Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з [PERSON] не склалось, що призвело до втрати між ними необхідних для подружжя почуттів любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння. В свою чергу [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просить розірвати шлюб та змінити прізвище на дошлюбне, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини, визнати право власності на ? частку квартири, та стягнути суму витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримав, зустрічний позов [PERSON] визнав у повному обсязі, справу просив слухати без його участі. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, позов [PERSON] підтримав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення зустрічного позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.09.2005 року Виконавчим комітетом Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, був зареєстрований шлюб (актовий запис № 7) між [PERSON] та [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.20014 року(повторно). Від шлюбу є спільна дитина: [PERSON], [INFO] З .08.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] не припинили спільне життя, спільне господарство не вели та не мали спільного бюджету. По цих підставах позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. З питання щодо встановлення місця проживання дитини у сторін спору не виникло. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю і розірвати шлюб. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та поділ майна підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. По цих підставах позовні вимоги [PERSON] в частині зміни прізвища на дошлюбне прізвище [PERSON] підлягають задоволенню. Під час проживання у шлюбі у сторін народилася спільна дитина, [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] Протягом тривалого часу [PERSON] неналежним чином виконував свій обов'язок по утриманню дитини. У зв'язку з чим мати просить стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій суммі у розмірі 643 грн., оскільки [PERSON] працює на будівництві, офіційно не оформлений і має мінливий дохід. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] розмірі 643 грн. на місяць до досягнення дитиною 18 років, а саме до [INFO] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Стосовно позовних вимог щодо визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS] судом встановлено, що під час шлюбу за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] 13.06.2008 року була придбана зазначена квартира, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвіченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстровий №808. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Квартира [ADDRESS] була придбана під час шлюбу за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] вона, відповідно до положень ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя, і на яку сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на ? частину зазначеної квартири такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved