Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

08 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 30 травня 2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На час звернення з позовом до суду шлюб між сторонами не розірвано. Відповідач участі в утриманні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з цим, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи не з'явилась. Натомість подала заяву, якою розгляд справи просила здійснити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково. Крім того, подав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані сторонами заяву та заперечення на позовну заяву разом з додатком та наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 30 травня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 110 (а.с.7). На даний час шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року (а.с. 28). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 30.05.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області (а.с.8). Аліменти на утримання інших малолітніх чи неповнолітніх дітей відповідач не сплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має, офіційно працює в ТОВ «ІНТЕРАВІА» на посаді старшого водія самохідних механізмів, що підтверджується довідкою про доходи № 310 від 30.09.2014 року та отримує стабільний заробіток (а.с.27). Суд вважає, що з урахуванням наявності у відповідача стабільного заробітку, підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі згідно ст. 184 СК України, немає. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини [PERSON] відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці заробітку батька. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено, про них не заявлено і сторонами у справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку батька, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави Україна необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved