Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом в Острозький районний суд та просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме - що [PERSON], який помер [INFO] є батьком померлого [INFO] [PERSON], так як у свідоцтві про народження [PERSON] по батькові його зазначено як "[PERSON]" замість вірного - "[PERSON]". Вказують, що встановити даний факт іншим шляхом крім судового вони не мають змоги, що перешкоджає реалізації їх права на спадшину. При цьому просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], право приватної власності на садибний житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS], в рівних долях (по 1/2 частці для кожного), мотивуючи свою заяву тим, що їх нині померлий дід [PERSON] свого часу не виготовив правовстановлюючі документи на нього, а тому нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON] (котрий є спадкоємцем свого батька [PERSON]). В судовому засіданні позивач [PERSON] та представники позивачів [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] всудовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погодився, що до задоволення підлягає позовна заява в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - що нині померлий [PERSON], який помер [INFO], є батьком померлого [INFO] [PERSON] При цьому зазначив, що [PERSON] та він є рідними братами, а їх батьком був [PERSON] Водночас, не визнав позовні вимоги в частині визнання за позивачами, як спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], право приватної власності на садибний житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS], в рівних долях (по 1/2 частці для кожного), мотивуючи тим, що свого часу [PERSON] в 1991 році вибув з колгоспного двору, на частку в котрому претендує, повернувся проживати назад уже після смерті спадкодавців, так як на той час працював на різних посадах поза межами Острозького району (на підтвердження чого суду було надано трудову книжку на ім'я [PERSON].). За таких обставин рахує, що [PERSON] втратив право на частку в бувшому колгоспному дворі в зв"язку з пропуском строків позовної давності, а спадщину після смерті своїх батьків не прийняв, так як із заявою в нотаріальну контору не звертався. Представник відповідача Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненеської області в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі та їх представників, свідків, рахує що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Рішенням Острозького районного суду від 15 жовтня 2015 року встановлено факт родинних відносин [PERSON], котрий помер [INFO] з [PERSON], [INFO]. Зокрема встановлено, що [PERSON] був рідним батьком [PERSON]. Вказане рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, вищевказаним рішенням суду зокрема було встановлено, що свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO]. Вказує, що її брат народився в 1936 рці в с.Волосківці Острозького району, де він весь час і проживав та в родині його звали не [PERSON], а [PERSON]. Пояснила, що в її брата було троє дітей: [PERSON], [PERSON], які на даний час померли та [PERSON], заявник по справі. Зазначила, що її брат був одружений з [PERSON], яка на даний час також померла. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є тіткою заявника та, відповідно, рідною сестрою померлого [PERSON] Вказує, що в її брата була дружина Мотря та троє дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дружина, сини [PERSON] та [PERSON] померли, а [PERSON] - це заявник по справі. Пояснила, що її брата всі називали [PERSON] та він на даний час помер. Іншою їх сестрою є [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] в с. Волосківці Острозького району Рівненської області. З посвідчення тракториста-машиніста першого класу, талону попереджень, довідки, посвідчень до ювілейних медалей, військового квитка вбачається, що зазначені документи видавалися на ім'я [PERSON] Відповідно до трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO] вбачається, що він працював трактористом у підприємствах та колгоспах Острозького району. Згідно довідки Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області, [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований в с.Волосківці Острозького району Рівненської області. Відповідно до постанови державного нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували родинний зв'язок заявника з спадкодавцем. Надане свідоцтво про народження не може слугувати підтвердженням родинних зв'язків, оскільки в ньому батьком заявника зазначений [PERSON], а згідно свідоцтва про смерть - спадкодавець [PERSON] З виписки з погосподарської книги № 1 с. Волосківці Острозького району (особовий рахунок [NUMBER]) вбачається, що [PERSON] разом з родиною станом на 1963-1965 роки проживав в зазначеному населеному пункті та до складу його сім'ї входили дружина [PERSON], а також сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1963 року народження. Подані докази повністю узгоджуються з заявою [PERSON], його поясненнями в судовому засіданні, поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити той факт, що [PERSON], який помер [INFO] був батьком [PERSON], [INFO]. Таким чином, поскільки [PERSON] та нині уже покійний [PERSON] були рідними братами, а тому відповідно мали одного і того ж батька, нині покійного [PERSON]. Що стосується позовних вимог позивачів про визнання права власності на садибний житловий будинок, що знаходиться в с. Волосківці по вул. Будьонного №37 Острозького району Рівненської області, в рівних долях (по ? частині кожному), то суд задовільняючи частково цю позовну вимогу виходить з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до погосподарської книги № 1-186 за 1991- 1995 роки, особовий рахунок [NUMBER] садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] рахується за [PERSON] та станом на початок 1991 року значився як колгоспний двір, так як голова двору [PERSON] на той час працював у колгоспі трактористом. Дані обставини підтверджуються випискою з погосподарської книги № 1-186 оригінали котрої були оглянуті в судовому засіданні та до матеріалів справи долучено її ксерокопію. При огляді оригіналу вищевказаної погосподарської книги було встановлено, що станом на початок 1991 року в господарстві були зареєстровані та проживали крім [PERSON]- його дружина [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] вибув в м. Рівне 27.09.1991 року. Цей факт підтверджується як записом в погосподарській книзі, так і ксерокопією трудової книжки на ім'я [PERSON] Крім того представник позивачів [PERSON], будучи допитаною в якості свідка по справі, показала, що дійсно після одруження з [PERSON], той вибув з господарства за місцем проживання батьків та був зареєстрований у її квартирі в м.Рівне, так як на той час там проживав та мав роботу на підприємстві. Однак, з часом стосунки в сім'ї погіршувалися, сім'я розпалася та [PERSON] в 2000 році був знятий з реєстрації з її квартири, так як на той час повернувся до батьків, де проживав [ADDRESS] Точно вказати дату коли її чоловік переїхав до батьків у село не може, однак стверджує, що це було до смерті батька. Даний факт також підтвердився при огляді погосподарської книги № 1 особовий рахунок [NUMBER] за 1996-2000 роки, із котрої вбачається що в господарстві [PERSON] проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON] Однак дата прописки [PERSON] в господарстві батьків не значиться. [PERSON] помер [INFO]. Із огляду погосподарської книги Мощаницької сільської ради с. Волосківці за № 1-92 за 2001-2005 роки, встановлено що в господарстві особовий рахунок [NUMBER] проживають [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Згідно з п. 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкомзему Союзу Радянських Соціалістичних Республік від 25 травня 1990 року № 69, у рядку «суспільна група господарства» записується станом на 1 січня відповідного року одна з наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство особи, зайнятої індивідуальною трудовою діяльністю; селянське господарство; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася в залежності від зайняття голови господарства (сім'ї). Поняття суспільної групи господарства було припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки № 885-XII було введено в дію Закон України «Про власність». До правовідносин, які виникли до набрання чинності Законом України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору та майно господарств інших суспільних груп, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність відповідного господарства, а саме: право власності на майно, яке належало двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до статті 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями зареєстровано не було, що підтверджується повідомленням КП «РОБТІ» № 6077 від 15.09.2015 року та відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний садибний житловий будинок. Відповідно до рішення сесії Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 35 від 18 травня 1994 року, для [PERSON] в с. Волосківці Острозького району Рівненської області, було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,50 га, що підтверджується витягом з вищевказаного рішення долученого до матеріалів справи. На даний час земельна ділянка, на якій розташований садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], за цивільно-правовими угодами не відчужувалася. Таким чином, з вищезазначеного встановлено, що в господарстві котре відносилося до колгоспного двору та знаходилося за адресою [ADDRESS] станом на 1991 рік проживали та були членами цього колгоспного двору: голова колгоспного двору - [PERSON] та члени колгоспного двору - його дружина [PERSON] та син [PERSON] Всі вони на той час мали рівні частки в майні бувшого колгоспного двору по 1/3 частині кожен. Однак в 1991 році [PERSON], одружившись, вибув за новим місцем проживання його сім'ї в м. Рівне, де проживав до початку 2000 року. Вибувши із колгоспного двору, він в установлений законом трирічний термін, до суду про виділ його частки з майна бувшого колгоспного двору не звертався, а тому до кінця 1994 року втратив право на частку в майні бувшого колгоспного двору що знаходиться [ADDRESS]. Таким чином, оскільки станом на 2000 рік (до моменту повернення в господарство [PERSON].) в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що відносився до типу колгоспного двору та що розташований за вищевказаною адресою проживали та були зареєстровані : [PERSON] та його дружина [PERSON], а тому з врахуванням вищевказаного їхні частки як членів бувшого колгоспного двору у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/2 частці від цілого садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за кожним. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] в с. Волосківці Острозького району Рівненської області. Відповідно до відмітки в паспорті про реєстрацію місця проживання, [PERSON] станом на 4 лютого 2000 року уже проживав та був прописаний в господарстві своїх батьків [ADDRESS]. Таким чином, на день смерті та після смерті [PERSON], котрому належала ? частка в майні бувшого колгоспного двору проживали та були прописані його дружина [PERSON] та син [PERSON], а тому вони рахуються такими, що прийняли спадкове майно. Разом з тим відповідно до довідки Острозької державної нотаріальної контори [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом. Таким чином, спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли у спадщину ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Їх доля буде складати 1/2 :3 = 1/6 частина кожному. 15 серпня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть долученим до матеріалів справи. На день смерті [PERSON] разом з нею однією сім'єю проживав та був прописаним - син [PERSON], а тому він рахується таким, що прийняв спадщину. [PERSON] звернувся в Острозьку нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та відповідно до складеного заповіту, отримав свідоцтва про право на спадщину по заповіту після смерті [PERSON] на належний для неї земельний та майновий пай. Проте для [PERSON] крім земельного та майнового паю на той час належало ? частка будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] та 1/3 частка цього ж будинку як особі що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], однак юридично свої права не оформила. Заповіту на це майно не посвідчувалося. Таким чином після її смерті відкрилася спадщина на 1/2+1/3 частки = 2/3 частки в будинку, що в [ADDRESS]. Так як обидва брати є спадкоємцями за законом, після смерті мами - [PERSON] в рівних долях, то вона мали право спадкувати по (2/3 : 2) = 1/3 частці кожному. Враховуючи що [PERSON] та [PERSON] спадкували по 1/6 частці після смерті батька та по 1/3 частці після смерті мами то їх частки в спірному житловому будинку будуть становити ( 1/3 + 1/6) =1/2 частка кожному. Таким чином, вони фактично вступили в управління спадковим майном, однак юридично своїх прав не оформили. 08.02.2015 року помер [PERSON] (актовий запис № 8 від 10 лютого 2015 року). [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження позивачів та копією свідоцтва про одруження [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживав в [ADDRESS] У встановлений законом термін [PERSON] та [PERSON] звернулися в Острозьку державну нотаріальну контору та подали заяви про прийняття спадщини, за результатом розгляду котрих було заведено спадкову справу №117/2015. Згідно довідки Острозької районної державної нотаріальної контори спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (дочка спадкодавця). Заповітів від імені спадкодавця - не посвідчувалося. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій РДНК відсутні. Як було встановлено вище, на день своєї смерті [PERSON] прийняв та фактично вступив в управління ? часткою спадкового майна - житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] Відповідно, його діти, що є спадкоємцями за законом після його смерті та позивачами по даній справі мають право на спадкування по (1/2 :2 )= ? частці кожному. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Після звернення [PERSON] та [PERSON] до державного нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] - у такій видачі їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 631/02-31 від 11.08.2015 року, № 632/02-31 від 11.08.2015 року. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Так як жоден із спадкодавців, за котрими вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями рахувався відповідно до погосподарського обліку, не виготовив на це майно правовстановлюючих документів до своєї смерті, а тому зареєструвати право власності на частину вказаного садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на ім'я позивачів є об'єктивно неможливим, а відтак і не можна отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно, що порушує передбачені законом права та інтереси [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців, то суд рахує за можливе задовольнити їх позовні вимоги в розмірі встановленому судом по ? частці кожному. Враховуючи викладене та

Outcome: partial