Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вимогою зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні [ADDRESS] шляхом демонтажу самовільно проведених відповідачами будівельних робіт з розширення [ADDRESS], а саме провести демонтаж самовільно влаштованого металевого каркасу з бетонним перекриттям та капітальної (з блоків) стіни, що перекриває вихід на горище будинку, котрі самовільно облаштовані відповідачами за рахунок загальної сходової клітки нашого житлового будинку або дозволити [PERSON] провести вказані роботи за рахунок відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони по справі є співвласниками спірної квартири. Відповідачі, яким належить 2-й поверх зазначеного будинку, влаштували металевий каркас та зробив бетонне перекриття за рахунок загальної сходової клітки, влаштували капітальну (з блоків) стіну, котрою самовільно без згоди іншого співвласника, перекрив раніше існуючий вихід на горище. Позивач в судове засідання не з»явився, подав зачву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності , вимоги позову просив задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справ, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків. Третя особа- Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, в судове засдіання не з"явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником ? частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 13.10.1992 року, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою за № 2716. 03 вересня 2008 року постановою №196 за справою про адміністративне правопорушення накладено штраф на [PERSON], згідно ч.3 ст. 96 КУпАП у розмірі п'ять неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Із зазначеної постанови вбачається, що правопорушник виконував будівельні роботи з розширення квартири №2 (влаштований металевий каркас для настилання підлоги) за рахунок сходової клітки житлового будинку без дозволу на [ADDRESS]. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області у справі №445/1290/15-ц від 08 грудня 2016 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] після проведеної реконструкції з об'єднання квартир №2 та №3 в одну квартиру та з розширенням існуючого коридору. Рішення вступило у законну силу. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України та спеціальними Законами та підзаконними нормативно-правовими актами в сфері містобудівної діяльності. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. [PERSON] до ч. 2 ст. 383 ЦК Українивласник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила) переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Згідно ст.ст. 100, 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і приміщення провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Такий дозвіл необхідний для перевірки дотримання вимог будівельних, пожежних та санітарних правил. За відсутності вказаного дозволу перепланування та переобладнання слід вважати самовільним. Відповідно до п. 1.4.1 «Правил користування будинками та прибудинковими територіями», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачі, в порушення зазначених норм законів, самочинно обладнали металевий каркас з бетонним перекриттям та капітальну (з блоків) стіну, що перекриває вихід на горище будинку за рахунок загальної сходової клітки житлового будинку, який є спільною власністю усіх власників квартир вказаного будинку, без належного дозволу, дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки самочинно влаштовані конструкції порушують права третіх осіб щодо користування коридором загального користування, експлуатації і проживання мешканців будинку та втручання в їх особисте та сімейне життя, передбачене ст. 32 Конституції України, а також здійснене з порушенням норм чинного законодавства України. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved