Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона є громадянкою України, має статус внутрішньо переміщеної особи з адміністративного - територіальної одиниці країни - району проведення антитерористичної операції. [INFO] заявник народила сина [PERSON] у м. Донецьк, на тимчасово окупованій території. Оскільки самопроголошена ДНР не визнана державою України, вона не може скористатись своїми правами після народження дитини. Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення: для оформлення факту народження дитини на території держави Україна. [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, з заявленими вимогами згодні, заяву визнають. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що заявник уклала шлюб з [PERSON] 21 липня 2006 року та після реєстрації шлюбу йому присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 13). Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 29 від [INFO], виданого Центральною Міською Клінічною Лікарнею № 3 м. Донецьк підтверджує, що у громадянки [PERSON], яка проживає, [ADDRESS] в ЦМКЛ № 3 м. Донецька [INFO] о 05 годині 20 хвилин народився хлопчик, батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с.14). У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров"я документи, що підтверджують факт народження дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення про встановлення факту народження. Встановлення факту народження для заявника має юридичне значення, лікарське свідоцтво про народження дитини є недійсними, оскільки видане органом який не має права його видавати, оскільки знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Outcome: approved