Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою визнати за нею право власності по спадщині за законом на 1/2 частку житлового будинку та на 1/2 частку будинку за набувальною давністю, який розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Позивач спадщину прийняла шляхом подачі заяви протягом шести місяців з дня смерті матері. Вищевказаний будинок належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] та з яким [PERSON] проживала в незареєстрованому шлюбі. Позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку вищевказаного будинку, оскільки даний будинок дійсно належить покійним [PERSON] та [PERSON] , однак у позивача є лише копія договору купівлі-продажу, який був ще укладений в 1961 році. Таким чином, після смерті покійної матері позивач успадкувала 1/2 частку будинку. Що стосується 1/2 частки покійного співмешканця [PERSON] , який помер в 1995 році, то позивач добросовісно з 2005 року користується його 1/2 часткою, сплачувала комунальні платежі, проводила капітальний та поточний ремонт. Тому, позивач має право крім права власності по спадщині за законом на відповідну частку даного будинку, також право на 1/2 частку за набувальною давністю. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 08.04.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак канцелярією суду одержано заяву від представника відповідача, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи №408/05, заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] слідує, що позивач спадщину прийняла шляхом подачі заяви відповідного змісту протягом шести місяців. Згідно договору купівлі-продажу від 01.11.1961, посвідченого Липовецькою державною нотаріальною конторою, за реєстром №1540 (а.с. 9-10) вищевказаний будинок належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] та з яким [PERSON] проживала в незареєстрованому шлюбі. Таким чином, після смерті покійної матері позивач успадкувала 1/2 частку будинку. Що стосується 1/2 частки покійного співмешканця [PERSON] , який помер в 1995 році, то позивач добросовісно з 2005 року користується його 1/2 часткою, сплачувала комунальні платежі, проводила капітальний та поточний ремонт. Факт проживання, а також факт того, що позивач з 2005 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном, а саме 1/2 часткою будинку [PERSON] в [ADDRESS] підтверджуєтьься Актом від 09.03.2021, складено комісією в складі депутата Липовецької міської ради (а.с. 17). Крім того, також позивачем до позову додано оригінал розписки [PERSON] від 06.11.1969 (а.с.16), згідно якої [PERSON] забирає всі свої речі в [PERSON] і більше ніяких претензій до майна та будинку він немає, що додатково підтверджує той факт, що позивач добросовісно та відкрито володіє вказаною нерухомістю. Таким чином, позивач має право крім права власності по спадщині за законом на відповідну частку даного будинку та має право також на 1/2 частку за набувальною давністю. Згідно витягу з рішення Липовецької селищної Ради народних депутатів №170 від 16.12.1986 "Про впорядкування назв вулиць та зміну нумерації будинковолодінь в [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 11). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіні майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК Україн поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішення суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2000 року. Окрім цього, відповідно до ч.2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особ; чиїм спадкоємцем вона є. Згідно Цивільного Кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року виникнення права власності, як набувальна давність, виникає при вирішенні юридичної долі так званого задавненого майна, власник якого пропустив позовну давність і не може повернути собі майно назад. Потреба у набувальній давності виникає, і у випадку придбання майна на законних підставах, коли власник втрачає необхідні докази свого статусу і проволодівши достатній час таким майном, не може довести своїх прав. Умовами виникнення права власності за давністю володіння є: 1) добросовісність; 2) відкритість; 3) безперервність: 4) тривалість володіння. Тривалість володіння - для виникнення права власності на нерухоме майно передбачає що особа повинна ним проволодіти протягом 10 років. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України ). Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Водночас володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Згідно п.п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованими. Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку по спадщині за законом та на 1/2 частку за набувальною давністю, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved