Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів, у якому зазначає, що з 5 серпня 1995 року по 28 лютого 2008 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 20 березня 2007 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 лютого 2007 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] старшій дочці [PERSON] виповниться 18 років, а тому позивач просить визначити розмір аліментів на меншу дочку [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 183 СК України. Крім того, зазначає, що відповідач регулярно сплачує аліменти шляхом відрахування коштів із заробітної плати. Посилаючись на викладені вище обставини, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 березня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що відповідач має постійну роботу, а тому здатний сплачувати аліменти. Також, додала, що крім цього позову також пред'явила позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання старшої дочки [PERSON], яка продовжує навчання в Тернопільському національному економічному університеті, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. З оглянутого в судовому засіданні виконавчого листа 2-113/07, виданого Камінь-Каширським районним судом 4 квітня 2007 року встановлено, що згідно рішення цього суду від 20 березня 2007 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 лютого 2007 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] старша дочка [PERSON] [INFO] досягне повноліття, тому дана обставина стала для позивача підставою для звернення до суду з позовом про визначення розміру аліментів на молодшу дитину. З довідок Камінь-Каширської міської ради від 11 березня 2014 року № 1463 та ПАТ «Волиньобленерго» від 18 березня 2014 року № 477 встановлено, що дочка [PERSON] проживає разом із матір'ю, батько щомісячно сплачує аліменти на її утримання шляхом відрахування коштів із заробітної плати. Заборгованості по сплаті аліментів немає. Крім того, з пояснень позивача встановлено, що на даний час у Камінь-Каширському районному суді розглядається її позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання старшої дочки [PERSON], яка продовжує навчатися, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Виходячи з наведеного, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. Зважаючи на те, що відповідач має постійний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої в середньому становить 2479 грн. 11 коп. на місяць (довідка ПАТ «Волиньобленерго» від 18 березня 2014 року № 477), що забезпечує йому систематичний офіційних дохід, суд на підставі ч. 3 ст. 181 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в частці від заробітку (доходу), яка у відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, беручи до уваги обов'язок відповідача утримувати старшу дочку [PERSON], яка продовжує навчання, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік", визначає аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір та на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial