Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

25.11.2019 позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, який уточнила 13.01.2020 та вказала, що з відповідачем вони познайомились в серпні 2006 року, а з листопада 2006 року почали разом проживати як чоловік і дружина та вести спільне господарство в орендованій квартирі в м. Рубіжне. З листопада 2007 року вони переїхали проживати до її батьків у будинок [ADDRESS] , де мешкали до січня 2008 року. Під час проживання за вказаною адресою, в будинку її батьків, відповідач зареєстрував своє місце проживання за цим адресом і почав працювати у її батька в ПП «Шеріф-2006 Р», інформація про що є в Іпотечному договорі від 22.01.2008. Після відкриття позичкового рахунку та укладення 22.01.2008 року Іпотечного договору, відповідно до якого вони з відповідачем придбали квартиру [ADDRESS] , вони почали проживати у цій квартирі з січня вказаного року, спільно набувати необхідні предмети побуту (газову плиту, пральну машинку, холодильник). Для зручності, щоб зобов,язання мав тільки [PERSON] , вони за порадою її батьків, оформили цей кредит на відповідача. З листопада 2006 року вони проживали однією сім,єю з відповідачем, були пов,язані спільним побутом, мали взаємні права, обов,язки та спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, планували народження дітей, разом відпочивали та відвідували друзів і разом втілювали спільні плани на майбутнє. Крім того, вони відкладали кошти та набували спільне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] ; 1/3 частку об,єкта нерухомого майна - торгівельний павільйон з літнім майданчиком, що розташований за адресою: [ADDRESS] ( кафе-бар « [ADDRESS] , де вона зареєструвалась як ФОП та працювала барменом; автомобіль Kia Rio номер кузова : [NUMBER] ; квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] . Також зазначає, що в лютому 2008 року, за місцем їх з відповідачем на той час роботи в ТОВ «Алло», вони з відповідачем виграли у розіграші серед кращих працівників магазину автомобіль Deo Matiz червоного кольору, за який вони сплатили кошти всім, хто допомагав їм у мотивації, а машину залишили собі. Також, в квітні 2008 року вона, за якісну роботу в ТОВ «Алло» виграла і отримала у подарунок автомобіль Deo Matiz бордового кольору, який вони з відповідачем продали, а виручені гроші сплатили за іпотечний кредит на квартиру. Крім того, у лютому 2016 року вона зареєструвалась як ФОП та отримала ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями в кафе « [INFO] » по [ADDRESS] і фактично сама займалась цим кафе, а тому вважає, що цей об,єкт нерухомості з розміщеними торгівельним павільйоном та літніми майданчиками, разом з землею, за який вони сплатили 13370,00 грн., належить їй. Також нею було придбано та встановлено у квартирі [ADDRESS] віконний та дверний блоки на загальну вартість 5150,00 грн., що сприяло збільшенню вартості вказаної квартири. 16.08.2008 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.06.2018, яке набрало законної сили 20.07.2018, було розірвано. З відповідачем вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки позивач не сплачує на утримання дитини аліменти, враховуючи інтереси неповнолітньої, вважає за необхідне визнати за нею право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Розмір вартості Ѕ частки спірного майна, який погоджений з відповідачем, становить: 59040,00 грн.- вартість Ѕ частки квартири [ADDRESS] ; 144800,00 грн.- вартість Ѕ частки автомобілю Kia Rio ; 13370,00 грн.- вартість Ѕ частки торгівельного павільйону; 26436,00грн.