Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 6, що знаходиться за адресою с. Радів, вул. Садова, Млинівського району Рівненської області. У вище зазначеному будинку зареєстровані : [PERSON], [INFO]. Однак, з 04 жовтня 2005 року [PERSON] виїхав у Російську Федерацію. На даний час однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Будь-яких речей чи майна відповідача у будинку немає, фактично в ньому не проживає протягом 9-ти років. Відсутність відповідача по місцю проживання понад шість місяців не пов'язана з поважними причинами, передбаченими законодавством. Проте реєстрація [PERSON] в будинку створює їй перешкоди в оформленні субсидій, оплати комунальних послуг. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про виклик до суду. (а.с.26, 27) Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач \~не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 107 Житлового Кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Тобто, з вказаних норм закону випливає, що необхідною умовою втрати особою права корситування житлом є, наявність у неї статусу члена сім'ї наймача та відсутність цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] є зятем позивача, входить до членів сім"ї дочки позивачки, у звязку з чим був зареєстрований у її будинку та є наймачем. Однак дійсно відсутній за місцем проживання позивача більше шести місяців, а саме з 04 жовтня 2005 року. Поважності причин його відсутності відповідач суду не повідомив та будь-яких пояснень, а також заперечень з приводу цього не надав. В свою чергу позивач надала документальне підтвердження відсутності без поважних причини відповідача, а саме : довідку про склад сім'ї [PERSON] Кораблищинської сільської ради Млинівського району Рівненської області №158 від 14.04.2015 року (а.с.7), та довідку Кораблищинської сільської ради Млинівського району Рівненської області №167 від 20.04.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 04 жовтня 2005 року. Належність житлового будинку в с. Радів по вул. Садова, №6, Млинівського району Рівненської області, [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 01 лютого 1990 року. (а.с. 5) Таким чином, існують обставини, які свідчать про втрату [PERSON] права на користування житлом, що належить [PERSON], у зв'язку з чим суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 64, 71, 107 ЖК України,

Outcome: approved