Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

29.04.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] «про стягнення заборгованості», вказавши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. На протязі всього часу у вищевказаній квартирі відповідач користувалась послугами позивача, але плату за отримані послуги здійснювала не своєчасно та не в повному обсязі. У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованості в порядку наказного провадження. Але за ухвалою суду від 16.04.2014 року судовий наказ скасований. До теперішнього часу оплату за опалення та гаряче водопостачання відповідач не здійснив. Таким чином за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року боржник має заборгованість в сумі 1912,49 грн., з яких: 1869,32 грн. - сума основного боргу за послуги теплопостачання за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року; 36,86 грн. - 3% річних за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року; 6,31 грн. - індекс інфляції за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року. На підставі викладеного представник позивача просила стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 1912,49 грн., та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача за довіреністю Земблінова О.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, про час та місце судового розгляду справи. На адресу суду надійшли заперечення стосовно позову, в яких вона просить відмовити у задоволені позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення відповідача, матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS], у спірний період зареєстрована та проживає відповідач [PERSON], як основний квартиронаймач з 22.03.1979 року, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.5). З розрахунків заборгованості вбачається, що у відповідача за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року виникла заборгованість по сплаті послуг теплопостачання в розмірі 1869,32 грн. (а.с.6), та нараховано 3% річних та індекс інфляції за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року в розмірі - 43,17 грн. (ас. 7). Відповідно до копії ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 16.04.2014 року судовий наказ від 28 лютого 2014 року виданий Пролетарським районом судом м. Донецька про стягнення заборгованості з відповідача скасовано (а.с.4). Згідно до копії листа від 20.01.2014 року УПСЗН Пролетарської районної в м. Донецьку ради відповідач згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року має право на пільги на житлово - комунальні послуги у розмірі 25% у межах норм, затверджених діючим законодавством. Відповідач [PERSON] на обліку в управлінні як отримувач житлової субсидії не перебуває (а.с.9). У відповідності з вимогами ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст.. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 1875-ІV від 24 червня 2004 року відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг, якими є наймач (власник), споживач, виконавець та виробник, здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно п.18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 28.02.2014 року Пролетарським районним судом м. Донецька був виданий судовий наказ , яким було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за отриману теплову енергію за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року у розмірі 1912,49 грн. , яка складалась з : суми основного боргу - 1869,32 грн., 3% річних - 36,86 грн., індекс інфляції - 6,31 грн., та судового збору у розмірі -121,80 грн. 19.03.2014 року від боржника [PERSON] надійшла заява з проханням скасувати вказаний судовий наказ, оскільки обставини викладені у заяві про видачу судового наказу, не відповідають дійсності. 16.04.2014 року Пролетарським районним судом м. Донецька була винесена ухвала, яким судовий наказ від 28 лютого 2014 року скасовано, оскільки із заяви відповідача та доданих до неї документів вбачається спір про право. Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. На підставі викладеного суд не бере до уваги пояснення відповідача, які були викладені у запереченнях, щодо відсутності права на стягнення суми заборгованості через недотримання процесуального порядку на звернення до суду. Крім того, у своїх заперечення відповідач посилається на те, що має пільги по сплаті комунальних послуг. Згідно листа УПСЗН Пролетарської районної в м. Донецьку ради від 20.01.2014 року відповідач згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року має право на пільги на житлово - комунальні послуги у розмірі 25% у межах норм, затверджених діючим законодавством. Нарахування суми боргу проведена з урахування знижки на 25% відповідно діючого законодавства. Підтвердження наявності у [PERSON] інших пільг, які б надавали право на зниження вартості комунальних послуг, судом не встановлено. Таким чином, оскільки відповідач є власником квартири, проживає та користується послугами, які надає їй позивач, вона повинна нести обов"язок по сплаті цих послуг, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суму боргу за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року у розмірі 1912,49 грн., з яких - 1869,32 грн. - сума основного боргу. Крім того, з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню сума боргу у вигляді 3 % річних у розмірі 36,86 грн., індекс інфляції у розмірі 6,31 грн.. Оскільки відповідач є інвалідом 1 групи, підстав для стягнення судового збору не вбачається. На підставі викладеного, ст.. 162 ЖК УРСР; ст.. ст.. 19, 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»; ст. ст.. 218, 625 ЦК України,

Outcome: approved