overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

29.12.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 8898 грн. 31 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 008-24503-240311. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 03.10.2014 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 8898 грн. 31 коп., в тому числі: 3830 грн. 35 коп. - тіло кредиту, 1569 грн. 65 коп. - прострочене тіло кредиту, 3498 грн. 31 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с. 8) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

29.12.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 9930 грн. 80 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-24500-191111. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 19.10.2014 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 9930 грн. 80 коп., в тому числі: 9930 грн. 80 коп. - тіло кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с. 8) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. В заяві вказав, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є його батьком. Після розірвання шлюбу батьків залишився проживати з матір'ю, а батько сплачував аліменти на його утримання до повноліття. На сьогоднішній день він досяг повноліття і виплата аліментів припинилася, але на даний час навчається в Снігурівському професійному ліцеї Миколаївської області з терміном навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року. Відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів щомісячно на період його навчання. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Надали суду заяви про слухання справи у їх відстуність. Позивач позов підтримав повністю та просив суд про його задоволення. Відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь сина на період його навчання у заявленому ним розмірі. Перевіривши матеріали справи, дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. За ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 22 вересня 2006 року виконкомом Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. [PERSON] навчається в Снігурівському професійному ліцеї Миколаївської області ІІ атестаційного рівна за професією водій, що підтверджується довідкою від 18 березня 2016 року, строк закінчення навчання 30 червня 2016 року (а.с.6). Відповідач працевлаштований, працює в філії «Снігурівський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор» на посаді тракториста і отримує заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою, а тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання у заявленому ним розмірі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду заяви, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

29 вересня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 21.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-16090-210313, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER], встановлено ліміт кредитної лінії 15 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 24 464,47 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-16090-210313, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER], встановлено ліміт кредитної лінії 15 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 02.07.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 24 464,47 грн., яка складається з: 11 457,91 грн. - тіло кредиту, 3 435,30 грн. - прострочене тіло кредиту, 2 333,98 грн. - заборгованість за відсотками, 7 237, 28 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 24 464,47 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 244,64 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

29 вересня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 26.04.2013року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-16093-260413, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER], встановлено ліміт кредитної лінії 15 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 26 532,50 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.2013року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-16093-260413, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER], встановивлено ліміт кредитної лінії 15 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 09.07.2014 року створилася заборгованість в розмірі 26 532,50 грн., яка складається з: 9 027,50 грн. - тіло кредиту, 5 850,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 11 655 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 26 532,50 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 265,33 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

29 вересня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 28.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-16053-280313, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER], встановлено ліміт кредитної лінії 10 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 12 999,95 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-16053-280313, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER], встановлено ліміт кредитної лінії 10 000,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 02.07.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 12 999,95 грн., яка складається з: 7 333,59 грн. - тіло кредиту, 1 462,25 грн. - прострочене тіло кредиту, 1 026,98 грн. - заборгованість за відсотками, 3 177,13 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 12 999,95 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

29 вересня 2015 року [PERSON].(далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність спільних дітей, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - „[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

29 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1967 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.09.2017р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий виявляє небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.09.2017р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК" ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий афективно заряджений, вербально агресивний, критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розлади особистості зумовлені епілепсією. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

29 вересня 2020 року адвокат Чумаченко Юрій Миколайович звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Соболівської сільської ради Романівського району Житомирської області в якому зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що позивач являється спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак, у встановлений законом строк він не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки не був обізнаним про наявність заповіту на своє ім"я, представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк для подачі такої заяви. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а представник Соболівської сільської ради Романівського району Житомирської області, у поданому відзиві, позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 26 січня 2002 року спадкодавець [PERSON] вчинив заповіт, згідно якого усе своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, останній заповів позивачу та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина. Протягом встановленного законом шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини, [PERSON] своє право на прийняття спадщини не реалізувала. Водночас, подала до органів нотаріату заяву про відмову від спащини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] на користь позивача (а.с. 22). У довідці, що видана Соболівською сільською радою Романівського району Житомирської області № 232 від 17 червня 2020 року містяться відомості, що [PERSON] на день своєї смерті проживав один по [ADDRESS] . Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved