Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-03 00:00:00

23.02.2016 року до суду із даним позовом звернувся [PERSON]. 17 березня 2016 року після виконання вимог ухвали судді від 29.02.2016 року позивач уточнив позовні вимоги своєї позовної заяви. Посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 2,0512 га, які знаходяться за адресою: Львівська область, Турківський район, с. Кривка, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки. Державні акти на ці земельні ділянки виготовлялись на ім'я батька, [PERSON], який помер [INFO]. Батьком були виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки, однак за час свого життя він не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки. 09.11.2009 року його мати, [PERSON], склала заповіт, в якому все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповідала йому, своєму синові. За цим заповітом він вже прийняв частину спадкового майна, а саме: спадковий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За прийняттям спадщини на земельні ділянки він звернувся із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Турківської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері йому було відмовлено у зв'язку із тим, що ні батько, ні мати не встигли зареєструвати державні акти на земельні ділянки у встановленому законодавством порядку. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає, а також немає спадкоємців у першу чергу на спадкування за законом. Просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на земельні ділянки, кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] загальною площею 2,0512 га, які розташовані за адресою Львівська область, Турківський район, с. Кривка в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково підтвердив, що батько та мати із заявами про реєстрацію права власності на земельні ділянки не зверталися. Ким і де батькові видані неоформлені бланки державних актів на землю, не знає. В судовому засіданні представник відповідача, Кривківської сільської ради Турківського району Львівської області, позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Пояснив, що неоформлені державні акти батькові позивача сільська рада не оформляла і не підписувала, батько позивача до них не звертався. Вважає, що потрібно задовольнити позов, так як батько позивача на виготовлення технічної документації на земельні ділянки витратив значні кошти. В судовому засіданні представник відповідача, Турківської районної державної адміністрації Львівської області, позов визнав, однак пояснив, що в площах земельних ділянок згідно бланків державних актів, розпоряджень Голови Турківської РДА та у технічній документації є розбіжності в площах земельних ділянок; бланки державних актів не підписані головою Турківської РДА. Вислухавши позивача та представників відповідачів, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. Батько позивача, [PERSON], помер [INFO] в селі Кривка Турківського району Львівської області. Мати позивача, [PERSON], померла [INFO] в селі Кривка Турківського району Львівської області. За життя батьки позивача, [PERSON] та [PERSON], право власності на спірні земельні ділянки не оформили та, окрім земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] площею 0,0732 га, права власності на ці земельні ділянки не набули. 09.11.2009 року мати позивача, [PERSON], склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповідала своєму синові, [PERSON]. Позивач [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в селі Кривка Турківського району Львівської області. На день смерті батьків позивач проживав разом з ними в одній сім'ї, вели спільне господарство, а тому фактично прийняв спадщину. 23.12.2010 року державним нотаріусом Турківської державної нотаріальної контори, [PERSON], позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового дерев'яного будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. [PERSON] користувалася земельними ділянками в загальній площі 2,0512 га., а після її смерті земельними ділянками користується позивач, [PERSON] Земельні ділянки площею - 0,1837 га, 0,2146 га, 0, 0986 га, 0, 1170 га, 0, 2585 га, 0, 0882 га, 0, 2355 га та 0, 0732 га передані батькові позивача [PERSON] у власність на підставі рішення № 337 від 20.01.2009 року 13 сесії 5 скликання Кривківської сільської ради Турківського району Львівської області. Земельні ділянки площею - 0,1837 га, 0,2146 га, 0,0986 га, 0, 1170 га, 0,2585 га, 0,0882 га та 0,2355 га, розташовані в селі Кривка Турківського району Львівської області. Цільове призначення цих земельних ділянок - ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка площею 0, 0732 га, розташована в [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку. Земельні ділянки площею 0,2976 га та 0,4843 га, розташовані за межами села Кривка, були передані батькові позивача, [PERSON], у власність на підставі розпорядження Голови Турківської районної державної адміністрації № 585 від 22.07.2009 року. Земельні ділянки площею 0,2976 га та 0, 4843 га, розташовані на території Кривківської сільської ради (за межами населеного пункту) Турківського району Львівської області. Цільове призначення цих земельних ділянок - ведення особистого селянського господарства. За життя батько позивача, [PERSON] на ці земельні ділянки виготовив лише бланки державних актів, на яких зазначені кадастрові номери земельних ділянок; державні акти ніким не підписані та не є зареєстрованими у встановленому на той час законом порядку. Також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.12.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Турківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за № 1467, спадкоємцем майна [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого Кривківською сільською радою Турківського району Львівської області 09.11.2009 року за реєстром № 40, є [PERSON]. Спадщина згідно з виданим нотаріусом свідоцтвом складається з житлового дерев'яного будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Житловий будинок належав батькові позивача, [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем, якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Зазначений житловий будинок належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, виданого Кривківською сільською радою Турківського району Львівської області 18.04.2008 року на підставі рішення виконкому № 41 від 10.07.2006 року та зареєстрованого в Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації. На даний час власником даного нерухомого майна є позивач. Рішенням Кривківської сільської ради Турківського району Львівської області 13 сесії 5 скликання № 337 від 20.01.2009 року вирішено передати батькові позивача, [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0, 0732 га. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку. Таким чином судом встановлено, що житловий дерев'яний будинок з господарськими будівлями та із земельною ділянкою по [ADDRESS] належав батькові позивача [PERSON], [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем, якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину та померла [INFO], не оформивши своїх спадкових прав. 10.11.2015 року в.о. завідувача Турківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на земельні ділянки, оскільки державні акти про право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON], не були зареєстровані у встановленому законодавством порядку, який діяв на момент їх видачі. Наведені вище обставини підтверджуються такими доказами: копією паспорта [PERSON], виданого Турківським РВ УМВС України у Львівській області 16 січня 1998 року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від [INFO]; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від [INFO]; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.12.1966 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2010 року; копіями неоформлених державних актів на земельні ділянки: серії [NUMBER] - площа земельної ділянки 0,2146 га, серії [NUMBER] - площа 0,0986, серії [NUMBER] - площа 0,1170 га, серії [NUMBER] - площа 0,2585 га, серії [NUMBER] - площа 0,0882 га, серії [NUMBER] - площа 0,2355 га, серії [NUMBER] - площа 0,0732 га, серії [NUMBER] - площа 0,2976, серії [NUMBER] - площа 0,4843 га, серії [NUMBER] - площа земельної ділянки 0,1837 га; листом Держгеокадастру у Турківському районі від 10.11.2015 року № 99-28-99.2-518/15-15 про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок; листом в.о. завідувача Турківської Держнотконтори Поливки В.І. від 10.11.2015 року за № 202/02-14; довідками Кривківської сільської ради Турківського району Львівської області за № 480 від 16.11.2015 року, № 485 від 18.11.2015 року та № 486 від 18.11.2015 року; копією спадкової справи № 86/2010 спадкодавця [PERSON], та листом в.о. завідувача Турківської державної нотаріальної контори № 96/01-16 від 21.04.2016 року. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. Згідно зі ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. В даному випадку позивач [PERSON] прийняв спадщину успадкувавши дерев'яний житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], для обслуговування якого рішенням Кривківської сільської ради Турківського району Львівської області 13 сесії 5 скликання № 337 від 20.01.2009 року передано батькові позивача, [PERSON], у власність земельну ділянку площею 0, 0732 га. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку. У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", звертається увага на те, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретну земельну ділянку не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретну земельну ділянку не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що зазначені вимоги померлими [PERSON] та [PERSON] не були дотримані, відповідно до діючих на той час норм законодавства [PERSON] не здійснив у встановленому порядку державну реєстрацію свого права власності на земельні ділянки площею - 0,1837 га, 0,2146 га, 0,0986 га, 0, 1170 га, 0,2585 га, 0,0882 га та 0,2355 га , 0,2976 га та 0, 4843 га, які йому передали у власність, а отже відповідно до ст. 125 ЗК України права власності на них не набув, а тому в розумінні ст. 1218 ЦК України, вони не можуть входити до складу спадщини та успадковуватися спадкоємцем. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Аналізуючи наведені вище норми права у співвідношенні їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, а також те, що право власності на земельні ділянки площею - 0,1837 га, 0,2146 га, 0,0986 га, 0, 1170 га, 0,2585 га, 0,0882 га та 0,2355 га , 0,2976 га та 0, 4843 га за померлим спадкоємцем [PERSON] не було зареєстроване, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності лише на земельну ділянку площею 0,0732 га, кадастровий номер [NUMBER], для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], оскільки із переходом на цей будинок права власності у батька позивача, [PERSON], виникло також право власності і на земельну ділянку для його обслуговування, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки спадкодавці на час своєї смерті не набули права власності на спірні земельні ділянки, відповідно це право не може успадкувати і позивач.

Outcome: partial