Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до МКП «Шляхрембуд», третя особа директор МКП «Шляхрембуд» Савченко Володимир Іванович про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи в основному тим, що 29.09.2010 року був прийнятий на посаду майстра в МКП «Шляхрембуд», 26.01.2011р. переведений на посаду директора цього підприємства, згідно розпорядження №158 -к від 02.09.2013 року, на підставі ст.ст. 39,83 КЗпПУкраїни, звільнений з роботи за станом здоров'я, в день звільнення з роботи з ним не проведено розрахунок, заборгованість по заробітній платі за період з 1 січня 2013 по 1 вересня 2013 року становить 13016,47 грн., з покликанням на ст. 116 та ст. 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, в сумі 13016,47 грн. та середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В суді [PERSON] позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача, третя особа - в.о. директора МКП «Шляхрембуд» Савченко В.І. в суді позов по суті не заперечив, заборгованість по заробітній платі та невчасний розрахунок з позивачем пояснив відсутністю коштів. Заслухавши сторони, оглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, та об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить переконання про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України сплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як встановлено в суді та підтверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки ( а.с. 6-7) [PERSON] перебував з 29.09.2010р. в трудових відносинах з МКП «Шляхрембуд» - відповідачем по справі. Згідно Розпорядження Городоцької міської ради №158-к від 02.09.2013 року (а.с. 8) [PERSON], на підставі ст.ст. 39,83 КЗпП України, та згідно умов контракту № 5 від 26.01.2011р. (а.с 31), 02.09.2013 року звільнений з посади директора КП «Шляхрембуд». Судом встановлено, що в порушення ст. 116 КЗпП України позивачу при звільненні не виплачена заробітна плата, заборгованість по якій, станом на 01.11.2013 року становить 13016,47 грн., що підтверджується довідкою МКП «Шляхремонтбуд» №82 від 25.11.2013 року (а.с. 3), що не заперечив в судовому засіданні в.о. директора МКП «Шляхрембуд» Савченко В.І. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним з законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. В силу п.2 ч. З вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов 'язана відповідна виплата, тобто з дня звільнення працівника. Згідно довідки №4 від 28.02.2014р. ( а.с. 34) заробітна плата [PERSON] за липень, серпень 2013 року становить 4987,19 грн., середньомісячний заробіток [PERSON] за липень - серпень 2013р. становить 115,98 грн. Отже, на день пред'явлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобов»язаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку складає 14729,46 грн. /2240,76 + 2746,43 (фактична заробітна плата за останні два місяці роботи, а саме за липень - серпень 2013 р.) : 43 дні (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи) = 115, 98 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) х 128 ( кількість робочих днів з 03.09.2013р. по 28.02.2014р.)/ = 14729,46 грн. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум (при цьому не має значення нараховані чи не нараховані вони до виплати) у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпПУ). Бездіяльність адміністрації (власника) підприємства може бути визнана протиправною в тому разі, коли вона не вчинила ту дію, яку повинна булав чинити. Під виною юридичної особи законодавець розуміє вину його працівників при виконанні ними своїх посадових (службових) обов'язків. При цьому слід мати на увазі, що обов'язок по доказуванню наявності чи відсутності вини в затримці розрахунку при звільнені лежить на власнику або уповноваженому ним органу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За наведеного, оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт затримки розрахунку при звільненні працівника, доказів наявності відсутності вини в затримці такого розрахунку власник або уповноважений ним орган суду не представив, суд приходить переконання про задоволення позову. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 277 грн. 46 коп. судового збору.

Outcome: approved