Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що з 03.06.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. [PERSON], який є батьком малолітньої дитини, на утримання сина надає незначну матеріальну допомогу, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, до 500 грн. та дала пояснення згідно зави, вказавши, що вона працює контролером газового господарства в ПАТ «Рівнегаз», отримує мінімальну заробітну плату, а також до липня 2015 року отримуватиме соціальну допомогу в зв»язку із народженням дитини в розмірі 800 грн. З листопада 2014 року вони з чоловіком проживають окремо, і з цього часу відповідач лише періодично надав грошові кошти на утримання сина. Відповідач [PERSON] зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття. Суду пояснив, що отримує пенсію в розмірі 2 100 грн., допомагає матеріально також неповнолітньому сину від попереднього шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2011 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки Зірненської сільської ради Березнівського району Рівненської області №250 від 17.02.2015 року вбачається, що малолітня дитина [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON] та занходиться на її утриманні. Згідно положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів малолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] Приймаючи до уваги вік дитини, його потреби, матеріальне становище платника аліментів, факт визнання ним позовних вимог, суд визначає розмір аліментів - 500 грн., щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття.

Outcome: approved