Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

05.05.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку (пай) [NUMBER] площею 2,42 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, вона звернулась до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність вказаної спадщини спадкодавцеві. У зв'язку з викладеним, позивачка вимушена звернутись в суд за захистом своїх прав. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6), яка заповітом від 16.10.2006 р.(а.с.7) заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку (пай) [NUMBER] площею 2,42 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Грушківської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.9). Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10-11) Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність спадщини спадкодавцеві. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved