Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

12.03.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 28.02.1992 року у районному відділі ЗАГС м. Пустомити Львівської області. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 28.02. 1992 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], яка на час розгляду справи є повнолітньою. З початку січня 2011 року позивач спільно з відповідачем не проживає однією сімє»ю, протягом даного часу сторони не підтримують подружніх стосунків, та за цей час переконалися що у них немає спільних інтересів. Протягом спільного проживання відповідач часто зловживав алкогольними напоями, постійно влаштовував сімейні сварки, що переростали в значні скандали і в свою чергу призводили до конфліктних ситуацій.Вважає, що їх сім"я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер а подальше перебування у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушений звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, позовні вимоги заявлені позивачем визнає повністю, згідний на розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.02. 1992 року; копію паспорта громадянина України; та дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру; те, що обставини викладені позивачем у позовній заяві відповідач визнає, отже такі у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребують; те, що відповідач заявлені позивачем позовні вимоги визнав та ухвалення рішення суду на користь позивача не суперечить правам та інтересам третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved