Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит», в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу в розмірі 70000 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19 січня 2015 року між ним та позивачем було укладено Договір-заява №300937/5710/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в національній валюті на строк з 19 січня 2015 року по 19 квітня 2015 року. 20 квітня 2015 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача про повернення вкладу, але ніякої відповіді йому не було надано. Відповідно до ст.1058 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Сторони за викликом у судове засідання не з"явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача [PERSON] до суду надійшла письмова заява в якій він повністю підтримує позовні вимоги викладені ним у позовній заяві і просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому суд ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність представника відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи є копія договору-заяви строкового банківського вкладу (депозиту) №300937/5710/3-15 від 19 січня 2015 року, укладеного між сторонами, відповідно до якого вкладник вносить в банк грошові кошти в сумі 70000 гривень на строк з 19 січня 2015 року по 19 квітня 2015 року( а.с. 6 ). В матеріалах справи є копія меморіального ордера № 205061534 від 19.01.2015 року про прийняття банком від позивача 70000 гривень ( а.с. 7). Відповідно до ст.1058 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. В матеріалах справи є копія заяви позивача від 20.04.2015 року про повернення банківського строкового вкладу (депозиту) в розмірі 70000 гривень, яка була адресована відповідачу ( а.с. 8 ). Проте сума депозитного вкладу не повернута відповідачем позивачу до теперішнього часу, про що зазначено позивачем у позовній заяві. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути з відповідача на його користь 70000 гривень в рахунок повернення банківського строкового вкладу (депозиту). З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved