Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

02.10.2014 року кредитна спілка профспілок МВС України звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 21.06.2013 року між кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON] укладено кредитний договір № 5060-Д, відповідно до якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит у розмірі 35 000, 00 грн. під 32, 5 % річних на строк 24 місяці. Позичальник зобов»язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту, відсоткам відповідно до умов договору. Кредитна спілка свої зобов»язання перед [PERSON] виконала, а позичальник не виконав свої зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. У зв»язку з зазначеними порушеннями станом на 29.09.2014 року заборгованість [PERSON] становить 8 245, 20 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 818, 67 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2 426, 53 грн. В забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором № 5060-Д від 21.06.2013, укладеним з кредитною спілкою профспілок МВС України, між останнім та [PERSON] і [PERSON] 21.06.2013 року були укладені договори поруки відповідно № 1639 та № 1638. З підстав невиконання позичальником зобов»язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, 12.09.2014 року на адресу відповідачів було направлено претензії з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором до 25.09.2014 року у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, які не були виконані останнім. Просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 054, 95 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з»явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, направлені судові повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку їх місцем проживання повернуті до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2013 року між кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON] укладено кредитний договір № 5060-Д (а.с.5-8). Відповідно до умов, укладеного кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON] кредитного договору № 5060-Д, кредитор - кредитна спілка профспілок МВС України зобов»язалася надати кредит у розмірі 35 000, 00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 32, 5 % річних від суми залишку заборгованості строком на 24 місяці. На виконання умов кредитного договору № 5060-Д від 21.06.2013 року, укладеного між кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON], кредитором надано у користування позичальника: 35 000, 00 грн. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим касовим ордером від 21.06.2013 року, відповідно до якого [PERSON] видано 35 000, 00 грн. (а.с. 9). Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що [PERSON] не виконує свої зобов»язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, у зв»язку з чим 12.09.2014 року позивачем направлено на адресу позичальника претензію про дострокове погашення кредиту з підстав неналежного виконання ним умов кредитного договору (а.с. 26). За проведеним позивачем розрахунком, станом на 29.09.2014 року заборгованість [PERSON] становить 8 245, 20 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 818, 67 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2 426, 53 грн. (а.с. 27). За даними довідки-розрахунку суми боргу за кредитним договором № 5060-Д від 21.06.2013 року станом на 29.09.2014 року сума виданого кредиту - 35 000, 00 грн., сплачено тіло кредиту - 13 371, 58 грн., сплачено нараховані проценти за користування кредитними коштами з 22.06.2013 року по 26.05.2014 року - 8 787, 42 грн., всього сума боргу - 24 054, 95 грн. в т.ч.: - тіла кредиту (35 000, 00 грн. - 13 371, 58 грн.) = 21 628, 42 грн.; - процентів за користування несплаченим залишком тіла кредиту за період з 27.05.2014 року по 29.09.2014 року (21 628, 42 грн. х 32, 5 % : 365 х 126 днів) = 2 426, 53 грн. (а.с. 27). Судом також встановлено, що 21.06.2013 року між кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки відповідно № 1638, 1639 (а.с. 16, 21). Відповідно до пунктів 1.1., 2.1., 2.2. зазначених вище договорів поруки визначено, що: поручитель зобов»язується перед кредитодавцем відповідати по зобов»язаннях [PERSON] на суму кредиту 35 000, 00 грн., що витікають із кредитного договору № 5060-Д від 21.06.2013 року, укладено між кредитодавцем та позичальником, з яким поручитель ознайомлений; відповідальність поручителя настає у тому випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов»язання за кредитним договором № 5060-Д від 21.06.2013 року, укладеним між кредитодавцем та позичальником. Право звернення стягнення на майно поручителя та позичальника в повному обсязі несплачених сум кредиту, процентів, санкцій та завданої шкоди виникає в день невиконання останнім сплати кредиту в цілому, невчасного і неповного виконання останнім хоча б одного з періодичних платежів, а також інших обов»язків позичальника, передбачених вищезазначеним кредитним договором; поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по зобов»язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Правилами ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 12.09.2014 року позивачем на адресу поручителів направлено претензію про дострокове погашення кредиту у зв»язку з неналежним виконанням ним умов кредитного договору (а.с. 26). Як видно зі змісту зазначених позивачем підстав для позову, ні позичальник, ні його поручителі не виконали вимоги кредитора щодо дострокового повернення кредиту з підстав порушення [PERSON] строків погашення кредиту та сплати відсотків. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов»язання за кредитним договором № 5060-Д від 21.06.2013 року, а також невиконання останнім та його поручителями вимог кредитної спілки профспілок МВС України про дострокове повернення кредиту, суд приходить до висновку, що вимоги останньої, заявлені до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 5060-Д від 21.06.2013 року, яка становить в загальному 24 064, 95 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі. З огляду на те, що позивачем заявлено позовні вимоги до трьох відповідачів, які за висновками суду підлягають задоволенню у повному обсязі, відповідно понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачами за правилами ст. 88 ЦПК України у солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved