Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 02 січня 2017 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 341151 від 04.01.2017 року, та після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить - житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Безсали, вул. Загребелля, 22, Лохвицького району, Полтавської області, який належав [PERSON], котра померла 11.10.2010 року (свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 167866 від 11.10.2010 року). Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся онук [PERSON]. Спадкова справа заведена 11.04.2011 року за № 120/2011. 10.06.2014 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 4,18 га., розташовану на території [PERSON] сільської ради на користь [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини після померлого 02.01.2017 року [PERSON], до нотаріальної контори звернулася дружина спадкодавця - [PERSON] (позивачка по справі). Спадкова справа заведена 01.02.2017 року за № 30/2017. Син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовився заявою. На день смерті [PERSON] згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою 25.01.2017 року за № 25, прописана також неповнолітня дочка спадкодавця [PERSON] (29.05.2002 р.н.) Згідно п. 4 ст. 1268 ЦК України малолітні, неповнолітні, недієздатні особи, вважаються такими, що прийняли спадщину. 29.09.2017 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину на пайову земельну ділянку розміром 4,1828 га., розташованої на теритрії [PERSON] сільської ради, Лохвицького району, та грошові заощадження на користь дружини спадкодавця - [PERSON] та на користь дочки спадкодавця [PERSON]. Як вказує позивачка, за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, вона позбавлена можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвиьцкої державної нотаріальної контори від 08.12.2017 року. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за нею право власності на 2/3 частини, а за [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку (літ.А-1) загальною площею 88,9 м?, житловою площею 60,1 м?, з господарськими будівлями та спорудами : погріб (літ.Б), літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.Д), гараж (літ.в), сарай (літ.в1), огорожа (№1), що розташований за адресою: с. Безсали, вул. Загребелля, 22, Лохвицького району, Полтавської області. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, подавши заяву, в якій підтримує позов та просить справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з"явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 02 січня 2017 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 341151 від 04.01.2017 року, та після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить - житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Безсали, вул. Загребелля, 22, Лохвицького району, Полтавської області, який належав [PERSON], котра померла 11.10.2010 року (свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 167866 від 11.10.2010 року). Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся онук [PERSON]. Спадкова справа заведена 11.04.2011 року за № 120/2011. 10.06.2014 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 4,18 га., розташовану на території [PERSON] сільської ради на користь [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини після померлого 02.01.2017 року [PERSON], до нотаріальної контори звернулася дружина спадкодавця - [PERSON] (позивачка по справі). Спадкова справа заведена 01.02.2017 року за № 30/2017. Син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовився заявою. На день смерті [PERSON] згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою 25.01.2017 року за № 25, прописана також неповнолітня дочка спадкодавця [PERSON] (29.05.2002 р.н.) Згідно п. 4 ст. 1268 ЦК України малолітні, неповнолітні, недієздатні особи, вважаються такими, що прийняли спадщину. 29.09.2017 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину на пайову земельну ділянку розміром 4,1828 га., розташованої на теритрії [PERSON] сільської ради, Лохвицького району, та грошові заощадження на користь дружини спадкодавця - [PERSON] та на користь дочки спадкодавця [PERSON]. Як вказує позивачка, за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, вона позбавлена можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвиьцкої державної нотаріальної контори від 08.12.2017 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Лохвицького району № 460 від 23.11.2017 року, згідно рішення виконавчого комітету № 35 від 12.06.2009 року [PERSON] сільської ради будинку, що належав [PERSON] була присвоєна адреса с. Безсали вул. Загребелля, 22. На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої [PERSON] депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих [PERSON] відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у\~ погосподарські книги місцевих [PERSON], які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~[PERSON] Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105\~сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних [PERSON] із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На даний час технічний паспорт на житловий будинок виготовлено ПП "Бюро послуг та консультацій" від 24.11.2017 року, ринкова вартість об"єкту оцінки становить 28 630 грн. Крім того, позивачкою надано до суду свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON]М.(серії І-КЕ № 288854 від 26.05.1996 року). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що згідно постанови від 08.12.2017 року державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані [PERSON], для видачі Свідоцтва про право на спадщину, відмовив у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. На запит суду, державний нотаріус Першої Лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті 02.01.2017 року [PERSON] заведена спадкова справа 01.02.2017 року за № 30/2017. З заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця - [PERSON]. Син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовився заявою. На день смерті [PERSON] згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою 25.01.2017 року за № 25, прописана також неповнолітня дочка спадкодавця [PERSON] (29.05.2002 р.н.) Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачкою надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Відповідно до ч.1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved