Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

29.08.2018 року представник позивача кредитної спілки «Істок», звернувся до суду з позовом до [PERSON], про дострокове стягнення заборгованості по договору про споживчий кредит, просить суд: достроково стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «Істок» / МФО 300346, код ЄДРПОУ 26364449 р/р 26507025226102/ заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДКЖ 1019 від 30.03.2018 року станом на 13.08.2018 року у розмірі 17\~919,09 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «Істок» сплачений судовий збір у розмірі 1\~762 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви на вступ до кредитної спілки «Істок» та рішення спостережної ради КС про прийом [PERSON] в члени кредитної спілки «Істок» та сплати обов`язкового пайового внеску, відповідач набув членства в КС «Істок». 30.03.2018 року [PERSON] подав до КС «Істок» заяву про отримання кредиту, на що кредитним комітетом позивача було прийнято рішення по надання члену КС «Істок» - відповідачу кредиту. Того ж дня, між позивачем та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № ДКЖ-1019, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 6500 грн. на умовах зворотності, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання строком до 29.03.2019 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних, та платою за надання кредиту у розмірі 8,90 грн. щоденно, яка згодом на підставі додаткового договору №1, укладеного між сторонами 25.04.2018 року була змінена на 35,62 грн. щоденно. Позивач зазначає, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по договору за споживчий кредит, систематично порушуючи його умови. У зв`язку із порушенням умов Договору про споживчий кредит, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з графіком, на виконання заходів досудового врегулювання, 13.06.2018 року відповідачу на адресу його реєстрації були направлені листи-попередження про наявність заборгованості та вимогою погашення заборгованості. Проте вказані звернення були залишені без відповіді та борг станом на день звернення до суду відповідачем не погашено. На підставі вищевикладених обставин, позивач і вимушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача, у судове засідання не зявився, надавши клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди представника позивача, про що свідчить клопотання представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 01.02.2018 року [PERSON] звернувся до КС "Істок» із заявою про прийняття його до членів КС «Істок»/л.с.6/. [PERSON] з протоколу засідання правліня кредитної спілки «Істок» № 22 від 01.02.2018 року, прийнято в члени КС «Істок» - [PERSON] /л.с.7/ Того ж дня, а саме 01.02.2018 року, відповідач сплатив на рахунок позивача обовязковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковими касовими ордерами № 38 та №39 від 01.02.2018 року/ л.с.9,10/. 30.03.2018 року [PERSON] надав до КС «Істок» заявку на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок», у зв`язку із чим на засіданні кредитного комітету Кредитної Спілки «Істок» прийнято рішення щодо надання кредиту, згідно поданої заяви /л.с.11,12/. Так, 30.03.2018 року між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № ДКЖ-1019, за умовами якого кредитор /КС «Істок» надає позичальнику /[PERSON]А./ грошові кошти в сумі 6500 грн строком на 12 календарних місяців, тобто з моменту підписання цього договору 30.03.2018 року і до 29.03.2019 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором. Кредит надавався позичальнику за цільовим призначенням споживчий кредит на купівлю техніки на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та платності. У відповідності до п. 3.2. Договору, процентн ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % рчних. П. 3.4., 3.5 Договору наголошує, що базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. Договору. Тип процентної ставки- фіксована У відповідності до п.2.5.Договору, плата за надання кредиту становить 8,90 грн щоденно. Матеріалами справи встановлено, що 25.04.2018 року, сторони уклали Додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № ДКЖ-1019 від 30.03.2018 року, у зв`язку з чим дійшли згоди змінити п.2.5. договору про споживчий кредит № ДКЖ-1019 від 30.03.2018 року та викласти його у наступній редакції : «п.2.5. плата за надання кредиту становить 35,62 грн. щоденно»/л.с.33/ У відповідності до видаткового касового ордеру від 30.03.2018 року, КС «Істок» видало [PERSON] грошові кошти на суму 6500 грн./л.с.28/. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по договору за споживчий кредит, систематично порушуючи його умови. Досудовий порядок врегулювання спору сторони визначили у п.6.2.2. Договору про споживчий кредит № ДКЖ-1019, де зазначається, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитор з урахуванням вимог ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування»набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобовязань за договором; вимагати відшкодуваня збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Якщо протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду про стягення в примусовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, листами-попередженнями № 84,85 від 13.06.2018 року, [PERSON] повідомлений про наявність заборгованості та необхідність її сплати /л.с.29,30-32/ [PERSON] ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. [PERSON] ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобовязання, більш ніж на 30 календарних днів, то у позивача виикло право вимоги дострокового повернення кредиту, а також на відповідача покладена відповідальність, визначена умовами договору. Так, у відповідності до п. 4.7.2 Договру, сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 грн за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів. П. 4.7.3. Договору сторони обумовили покладення на позичальника відповідальності за прострочення сплати чергового платежу, повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобовязань за договором, згідно ст. 625 ЦК України. Таким чином, звязку з тим, що відповідач порушив свої договірні зобовязання, що виникли за Договором про споживчий кредит № ДКЖ-1019 від 30.03.2018 року, та Додатковий договором № 1 від 25.04.2018 року, за ним утворилась кредитна заборгованість станом на 13.08.2018 рік на загальну суму 17919,09 грн., яка складається з наступного: - 6467,45 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, - 4140,70 грн заборгованість за платою; -0,02 грн заборгованість по відсотках, -84,87 грн інфляційні нарахування; 100 % річних, згідно ст.625 ЦК України та п.4.7.3. договору про споживчий кредит 3226,05 грн; штраф 4000 грн. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. В звязку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved