Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

03.01.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина- [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно на час навчання. В процесі розгляду справи позивач 05.07.2019 року уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з звернення до суду і до моменту закінчення навчання або до досягнення сином 23 років, залежно від того, яка подія настане раніше. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 1997 року по 2000 рік перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина- [PERSON] ,, [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На дійсний час син являється студентом першого курсу Харківської державної академії фізичної культури, форма навчання денна, на контракті. Вартість навчання на рік складає 18 000 грн. Син потребує матеріальної допомоги. Позивач самостійно без сторонньої допомоги утримує свого сина. Відповідач в утриманні сина участі не приймає. В судове засідання позивач не з"явилась, подала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просила її уточнені вимоги задовольнити та вирішити справу без її участі. В разі повторної неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним , що підтверджено даними, які долучено до матеріалів справи. Третя особа в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним , що підтверджено даними, які долучено до матеріалів справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною в обгрунтвання заявлених вимог , оцінивши їх в сукупності , встановив наступні факти та обставини. Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог абозаперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до норм ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 2000 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1458, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Після розірвання шлюбу син проживає разом з матерю за адресою: [ADDRESS] , про що видано відповідну довідку . Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з даними довідки за вих.. № 1628 від 26.12.2018 року, [PERSON] являється студентом 1 курсу Харківської державної академії фізичної культури, факультету фізичного виховання та здоров"я людини, спеціалізація- фізтерапія, з денною формою навчання по контракту. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батько участі в утриманні сина не приймає. Син сторін по справі є студентом денної контрактної форми навчання , оплату за навчання внесено позивачем по справі, що підтверджено відповідними платіжними документами, копії яких долучено до матеріалів справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що у відповідач працевлаштований, має дохід, утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, як особа, яка навчається та не має доходу. Мати таку допомогу синові надає. Відповідач, як батько, повинен також приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обов`язок покладений на нього нормами чинного сімейного законодавства. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським обов`язком. Враховуючи , що матеріали справи не містять даних про те, що відповідач має інші аліментні зобов"язання , суд дійшов висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина,1998 року народження, який продовжує навчання, в розмірі 1000 грн щомісячно, що буде відповідати принципам співмірності , розумності та справедливості, і задоволення цих позовних вимог не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено , що повнолітній син сторін перебуває на утриманні матері . За вказаних обставин, позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, на її користь є обґрунтованим та таким, що відповідають нормам сімейного законодавства. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, з відповідача на корить держави стягується сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved