Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,92 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя батько заповіту не склав. Позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем померлого за законом. У визначений законодавством строк позивач звернулася до Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області та подала заяву про прийняття спадщини. Пилипчуком А.Я. , державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із: права на земельну частку (пай) розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах та вкладів із нарахованою компенсацією, що знаходяться в Попільнянській філії 8093/0133 Корольовського ощадного банку м. Житомира. Крім того, відповідно до рішення виконавчого комітету Голуб"ятинської сільської Ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 31 від 25 листопада 1993 року батьку (спадкодавцю) була передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,92 га для ведення особистого підсобного господарства. Проте, батько за життя не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме оформити та зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім"я. Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування посвідченого 05 серпня 1995 року Пилипчуком А.Я. , державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1709. Право власності на житловий будинок зареєстровано 23 листопада 2006 року Державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації, номер витягу 12611189. Для оформлення права власності на земельну ділянку позивач звернулася до Попільнянської селищної ради, але отримала відмову. Їй було роз`яснено, що так як її батько розпочав процедуру приватизації земельної ділянки їй необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації. Таким чином, спадщина за законом після смерті батька відкрилась [INFO] , але він за життя не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Позивач як спадкоємець у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця та набула права в порядку спадкування на завершення приватизації земельної ділянки та право на здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Отже, зважаючи на те, що позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, хоча належним чином прийняла спадщину, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач просить, визнати за нею - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,92 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду лист, в якому просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 жовтня 2002 року Богунським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Житомира, [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 2390. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Голуб"ятинської сільської Ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 31 від 25 листопада 1993 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,92 га для ведення особистого підсобного господарства. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,92 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком А.Я., [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із: права на земельну частку (пай) розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах та вкладів із нарахованою компенсацією, що знаходяться в Попільнянській філії 8093/0133 Корольовського ощадного банку м. Житомира. Згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом 05 серпня 1995 року, [PERSON] подарував [PERSON] належний йому житловий будинок, що знаходиться в с. Голуб`ятин, Попільнянського району Житомирської області. Право власності на підставі вказаного договору дарування зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 листопада 2006 року. Відповідно до постанови державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області від 23 квітня 2021 року № 117/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 квітня 2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,92 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що перейменовано на [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] ,у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації на заявлене майно. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Як вбачається з частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved