Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

19.11.2015 року позивач звернувся із позовом, який згодом було уточнено, до відповідача про Солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Фінансова гільдія» (заборгованість за [PERSON] договором № Б139 від 04 вересня 2012 року у розмірі 29 179, 28 грн., яка включає: 7007, 57 - суму боргу за кредитом; 3 815, 19 грн.- заборгованість по відсотках; 1 136, 55 грн. - суму трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості; 10 278, 82 грн. - суму пені за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором; 6941, 15 грн. - суму втрат від інфляції; солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Фінансова гільдія» заборгованість за [PERSON] договором № Б139 від 04 вересня 2012 року у розмірі 29 179, 28 грн., яка включає: 7007, 57 (сім тисяч сім) гривень - суму боргу за кредитом; 3 815, 19 грн.- заборгованість по відсотках; 1 136, 55 грн. - суму трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості; 10 278, 82 грн. - суму пені за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором; 6941, 15 грн. - суму втрат від інфляції; стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Фінансова гільдія» судові витрати у розмірі 406 (чотириста шість) гривень 00 копійок з кожного. Свої вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2012 року між [PERSON] спілкою «Фінансова гільдія» та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено [PERSON] договір № Б139. Відповідно до п. 1.1. [PERSON] договору: «За ним договором Кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гри. 00 копійок та на умовах встановлених цим Договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 46 відсотків річних». Згідно із п. 1.3. Договору: «Цей Договір укладено строком на 12 (дванадцять) місяців, що діє з 04 вересня 2012 року до 04 вересня 2013 року». На забезпечення виконання зобовязань за [PERSON] договором між [PERSON] спілкою Фінансова гільдія» та [PERSON] (надалі - Відповідач 2), [PERSON] було укладеного Договори поруки № Б139 та № Б139а від 04 вересня 2012 року. Згідно із п. 2.2. вказаних Договорів поруки: «Поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON], що випливають із кредитного Договору. № Б139 від 04 вересня 2012 року між Кредитором та Боржником». Пунктом 3.1. Договорів поруки передбачено: «Відповідальність Поручителя настає у випадку, коли Боржник не виконує або не належним чином виконує свої грошові зобов'язання згідно кредитного договору № К139 від 04 вересня 2012 року, які забезпечені Порукою.» Крім цього, згідно п.3.2 Договорів поруки: «Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель відповідає за зобовязаннями боржника у повному обсязі, тобто: повернення позики, виплату відсотків за її користування, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням Боржником умов кредитного Договору.». На неодноразові повідомлення про наявність заборгованості за Договором відповідачі не реагують, такі їхні дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу. Таким чином, заборгованість за [PERSON] договором складає 7007, 57 (сім тисяч сім) гривень - суму боргу за кредитом; 3 815, 19 грн.- заборгованість по відсотках; 1 136, 55 грн. - суму трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості; 10 278, 82 грн. - суму пені за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором; 6941, 15 грн. - суму втрат від інфляції. Представник позивача [PERSON] спілки «Фінансова Гільдія» в судове засідання не зявився, проте подав до суду клопотання у якому просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, проте подали письмові заперечення на позовну заяву, просили застосувати строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити повністю. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє частково з таких підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2012 року між [PERSON] спілкою «Фінансова гільдія» та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено [PERSON] договір № Б139. Відповідно до п. 1.1. [PERSON] договору: «За ним договором Кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гри. 00 копійок та на умовах встановлених цим Договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 46 відсотків річних». Згідно із п. 1.3. Договору: «Цей Договір укладено строком на 12 (дванадцять) місяців, що діє з 04 вересня 2012 року до 04 вересня 2013 року». Порядок та обсяги погашення кредиту передбачені графіком сплати кредиту позичальником з визначенням суми щомісячного платежу по тілу кредиту та по відсотках за користування кредитом визначені п.3.2.2 кредитного договору (додаток до кредитного договору № Б139 від 04.09.2012 року) Відповідно до умов п. п 1.6, 1.7 кредитного договору сторонами було передбачено, детальний розпис сукупної вартості кредиту для позичальника: у процентному значенні 46% у грошовому виразі 5308, 00 грн., з урахуванням відсоткової ставки за кредитом, вартості всіх послуг, повязаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладанням договору. Процентна ставка, є фіксованою, визначена п 1.1 46 % річних Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок\~\~їх\~\~сплати\~\~за кредитним\~\~договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку\~\~кредитного\~\~договору.\~\~Встановлений\~\~договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №Б139 від 04.09.2012р. за весь період користування [PERSON] кредитними коштами позичальником два рази було збільшено відсоткову ставку, а саме: 01.10.2015 р. кредитною спілкою було збільшено відсоткову ставку до 69 відсотків, 17.11.2015р. кредитною спілкою вдруге збільшено відсоткову ставку до 69 відсотків. Отже розрахунок заборгованості повинен проводитись за формулою 7007,57 (тіло кредиту) * 0,46 % /365 * 250 днів забргованості + 503,39 = 2711, 25 грн. Загальна сума до сплати боргу 7007,57 + 2711,25 = 9718,82 грн. Таким чином заборгованість по відсотках складає 2711,25 грн., а не вказані позивачем 3815, 19 грн, а загальна сума до сплати боргу 9718,82 грн. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором поруки строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Так, положенням п. 5.3 договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов'язань боржника за основним договором. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. При цьому, до даних правовідносин підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 17.09.2014 року за результатами розгляду справи №6-53цс14, а саме: виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Згідно кредитного договору строк виконання основного зобов'язання - строк повного погашення кредиту 04.09.2013 року., а тому суд вважає, що відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України\~\~порука відповідачів\~\~[PERSON], [PERSON] припинилася 02.03.2014 року, а відтак вимоги [PERSON]редитна спілка "Фінансова гільдія" про стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] є безпідставними, відтак у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені, то така не підлягають до задоволення у звязку з наступним. Згідно з п.\~3 ч.\~1 ст.\~611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею\~549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.\~2 ст.\~549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.\~3 ст.\~549 ЦК). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачуються на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Умовами кредитного договору №Б139 від 04.09.2012р. не передбачено стягнення пені за неналежне виконання зобовязання, тому така не підлягає стягненню. Суд приходить до висновку, що наведені позивачем у позовній заяві розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних витрат є правильними і розмір трьох відсотків річних становить 1136,55 грн., а розмір інфляційних втрат становить 6941,15 грн., а тому їх слід стягнути з [PERSON] Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] спілки "Фінансова гільдія", з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за [PERSON] договором № Б139 від 04 вересня 2012 року у розмірі 17\~796, 52 грн., яка включає: 7007, 57 грн. - суму боргу за кредитом; 2711, 25 грн.- заборгованість по відсотках; 1 136, 55 грн. - суму трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості; 6941, 15 грн. - суму втрат від інфляції. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial