Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 09 серпня 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. 10 березня 1999 року в них народився син [PERSON], 11 квітня 2004 року - син [PERSON]. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дітей він відмовляється. В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Їй одній важко належним чином забезпечувати дітей самим необхідним. Вона тимчасово не працює, веде домашнє господарство та здійснює догляд за дітьми. Хоча на даний час відповідач немає постійного місця роботи і стабільного доходу він може допомагати їй в утриманні їхніх дітей. Вважає, що він має сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання двох дітей. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача, інших утриманців у відповідача немає і така сума аліментів є реальною для нього. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, на двох дітей, а саме: на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], до їх повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати на утримання дітей аліменти у сумі по 500 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1228 грн., для дітей від 6 до 18 років - 1531 грн. на місяць (ЗУ Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року N928-VІІI). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2), мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3, 4). Діти проживають з позивачкою в її будинку, що стверджується актом від 29.06.2016р. (а.с.5), довідкою Ворошилівської сільської ради №436 від 29.06.2016 р. (а.с.6). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Позивачка [PERSON] на даний час постійної роботи не має, а тому сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток. Відповідач [PERSON] постійної роботи немає, його доходи мінливі та нерегулярні, а тому вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Інших утриманців у відповідача немає. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для визначення аліментів у розмірі по 800 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, що становить близько половини прожиткового мінімуму на місяць. Такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача, та допоможе позивачці в утриманні їхніх спільних дітей.

Outcome: approved