Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

09 листопада 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовна заява мотивована тим, що 22.11.2017 року о 15 год. 00 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Деу Ланос» д.н.з. « [NUMBER] », допустив зіткнення з транспортним засобом «Деу Ланос», д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.01.2018 року. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. « [NUMBER] ». Розмір збитків, завданих [PERSON] унаслідок ДТП, відповідно до сертифікату суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України Шаповалова В.І. від 25.01.2018 року № 14, склав 9311,20 грн. МТСБУ на підставі підпункту «а» пункту 41.1. статті 4.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатило потерпілій особі 9012,20 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 642 грн. Відповідно до підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до власника транспортного засобу, винного у дорожньо-транспортній пригоді, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з цим позивач просить стягнути на свою користь із відповідача 9 654 грн у рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, та судові витрати у справі у розмірі 2102 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні, без повідомлення сторін. Відповідач, про слухання справи повідомлений належним чином, копію ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, відповідачем отримані. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 22.11.2017 року приблизно о 15:00 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем Деу Ланос д.н.з. [NUMBER] в м. Харкові по провулку Лопанському, при виїзді на нерегульоване перехрестя з Лопарською набережною, не надав переваги в русі автомобілю Деу Ланос д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі , внаслідок чого сталося зіткненя цих автомобілів. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України (а. с. 5). На момент ДТП [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до до сертифікату суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України [PERSON] від 25.01.2018 року № 14 розмір збитків, завданих внаслідок ДТП транспортному засобу Деу Ланос д.н. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , становить 9311,20 грн. МТСБУ на підставі підпункту «а» пункту 41.1. статті 4.1 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатило [PERSON] 9012,20 грн. Факт сплати підтверджується платіжним дорученням від 28 лютого 2015 року № 2140 (а. с. 44). Звертаючись до суду з цим позовом, МТСБУ просило відшкодувати кошти в порядку регресу на підставі положень пункту 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Встановивши що, внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП - [PERSON] (власнику транспортного засобу "Деу Ланос " державний номер [NUMBER] ) позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними. Крім того, з [PERSON] на користь МТСБУ підлягають стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн (стаття 141 ЦПК України).

Outcome: approved