Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

29.05.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 30034,03 гривень за кредитним договором б/н від 13.05.2011 яка складається з такого: 19300,00 грн.- заборгованість за кредитом ; 8527,65 грн. .- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф(фіксована частина) ; 1406,38 грн. - штраф (процентна складова). та судові витрати в розмірі 300,34 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.05.2011 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором та договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язувався погашати заборгованність за Кредитом та відсотками за його використання на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим станом на 31.03.2015 має заборгованість 30034,03 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр про виклик відповідача до суду в сумі 30,59 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 08.08.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 20.08.2015 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки. (а.с. 37-40). Відповідач ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", отримав кредитну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП -2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується заявою та підписом (а.с.9). При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил договор діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично лонгується, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору. Таким чином між сторонами виникли кридитні правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідно до п. 2.1.1.5.5.Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Так згідно Правил користування платіжною картою передбачено, що за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленими Тарифами Банку, що викладені на сайті банку з розрахунку 360 календарних днів на рік в даному випадку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості та п.2.1.1.12.6 "Правил користування кредитною картою". Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим з 29.08.2014 виникла забргованість і станом на 31.03.2015 року складає 30034,03 гривень, а саме: 19300,00 грн.- заборгованість за кредитом ; 8527,65 грн. .- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф(фіксована частина) ; 1406,38 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України аналогічні норми містять і п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність у частковому задоволення позову в повному обсязі. Так, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 28127,65 гривень а саме: 19300,00 грн.- заборгованість за кредитом ; 8527,65 грн. .- заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; підлягають задоволенню . Щодо вимог про стягнення та штрафних санкцій за вказаним договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позов пред'явлено до позивача який зареєстрований в Слов'яносербському районі, який згідно з розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Суд вважає, що відповідачем не надано доказів у відповідності до ст.ст.10,11,60 ЦПК України, що ці штрафні санкції були нараховані відповідачу до 14.04.2014 рок . А як вбачається із системного аналізу статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 мова йде про всі штрафи, які нараховуються на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Тому вимоги про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 08.05.2015 був сплачений судовий збір у сумі 300,34 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідаа на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 281,27 гривень (28127,65: 30034,03 х 100 = 93,65%; 93,65 : 100 х 300,34 = 281,27 грн) та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 30 грн. 59 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial