Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

16.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 04.11.1998 року у Жидачівському районному відділі РАЦС за актовим записом №63. Від подружнього життя у них 24.05.1999 року народилась дочка [PERSON] та 16.09.2000 року син [PERSON], які проживають із відповідачкою. Із відповідачкою вирішив розірвати шлюб, оскільки у них різні погляди на життя, відповідачка не поважає його як чоловіка, часто влашовує безпричинні сварки без будь-яких підстав, що в кінцевому випадку призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За цей час жоден із них не вживав заходів для збереження сім"ї. За таких обставин вважає, що сім"я існує формально, а тому шлюб просив розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні, по закінченні наданого судом строку на примирення, позовні вимоги визнала. Суду пояснила, що два роки спільно з відповідачем не проживає і ніким з них не було зроблено кроків для збереження сім"ї. Позивач поїхав за межі держави і теж наміру зберегти сім"ю не має. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із свідоцтва про одруження серія І-СГ №191891, яке видане повторно 26.08.2004 року відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області, вбачається, що 04 листопада 1998 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] Йосифіна, актовий запис №63. У подальшому сторони відповідно до актових записів про зміну імені протягом 2000-2013 років змінювали прізвище(а.с.20-22) та на момент ухвалення рішення, прізвище позивача та відповідачки [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про народження серія 1-СГ №225398, яке видано повторно 19.02.2010 року відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області, [PERSON] народилась 05.06.1999 року та її батьками є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON]Й.(а.с.6). Згідно із копією свідоцтва про народження серія 1-СГ №198830, яке видано відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області 11.11.2000 р., [PERSON] народився 16.09.2000 року та його батьками також є сторони у справі (а.с.7). Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують шлюбних відносин, тривалий час не проживають спільно, фактично сімейні відносини відсутні. Сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та втрату почуттів. Таким чином, суд приходить до висновку, що, з огляду на вказані обставини, застосування будь-яких подальших заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved