Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» 31 жовтня 2016 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року, станом на 06.10.2016 року, у розмірі 94705 гривень 91 копійка, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 42192 гривні 93 копійки, заборгованості по відсотках 22186 гривень 84 копійки, заборгованості по комісії - 20626 гривень 14 копійок, заборгованості за штрафними санкціями 9700 гривень 00 копійок; та судових витрат в сумі 1420 гривень 58 копійок, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» у судове засідання не з'явився,\~\~надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами про направлення судових повісток, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.32) [PERSON], [INFO], з 03.09.2004 року зареєстрований за адресою: [INFO], та саме за цією направлялись судові повістки на імя [PERSON]. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі\~\~„Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2013 року між ПАТ „Імексбанк" (далі - Первісний кредитор, Банк) та фізичною особою, громадянином України, [PERSON] було укладено договір №999-00074180/1 про надання кредиту (далі - договір кредиту), на підставі якого банк надав позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки Visa, з максимальною сумою заборгованості 50000,00 гривень (п.1.2. Договору кредиту), зі сплатою 19,00 % фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також позичальник щомісячно сплачує супутні витрати (комісію) у розмірі 720,00 грн. (Додаток №1 до Договору про надання кредиту № 999-00074180/1 від 16.09.2013 р.). Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в додатку №1 до договору кредиту та становить - 3240,00 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, супутні послуги (комісія) сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у додатку № 1 до договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 16.10.2013 р. (п.2.6. Договору кредиту). Відповідно до ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею\~526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частинами 1, 2\~ст. 612 ЦК України встановлено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.\~1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України, \~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальнику [PERSON] кредитних коштів. 21 листопада 2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор за плату передав/відступив, а новий кредитор ТОВ «Фрегат» одержав/набув право вимоги, належні первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між первісним кредитором та відповідними фізичними особами (надалі кожен окремо іменується «Боржник», а разом «Боржники»), перелік яких зазначено в додатку № 1 який є невід'ємною його частиною (п.1.1 договору про відступлення права вимоги, у тому числі до якого входить договір №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року). 26.12.2014 року ПАТ „Імексбанк", ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме нового кредитора ТОВ «Фрегат» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з банком замінено на ТОВ «Компанія Дасті». З моменту підписання договору усі права та обов'язки нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року переходять від ТОВ «Фрегат» до ТОВ «Компанія Дасті». 06 січня 2015 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Компанія Дасті» укладено договір про внесення змін до договору про відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року, а саме було укладено та встановлено, що на виконання п.2.1 договору та у відповідності зі строком сплати зазначеними у п. 2.2 договору новий кредитор ТОВ «Компанія Дасті» сплатив первісному кредитору винагороду у повному обсязі згідно підписаного акту про виконання зобовязань від 14.1.2015 року, до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Компанія Дасті» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року, позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 06.10.2016 року ТОВ «Компанія Дасті» направило за вих. №12722 претензію [PERSON] щодо повернення заборгованості за договором №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року у загальній сумі 94705 гривень 91 копійка новому кредитору у тридцяти денний термін з дня отримання претензії вимоги. Однак відповідачем зобовязання за договором №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року виконані не були. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 06.10.2016 року, заборгованість відповідача за договором №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року становить у розмірі 94705 гривень 91 копійка, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 42192 гривні 93 копійки, заборгованості по відсотках 22186 гривень 84 копійки, заборгованості по комісії - 20626 гривень 14 копійок, заборгованості за штрафними санкціями 9700 гривень 00 копійок. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог\~ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки\~грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Компанія Дасті» підлягають задоволенню, стягненню з відповідача [PERSON], у звязку з невиконанням умов договору №999-00074180/1 про надання кредиту від 16 вересня 2013 року підлягає стягненню на користь ТОВ «Компанія Дасті» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 94705 гривень 91 копійка. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 1420 гривень 58 копійок.

Outcome: approved