Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

08.04.2014 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 10.12.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/17-43/1573-33, згідно з якого, [PERSON] було надано кредит у сумі 19992,00 дол. США зі сплатою 14,0% річних, строком на 120 місяців, тобто до 09.12.2017 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, 10.12.07 між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки нерухомого майна (земельна ділянка площею 0,0666 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 2310100000:02:003:0175), згідно умов якого - п. 3.1.4. банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Внаслідок прострочення у виконанні обов'язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 09.01.2014 р. у позичальника склалася заборгованість перед банком за курсом НБУ в сумі 819 086,83 грн. і складається з: 164 196,44 грн. (20 542,53 дол. США) - суми заборгованості по кредиту; 103 533,25 грн. (12 716,61 дол. США) - суми нарахованих та не сплачених процентів; 551 357,14 грн. (68 980,00 дол. США) - пеня за прострочення по сплаті кредиту та процентів. У зв'язку із цим просили звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати при подачі позову. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином був повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до суду останній не з'явився, причину своєї неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 10.12.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/17-43/1573-33, згідно з якого, [PERSON] було надано кредит у сумі 19992,00 дол. США зі сплатою 14,0% річних, строком на 120 місяців, тобто до 09.12.2017 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, 10.12.07 між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки нерухомого майна (земельна ділянка площею 0,0666 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 2310100000:02:003:0175), яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №270046, виданого Запорізькою міської радою Запорізької області 08.11.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю за №0410726102491. Згідно умов договору іпотеки (п. 3.1.4) банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Внаслідок прострочення у виконанні обов'язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 09.01.2014 р. у позичальника склалася заборгованість перед банком за курсом НБУ в сумі 819 086,83 грн. і складається з: 164 196,44 грн. (20 542,53 дол. США) - суми заборгованості по кредиту; 103 533,25 грн. (12 716,61 дол. США) - суми нарахованих та не сплачених процентів; 551 357,14 грн. (68 980,00 дол. США) - пеня за прострочення по сплаті кредиту та процентів. 22.06.2009 р. відповідачу були направлені вимоги про повернення заборгованості, але протягом встановленого строку заявлена вимога задоволена не була (а.с. 15). Згідно п. 9.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору. У випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за договором, у т.ч. у випадку невиконання позичальником зобов'язань з дострокового погашення заборгованості відповідно до умов договору, банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, або одержати відшкодування з майна позичальника, або звернутися до поручителів відповідно до вимог чинного законодавства України та умов відповідних договорів, що забезпечують зобов'язання позичальника за договором. П. 16.3 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення у виконанні грошових зобов'язань у формі пені в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення. Згідно п. 6.6 Іпотечного договору, право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя належить Іпотекодержателю. Відповідно до умов, викладених в п.1.1 договору іпотеки, договір іпотеки забезпечує будь-які вимоги банку як іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №014/17-43/1573-33 від 10.12.07, укладеного між [PERSON] та позивачем, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Порядок продажу предмета іпотеки визначений ст.38 цього ж Закону. Згідно ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку»ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно положень Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ст.12 Закону). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст.33 Закону). Зазначені положення статей Закону України «Про іпотеку», також закріплені в ст.ст.589-590 Цивільного кодексу України. Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду також передбачена іпотечними договорами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved