано наступне майно: кухонну стінку вартістю 2000 грн.; холодильник «Samsung» вартістю 2500 грн.; морозильну камеру «Атлант» вартістю 3300 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; бензопилу вартістю 2800 грн.; бензопилу вартістю 200 грн.; духову шафу вартістю 400 грн.; коври 2 шт. вартістю 200 грн.; мікрохвильову піч вартістю 600 грн.; кухонний уголок вартістю 200 грн.; стіл-тумбу вартістю 50 грн.; диван-софу вартістю 200 грн.; телевізор «Samsung» вартістю 200 грн.; 2 супутникових антени вартістю 200 грн.; бензокосилку вартістю 300 грн. , плазмовий телевізор 10000 грн,тюнер вартістю 350 грн .Всього майна загальною вартістю 23 700 грн. . Наявність зазначеного майна підтверджується актом опису майна від 17 липня 2014 року, де сторони погодили також і вартість майна, про що свідчить їх підписи( а.с.14 ), поясненнями [PERSON] ( а.с.163 ). Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно\~ст. 61 СК України\~об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь\~яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України\~передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1\~ст. 70 СК України). Згідно ч. 1\~ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктами 22, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими\~статтями 69 - 72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно п. 24 вищезазначеної Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників ), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ). Згідно\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без\~\~визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином з огляду на вищевикладене суд вважає, що 1/2 частка в спільному майні подружжя ( сторін по справі ) буде становити 11850 грн. Тому спільне майно подружжя необхідно розділити між [PERSON] та [PERSON] наступним чином : виділити [PERSON] наступне майно : кухонну стінку вартістю 2000 гр ; морозильну камеру «Атлант « вартістю 3300гр диван-софу вартістю 200грн ; мікрохвильову піч вартістю 600 грн ; телевізор плазмовий «Самсунг" вартістю 10000грн ; тюнер вартістю 350 грн. , а всього на загальну суму : 16450грн Виділити [PERSON] холодильник «Самсунг « вартістю 2500 грн бензопилу вартістю 2800 грн ; бензопилку вартістю 200 грн ; духову шафу 400 грн коври 2 шт.- 200грн ; кухонний куточок вартістю 200 грн ;стіл-тумбу вартістю 50 грн диван-софу вартістю 200 грн ; телевізор «Самсунг « вартістю 200грн 2 супутникові антени вартістю 200 грн ;бензокосилку вартістю 300 грн. Всього на загальну суму 7250грн Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю у вартості ? частки у спільному майна подружжя, що становить 4600 грн. (чотири тисячі шістсот грн). та розподілити витрати між сторонами відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні не знайшло підтвердження наявність у подружжя іншого майна, на яке вказував [PERSON] , а саме відеоплеєр вартістю 500 грн, ноотбук вартістю 4000грн, килим вартістю 1500грн, велосипед вартістю 1500 грн , килими 4 шт вартістю 200 грн, подушки вартістю 200 грн, двоє свиней вартістю 4600 грн. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд оцінює в сукупності з іншими доказами, оскільки відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, тобто наявність цього майна будь-якими іншими доказами, крім пояснень свідків, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження. Тому в частині позовних вмог [PERSON] про розподіл зазначеного майна необхідно відмовити. Згідно ст. 10 ч.3, ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2, 4 ст.60 ЦПК України докази подіються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Outcome: approved