Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

18 грудня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилалась на те, що вона з 30 жовтня 1999 року по 17 липня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. З червня 2002 року вони з відповідачем не проживають як родина та з того часу і до теперішнього моменту відповідач не приймав участі в житті сина, не цікавився ані його здоров'ям, ані навчанням в дитячому садку, школі та коледжі, не відвідував батьківських зборів, його не цікавив ні фізичний, ні духовний розвиток та моральний розвиток сина. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надавав частково (один або два рази на рік), вихованням дитини займається лише вона, за допомогою її батьків, з якими вони зараз проживають. Вона не один раз розмовляла з відповідачем на тему його участі у вихованні дитини, але жодних результатів не досягла. У зв'язку з чим позивач просить: позбавити [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні у зв'язку з визнанням відповідачем позовних вимог (а.с. 45). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної від його імені заяви, оригінал якої досліджено судом, згідно якої відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та справу про позбавлення його батьківських прав усіма компетентними органами розглядати за його відсутності та задовольнити позовну заяву, проти ухвалення відповідного рішення не заперечує (а.с. 14, 35) Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпро в підготовче засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач з 30 жовтня 1999 року по 17 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 33, 34). [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 серпня 2000 року (а.с. 27). Згідно характеристики випускника Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 64" Дніпровської міської ради" від 06 листопада 2017 року, наданої суду в копії, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], навчався в школі з 1 класу, закінчив навчальний заклад у 2015 році, пішов навчатись до технікуму. Засвоював і сприймав навчальний матеріал на середньому рівні. На уроках був пасивний, домашні завдання виконував, але не завжди якісно, має довільну пам'ять. За характером спокійний, з однолітками знаходив спільну мову, мав багато друзів, завжди реагував на зауваження вчителів, правила поведінки виконував. Доручення виконував тільки ті, які йому до вподоби. Захоплюється спортом, полюбляє грати у футбол, любить техніку, неодноразово брав участь у районних та міських спортивних змаганнях. Мати приділяла належну увагу вихованню сина, відвідувала батьківські збори, спілкувалась з вчителями та класним керівником. Батько участі у вихованні дитини не приймав, життям і справами сина не цікавився (а.с. 25). Відповідно до довідки Машинобудівного коледжу Дніпровського Національного університету імені Олеся Гончара від 19 жовтня 2017 року, наданої суду в копії, протягом навчання студента групи ТО-15 [PERSON], [INFO] в коледжі (вересень 2015 року - жовтень 2017 року) його батько - [PERSON] ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не брав та не сприяв активізації навчального процесу. За весь час навчання всю відповідальність за сина несла мати - [PERSON] (а.с. 26). Разом з тим, судом встановлено, що проти відповідача порушено кримінальну справу за ст. 114 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів, останній знаходиться у розшуку, [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], з 24 лютого 2005 року і по теперішній час не отримує, про що свідчить відповідна довідка відділу державної виконавчої служби (а.с. 36). 19 жовтня 2017 року відповідачем складена заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінив, продовжує ухилятись від цього обов'язку, тому, суд вважає, що в інтересах дитини, з урахуванням згоди відповідача, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved