Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

07 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 79122,33 гривень та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № BL5706 від 09 червня 2008 року відповідачу надано кредит у розмірі 30000,00 гривень в порядку та на умовах, визначених Договором, зі сплатою відсотків у розмірі 33,00% (де з 26 серпня 2008 року відсоткова ставка була змінена на 35,00%), де останній зобов`язався повернути кредит до 01 червня 2015 року. Станом на дату звернення з позовом відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, а саме не сплачує нараховані відсотки за користування кредитом та станом на 25 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає - 79122,33 гривень, яка складається з наступного: заборгованість по сумі кредиту, в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту - 29682,57 гривень; відсотки - 38788,42 гривень; підвищенні відсотки - 10651,34 гривень. Позивачем 29 липня 2014 року на адресу відповідача було направлено вимогу-повідомлення, згідно якої позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 09 червня 2008 року між Публічне акціонерне товариство ""Універсал Банк" та відповідачем укладено Кредитний договір № BL5706 (надалі - Кредитний договір), згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень в порядку та на умовах, визначених Договором на цільове використання зі сплатою відсотків у розмірі 33,00% (де з 26 серпня 2008 року відсоткова ставка була змінена на 35,00%), де останній зобов`язався повернути кредит до 01 червня 2015 року. Позивачем 29 липня 2014 року на адресу відповідача було направлено вимогу-повідомлення, згідно якої позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла, однак відповідач проігнорував вимоги банку. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого відповідно до розрахунку станом на 25 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає - 79122,33 гривень, яка складається з наступного: заборгованість по сумі кредиту, в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту - 29682,57 гривень; відсотки - 38788,42 гривень; підвищенні відсотки - 10651,34 гривень. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно до Кредитного договору та розрахунку суми позову, відповідач в повному обсязі не виконував взяті зобов'язання за кредитним договором. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором № BL5706 від 09 червня 2008 року в сумі 79122,33 гривень. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 791,22 гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладено,

Outcome: approved