Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

30.01.2018 року позивач [PERSON] подав до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву до до Територіальної громади в особі Адмінстрації Заводського району Кам'янської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Перша Кам'янська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», уточнив який просив: - встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та [PERSON], [INFO], як між батьком та сином; - визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці для звернення до нотаріальної контори, що буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2018 року, відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2018 року відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження. З боку позивача заявлено клопотання про витребування доказів - спадкової справи, та виклик свідків. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2018 року про забезпечення доказів витребувано з Першої Кам'янської державної нотаріальної контори, спадкову справу після померлого [PERSON], померлого [INFO]. Відповідачем відзиву на позов не подано, згідно до заяви просили провести розгляд справи без участі представника адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, прийняв рішення згідно до чинного законодавства. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог: Перша Кам'янська державна нотаріальна контора, відзив на позов не подано, згідно до заяви направленої до суду, просять провести розгляд справи за їх відсутність. Позиція позивача: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.1961 року виданого Дніпровським Рай Загс м. Дніпродзержинська, актовий запис №1044 народився [PERSON], [INFO], де батьками записано: мати - [PERSON], у графі батько - запис відсутній. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.1983 року виданого Відділом ЗАГС Дніпровського РВК м. Дніпродзержинська, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 20.10.1983 року, актовий запис №645. У 1965 році родини було виділено квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], де проживали усією родиною. 05.10.2000 року квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS], була приватизована на [PERSON] та [PERSON], про що Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, відповідно до розпорядження від 05.10.2000 року №5п/1724-р, видано свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до даних ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», зареєстровано за №21432 у реєстрову книгу №126 право власності на ? частину належної квартири по [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 23,5 кв.м., загальною площею 45,4 кв.м. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2012 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №209, [PERSON] померла [INFO] у [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом порядок, звернувся до Третьої Севастопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 16.04.2013 року Третьою Севастопольською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] на 1/2частку від належної їй 1/2 частки спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2013 року зареєстровано права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON]. Відповідно до заповіту від 15.08.2015 року, складеного у м. Севастополі, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Кузьменко Н.П., [PERSON], [INFO] , все належне майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він на день смерті буде мати, заповідає [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2014 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №203, [PERSON] помер [INFO] у віці [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на недоотриману пенсію та 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку фактично прийняв , але юридично не оформив після смерті своєї дружини [PERSON]. У встановлений шестимісячний строк, липні 2014 року звернувся до нотаріуса Маркусік А.Є. у м. Севастополь із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька та на підставі чого було відкрито спадкову справу №101/2014 року, але з причини окупації Криму, отримати свідоцтво не встиг. 26.05.2015 року звернувшись до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак за Постановою Державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 29.05.2015 року №1188/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснено, що він не може отримати Свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті батька, у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та неможливістю підтвердження родинних відносин. Враховуючи вищезазначене позивач вимушений звернутись до суду з позовною заявою. Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву і просив її задовольнити. Заслухав позивача, повно і всебічно з'ясував обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив в судовому засіданні докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Правовідносини що виникли між сторонами регулюються Главою 6 ЦПК України, та главою 87 ЦК України. Щодо позовних вимог про встановлення родинних відносин між позивачем та [PERSON], [INFO], померлим [INFO], суд виходить з наступного: П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якшо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачкиє неотримання спадкодавцем за життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. Дослідивши у сукупності всі докази надані стороною позивача, в тому числі його свідоцтво про народження (а.с. 15), з якого вбачається що по-батькові при реєстрації його народження його ім'я визначено з похідного імені батька дитини «[PERSON]», що його мати [PERSON] за життя уклала шлюб з [PERSON], [INFO] (а.с. 16), що після смерті матері позивача померлої [INFO] спадщину отримали в рівних частках як позивач так [PERSON], який після смерті своєї дружини склав заповіт на все належне йому майно на ім'я [PERSON], яке було посвідчено приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу 15.08.2012 року (а.с. 27), а тому враховуючи що будь-яких доказів на спростування позиції позивача відповідачем та третьою особою не подано, матеріали спадкової справи відкритою за заявою [PERSON] Першою нотаріальною конторою спростування такої заяви також не містять, а тому заява позивача щодо встановлення родинних стосунків між ним та померлим [PERSON], як між сином та батьком є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про визначення йому додатково строку на прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], суд виходить з наступного: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.1961 року виданого Дніпровським Рай Загс м. Дніпродзержинська, актовий запис №1044 народився [PERSON], [INFO], де батьками записано: мати - [PERSON].(а.с.15). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.1983 року виданого Відділом ЗАГС Дніпровського РВК м. Дніпродзержинська, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 20.10.1983 року, актовий запис №645. (а.с.16). У 1965 році родині було виділено квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], де проживали усією родиною. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.10.2000 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, відповідно до розпорядження від 05.10.2000 року №5п/1724-р, квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та [PERSON].(а.с.17). Відповідно до даних ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», зареєстровано за №21432 у реєстрову книгу №126 право власності на ? частину належної квартири по [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 23,5 кв.м., загальною площею 45,4 кв.м. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2012 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №209, [PERSON] померла [INFO] у віці [INFO].(а.с.23). Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 16.04.2013 року Третьою Севастопольською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] на ? частку від належної їй ? частки спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS], [PERSON].(а.с.25). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2013 року зареєстровано права власності на ? частку квартири [ADDRESS] за [PERSON].(а.с.26). Таким чином, на час звернення із позовом [PERSON] є власником 3/4 частини квартири [ADDRESS]. Крім того, позивач на час смерті спадкодавця [PERSON] фактично прийняв спадкове майно, у складі 1/4 частини квартири квартири [ADDRESS], яку померлий успадкував за законом після смерті своєї дружини [PERSON]. Відповідно до заповіту від 15.08.2015 року, складеного у м. Севастополі, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Кузьменко Н.П., [PERSON], [INFO] , все належне майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він на день смерті буде мати, заповідає [PERSON].(а.с.27). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2014 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №203, [PERSON] помер [INFO] у віці [INFO].(а.с.28). Після його смерті відкрилася спадщина на недоотриману пенсію та 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку фактично прийняв, але юридично не оформив після смерті своєї дружини [PERSON]. 26.05.2015 року звернувшись до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак за Постановою Державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 29.05.2015 року №1188/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснено, що він не може отримати Свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті батька, у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та неможливістю підтвердження родинних відносин. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO], то і є час відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 45,4 м.кв., житловою площею 23,5 м.кв, яка належала померлому на праві свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Третьої Севастопольської державної нотаріальної контори Шанькової М.С. від 16.04.2013 року (а.с. 25). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ч.3 ст. 1272 ЦК України. Враховуючи, що з незалежний від позивача причин, настали обставини, що перешкодили позивачу отримати внаслідок поданої заяви 16.07.2014 року до Нотаріальної контори за місцем смерті [PERSON], померлого [INFO], тобто у строк що не перевищує 6-ти місячний термін, з підстав тимчасової окупації Криму позивач не мав змоги в передбаченому законодавством України порядку отримати свідоцтво про спадщину, суд вважає такі обставини об'єктивно обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved