overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Конончук) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 21.07.2007 р., від якого є дитина [PERSON], [INFO] З травня 2016 р. вони з відповідачем разом не проживають. На теперішній час з відповідачем відсутні будь-які стосунки та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, суду пояснила, що з відповідачем не проживають разом два роки, відновити шлюбні відносини вже неможливо, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] позов визнав, також вважає неможливим збереження шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 21.07.2007 р. Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис №112. (а.с. 3) Сторони є батьками дитини [PERSON] Даніїла Олесьовича, [INFO] (а.с. 8), спору про місце проживання дитини не існує, сторони визначились, що дитина буде проживати з матір"ю. Беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом двох років, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, на примирення обоє не погоджуються, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] (дошлюбне прізвище Откаленко) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 07.09.2017 р., від якого є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення господарства, відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри. В сім"ї виникали часті сварки та постійні конфлікти. З грудня 2017 р. шлюбні стосунки з відповідачем припинені. Збереження шлюбу вважає неможливим, на примирення не погоджується. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві зазначила, що позов підтримує. (а.с. 34) \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві зазначив, що позов визнає. (а.с. 33) \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 07.09.2017 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2466, що підтверджується письмовим доказом - оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 4) Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю - позивачем. Зазначене підтверджується письмовими доказами - копією свідоцтва про народження, копією довідки МКП Управляюча Компанія Житло-Гарант №7636 від 30.11.2018 р. (а.с. 5, 10) Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ст. 105 ч. 3 СК України). Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~викладеного,\~беручи до\~уваги те,\~ що\~сторони не\~підтримують шлюбних\~стосунків з\~грудня 2017\~р.,\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу,\~а відповідач\~позов визнає,\~на примирення\~обоє не погоджуються, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 768,40 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Полякова) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 21.07.2006 р., від якого є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали сварки через різні погляди на життя, сімейні відносини. Шлюб розпався, спільного господарства вони не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, суду пояснила, що з відповідачем разом не проживають дев"ять місяців. Відповідач зловживає алкоголем, проявляє агресію, було насильство з його боку щодо неї, вважає збереження шлюбу неможливим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. ( а.с. 26) Зясувавши думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 21.07.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1555. (а.с. 5) Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 6) Беручи до уваги те, що сторони разом не проживають тривалий час, позивач наполягає на розірванні шлюбу, категорично на примирення не погоджується, посилаючись на агресивну поведінку відповідача, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позиваяча, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Ромочівська) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 29.04.2006 р., від якого є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісні характери, різні погляди на взаємовідносини в сім'ї, на роль кожного з подружжя в сімейному житті. Останнім часом відповідач проживає своїм окремим життям. Більше року шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити, суду пояснила, що з відповідачем разом не проживають з травня 2014 р. Шлюб розпався і його збереження є неможливим, на примирення не погоджується, оскільки було насилля з боку відповідача, він зловживав алкоголем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 30) З"ясувавши думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано .04.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №669. (а.с. 3) Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4) Беручи до уваги те, що сторони разом не проживають з травня 2014 р., на примирення позивач не погоджується, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] (дошлюбне прізвище Слободянюк) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 09.09.2014 р., від якого є дитина [PERSON], [INFO] З грудня 2016 р. вони з відповідачем разом не проживають. На теперішній час з відповідачем відсутні будь-які стосунки та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, суду пояснила, що з відповідачем не проживають разом з грудня 2016 р., відновити шлюбні відносини вже неможливо, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] позов визнав, також вважає неможливим збереження шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 09.09.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис №2483. (а.с. 7) Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 8), спору про місце проживання дитини не існує, сторони визначились, що дитина буде проживати з матір"ю. Беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків з грудня 2016 р., позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, на примирення обоє не погоджуються, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 704,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Таранюк) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 10.12.2002 р., від якого є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов"язки, відсутність взаєморозуміння. З метою вирішення питання про участь відповідача в утриманні дитини, вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Просить розірвати шлюб і стягати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за обставин, викладених в позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Додатково пояснила, що з відповідачем разом не проживають з травня 2016 р., примирення вважає неможливим, оскільки відповідач має фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою. Стан здоров'я дитини добрий, дитина власності не має. Відповідач інших утриманців не має, де працює - не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 17, 28) Зясувавши думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 10.12.2002 р.Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2800. (а.с. 5) Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Беручи до уваги те, що сторони разом не проживають тривалий час, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 ч. 3 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1 СК України). Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців (відповідно до ст. 182 СК України), суд вважає необхідним стягати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.01.2017 р. і до досягнення повноліття, тобто позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави 640,00 грн. судового збору і на користь позивача - 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Тихонюк) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 04.06.2002 р., від якого є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Останні три роки вони з відповідачем разом не проживають, відповідач проживає в іншому місті і не має на меті змінювати місце проживання. Збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. (а.с. 7) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини - з матір"ю. (а.с. 23) Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 04.06.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №587. (а.с. 3) Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6) Беручи до уваги те, що сторони разом не проживають три роки, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 487, 20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] є бабцею [PERSON]. У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть №266 від 09.06.2018 року та свідоцтва серії днр №109248 від 09.06.2018р., [PERSON], померла 08.06.2018 року від хронічної серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу. \~ \~ \~ \~З відмови у проведенні державної реєстрації смерті, наданої заявнику 03.07.2018р. в Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за №458/15.2-108, вбачається, що для державної реєстрації смерті до вищевказаного Відділу було надано лікарське свідоцтво про смерть №266 від 09.06.2018 та довідку про причину смерті, яке видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївки днр, зокрема, видане незаконним державним утворенням, так званою «днр». Тому, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами даного утворення є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст.317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час… Сукупність наданих заявником доказів свідчить про те, що [PERSON] дійсно померла у Донецькій області, Україна, а тому суд вважає необхідним встановити факт її смерті в судовому порядку, задовольнивши тим самим вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] є батьком [PERSON] . У відповідності до лікарського свідоцтва № 124 від 13.10.2020 року [PERSON] помер [INFO] . З відмови у проведенні державної реєстрації смерті, від 09.12.2020 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за № 20.13-115/1-4210/4, вбачається, що для державної реєстрації смерті до вищевказаного Відділу було надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2020 року, яке видане на окупованій території України, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами на окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1\~ст.317 ЦПК України\~передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час… Сукупність наданих заявником доказів свідчить про те, що [PERSON] дійсно помер в Артемівському районі, м. Олександрівськ, м. Луганськ Луганської області, Україна, а тому суд вважає необхідним встановити факт його смерті в судовому порядку, задовольнивши тим самим вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] є братом заявниці [PERSON] . Відповідно до медичної довідки про причину смерті (до форми №106/у№2020) від 05.11.2020 року та копії лікарського свідоцтва про смерть №2020 від 05.11.2020 року, [PERSON] помер [INFO] . Факт смерті [PERSON] також підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 07.11.2020 року. З відмови у проведенні державної реєстрації смерті, наданої заявниці 23.04.2021 р. Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за № 20.22-926/62, вбачається, що для державної реєстрації смерті до вищевказаного Відділу було надано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 07.11.2020 року, яке видане на окупованій території України, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами на окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 р. №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час… Сукупність наданих заявником доказів свідчить про те, що [PERSON] дійсно помер у м. Макіївка, Донецької області, Україна, а тому суд вважає необхідним встановити факт його смерті в судовому порядку, задовольнивши тим самим вимоги заявника.

Outcome: approved