Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 14 лютого 1997 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на життя. Вона не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, оскільки між ними немає ніяких почуттів, на яких тримається сім"я та шлюб. Просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Також просить не надавати строк ддля примирення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 14 лютого 1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з їх спільної вини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З пояснень сторін вбачається, що вони не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажають, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved