Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Адвокат Кремльов О.Б., якій діє на підставі ордеру в інтересах [PERSON] , 08.02.2021 звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . 24.12.2002 за №634 [PERSON] складено заповіт, яким останній на випадок своєї смерті розпорядився на користь своєї дочки [PERSON] , всім належним йому майном. [INFO] [PERSON] помер, та після його смерті [PERSON] при підготовці документів для прийняття спадщини встановила, що 21.05.2020 [PERSON] складено новий заповіт, яким все належне йому за життя майно заповідалось малознайомій особі - [PERSON] , [INFO] . Ознайомившись із заповітом на користь [PERSON] , який виготовлений та роздрукований за допомогою технічних засобів від імен [PERSON] , [PERSON] піддала його розумному сумніву з підстав підозри у підробці підпису [PERSON] -, якими є невиразні штрихи, та напису у заповіті « [PERSON] » та «Заповіт прочитано мною особисто та підписано власноручно», оскільки почерк у написі не був схожий із звичайним почерком її батька та можливість здійснення ним власноручного запису була доволі сумнівною через поганий стан його здоров`я, про який він інформував незадовго до своєї смерті доньку. Інформація про будь-яких свідків, які були присутні під час складання заповіту [PERSON] у тексті заповіту відсутня. З цих підстав позивачем подано заяву до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області та почато кримінальне провадження № 12020225440000134 за ч. 1 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування були допитані свідки: [PERSON] , 979 року народження, який складав заповіт, будучи секретарем Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] , 1958 року народження, вчитель НВК Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, та надала пояснення [PERSON] , 1940 року народження. Так, [PERSON] з приводу укладення заповіту [PERSON] надав свідчення про те, що саме ним було посвідчено заповіт [PERSON] , 1940 року народження, який складено 21 травня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , яким [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився всім належним йому майном на користь [PERSON] .. Підпис у заповіті від імені [PERSON] робив власноручно [PERSON] , а напис «Заповіт прочитано мною особисто та підписано [власноручно» робила власноручно стороння особа - [PERSON] , 1940 року народження. [PERSON] з приводу укладення заповіту [PERSON] надала свідчення про те, що 21 травня 2020 року особисто в її присутності та в присутності [PERSON] - секретаря Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області [PERSON], перебуваючи в приміщенні квартири [ADDRESS] , власноручно здійснив підпис та напис « [PERSON] » у власному Заповіті, а напис « Заповіт «прочитано мною особисто та підписано власноручно» робила власноручно стороння особа - [PERSON] , 1940 року народження, оскільки [PERSON] погано бачив, ,у останнього був тремор рук та він не мав змоги виконати такі написи самостійно. [PERSON] надала пояснення про те, що 21.05.2020 в її присутності та в присутності [PERSON] - секретаря Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] , перебуваючи в приміщенні квартири [ADDRESS] . Ознайомившись із заповітом [PERSON] від 21.05.2020 року позивач дійшла висновку, що останній не відповідає вимогам чинного на момент його складання законодавства України, у зв`язку з чим є недійсним. Так, не зважаючи на те, що [PERSON] через фізичні вади зору не міг сам прочитати заповіт, про що зазначили у своїх поясненнях [PERSON] , [PERSON] та сама [PERSON] , посвідчення заповіту відбувалося без свідків із вказівкою на те, що заповіт прочитано особисто та підписано власноручно, що не відповідає дійсності. Крім того, сама графічна форма підпису [PERSON] у заповіті визиває критичне ставлення, оскільки є безсистемною та невиразною, яку може відтворити будь-яка особа, не виключно [PERSON] , та додатково свідчить про вкрай незадовільний стан здоров`я особи, якою було такі написи здійснені в разі їх оригінальності. Із посиланням на положення ЗУ «Про нотаріат», статті 203, 215, 1233, 1247, 1248, 1253, 1257 ЦК України, практику Верховного суду, позивач просила суд визнати недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] від 21.05.2020, складений на ім`я [PERSON] , 1940 року народження, посвідчений 21.05.2020 року секретарем Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Пєнковим Віталієм Олександровичем, та зареєстрований в реєстрі за 10818 серпня 2019. На судове засідання представник позивача, що діє на підставі ордеру - адвокат Кремльов О.Б. не з`явився, до його початку подав до суду заяву, в якій вказував, що позовні вимоги [PERSON] він повністю підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача. Від представника відповідача - [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову вона не заперечувала, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник третьої особи - Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області на судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщався судом своєчасно та належним чином, при цьому правом надати пояснення по суті позову не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Суд, ознайомившись із заявами представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] та її батьком є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 9). З копії заповіту від 21.05.2020 (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті заповідав все належне йому майно [PERSON] . Вказаним заповітом [PERSON] також скасував попередній заповіт, складений ним 24.12.2002. Так, за змістом заповіту рукописним текстом вказано: «Заповіт прочитано мною особисто та підписано власноручно», постановлений підпис « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] , про що видане відповідне свідоцтво про смерть (а.с. 12). З копії витягу з ЄРДР від 23.09.2020 (а.с. 13) вбачається, що за заявою [PERSON] від 22.09.2020 про те, що невідома особа незаконно підробила документи, Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020225440000134, за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 358 КК України. Під час проведення вказаного досудового розслідування слідчими Чугуївського ВП допитано в якості свідків [PERSON] , 1979 року народження, який складав заповіт, будучи секретарем Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] , 1958 року народження, вчитель НВК Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, та надала пояснення [PERSON] , 1940 року народження. З копії протоколу допиту [PERSON] з приводу укладення заповіту [PERSON] , свідок вказував, що саме ним було посвідчено заповіт [PERSON] , 1940 року народження, який складено 21 травня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , яким [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився всім належним йому майном на користь [PERSON] .. Підпис у заповіті від імені [PERSON] робив власноручно [PERSON] , а напис «Заповіт прочитано мною особисто та підписано [власноручно» робила власноручно стороння особа - [PERSON] , 1940 року народження. [PERSON] з приводу укладення заповіту [PERSON] надала свідчення про те, що 21 травня 2020 року особисто в її присутності та в присутності [PERSON] - секретаря Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області [PERSON], перебуваючи в приміщенні квартири [ADDRESS] , власноручно здійснив підпис та напис « [PERSON] » у власному Заповіті, а напис « Заповіт «прочитано мною особисто та підписано власноручно» робила власноручно стороння особа - [PERSON] , 1940 року народження, оскільки [PERSON] погано бачив, у останнього був тремор рук та він не мав змоги виконати такі написи самостійно. [PERSON] надала слідчому письмові пояснення (а.с. 18) про те, що 21.05.2020 в її присутності та в присутності [PERSON] - секретаря Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] , перебуваючи в приміщенні квартири [ADDRESS] , власноручно здійснив підпис та напис « [PERSON] » у складеному [PERSON] заповіті, а напис « Заповіт «прочитано мною особисто та підписано власноручно» зробила вона, [PERSON] , оскільки [PERSON] погано бачив, та у момент підписання заповіту не змогли знайти його окуляри. Відповідно до статей1233,1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Поняття "нікчемність правочину" застосовується у статтях 27, 215 ЦК України. Відповідно до ст. 27 ЦК України нікчемним є правочин, який обмежує можливість фізичної особи мати незаборонені законом цивільні права і обов`язки. У ст. 215 ЦК України встановлений зв`язок між поняттями "нікчемний" та "недійсний, тобто недійсним є заповіт якщо його недійсність передбачена законом (нікчемний заповіт). У відповідності до 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо в книзі шостій ЦК України немає відповідного правила. За змістом ст.ст. 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України визначено такі вимоги: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо). Згідно підпунктів 1.3, 1.7, 1.8, 1.11 пункту 1 глави 3 розділу II Порядку вчинення Нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження Заповідача . Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за Допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту мас містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Порядок складення заповіту регламентований главою 3 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, згідно якої, нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. Посвідчення заповіту через представників не допускається. У заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. Заповіт особисто підписує заповідач. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Як вказувала в позові [PERSON] , наведена вище вимога щодо порядку оформлення заповіту, під час складання та підписання оспорюваного заповіту, дотримана не була. Та обставина, що заповіт складався та підписувався за відсутності свідків, хоча [PERSON] через фізичні вади (поганий зір, відсутність окулярів у момент підписання заповіту, тремтіння рук) і не мав фізичної можливості прочитати його текст та зробити у ньому відповідні написи власноручно, не оспорювалась відповідачем у справі та підтверджена письмовими поясненнями як відповідача, так і інших осіб, які були присутніми при складанні та підписанні спірного заповіту. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Нормами ч. 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми. ( ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України). З урахуванням вищенаведеного, суд вважає встановленим і доведеним належними доказами, той факт, що заповідачем [PERSON] фактично не був прочитаний текст заповіту від 21.05.2020, у заповіті відсутнє застереження про те, що заповіт [PERSON] прочитаний вголос, тобто його фактично було позбавлено можливості та права перевірки викладеного в заповіті тексту, який було виготовлено не ним власноручно а заздалегідь, на відповідність його дійсній волі. Суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши позицію відповідача, повідомлену її представником, встановивши, що оскаржуваний заповіт не відповідає вимогам статті 1247 ЦК України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved