Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] завернулась до суду з позовом, в якому, згідно з наданими уточненнями просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 242815 грн, за період з червня 2014 року по 31.01.2019 р., за несвоєчасну виплату аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач повинен сплачувати аліменти згідно виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 21.10.2011 року. Проте сплачує безвідповідально, затримуючи виплати до 25 місяців. Вважає, що відповідач може сплачувати більше аліментів, бо є директором фірми УкрСпецПоставка- М та має у володінні три автомобілі. Станом здоровя дитини відповідач взагалі не цікавиться. Внаслідок тяжкої хвороби на дисплазію зєднувальних тканин та гипоксично -ішемічного ураження ЦНС, дитина потребує регулярного обстеження, медикаментозного лікування та потребує регулярних необхідних для неї виплат. Відповідач матеріально не допомагає дитині, у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду з позовом. Позивач у судовому [PERSON] підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. У звязку з неявкою відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 4 липня 2018 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 21 вересня 2018 року підготовче провадження по зазначеній цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року у справі № 2018/2-4243/11 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини\~ [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року був збільшений розмір аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини\~ [PERSON], [INFO], в розмірі 1 /4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні досліджувався розрахунок заборгованості по аліментам головного державного виконавця Комар Г. В. від 22.02.2019 року, згідно якого у міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківської області в провадженні головного державного виконавця перебуває виконавче провадження № 31795972 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2018/2-4243, виданого 06.03.2012 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 21.10.2011 року до повноліття дитини. Борг станом на 01.01.2019 року складає 27177,42 грн. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] І, І, були задоволені, та стягнуто з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 31885 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року було змінено та зменшена сума неустойки (пеня) за несвоєчасну виплату аліментів з 31885,00 грн до 4692,05 грн за період з 01.07.2013 року по 30.05.2014 року. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Щодо неустойки від суми несплачених аліментів. Відповідно до частини першої статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому за змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p= (A1?1 %?Q1) (A2?1 %?Q2) ………. (An?1 %?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивачем до суду наданий розрахунок заборгованості, який проведений у повній відповідності до вищевказаного порядку і тому суд вважає його обґрунтований та погоджується з ним, та з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 242815 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved