Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 9,1123 га, що розташована на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224581700:01:039:0409. За життя [PERSON] склав заповіт, яким належне йому майно заповів йому. З питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся до П`ятихатської державної нотаріальної контори, проте отримав відмову з посиланням на те, що видати свідоцтво право на спадщину не можливо через відсутність документів, що підтверджували б право власності на вказане майно. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 9,1123 га, що розташована на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224581700:01:039:0409. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених позовній заяві. Відповідач Зорянська сільська рада П`ятихатського району Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду листа з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають/а.с.52/. Третя особа П`ятихатська державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направили, надіслали листа з проханням справу розглядати без участі їх представника/а.с.64/. Третя особа [PERSON] до суду не явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила/а.с. 108/. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Чумаки П`ятихатського району Дніпропетровської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.24/. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 9,1123 га, що розташована на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224581700:01:039:0409, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 160550/а.с.99,100/. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів [PERSON] , [INFO] , вказаний заповіт посвідчено секретарем Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Назаренко В.А./а.с.79/. Згідно спадкової справи № 28/2018 рік, заведеної П`ятихатською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась донька померлого [PERSON] /а.с.66/ та [PERSON] /а.с.94/. Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 року [PERSON] у визнанні недійсним заповіту, посвідченого 15.03.2016 року секретарем Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дінпропетровської області зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 18 відмовлено, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2020 року рішення П`ятихатського районного суду від 17.10.2019 року залишено без змін/а.с.17-23, 90-93/. 19 травня 2020 року позивачу [PERSON] нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує наявність на момент відкриття спадщини право власності на земельну ділянку [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до ч. 2 ст.\~41\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст.\~1222\~Цивільного кодексу\~України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1223\~Цивільного кодексу\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до частини першої ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вищенаведене узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у Листі від 16.05.2013 року № 24- 753/0/4-13. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із п. 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як передбачено п. 4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вбачається, що вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із вимогами статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у Постанові від 04.04.2011 року (справа № 3-18гс11). Таким чином, виходячи з наведених вище обставин, у разі неможливості подання спадкоємцем для нотаріуса оригіналу правовстановлюючого документа, ця обставина спричиняє неможливість видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, а тому, в такого спадкоємця виникає потреба на підставі ст.\~392\~ЦК України захистити своє суб`єктивне документально непідтверджене право власності на успадковане нерухоме майно, яке за законом спадкоємцю вже належить із часу відкриття спадщини, але документального підтвердження набутого права власності, на яке немає і одержати його в позасудовий спосіб неможливо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до складу якої входить земельна ділянка площею 9,1123 га, що розташована на території Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224581700:01:039:0409, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено через відсутність документу, який підтверджує право власності на зазначене майно, чим порушено його законне право на отримання спадщини, що і дає підстави для задоволення позову.

Outcome: approved