overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з моменту подання заяви, і до повноліття дітей. Позивач посилається на ті обставини, що 12.10.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Бурштинській міській раді Галицького району. У цьому шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON], а, [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалось, вони розійшлися. Вона сама утримує дітей, здійснює за ними належний догляд. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує, не цікавиться їхнім життям. Сплачувати аліменти на дітей відповідач має змогу, так як його стан здоров"я та матеріальне становище дозволяє йому утримувати своїх дітей, він є працездатний, працюючи машиністом паливоподачі на Бурштинській ТЕС. Вважає, що аліменти на дітей останній повинен сплачувати в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що позов позивачки визнає повністю. Не заперечуючи того, що він зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували у виконкомі Бурштинської міської ради 12 жовтня 1999 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], а, [INFO] народився син [PERSON], батьком яких є [PERSON]. Діти проживають разом з позивачкою, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дітей суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоров"я та стан здоров"я дітей, який є задовільним, що відповідач працює на Бурштинській ТЕС. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 33 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач посилається на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони розірвали в лютому 2013 року. У цьому шлюбі у них [INFO] року народила дочка [PERSON], а [INFO] року народився син [PERSON]. Вона сама утримує дітей, здійснює за ними належний догляд. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує, не цікавиться їхнім життям. Сплачувати аліменти на дітей відповідач має змогу, так як його стан здоров"я та матеріальне становище дозволяє йому утримувати своїх дітей, він є працездатний. Вважає, що аліменти на дітей останній повинен сплачувати в розмірі 33 % від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 06.02.2013 року, що стверджується копією виписки про розірвання шлюб. З копії свідоцтва про народження вбачається, що в цьому шлюбі у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON], а [INFO] року народився син [PERSON], батьком яких є відповідач. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дітей суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоров"я та стан здоров"я дітей. Відповідач працездатний та має змогу надавати дітям матеріальну допомогу в розмірі 33 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 03.07.2010 року в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно з моменту подання заяви і, до повноліття сина. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що 10 березня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Вікторівській сільській раді Галицького району. У цьому шлюбі у них 03.07.2010 року народився син [PERSON]. Вона сама утримує сина, здійснює за ними належний догляд. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує, не цікавиться його життям та проживає окремо від сім"ї. Сплачувати аліменти на сина відповідач має змогу, так як його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину, він є працездатний, працюючи пожежним в Місцевій пожежній команді м.Івано-Франківська. Вважає, що аліменти на сина останній повинен сплачувати в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що позов позивача визнає повністю. Не заперечуючи того, що він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони проживають у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували у виконкомі Вікторівської сільської ради 10 березня 2010 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін 03 липня 2010 року народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON]. Син проживає разом з позивачем, відповідачка ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоровя та стан здоровя дитини, який є задовільним, що відповідач працює в Місцевій пожежній команді м.Івано-Франківська. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. до досягнення сином повноліття. Позивач посилається на ті обставини, що 25.07.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Задністрянської сільської ради. У цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалось. Вона сама утримує сина, здійснює за ними належний догляд. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує. Сплачувати аліменти на сина відповідач має змогу, так як його стан здоров"я та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину, він є працездатний. Вважає, що аліменти на сина останній повинен сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, оскільки він має нерегулярний, мінливий дохід. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що не заперечує щодо стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі по 670 грн. щомісячно. Відповідач подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що позов позивачки визнає частково. Не заперечуючи того, що він зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання сина, та не заперечує щодо стягнення з нього в користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі по 670 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували у виконкомі Задністрянської сільської ради 25 липня 2003 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON]. Син проживає разом з позивачкою, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоров"я та стан здоров"я дитини, який є задовільним, що відповідач не працює. При цьому також слід керуватись принципом розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON], [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя сторін не склалося і рішенням Галицького районного суду шлюб їхній було розірвано. Дітей залишено проживати з нею. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їхнім життям, участі у вихованні дітей не приймає. Оскільки, його доходи є мінливими, носять нерегулярний характер вважає, що аліменти на дітей відповідач повинен сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомясячно на кожну дитину. При цьому позивач подала пиьмову заяву в якій вказує щоб розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 24 грудня 2015 року шлюб їхній було розірвано. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін [INFO] народився син [PERSON], [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON], батьком яких є [PERSON]. Дітиа проживають разом з позивачем, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоров"я та стан здоров"я дитини, який є задовільним, а також ті обставини, що відповідач не працює. При цьому також слід керуватись принципом розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловою площею в будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником домоволодіння розташованого по [ADDRESS] загальною площею 70,2 кв.м., житлова площа 41,6 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даному будинку крім неї зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не проживають за даною адресою більше п»яти років. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], що стверджується витягом про державну реєстрацію прав № 31652748 від 13.10.2011 року на підставі договору дарування будинку від 12.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та ствердженим витягом з Державного реєстру правочинів № 10498347 від 12.10.2014 року. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Макарівської сільської ради від 19 вересня 2014 року за № 970, в будинку [ADDRESS], зареєстровані, але не проживають більше п»яти років відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Реєстрація відповідачів в будинку [ADDRESS] перешкоджає позивачу у повноцінному користуванні своєю власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 1 Першого протоколу до неї закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом по [ADDRESS] в м.Новий Розділ Львівської області. Зазначала, що відповідач після розірвання шлюбу залишив спірну квартиру та на даний час в ній не проживає. Також позивачка стверджує, що відповідач забрав свої особисті речі. Так як він добровільно залишив спірну квартиру та без поважних причин в ній не проживає, тому просить визнати його, втратившим право на користування вищевказаним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримав і дав аналогічні змісту позовної заяви пояснення, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відповідні докази в матеріалах справи, зокрема, повідомлення в газеті «Високий Замок» , а сторона позивача заявила клопотання про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Миколаївського районного сектору Державної міграційної служби України у судове засідання не з"явився. хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 04.04.2009року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22.01.2013року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до акту, складеного комісією КП " РЖС" від 19.03.2014 р., [PERSON] в квартирі [ADDRESS] а в м.Новий Розділ, не проживає. Згідно договору дарування серії ВКЕ №754101 від 09.02.2007року квартира [ADDRESS]., в м.Новий Розділ, Львівської області належить на праві власності [PERSON]. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене,те, що відповідач з 2011року не проживає в [ADDRESS] суд приходить до переконання, що відповідач понад встановлені законом строки тимчасової відсутності не проживає у спірній квартирі, а тому втратив право користування спірним житловим приміщенням. Виходячи з цього, позовні вимоги є обґрунтовані та підставні до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона проживала однією сім'єю та вела із ним сімейне життя без укладання шлюбу з липня 2015 року по серпень 2017 року. Від цих відносин з відповідачем, вона народила їх спільну дитину [PERSON], [INFO]. Свідоцтво про народження дитини [PERSON], [INFO], було видане їй Московським районним у м.Харкові відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Просила суд визнати відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м. Окігве Нігерія, громадянина Нігерії, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], батьком [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з 'явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які приймають участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження виданого Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серії [NUMBER] виданого 14 березня 2017 року, актовий запис № 313, 24 лютого 2017 року народився - [PERSON], в графі «батько» записаний [PERSON] (а.с.5) З відзива на позов , суд вбачає, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає [PERSON] та підтверджує той факт , що він є батьком хлопчика [PERSON], [INFO] , так як фактично спільно проживає з його матір"ю [PERSON]. Відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішення суду. Згідно ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оцінивши зібрані докази суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 126, 128 і 134, 135 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved