Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

09.11.2021 [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно накладене на належний йому житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.10.2006 року за №3874855 реєстратором: Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н, 21.05.1986, Дрог.долотний завод. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2011, виданого виконавчим комітетом Лішнянської сільської ради. Право власності зареєстровано 08.12.2011 у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за реєстраційним №32381926. Зазначає, що вирішивши розпорядитися своєю власністю, звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. з метою оформлення договору дарування належного йому житлового будинку своїй дочці. Під час оформлення документів нотаріус виявила що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою накладено арешт (заборону відчуження) на вказаний житловий будинок.Про наявність зазначеної заборони на відчуження (арешту) йому до цього часу відомо не було. Вказує, що він як колишній працівник Дрогобицького долотного заводу, не має ніяких непогашених зобов`язань перед даним підприємством, оскільки був звільнений у 1996 році за власним бажанням, без жодних застережень чи претензій зі сторони роботодавця. Однак, отримати будь які підтвердження відсутності в нього будь-яких непогашених зобов`язань перед Дрогобицьким долотним заводом не представилось можливим, оскільки ВАТ «Дрогобицький долотний завод» було ліквідовано у 2015 році та утворено нове Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка», що свідчить про правонаступництво прав та обов`язків заводу. Крім того це підтверджується спільним розташуванням - [ADDRESS] , та одним керівником цих підприємств - [PERSON] . Звернувшись до відділу міського архіву виконкому Дрогобицької міської раж щодо надання інформації про наявність документів Дрогобицького долотного заводу за 1986 рік, отримав відповідь від 26.10.2021 №Б-423/03-8 про те, що документи (договори позики) заводу за 1986 рік щодо надання позики [PERSON] , які стали підставою для накладення заборони на відчуження на об`єкті нерухомого майна на зберігання до архіву не надходили. Вирішити даний спір в досудовому порядку не представилось можливим, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 09.11.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07.12.2020. Встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі, однак відповідач ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками не отримав, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 1 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2011, виданого виконавчим комітетом Лішнянської сільської ради. Право власності зареєстровано 08.12.2011 у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за реєстраційним №32381926, а.с.5-6. При цьому, з Інформаційної довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за номером інформаційної довідки 281221034 за датою формування 26.10.2021 вбачається, що на майно позивача накладено обтяження у виді заборони (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 3874855, зареєстроване 12.10.2006 реєстратором: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора, архівний запис за додатковими даними, архівний номер: 1946778LVOV41, архівна дата: 17.12.1999, дата виникнення: 21.05.1986, № реєстра: 111406-351, внутр. № 7В015F322DF02F2A4927, коментарій: 6-129/86 реєстр. При цьому підстави такого обтяження зазначено - повідомлення б/н від 21.05.1986, не вказано Дрог. Долотний завод, об`єкт обтяження - невизначене майно,ціле, добудоване, жиле, Лішня/Монастир?. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. На підставі вимог ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження майном. Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідачем не доведено законності підстав для накладення заборони на вказане майно, позаяк документи за 1986 рік не збереглись, а відтак, суд доходить висновку, що така заборона порушує права та законні інтереси позивача. Пунктом 5 Глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності обтяжень, накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, законних підстав для продовження заборони відчуження майна судом не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони нерухомого майна.

Outcome: approved