Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

14.12.2015 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" про стягнення з відповідача [PERSON] 17147,03 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 104743/30/к від 20.05.2013 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у сумі 10000,00 гривень, строком на 24 місяці з 20.05.2013 року по 20.05.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,0 % на рік. Позивачем було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 17.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 17147,03 гривень. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі ( а.с. 51-52). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 49-50). З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2013 року між ПАТ "АБ "Експрес-Банк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 104743/30/к від 20.05.2013 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у сумі 10000,00 гривень, строком на 24 місяці з 20.05.2013 року по 20.05.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,0 % на рік (а.с.8-12). Згідно з пунктом 1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору , на поточний картковий рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення кредитного договору, на поточний ( картковий ) рахунок, відкритий у позивача до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних. Згідно довідкам про рух коштів по рахунку для обліку заборгованості за кредитним договором № № 104743/30/к від 20.05.2013 року року всього відповідачем було погашено 2144,69 гривень основного зобов'язання (а.с. 41) та 1538,51 гривень нарахованих процентів (а.с. 42). З грудня 2013 року відповідач припинив сплату щомісячних платежів по кредиту та нарахованих процентів. Відповідно до довідок по рахункам відповідача, останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 04.11.2013 року в сумі 89,77 гривень та 398,00 гривень, остання сплата нарахованих процентів - 09.04.2014 року в сумі 400,00 гривень ( а.с. 41-42 ). В наслідок неналежного виконання умов договору станом на 17.11.2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 17147,03 гривень, з яких: 7855,31 гривень - сума непогашеного кредиту; 5506,36 гривень - проценти за користування кредитом; 1731,18 гривень - пеня за порушення термінів повернення тіла кредиту; 1054,18 гривень - пеня запорушення термінів сплати процентів; 1000,00 - штраф за порушення умов кредитного договору (а.с. 40). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За загальним правилом ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, тоді як їх невиконання або неналежне виконання є порушенням в розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України. Стаття 611 Цивільного кодексу України окрім сплати заборгованості встановлює серед наслідків порушення зобов'язання необхідність сплати неустойки. Згідно з пунктом 5.3.10 кредитного договору банк має право достроково витребувати у позичальника кредит з нарахованими процентами у разі, якщо фінансовий стан позичальника погіршився таким чином, що ставить під сумнів можливість належного виконання ним своїх зобов'язань по кредитному договору, та в разі будь-якого невиконання або не належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно з п.6.2 кредитного договору за прострочення позичальником визначених договором термінів сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого не виконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Згідно з п.6.3 кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого не виконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Згідно ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 17.11.2015 року у загальному розмірі 17147,03 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 гривень (а.с. 7).

Outcome: approved