Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

19.12.2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], в якому просить здійснити поділ майна подружжя та виділити у власність їй та Відповідачеві по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 20.08.2011 р. по 23.09.2014 р. вона проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають доньку Софію [INFO]. У вересні 2013 року за спільні кошти сторони придбали квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. загальною площею 42,35 кв.м., являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У зв"язку з тим, що сторони не змогли за взаємною згодою розподілити майно, Позивачка звернулась до суду із даним позовом. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог та погодився на задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 р. по 23.09.2014 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с.9). У вересні 2013 року за спільні кошти сторони придбали квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. загальною площею 42,35 кв.м, що підтверджується копією заяви другого з подружжя на укладення договору (а.с.12) та відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.13). Таким чином, придбана квартира являється спільною сумісною власністю подружжя. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ним або шлюбним договором. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved