Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із заявою, в якій просить встановити факт його проживання однією сім`єю більше п`яти років з [PERSON] , а саме з 01.01.1995 року і до моменту його смерті [INFO] в селі Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що він з дитинства проживав та виховувався в сім`ї сестри його матері (тітки ) [PERSON] , 1936 року народження, яка була одружена з [PERSON] , 1928 року народження. Місце його проживання було зареєстровано разом з ними в їх житловому будинку після досягнення ним повноліття та з того часу не змінювалося. Одружившись, він залишився проживати в будинку [PERSON] , де проживає й зараз разом з дружиною та двома дітьми. З подружжям [PERSON] вели спільне господарство, які постійно й однозначно висловлювали намір після смерті залишити все своє майно йому. [INFO] тітка [PERSON] померла, після смерті якого він, тобто позивач, його дружина та діти продовжували проживати однією сім`єю з [PERSON] до дня його смерті - [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а тому заявник звернувся до нотаріуса з цього приводу, який роз`яснив, що він має право на спадкування як спадкоємець 4-ої черги за законом, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з 01.01.1995 року ( з часу досягнення ним повноліття),що потрібного встановити рішенням суду. Ухвалою суду від 08.07.2021 року дана заява прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересовані особи - представник Білоберізької сільської ради та приватний нотаріус Верховинского нотаріального округу Мартищук О.Я. до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгяду даної справи повідомлені належним чином (а.с.19-20), від сільської ради посупила заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує проти задоволення заявлених вимог (а.с.22). Вислухавши вступне слово заявника, пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення вимог заяви з таких підстав. Свідки [PERSON] (колишній голова с.Пробійнівка), [PERSON] та [PERSON] (сусідка та дружина заявика) у судовому засіданні вказали, що позивач [PERSON] з дитинства жив разом із [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Проживав разом з ними в їх домогосподарстві. Після одруження з дружиною та дітьми продовжував проживати в житловому будинку [PERSON] , з якими вів спільне господарство, доглядав за ними, поховав їх. Після смерті подружжя [PERSON] заявник продовжує й на даний час проживати в їх домогосподарстві. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається із матеріалів справи, заявник народився в 1977 році в с.Пробійнівка Верховинського району, де зареєстрований з 11.08.1993 року, що підтверджується його паспортом (а.с.10). Одружений з [PERSON] з 25.11.2000 року (а.с. 6, 9-10). Проживає в домогосподарстві [PERSON] разом із дружиною та 2-ма дочками, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Білоберізькою сільською радою 09.06.2021 року (а.с.7). До смерті подружжя [PERSON] проживав в їх домогосподартві, де проживає й на даний час, вів з ними спільне господарство, доглядав за ним, поховав їх, що підтверджується актом обстеження, складеним 09.06.2021 року комісією Білоберізької сільської ради (а.с.8). Свідоцтвами про смерть підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] у віці 73 роки (а.с.4), а [PERSON] помер [INFO] у віці 92 роки (а.с.5). Як вбачається з листів Верховинської державної нотаріальної контори (нотаріус Павлюк І.І.) та приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я., після померлої [INFO] [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом подав її чоловік [PERSON] , а після його смерті [INFO] не зверталися його спадкоємці із заявою про прийняття спадщини (а.с.33-34). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. У ст.3 СК України закріплено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Зі змісту Закону вбачається, що місцем проживання особи вважається місце її державної реєстрації у встановленому законом порядку. Як встановив суд, факт спільного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] більше 5 років стверджується як матеріалами справи, так і поясненнями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з веденням спільного побуту більше п`яти років заявником доведений, ним надані докази сімейно-побутових стосунків, ведення ними спільного господарства, єдиного бюджету, що характеризують усталені відносини, що притаманні сім`ї. Даний факт має юридичне значення для [PERSON] , оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При таких обставинах, беручи до уваги, що спадкоємці інших черг відсутні, то заявника слід визнати спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] . Тому після встановлення факту проживання однією сім`єю заявник може звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved