Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] 13.08.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначає, що 20.05.2007 року у виконавчому комітеті Грушатицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем, змінивши дівоче прізвище [PERSON]. У шлюбі з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Дитина фізично здорова і потребує витрат на її утримання. Спільне сімейне життя не склалося і 17.09.2012 року рішенням Старосамбірського районного суду їхній шлюб було розірвано. На даний час вона не працює, живе з власного господарства і грошей, які дає їй її мама. Відповідач у даний час не працює, але заробляє на різних роботах. Проживають окремо понад три роки, відповідач добровільно недостатньо дає коштів на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач внесла уточнення до позовної заяви в сторону зменшення, а саме: просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце слухання справи була належно повідомлена. 19.10.2015 року від неї в канцелярію суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності, так як вона виїжджає за межі Львівської області, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 20.05.2007 року по 17.09.2012 року перебували у шлюбі (а.с.4-5), від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6); дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, позивач одна виховує дитину, відповідач не бере участі у вихованні дітей та не допомагає матеріально (а.с.8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує і утримує сина, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання дитини - добровільно не надає коштів на утримання дитини, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані).. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 13.08.2015 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 487.20 гривень. А тому,

Outcome: approved