- витрати на утримання квартири. Просить встановити факт спільного проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з листопада 2006 по 15 серпня 2008 року. Визнати об,єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] : квартиру [ADDRESS] ; 1/3 ідеальної частки об,єкта нерухомого майна торгівельного павільйону з літнім майданчиком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з усіма будівлями та спорудами; автомобіль Kia Rio номер кузова: [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS] ; 1/6 ідеальної частки об,єкта нерухомого майна Торгівельний павільйон з літнім майданчиком, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частину автомобіля Kia Rio номер кузова: [NUMBER] . Стягнути з відповідача на користь позивача 50 % витрат останньої на утримання та обслуговування квартири ( комунальних платежів та витрат і інших послуг по утриманню квартири [ADDRESS] , а саме: у розмірі 13217,50 грн., а також судовий збір. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.01.2020 прийнято до розгляду цей позов, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. 05.02.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у період часу з листопада 2006 року по 15 серпня 2008 року він проживав разом зі своє матір,ю, [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де він є співвласником. Твердження позивача про те, що він проживав разом з нею у будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] , не відповідають дійсності, так як він за вказаною адресою був лише зареєстрований, але фактично не проживав, оскільки наявність реєстрації у Кремінському районі була вимогою Кремінського відділення «Ощадбанку», де він отримав іпотечний кредит. Також не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він працював на ПП «Шеріф-2006», про що свідчить роздруківка форми ОК-5 з Пенсійного фонду. Позивач вводить суд в оману вказавши, що між сторонами досягнута домовленість про вартість спірного майна. Крім того, квартира [ADDRESS] є його приватною власністю, яку він придбав до шлюбу з позивачем і за власні кошти, а саме: при оформленні договору купівлі- продажу квартири він одразу сплатив продавцю 14769 грн., а решту в сумі 59040 грн., впродовж трьох днів за кошти банка, кредит він виплатив особистими коштами, у тому числі, за продаж власного автомобілю Deo Matiz та за кошти його матері. Повністю кредит ним було сплачено вже після розірвання стосунків з позивачем. Також його приватною власністю є і автомобіль Kia Rio номер кузова: [NUMBER] , який хоча і був придбаний ним у шлюбі з відповідачем, але за кошти, які він отримав у борг у [PERSON] та які повернув останньому в повному обсязі 25.12.2019, після продажу вказаного транспортного засобу. Щодо торгівельного павільйону, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначає, що він визнає вимогу позивача про визнання 1/3 частки цього об,єкту спільною сумісною власністю подружжя, але не визнає вимогу позивача про визнання за нею права власності на частку торгівельного павільйону у розмірі 1/6 , оскільки вважає її завищеною, тому що після розірвання шлюбу з позивачем, він з іншими співвласниками об,єкту нерухомого майна, вклали власні кошти в розбудову цього кафе. Стосовно вимоги позивача про відшкодування 50% вартості витрат на утримання квартири та будівлі в період з 01.11.2017 по 19.10.2019 у сумі 26435 грн. зазначає, що вважає ці вимоги безпідставними, оскільки квартира [ADDRESS] є його приватною власністю, а згоди позивачу на будь-які сплати комунальних платежів, він не давав. Також зазначає, що позивач неправдиво вказує в позові, що він ухиляється він утримання дитини і не сплачує аліментів, оскільки вони досягли згоди про щомісячну суму у розмірі 3500 грн., які він регулярно надає позивачу, але розписок про це у нього немає ( том 1 а.с.165-166). 11.02.2020 до суду надійшли заперечення ( пояснення) на відзив щодо позову, в яких позивач просить задовольнити її позовні вимоги, а у прийнятті відзиву на позов відмовити відповідачу, оскільки він не відповідає фактичним обставинам і поданий з порушенням порядку його подання, який передбачений ЦПК України, а саме: додані до відзиву на позов документи не засвідчені належним чином, відсутня дата засвідчення документів та відомостей про згідність з оригіналом копій ( том 1а.с. 180-190). 02.03.2020 до суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких вона зазначила обставини, вказані нею у запереченнях на відзив. Свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( том 1 а.с.211-221). 17.02.2021 до суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких вона зазначила обставини, вказані нею у запереченнях на відзив від 11.02.2020 та письмових поясненнях від 02.03.2020. Також зазначає, що відповідач вводить суд в оману доводами про те, що він не працював на підприємстві ПП «Шеріф-2006р» , яке належало батьку позивача, оскільки це спростовується копією трудової книжки відповідача, з якої вбачається, що 06.02.2006, відповідно до наказу № 2, його було прийнято на посаду керуючого ПП «Шнріф 2006р» . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог. Позивач у судовому засіданні 14.07.2020 пояснила, що з відповідачем вони проживали у її батьків у с. Новокраснянка з листопада 2007 по січень 2008, поки не придбали квартиру [ADDRESS] . Відповідач надає кошти на утримання дочки, але з них вона також сплачує і за комунальні послуги. Щоб придбати спірний автомобіль Kia Rio, вони з відповідачем отримали у борг кошти та продали авто Deo Matiz. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, надали пояснення, аналогічні відзиву, просили відмовити в задоволенні позову повністю. У судовому засіданні були допитані свідки. Свідок позивача [PERSON] , яка є матір`ю позивача пояснила наступне. Вона точно не знає,коли познайомились сторони,але відповідача вони з чоловіком зареєстрували в своєму будинку в листопаді 2007року для того,щоб він мав можливість оформити кредит на купівлю квартири. На цей момент сторони мешкали разом,вели спільний побут,вони ходили разом в гості до друзів ,до її сина .ЇЇ чоловік взяв відповідача до себе на підприємство керуючим,але фактично керував всім її чоловік. В квартирі ,в районі ринка «Ластівка» в м.Рубіжне, де проживала її дочка з відповідачем до шлюбу , вона бачила відповідача один раз .Потім вони приходили туди з чоловіком 2-3 рази. В шкафи вона не заглядала. Якісь речі відповідача там були. Грошей на покупку автомобіля їм не хватало,гроші висилав їм [PERSON] . З 2017 по 2020 роки дочка оплачувала комунальні послуги за квартиру. Свідок позивача [PERSON] , сусідка позивача знає сторони з лютого 2008 , коли вони купили квартиру [ADDRESS] . Їй відомо,що вони розірвали шлюб після народження дитини. Свідок позивача [PERSON] , подруга позивача з дитинства. Не знає з якого часу сторони мешкали разом, але їй відомо, що знімали до весілля квартиру в районі ринка «Ластівка». Вона приходила туди в серпні 2007, відповідача не бачила, але бачила його речі, а саме: зубну щітку,кофту . Їй відомо,що сторони працювали разом в магазині «Алло», там познайомились, втрьох ходили в бар. Відпочинок вони проводили як подружжя. Свідок позивача [PERSON] суду пояснила, що з позивачем вони однокласниці і подруги; з відповідачем вони знайомі. Їй відомо про те, що в 2013 році у сторін був автомобіль - Kia Rio, а коли саме вони його придбали їй не відомо. У травні 2020 року вона бачила цей автомобіль біля кафе « Чердак» і з нього виходив відповідач. Крім того, влітку за кермом цього автомобілю вона два або три рази бачила сестру відповідача. Свідок відповідача [PERSON] пояснив, що він працював директором магазину «Алло», де з ним також працювали весь час у період з початку 2006 року до закриття магазину- 2009 року, в м. Рубіжне на центральному базарі, [PERSON] на посаді керуючого, та [PERSON] - на посаді продавця. У 2008 році позивач та відповідач запросили його на своє весілля, але до цього часу він нічого не знав про їх особисті стосунки. Він проживає в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Під час його співпраці з відповідачем , до одруження з позивачем, відповідач проживав у м. Сєвєродонецьк Луганської області, завжди добирався до роботи на маршрутках, або він (свідок) його підвозив. Іноді відповідач залишався ночувати в м. Рубіжне. На їх роботі проводились розіграші автомобілів, і в 2007 році відповідач виграв одне авто, але на той час він ні з ким не проживав, зокрема з позивачем. Пізніше, авто виграла і позивач, яке потім продала. Більша частина мотиваційних програм у магазині- це заслуга відповідача. За автомобіль відповідач не повинен був сплачувати кошти. У період часу з 2011 по 2013 роки він бачив, що позивач та відповідач разом їздять на автомобілі Kia Rio гірчичного кольору, на який він зайняв відповідачу 1000 доларів США, які передав йому особисто, а повернув він гроші через півтора місяця. За чиї гроші був придбаний цей автомобіль йому не відомо. Коли саме він позичав відповідачу гроші на покупку авто, він не пам,ятає, оскільки вони з ним іноді займають один одному гроші. Йому відомо, що у період часу з 2006 по 2008 роки, позивач не проживала разом з відповідачем однією сім,єю, до себе в гості вони його не запрошували. Також йому відомо про те, що відповідач придбав у кредит квартиру у м. Рубіжне, а у батька позивача на той час була своя фірма. Свідок відповідача [PERSON] - мати відповідача, в судовому засіданні пояснила, що в 2006-2008 роках її син мешкав з нею, в місті Сєвєродонецьку. На роботу-до магазину «Алло», в місто Рубіжне їздив на маршрутних таксі. Коли син вирішив залишитися жити в Рубіжному, то вони ходили і оглядали квартири (кінець 2007-початок 2008). При покупці квартири сину не хватало грошей і вона дала йому три тисячі доларів США. На момент купівлі квартири, син проживав з нею. Він зустрічався з іншою дівчиною, і тільки за два місяця до весілля, їй стало відомо, що він одружується з позивачем. На початку червня 2008 вона познайомилась з позивачем. Після продажу автомобіля Deo Matiz, він залишив у неї грошові кошти, розрахунок по кредиту здійснив після продажу автомобіля Deo Matiz. При покупці автомобіля Kia Rio - знов займав гроші в борг, але не у неї. Свідок відповідача [PERSON] суду пояснив, що він знайомий позивача та є другом дитинства відповідача. Також зазначив, що вони часто бувають один у одного дома, оскільки проживають у сусідніх під,їздах будинку в м. Сєвєродонецьку і часто спілкуються, знаходячись на балконах у своїх квартирах, де відповідач проживає у квартирі разом зі своєю матір,ю. У період часу з 2006 року по 2008 року відповідач постійно проживав разом зі своєю матір,ю у м. Сєвєродонецьк, він бачив його фактично кожен день і вранці , і ввечері, розмови про шлюб вони з відповідачем ніколи не мали. Спілкувались з ним декілька разів на тиждень, в основному по вихідним. Відповідач ніколи не називав йому імені позивача. Позивача він побачив у 2010 році, коли вона з [PERSON] приїхала до матері відповідача. Стосовно придбання відповідачем автомобілю Kia Rio в 2012 році йому нічого не відомо. Відповідач йому просто повідомив про те, що придбав цей автомобіль. Свідок відповідача [PERSON] суду пояснив, що з позивачем вони знайомі, а з відповідачем вони перебувають у дружніх відносинах з 2003 року, неодноразово бували один у одного в гостях. Раніше він зустрічався з сестрою відповідача - [PERSON] . Також пояснив, що відповідач постійно проживав разом зі своєю матір,ю в м. Сєвєродонецьк, а про спільне проживання позивача з відповідачем йому не відомо. З відповідачем вони часто проводили разом час, відпочивали, гуляли. Позивача він побачив тільки на їх весіллі. Йому відомо, що у 2005-2007 р.р. відповідач зустрічався з іншою дівчиною на ім,я [PERSON] , оскільки щорічно з відпусток він (свідок) привозив їм вино. З листопада 2006 року по серпень 2008 року відповідач проживав у своєї матері в трьохкімнатній квартирі по [ADDRESS] , де були його особисті речі, які свідок бачив у кімнаті відповідача. Він був присутній на весіллі позивача з відповідачем; наречену вони з відповідачем поїхали забирати з села, де вона на той час проживала у своїх батьків. Йому відомо про те, що відповідач на роботі виграв автомобіль Daewoo Matiz , а в 2012 році продав його, оскільки він був залучений до цієї угоди; машину продали за генеральною довіреністю; кому саме був проданий цей автомобіль він не пам,ятає. Крім того пояснив, що він є власником автомобілю Kia Rio, який придбав у 2019 році за 9000 доларів США. З лютого 2015 року по лютий 2019 року він служив у ЗСУ і зміг собі дозволити його придбати. Гроші за авто були передані в день продажу. Він користувався цим авто, йому було передано 1 комплект ключів та технічній паспорт на нього. Про арешт, накладений на автомобіль Kia Rio йому не було відомо, оскільки при оформленні документів у МРЕО арешт накладений не був; автомобіль був перевірений у сервісному центрі на обтяження. Цей автомобіль, який належить йому і яким він користується, він передавав у користування своїй дружині, сину та дочці. Про те, що позивач з відповідачем орендували квартиру у м. Рубіжне йому нічого не відомо, в гостях у них він не був. Йому відомо, що відповідач до шлюбу з позивачем придбав квартиру в м. Рубіжне шляхом отримання іпотечного кредиту в банку, і робив в ній ремонт; документи з цього питання відповідач надавав йому для ознайомлення. Де і за скільки відповідач придбав автомобіль Kia Rio в 2012 році він не цікавився і йому не відомо. Свідок відповідача [PERSON] суду пояснив, що зі сторонами він знайомий, хрестив їх дитину. З відповідачем знайомі з 2007-2008р. та є співвласниками у бізнесі в рівних частках. Відповідач отримав у нього в борг кошти в сумі 150000 грн. на придбання автомобілю, які повернув у грудні 2019 року. Оскільки він втратив попередню боргову розписку, він написав розписку про отримання грошей та віддав її відповідачу. Суд, заслухавши пояснення усіх учасників справи, свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.06.2018 розірвано (копія рішення суду - а.с.37). Сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] ( а.с.18). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі- продажу квартири від 22.01.2008 ( том 1 а.с.57-58). З довідки про склад сім,ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої 04.11.2019 Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: в якості «наймач»- [PERSON] , в якості « донька» - [PERSON] ( а.с.59). Відповідач є власником 1/3 частки об,єкта нерухомого майна - торгівельного павільйону з літнім майданчиком, що розташований за адресою: [ADDRESS] відповідно договору купівлі-продажу від 02.07.2013 (том 1 а.с.38-41, 42). Згідно договору № 352293-Y01399 купівлі -продажу автомобіля від 13.09.2012, [PERSON] придбав у ТОВ «Алекс-Схід» за 144800,00 грн. автомобіль Kia Rio, 2012 року випуску( том 1 а.с.52-53; акт приймання-передачі транспортного засобу- а.с.54,55). Відповідно відомостей, наданих ТСЦ МВС № 4442, автомобіль Kia Rio, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , який з 19 вересня 2012 року був зареєстрований за [PERSON] , 18 грудня 2019 року перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу № 4442/2019/1829358 від 18.12.2019 на [PERSON] (а.с. - 7 т.2). Відповідно договору про іпотечний кредит № 4 від 22.01.2008 , укладеному між ВАТ» Державний ощадний банк України» та [PERSON] , останньому було надано кредит в сумі 59040 грн. З метою забезпечення зобов`язань по вказаному договору іпотекодавець ( [PERSON] ) передав іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с.29-31). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.12.1994, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ( том 1 а.с.241). З листа регіонального сервісного центру МВС в Луганській області від 11.01.2020 вбачається, що станом на 08.01.2020 транспортні засоби за [PERSON] не зареєстровані; з 27.05.2008 по 27.09.2018 за нею був зареєстрований автомобіль марки DAEWOO Matiz, 2008 р.в., номерний знак [NUMBER] ( том 1 а.с.-225). Згідно розписки від 25.12.2019 ( том 1 а.с.227), [PERSON] отримав від [PERSON] 150000грн. в рахунок повного погашення боргу за договором займу від 05.09.2012, на придбання автомобілю Kio Rio. Відповідно копії трудової книжки відповідача( т.2 а.с.155зв.), він був прийнятий на посаду керуючого ПТ «Шериф 2006» з 06.02.2006 ,звільнений 25.01.2007. Щодо вимоги про встановлення факту проживання сторін однією сім`єю , суд дійшов наступного. На підтвердження факту проживання однією сім`єю з листопада 2006 по 15 серпня 2008 року,позивачем були представлені суду наступні докази. Всі фотосвітлини (а.с.44-47) не містять дати виготовлення та жодним чином не підтверджують факт сумісного проживання сторін за вказаний період. На фотосвітлині (а.с.44) зображені сторони ,але факт сумісного фотографування не може слугувати підтвердженням факту сумісного проживання. Фотосвітлини (а.с.45) містять зображення пристрою для лікування жовтяниці ультрафіолетом в пологовому будинку ,що не може слугувати доказом сумісного проживання сторін та зображення дочки сторін [PERSON] в невідомому автомобілі , що також не підтверджує зазначений факт,оскільки дочка сторін народилася,коли сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі. Фотосвітлини (а.с.46,47) містять зображення сторін з дочкою-немовлям та їх зображення біля новорічної ялинки на святкуванні 2016 року,що сторони не оспорюють . Отже,ці фото зроблені в період зареєстрованого шлюбу і слугувати підтвердженням факту сумісного проживання без реєстрації шлюбу не можуть. Показання свідків позивача суд до уваги не бере з наступних підстав. Свідок [PERSON] матір позивача не знає,коли познайомились сторони, не повідомила яким чином сторони вели сумісний побут ,які саме речі відповідача вона бачила на з`йомній квартирі .ЇЇ пояснення будуються на домислах та на тому факті, що вони з чоловіком зареєстрували в своєму будинку відповідача в листопаді 2007року.Але ,суд вважає,що сам факт реєстрації сторонньої особи в будинку не може слугувати підтвердженням сумісного проживання сторін .Свідок зазначила також,що відповідач працював у фірмі її чоловіка керуючим справами . Свідок позивача [PERSON] , сусідка позивача взагалі не повідомила будь-яких фактів,які б підтверджували факт сумісного проживання сторін. Свідок позивача [PERSON] , подруга позивача з дитинства. Вона не знає з якого часу сторони мешкали разом, але висновок про те,що відповідач проживав в квартирі в районі ринка «Ластівка» з позивачем вона зробила,виходячи з того,що бачила в квартирі позивача зубну щітку та чоловічу кофту . Свідку відомо,що сторони працювали разом в магазині «Алло», але вони цей факт не оспорюють. Свідок позивача [PERSON] також не зазначила жодного факту,на підтвердження сумісного проживання сторін.Відомості про те, що в 2013 році у сторін був автомобіль - Kia Rio сторони не оспорюють .Крім того,факт керування вказаним автомобілем сестрою відповідача не має значення для розгляду цієї справи. Разом з тим,суд бере до уваги пояснення свідків відповідача. Так,свідок [PERSON] працював зі сторонами в магазині «Алло» з початку 2006 року до 2009 року і тільки після запрошення на весілля узнав про стосунки сторін. Він проживає в м. Сєвєродонецьк Луганської області і підтвердив факт того ,що до одруження з позивачем, відповідач проживав у м. Сєвєродонецьк Луганської області, завжди добирався до роботи на маршрутках, або він (свідок) його підвозив. Свідок відповідача [PERSON] - мати відповідача, в судовому засіданні пояснила, що в 2006-2008 роках її син мешкав з нею, в місті Сєвєродонецьку,зустрічався з іншою дівчиною ,на роботу-до магазину «Алло», в місто Рубіжне їздив на маршрутних таксі. Коли син вирішив залишитися жити в Рубіжному, то вони ходили і оглядали квартири (кінець 2007-початок 2008). При покупці квартири сину не хватало грошей і вона дала йому три тисячі доларів США. На момент купівлі квартири, син проживав з нею і з позивачем вона познайомилась тільки на початку червня 2008. Свідок відповідача [PERSON] підтвердив факт того,що у період часу з 2006 року по 2008 року відповідач постійно проживав разом зі своєю матір,ю у м. Сєвєродонецьк, він бачив його фактично кожен день і вранці , і ввечері, розмови про шлюб вони з відповідачем ніколи не мали. Свідок відповідача [PERSON] також підтвердив той факт,що з листопада 2006 року по серпень 2008 року відповідач проживав у своєї матері в трьохкімнатній квартирі по [ADDRESS] , де були його особисті речі, які свідок бачив у кімнаті відповідача. Суд також вважає,що посилання позивача на те,що відповідач працював у фірмі її батька та був зареєстрований у будинку її батьків не підтверджують факту сумісного проживання сторін.Оскільки відповідач працював у фірмі батька позивача,то між ними існували трудові відносини ,які могли сприяти реєстрації відповідача у будинку позивача. Таким чином, жодного доказу на підтвердження факту сумісного проживання сторін суду не надано. Щодо вимоги про визнання об,єктом права спільної сумісної власності подружжя квартири [ADDRESS] визнання права власності на 2/3 частки вказаної квартири ,то вона задоволенню не підлягає,оскільки квартира куплена 22.01.2008 -до шлюбу сторін,а факт сумісного проживання сторін підтвердження не знайшов. Щодо вимоги про визнання об,єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіля Kia Rio номер кузова: [NUMBER] та визнання права власності на Ѕ частину цього автомобіля,суд зазначає наступне. Суд не бере до уваги пояснення свідка відповідача [PERSON] про те, що він давав відповідачу в борг кошти в сумі 150000 грн. на придбання автомобіля, які повернув у грудні 2019 року з тих підстав ,що дійсно такий факт міг бути,але доказів того,що саме ці кошти були витрачені відповідачем на спірний автомобіль не надано. Суд зазначає,що відповідно до пунктів 23,30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Така позиція викладена також Верховним судом у справі № № 537/78/19 . Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України ,при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено та не оспорюється сторонами ,що автомобіль Kia Rio номер кузова: [NUMBER] був придбаний в шлюбі сторін .На цей час вказаний автомобіль продано [PERSON] ,а тому він не може бути предметом поділу в цій справі. Суд наголошує, що позивачем не заявлялись клопотання про залучення [PERSON] в якості співвідповідача ,не заявлялись вимоги про визнання вказаного договору купівлі-продажу автомобіля недійсним ,також не заявлялись вимоги про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. З урахуванням наведеного вимоги про поділ спільного автомобіля задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 50 % витрат останньої на утримання та обслуговування квартири ,а саме: комунальних платежів та витрат і інших послуг по утриманню квартири [ADDRESS] у розмірі 13217,50 грн. ,суд зазначає,що позивачем на підтвердження своїх вимог надані копії квитанцій (а.с. 69-91) . Відповідно зазначених копій ,оплату за комунальні платежі здійснював відповідач [PERSON] ,який в судовому засіданні пояснив,що позивач отримувала від нього грошові кошти на оплату комунальних послуг. Суд бере до уваги вказане пояснення відповідача, оскільки в іншому випадку ,позивач при оплаті комунальних послуг вказувала б своє прізвище. Пояснення позивача про те,що договори з організаціями,які надають комунальні послуги укладені відповідачем і тому вона здійснювала оплату за свої кошти, але від його імені на увагу не заслуговують. Щодо визнання об`єктом сумісної власності 1/3 ідеальної частки об,єкта нерухомого майна торгівельного павільйону з літнім майданчиком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з усіма будівлями та спорудами та визнання права власності на 1/6 ідеальної частки вказаного об,єкта нерухомого майна ,суд зазначає наступне. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік, мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної і сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи з ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд не бере до уваги пояснення відповідача про те,що вказана частка приміщення була значно покращена за рахунок його та співвласників вказаного об`єкту,оскільки доказів цього не надано . Суд вважає ,що оскільки вказана частка об`єкту нерухомого майна набута позивачем в шлюбі,то вона являється сумісним майном подружжя ,а тому позивач має право на половину цієї частки,тобто на 1/6 частку об,єкта нерухомого майна (торгівельного павільйону з літнім майданчиком), що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ст..81 ЦПК України,кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial