Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Виконуюча обовязки головного лікаря свою заяву, подану на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» мотивує тим, що [PERSON], [INFO], мешканець: [ADDRESS], госпіталізований 23.03.2018 року о 15.30 в гостре психіатричне відділення КЗ СОР Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака. У відділення надійшов повторно, у супроводі матері, в зв'язку з погіршенням психічного стану: останнім часом став роздратованим, б'є кулаками у стіни та двері, сам до себе постійно балакає, не реагує на зауваження, відмовляється від прийому медикаментів. 26.03.2018 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів та зроблений висновок, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді: пропфшизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. У зв'язку з тим, що у пацієнта виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого в даний час можливо тільки в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану і небезпечних дій по відношенню до оточуючих, з огляду на роздратованість, активну продуктивну симптоматику, а також, що дана особа позбавлена дієздатності, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу», тому просить суд госпіталізувати примусово [PERSON] до психіатричного закладу. У судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала. Законний представник [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти його примусової госпіталізації, вказуючи, що стан здоров"я сина погіршився, він став агресивним, у домашніх умовах вона не зможе надавати йому належну медичну допомогу. Адвокат підтримав позицію законного представника, лікаря-психіатра, вважає, що для покращення психічного стану [PERSON] є необхдість його лікувати у психіатричному закладі. Прокурор вважає, що заява виконуючої обовязки головного лікаря є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді заяви, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 13, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець: [ADDRESS], госпіталізований 23.03.2018 року о 15.30 в гостре психіатричне відділення КЗ СОР Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака. У відділення надійшов повторно, у супроводі матері, в зв'язку з погіршенням психічного стану: останнім часом став роздратованим, б'є кулаками у стіни та двері, сам до себе постійно балакає, не реагує на зауваження, відмовляється від прийому медикаментів. 26.03.2018 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів та зроблений висновок, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді: пропфшизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. У зв'язку з тим, що у пацієнта виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого в даний час можливо тільки в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану і небезпечних дій по відношенню до оточуючих, з огляду на роздратованість, активну продуктивну симптоматику, а також, що дана особа позбавлена дієздатності, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». Статтею 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом . Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. З огляду на встановлені факти, враховуючи Висновок комісії лікарів-психіатрів від 26.03.2018 р., відповідно до якого [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді: пропфшизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. У зв'язку з тим, що у пацієнта виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого в даний час можливо тільки в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану і небезпечних дій по відношенню до оточуючих, суд дійшов висновку, що він потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved