Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, відділу Держземагенства у Бахмацькому районі з вимогою про визнання недійсним державного акту на право власності на землю та про визнання права власності на земельну ділянку мотивуючи свої позовні вимоги тим, що будучи спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно і належним чином зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який був виданий покійному чоловіку [PERSON] Бахмацькою сільською радою 29.10.2009 року допущена технічна помилка і невірно вказаний номер будинку [ADDRESS], тоді як фактично номер цього будинку 35, де розташована земельна ділянка, що порушує її право на прийняття спадщини та можливо виправити лише в судовому порядку. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача - Бахмацької сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник відповідача - відділу Держземагенства у Бахмацькому районі в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Померлий [PERSON] мав у власності земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS] на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Бахмацької сільської ради від 02.04.1994 року розміром 0,2500га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), але у вказаному державному акті була допущена технічна помилка в написанні адреси розташування земельної ділянки, де зазначено [ADDRESS] замість правильного [ADDRESS], що підтверджується довідкам Бахмацької сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області (а.с.8,10-11). Згідно довідки Бахмацької сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області від 02.04.2015 року №03-08/173 позивачці відмовлено внести зміни в оскаржуваний державний акт, в якому були допущені помилки . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 21.10.1972 року [PERSON] та [PERSON] були подружжям.(а.с.7) Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість . У встановлені законодавством строки позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті чоловіка, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину , оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку вказана помилково адреса земельної ділянки. Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори (а.с.23) та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) (а.с.24) спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита за заявою позивача. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст. 1225 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців жилого будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною діяльною, на якій вони розміщені». Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». Згідно рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 року у справі № 1-9/2009 року про скасування актів органів місцевого самоврядування, п.5 абз.6 «Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їх виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання». Відповідно до п. п. 1.13, 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року № 43 складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією; роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Судом встановлено, що при видачі державного акту [PERSON] було допущено помилку у розташуванні земельної ділянки, дані обставини визнані сторонами і відповідно до ст. 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. А ст.152 ЗК України, передбачено, що вимагати усунення порушень свого права на землю має власник земельної ділянки або землекористувач. Крім того, згідно п. 2.9. вказаної Інструкції усі записи в державних актах мають бути зроблені українською мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Відповідно до п. „г" ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист права громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, що встановлено ст. 152 ЗК України. Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України «Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування в розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також щодо розмежування території сіл, селищ, міст, районів та областей» Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». За приписами ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності». За таких обставин, право власності на земельну ділянку позивача, як спадкоємця за законом, підлягає захисту в судовому порядку. Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права відповідає способу, визначеному ст. 16 ЦК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], прийняття нею спадщини у передбачений законодавством шестимісячний термін, неприйняття спадщини іншим спадкоємцем, розбіжність у записах розташування земельної ділянки, визнання позову відповідачами, тому за нею слід визнати право власності на земельну ділянку розміром 0.2500 га наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Бахмач вул. Пролетарська, буд.35.

Outcome: approved