Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з 2006 року фактично не проживає за вищевказаною адресою, чим перешкоджає користуватись та розпоряджатись власнику своїм майном. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, зазначив, що відповідач є його колишнім зятем. У 2006 році вони з дочкою розлучилися та обидва виїхали з його будинку. Будинок належить на праві власності йому та його колишній дружині, яка померла у 2017 році. На даний час у будинку він мешкає один. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. У зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши позивача та свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Згідно копії рішення Чернігівського районного народного суду від 02.06.1988 року та копії реєстраційного посвідчення Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації (а.с.5-7), [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до довідки № 1346 від 29 жовтня 2018 року, виданої виконкомом Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Факт не проживання відповідача в вищезазначеному будинку підтверджується актом комісії затвердженого головою Старобілоуської сільської ради Нехай М.Б. від 29 жовтня 2018 року, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає з 2006 року. (а.с.9). Відсутність відповідача за місцем реєстрації більше одного року підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач будь-яких заперечень щодо обставин, викладених в позові до суду не надав. Положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є таким, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, належному на праві власності позивачу, не приймає участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, буд. 10, с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved