Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі і просили їх задовольни Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив , що поступає так в інтересах сина. Представник Управління Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , як орган опіки і піклування в судове засідання не з*явився , про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, просив слухати справи за їх відсутності , позов підтримають в повному обсязі, надавши до суду свій висновок. Суд , вислухавши пояснення позивача , представника позивача, дослідивши матеріали справи , допитав свідка ,вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: Сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 04.07.2003 року по 01.12. 2015 року. Від цих стосунків у них народилась дитина - син [PERSON],[INFO]. В свідоцтві про народження дитини серія [NUMBER] актовий запис 2941 від 03.07.2009 року батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] З лютого 2015 року сторони проживають окремо. Дитина роживає разом з матір*ю. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.11.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідач аліменти жодного разу не сплатив. Станом на 01.12. 2016 року заборгованість по аліментам станосить 18203 грн 75 коп, що підтверджується розрахунком заборгованості по виплаті аліментів , складеним державним виконавцем Дзержинського ВДВС м ,харкова ГТУЮ у Харківській області. З вересня 2015 року батько з дитиною не спілкується, не виявляв належної уваги сину , не займався його вихованням , не цікавився дитиною, не бачив власну дитину понад двох років. Вихованням та утриманням дитини займається виключно мати-позивачка по справі. Відповідач навіть у телефонному режимі не поцікавився долею дитини , матеріально не допомагає , не цікавиться станом здоров*я хлопчика , його фізичним та духовним розвитком. Позивачка створила усі належні та необхідні умови для проживання , виховання та розвитку сина. Згідно повідомлення КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4» від 09.06.2016 року вбачається, що піклування про дитину , забезпечення ліками та всім необхідним для лікування відбувається за рахунок мати. Батько дитини , [PERSON] з приводу стану здоров*я сина в медичний заклад не звертався. Під час викликів лікаря додому батько присутнім не був. .( а.с. 9) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що відповідач дитиною не цікавиться , матеріально не допомагає , станом здоров*я , фізичним та духовним розвитком сина не інтересується. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до вимог діючого законодавства України батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Статтею 143 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані забрати дитину із пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я. Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достойний життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Право дитини (особи до 18 років) на достатній життєвий рівень додатково закріплено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані дбати про матеріальне забезпечення сім'ї, як це передбачено ч.4 ст.55 Сімейного кодексу України та відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради від 04.04.2017 року № 254 вбачається, що батько ухиляється від виконання батьківських обов*язків щодо виховання та матеріального утримання свого сина і позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини - сина [PERSON] доцільним і таким , що відповідає інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав " ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду, лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання , не спілкується з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення .не надають дитини доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі , не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 2 п.16 вищевказаної постанови передбачено , що зазначені фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов*язками. Частиною 2 ст.165 Сімейного Кодексу України передбачає , що особа позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов*язків щодо утримання дитини. У зв*язку з тим , що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків , не проявляє до дитини батьківської турботи та любові , байдужий до долі дитини і повністю самоусунувся від будь-якої участі в її житті , та виходячи з інтересів дитини , суд задовольняє позовні вимоги .

Outcome: approved