Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

23 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що, зокрема, складалася із права на земельну частку (пай), площею 3,27 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Олишівська селищна рада). За життя [PERSON] заповіту не залишила. Спадщину після її смерті фактично прийняла мати позивача - [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадщину прийняла позивач. Коли позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , спадщину після смерті якої фактично прийняла [PERSON] , позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) видано після смерті [PERSON] . Просить суд встановити факт прийняття [PERSON] , як спадкоємцем за законом, яка померла [INFO] , спадщини своєї рідної матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також позивач просить визнати за нею в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,27 га., яка розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Олишівська селищна рада), право на яку належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 23 березня 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 25 березня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 15 квітня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 17 червня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Олишівською селищною радою надано до суду заяву в якій Олишівський селищний голова повідомляє про визнання позову та просить розглянути справу за відсутності представника селищної ради. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надало заяву про розгляд справи без участі його представника. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області надала клопотання за підписом в. о. голови Юрченко Л. М., в якому просила розглянути справу без участі представника адміністрації. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 200/2016 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.10). Згідно з копією довідки виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 483 від 16.06.2020 року [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] була дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно з повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 1522/01-17 від 30.03.2021 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , Куликівською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.36). Згідно з копією довідки виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 151 від 11.03.2021 року [PERSON] протягом шести місяців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину, тобто вступила в управління майном, обробляла землю, ремонтувала будинок та господарчі споруди (а.с.13). Таким чином, судом встановлено факт прийняття [PERSON] , як спадкоємцем за законом, спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] померла [PERSON] (а.с.13). Згідно з копією довідки виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 482 від 16.06.2020 року [PERSON] на день смерті, [INFO] була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] (а.с.14). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з матеріалами спадкової справи № 200/2016 за життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці - [PERSON] . Заповіт складений 14 квітня 2008 року, посвідчений секретарем Смолянської сільської ради та виконкому Куликівського району Чернігівської області Махній О. Д., зареєстрований в реєстрі за № 410 (а.с.53). 27 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.51). [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, сім земельних ділянок та майнові паї, які належали померлій [PERSON] (а.с.58-62,64). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Євгенія Петровича від 01.06.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат не земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] (а.с.15). Згідно з інформаційною довідкою виданою Відділом у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] дійсно значиться під № 147 у списках громадян Смолянської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000005, виданого КПС «40 річчя Жовтня» відповідно до рішення Куликівської районної ради від 15.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 5 від 23.08.1995 року. На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований за № 693 від 24.11.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Смолянській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,27 га. Зазначене також підтверджується копією Державного акту на право колективної власності серії І-ЧН № 000005 від 15.08.1995 року та копією списку громадян членів КСП «40-річчя Жовтня» (а.с.89-95, 97). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий після втрати спадкодавцем цільної правоздатності та цивільної дієздатності, не є правовстановлюючим документом, однак достовірно підтверджує право спадкодавця, отримане ним за життя, на земельну частку (пай), яке входить до складу спадщини. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Зважаючи на наведене, оскільки [PERSON] померла [INFO] , за життя, 15 серпня 1995 року як член КСП «40 річчя Жовтня» с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області включена до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000005 від 15 серпня 1995 року, а отже, за життя набула право на земельну частку (пай), спадщину після її смерті прийняла її дочка [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved