Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

30.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2004 року на праві приватної власності належить 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім неї в зазначеному домоволодінні зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які більше трьох років в вищевказаному будинку не проживають. Факт не проживання у будинку відповідачів підтверджується висновком Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 21.10.2015 року. Станом на теперішній час жодних дій щодо зняття з реєстрації відповідачами не вчинено. Адреса фактичного їх проживання їй не відомо. Позивач зазначила, що наявність реєстрації відповідачів в належному їй житловому будинку порушує її права власника щодо користування та вільного розпорядження майном. Тому, оскільки відповідачі самостійно не анулюють свою реєстрацію за зазначеною адресою, вона вимушена була звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 15.10.2015 року позов підтримав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, шляхом надання повідомлення до редакції газети "Слобідський край». Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надали до суду заяву, згідно якої просили розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позову та можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Л.П., та витягу з Державного реєстру правочинів, є власником 55/100 частин житлового будинку під № 109 з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований в [ADDRESS]. Право власності було зареєстровано у КП «ХМБТІ» 27.09.2004 року під № 25394 в книзі 1(а.с.6,7). Згідно даних домової книги у вищевказаному будинку зареєстровані позивач та відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9-10). У судовому засіданні було встановлено , що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] більше трьох років в вищевказаному будинку не проживають. Вищевикладені обставини підтверджуються висновком Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 21.10.2015 року (а.с.11). У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON] у будинку [ADDRESS] не мешкають. Їм це достовірно відомо, оскільки вони мешкають по сусідству та тісно спілкується з позивачкою. Не вірити поясненням вищевказаних свідків, у суду немає ніяких підстав, оскільки вони є сторонніми особами, які не зацікавлені у розгляді справи на користь позивача. За правилом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власний розсуд. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997р №475/57-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку», «;Протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК,). Гарантуючи права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів в зазначеному вище будинку, порушує права позивача, як власника, на право володіння, користування та розпорядження зазначеним будинком. На підставі викладеного й

Outcome: approved