Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

20.03.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.12.2016 р. з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини зі всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.12.2019 р. та до досягнення дитиною повноліття. 03.02.2017 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного рішення суду та стягнення з позивача ј частини присуджених аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам складеним 06.03.2019 р. старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Шастало А.О. в період з 09.12.2016 р. по 01.03.2019 р. загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів складає 69\~752,50 грн. Однак позивач зазначає, що не мав змоги сплачувати аліменти оскільки з 16.11.2015 р. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. 18.11.2015 р. відносно нього слідчим суддею було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався у зв`язку з перебуванням на розгляді в суді кримінального провадження за його обвинуваченням за вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. 01.11.2017 р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області було постановлено вирок та визнаного [PERSON] винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15.05.2018 р. зазначений вирок скасований та провадження направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В процесі нового розгляду 22.10.2018 р. колегією суддів Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області [PERSON] змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та 11.12.2018 р. з метою забезпечення його права на працю суд змінив обов`язки покладені попередньою ухвалою. За час перебування в Маріупольському слідчому ізоляторі до роботи не залучався, виконавчий лист державним виконавцем до ізолятора не був скеровуваний. 07.02.2019 р. позивач працевлаштувався до Донецької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та працює на посаді лаборанта ІІ категорії ветеринарно-санітарної експертизи ринку «Новий». В подальшому позовні вимоги були уточнені в сторону зменшення вимог, відповідно до яких [PERSON] просить суд винести рішення яким звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період з 09.12.2016 р. по 11.12.2018 р. в розмірі 64453,84 грн. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив проти позову, просила відмовити в задоволенні повному обсязі, в обґрунтування зазначила, що з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області вона звернулася 09.12.2016 р., що підтверджується позовною заявою з відміткою суду. На час звернення до суду, [PERSON] дійсно перебував в умовах слідчого ізолятора. Відповідач вважає, що зазначені обставини не є підставою звільнення від сплати аліментів позивача та збільшення його прав та інтересів за рахунок прав та інтересів дочки. 11.04.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 22.11.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. Також просили стягнути з відповідача понесені відповідачем судові витрати в розмірі 5768,40 грн., які складаються з судового збору сплаченого при подачі позову в розмірі 768,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві. Крім того просить стягнути з позивача на її користь витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.12.2016 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. 03.02.2017 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №53335451 на підставі виконавчого листа, виданого 23.12.2016 р. Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №266/4726/16-ц від 23.12.2016 р., виданим старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заборгованість [PERSON] за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року складає 64453,84 грн. Згідно з ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.10.2018 р. відносно [PERSON] змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладені обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.12.2018 р. відносно [PERSON] продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та з метою забезпечення права останнього на працю змінені покладені на нього обов`язки в частині визначення часу та адреси перебування під домашнім арештом. 07.02.2019 р. [PERSON] працевлаштований до Донецької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на посаду лаборанта ІІ категорії ветеринарно-санітарної експертизи ринку «Новий», за період роботи з 07.02.2019 р. по 28.02.2019 р. його заробітні плата склала 3590,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд може за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів суд повинен виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Матеріали справи свідчать про те, що з 16.11.2015 р. по 22.10.2018 р. позивач перебував під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі, що підтверджується ухвалами Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.11.2015 р. та 22.10.2018р. З 11.12.2018 р. у [PERSON] виникла можливість працювати та отримувати дохід, оскільки ухвалою суду від 11.12.2018 р. змінені покладені на нього обов`язки в частині визначення часу перебування під домашнім арештом. [PERSON] працевлаштований з 07.02.2019 р. та отримує постійний заробіток. Таким чином суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у період часу з 09.12.2016 р. до 11.12.2018 р. у зв`язку з перебування позивача під вартою під час розгляду кримінального провадження, тому зазначене є підставою для звільнення [PERSON] від заборгованості зі сплати аліментів під час перебування під вартою відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 СК України. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно квитанції позивачем [PERSON] при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Крім того позивачем понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: на витрати на професійну правничу допомогу сума яких, відповідно до наданих акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 09.09.2020 р. та квитанції до прибуткового касового ордеру № 82 від 25.04.2019 р., складає 5000 грн. Позовні вимоги позивача задоволені судом в повному обсязі, а тому з відповідача підлягають стягненню в повному обсязі судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.

Outcome: approved