Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] третя особа Кам»янець-Подільський районний сектор управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Уточнивши позовні вимоги зазначає, що згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Кам»янець-Подільськоїдержавної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1228 є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований її брат [PERSON], однак з 2008 року в квартирі не проживає, не бере участі в її утриманні, стосунків з нею не підтримує, місце його перебування невідоме. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] відповідності до ст..405 ЦК України, оскільки відсутній за місцем реєстрації без поважної причини понад один рік. Позивач в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Кам»янець-Подільського районного сектору УДМС України в Хмельницькій області в судове засідання не з»явився, подав суду заяву, просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 20.05.2006 року посвідченого державним нотаріусом Другої Кам»янець-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-1228 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою, але з 2012 року не проживає, що підтверджується довідкою № 41 від 21.01.2015 року виданою Нігинською сільською радою, місце його проживання не відоме. Згідно актів, складених депутатами Нігинської сільської ради від 30.01.2014, 28.02.2014, 25.03.2014, 25.04.2014, 25.05.2014, 30.06.2014, 29.07.2014, 28.08.2014, 29.09.2014, 30.10.2014, 28.11.2014, 29.12.2014, 21.01.2015 року в квартирі [PERSON] прописаний [PERSON], але не проживає. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], показали, що відповідач є братом [PERSON] З 2012 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, причини не проживання їм невідомі, будь-яких перешкод в проживанні в зазначеній квартирі в нього не було.. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначаєтьсяйоговласником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право на користування квартирою [ADDRESS], оскільки не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Поважність причин відсутності відповідача за вищезазначеною адресою судом не встановлено. Реєстрація відповідача за місцем проживання позивача перешкоджає їй в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Оскільки позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням заявлений власником квартири, дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу. Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. На підставі ст. ст.. 321, 386, 391, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved