Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

25 березня\~ 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] про захист гідності, честі та ділової репутації. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року об'єднано в одне провадження цивільну справу № 206/1688/16-ц, провадження № 2/206/555/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист гідності, честі та ділової репутації,\~ цивільну справу № 206/1687/16-ц, провадження № 2/206/554/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист гідності, честі та ділової репутації та цивільну справу № 206/1686/16-ц, провадження № 2/206/553/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист гідності, честі та ділової репутації (том 1 а.с.45). Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 26 лютого 2016 року вони разом з [PERSON] та іншими представниками територіальної громади м.\~Дніпропетровська знаходилися в приміщенні будівлі по вул. Комсомольська 406, в приміщенні інформаційної агенції «Мост-Дніпро», де вони давали прес конференцію. Після зазначеного заходу приблизно о 13:30 год. вони разом із вищевказаними особами у присутності великої кількості сторонніх осіб, у тому числі і представників засобів масової інформації, залишаючи приміщення агенції, вийшли на вулицю де біля входу у будівлю за вищевказаною адресою зустріли [PERSON], який також був присутній під час надання ними прес конференції. Побачивши їх, він у присутності багатьох свідків почав їх ображати нецензурними виразами, висловлював завідомо неправдиві і образливі грубі слова на їх адресу, що принижує їх і порочить їх честь та гідність. Зазначені зухвалі та образливі дії відповідача почалися під час проведення прес конференції, та були переміщені на вулицю, де продовжувались протягом тривалого часу у присутності їх знайомих, а також багатьох сторонніх осіб, у тому числі представників ЗМІ. Вказані обставини можуть підтвердити свідки. Своїми діями відповідач охарактеризував їх, як осіб, що з легкістю порушують закон та як осіб, які не мають високих моральних цінностей. Така необґрунтована характеристика пригнічує їх честь та гідність. Пригнічення немайнових прав, відносно яких Конституцією України передбачено обов'язок ставитись з повагою, обґрунтовується тим, що з точки зору моралі, жодній нормальній цивілізованій людині неприємно чути на свою адресу обурливі та вкрай образливі нецензурні вислови, а також безпідставні звинувачення у вчиненні ганебних вчинків, тим більше у присутності багатьох сторонніх осіб. Такими неправомірними діями відповідача було не тільки порушене їх право на повагу честі та гідності, а перш за все зіпсована їх ділова репутація, оскільки вони є публічними особами та займають посади в органі місцевого самоврядування, у зв'язку із чим їм була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та тривалих переживаннях, які вони зазнали після висловлювання образливих та неправдивих слів на їх адресу із застосуванням нецензурної лайки у присутності як їх друзів, так і колег, що також негативно вплинуло і на їх ділові та робочі стосунки. У зв'язку з неправомірною поведінкою знизилась працездатність, що, в свою чергу, негативно впливає на виконання посадових обов'язків та на повагу робочого колективу до них. А також стало причиною порушення нормального сну. Порушення їх прав, з точки зору додержання вадповідачем законів України та загальноприйнятих норм моралі, полягає у тому, що такі образливі нецензурні вислови в їх адресу та надання характеристики їх діловим та моральним якостям, яка не відповідає дійсності, ганьбить їх честь, гідність та ділову репутацію в очах невизначеного кола осіб, які могли бути як безпосередніми свідками протиправної поведінки відповідача так і дізнатися про це з соціальних мереж у Інтернеті. Вважають, що образливі та необґрунтовані висловлювання відповідача можуть сформувати у невизначеного кола осіб негативну думку про них та їх особисті моральні і ділові якості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди на їх думку становить 500,00 грн. кожній. Такий розмір компенсації за завдану моральну шкоду вони визначають з огляду на ступень вини відповідача, та враховуючи ту форму, у якій відбулося приниження їх честі та гідності у присутності багатьох осіб, у тому числі і засобів масової інформації - брутальні, принизливі та непристойні вислови на їх адресу, що супроводжувалися вживанням нецензурної лексики, а також надання необґрунтованої та принизливої оцінки їх особистим, моральним та діловим якостям. При встановленні розміру моральної шкоди також слід врахувати та, що приниження честі та гідності відбулося не тільки по відношенню до жінки з боку чоловіка, а перш за все по відношенню до публічної людини та посадової особи органу місцевого самоврядування, яка віднесена до третьої категорії посад у присутності великої кількості сторонніх осіб, що безумовно має негативний вплив і на ділову репутацію позивачів. На підставі викладеного просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (ін. [NUMBER]) в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 500,00грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн. (том 3 а.с.2-4). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (ін. [NUMBER]) в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 500,00грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн. (том 2 а.с.2-4). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (ін. [NUMBER]) в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 500,00грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн. (том 1 а.с.2-4). Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Провина відповідача доведена, є відеозапис. Такі висловлювання можуть вплинути на ділову репутацію, зокрема [PERSON] займає достатньо відповідальну посаду в органі місцевого самоврядування та є публічною особою. Відповідач в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать його неодноразові заяви та клопотання. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення представника позивача, допитавши свідків, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав, встановлених у судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в цьому році, в лютому він зайшов на прес-конференцію, там був присутній відповідач [PERSON], який сидів та висловлювався нецензурною лайкою. Його попереджали, що він покине зал засідань. В залі були [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] він бачив разів п'ять. Коли люди задавали питання позивачам, [PERSON] викрикував з місця. Потім на вулиці [PERSON] почав нецензурно виражатися відносно [PERSON]. Там було багато людей і ЗМІ. В залі [PERSON] заспокоювали разів 6-7. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в лютому на прес-конференції [PERSON] вів себе негативно, лаявся, висловлювався нецензурною лайкою в адресу позивачів. Потім вийшли на вулицю і він продовжував принижувати позивачів. При цьому було присутні багато людей. Це була адресна брань. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] це її мати. В лютому була прес-конференція на якій були присутні позивачі, а також відповідач [PERSON]. [PERSON] намагався зірвати прес-конференцію, постійно висловлювався негативно. Але самий великий конфлікт був на вулиці, де було багато людей і всі чули. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України. В силу ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене законом, зокрема, для захисту репутації або прав інших людей. \~ Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема честь, гідність і ділова репутація. За змістом ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім"ї недостовірної інформації, \~має право на відповідь, \~а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, \~поширена про особу, \~вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, \~не доведе протилежного. Також, відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту. Відповідно до п. 4 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій. формі хоча б одній особі. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Суд вважає доведеним, що відповідач 26 лютого 2016 року умисно принизив честь і гідність позивачів, їх ділову репутацію, висловивши свою субєктивну думку відносно позивачів в брутальній та принизливій формі. Суд також вважає доведеним, що вказана негативна інформація - субєктивна думка відповідача відносно позивачів, висловлена в брутальній та принизливій формі, була умисно поширена відповідачем, а саме доведена до відома невизначеного кола людей, що було підтверджено показами свідків, які на думку суду в даній правовій площині правовідносин є належними доказами. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені відповідачем оціночні судження та думки, що стосуються позивачів, слід визнати такими, що порочать гідність, честь та ділову репутацію позивачів та порушують їх особисті немайнові права: на повагу до їх гідності та честі, на недоторканність ділової репутації. Вказані немайнові права позивача підлягають захисту за судовим рішенням. Стаття 277 ЦК України фактично визначає презумпцію добропорядності, тобто поширена інформація, що носить дискредитуючий характер. Обовязок про доведення зворотного в даному випадку покладається на особу, що дану інформацію поширила. Жодних доказів на підтвердження достовірності інформації, що розповсюджував відповідач про позивачів, суду надано не було. Навпаки, допитані в судовому засіданні свідки охарактеризували позивачів виключно з позитивного боку, як зичливих, інтелігентних, доброзичливих людей, наділених високими моральними цінностями та принципами їх відстоювати, професіоналів своєї справи, які сумлінно виконують свої посадові обовязки. При таких обставинах встановлених в судовому засіданні, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає за необхідне їх задовольнити у заявлений позивачами спосіб. Судом також встановлено, що умисним приниженням честі і гідності позивачів, їх ділової репутації позивачам була заподіяна з вини відповідача моральна шкода, яка знайшла своє вираження у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. Відповідно до п. 19 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду. Суд вважає, що заподіяна позивачам моральна шкода повинна бути відшкодована відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності і вважає, що визначений позивачами розмір грошового відшкодування є співмірними із заподіяною шкодою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved