Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,79\~га. для ведення сільського господарства, яка розташована на території Покропивнянської сільської ради Козівського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті батька - [PERSON], відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельна ділянка, яка розташована на території Покропивнянської сільської ради Козівського району Тернопільської області (теперішня [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області). Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ТР №017582 від 27.12.1999 року. Просить суд визнати за ним, [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1, 79 га. для ведення сільського господарства, яка розташована на території Покропивнянської сільської ради в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого щодо позовних вимог не заперечують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити без їх участі (а.с.29). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 11\~та ст. 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217,\~1220,1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON] Лук»янович, що підтверджується свідоцтвом про народження серії И-ИД №345179 виданого 04 червня 1983 року ( а.с. 4). 22.02.2009 року [PERSON] помер у с.Покропивна Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД\~№082824 від 26.02.2009\~р. (а.с.5). Відповідно до довідки [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області №665 від 27.04.2016\~р., з [PERSON] на час смерті постійно проживали та були зареєстровані: колишня дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] та не родичі [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,79\~га. для ведення сільського господарства, яка розташована на території Покропивнянської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ТР\~№017582 від 27.12.1999 року (а.с.7). Вказаний державний акт втрачено, що підтверджується копією оголошення в газеті (а.с.6). [PERSON] відмовилася приймати спадщину після смерті батька [PERSON] на користь брата [PERSON], що підтверджується заявою від 27.07.2016 року, посвідченої секретарем виконкому [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області [PERSON] (а.с.16). Окрім цього, судом встановлено, що після смерті батька, [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю державного акта на право приватної власності на землю серії І-ТР\~№017582 від 27.12.1999 року, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Козівської районного нотаріального округу [PERSON] №537/01-16 від 28.09.2016 року (а.с.22). При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України\~дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved