Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

06.11.2015року прокурор Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради, КМК ЛШМД звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування в розмірі 1555,99гривень та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2013 [PERSON] визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України засуджену [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки. На підставі ст. 76 КК України засуджену [PERSON] зобовязано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Вироком суду встановлено, що 13.01.2012 обвинувачена [PERSON] о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Львові по вул. Замарстинівська у напрямку до центру міста, при проїзді перехрестя вул. Замарстинівська - вул. Городницька порушила вимоги Розділу п.1.5; Розділу 2 п. п. 2.3.6), д); Розділу 10 п.10.1.; Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді наближення до траєкторії зміни її руху ззаду у попутному напрямку автомобіля [NUMBER] під керуванням водія - потерпілого [PERSON], який виконував випередження керованого нею транспортного засобу зліва і якого вона обєктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею автомобіля, такими своїми діями створила аварійну обстановку, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок зіткнення автомобіля «ЗАЗ 110247» реєстраційний номер ВС 3275АА із автомобілем [NUMBER], останній відкинуло з проїзної частини дороги на тротуар вул. Городницької в м. Львові, де відбувся наїзд на пішохода - потерпілу [PERSON] Згідно висновку експерта № 05/12 від 09.02.2012 пішохід внаслідок зіткнення - потерпіла [PERSON], отримала поєднану травму у вигляді травматичної ампутації правої стопи та лівої нижньої кінцівки на рівну щ/з гомілки, переломів кісток нижніх кінцівок та тазу, масивних ран нижніх кінцівок з відшаруванням шкіри, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеня, недокрівям внутрішніх органів, які були небезпечними для життя в момент спричинення і призвели до смерті. Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON], згідно довідки №67 від 12.06.2015року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в період 13.01.2012року. Відтак, неправомірними діями відповідача державі в особі Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги завдано збитків у сумі 1265 грн. 38 коп. Станом на теперішній час, зазначені вище витрати КМК ЛШМД обвинуваченою [PERSON] не відшкодовані. В судовому засіданні прокурор прокуратури Шевченківського району м. Львова [PERSON], представник позивача КМКЛШМД [PERSON] позов підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник позивача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2014року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та присвоєно [PERSON] дошлюбне прізвище «Олійник». Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2013року [PERSON] визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України засуджену [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки. На підставі ст. 76 КК України засуджену [PERSON] зобовязано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Вироком суду встановлено, що 13.01.2012 обвинувачена [PERSON] о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Львові по вул. Замарстинівська у напрямку до центру міста, при проїзді перехрестя вул. Замарстинівська - вул. Городницька порушила вимоги Розділу п.1.5; Розділу 2 п. п. 2.3.6), д); Розділу 10 п.10.1.; Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді наближення до траєкторії зміни її руху ззаду у попутному напрямку автомобіля [NUMBER] під керуванням водія - потерпілого [PERSON], який виконував випередження керованого нею транспортного засобу зліва і якого вона обєктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею автомобіля, такими своїми діями створила аварійну обстановку, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок зіткнення автомобіля «ЗАЗ 110247» реєстраційний номер ВС 3275АА із автомобілем [NUMBER], останній відкинуло з проїзної частини дороги на тротуар вул. Городницької в м. Львові, де відбувся наїзд на пішохода - потерпілу [PERSON] Згідно висновку експерта № 05/12 від 09.02.2012 пішохід внаслідок зіткнення - потерпіла [PERSON], отримала поєднану травму у вигляді травматичної ампутації правої стопи та лівої нижньої кінцівки на рівну щ/з гомілки, переломів кісток нижніх кінцівок та тазу, масивних ран нижніх кінцівок з відшаруванням шкіри, яка ускладнилась небезпечними для життя в момент спричинення і призвели до смерті. Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON], згідно довідки №67 від 12.06.2015року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в період 13.01.2012року. Відтак, неправомірними діями відповідача державі в особі Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги завдано збитків у сумі 1265 грн. 38 коп. Станом на теперішній час, зазначені вище витрати КМК ЛШМД обвинуваченою [PERSON] не відшкодовані. Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, що вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Окрім того, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я. Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова фінансується з місцевого бюджету, зазначені вище кошти витрачено на лікування потерпілого від злочину. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved