Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради ОТГ (далі - Рада), в якому вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON], а [INFO] року - померла мати [PERSON] Господарство, в якому батьки проживали і володіли ним, станом на 15 квітня 1991 року відносилось до колгоспного двору, головою двору був покійний батько позивача, а мати та позивач - членами цього двору. Після смерті батька позивача, його мати фактично прийняла спадщину, яка складалась, в тому числі, 1\\3 частину будинку і господарських споруд що належала батькові, але не оформила спадщину нотаріально. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і господарських споруд в с. Котелянка Полонського району із майна колишнього колгоспного двору. Крім позивача, спадкоємцями за законом після смерті матері є рідні сестри позивача: [PERSON] та [PERSON] і брат [PERSON], які відмовились від спадщини. Позивач є спадкоємцем після смерті матері, а оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські споруди. Просить визнати за ним право власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері. В суд представник позивача [PERSON] подала заяву про уточнення позову в частині зменшення позовних вимог - просить визнати право власності на 2\\3 частину житлового будинку та господарських будівель та споруд, розглядати справу без її присутності. Представник Ради в суд не прибув, направив заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суд не з'явились подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року батько позивача [PERSON] був головою колишнього колгоспного двору, помер [INFO] року. Після його смерті прийняла спадщину мати позивача [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач, який також має право власності на 1\\3 частину майна колишнього колгоспного двору, після смерті матері, якій належало 2\\3 частини майна колишнього колгоспного двору, прийняв спадщину, а оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські. Дані обставини встановлені з письмових доказів, а саме: паспорта позивача, свідоцтва про смерть [PERSON] - батька позивача, свідоцтва про смерть [PERSON] - матері позивача, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, довідки сільського голови про те, що будинок відносився до колгоспного двору та про склад членів колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, технічним паспортом на будинок. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за законом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ч.1 ст.17 Закону України „Про власність" станом на 15 квітня 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року 1\\3 частина майна колгоспного двору належала на праві власності [PERSON], який на час припинення існування колгоспного двору був його головою, а 1\\3 частина належала його дружині, матері позивача. Після смерті чоловіка [PERSON] спадщину прийняла його дружина, мати позивача [PERSON], але не оформила своє право на спадщину. Після смерті матері належне їй майно, в тому числі майно колишнього колгоспного двору, прийняв позивач. Але позивач не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді 2/3 частин житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved