Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, шлюб, зареєстрований 01 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом №134 - розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у загальному розмірі 4000,00 гривень на двох дітей щомісячно, починаючи з 26 серпня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком спільно не проживають, діти проживають з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач жодної допомоги по утриманню дітей не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстав, та пояснила, що шлюб між нею і відповідачем фактично розпався з вини відповідача. Існування такого шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, а тому бажає шлюб розірвати. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному в позовній заяві розмірі, оскільки працює та має доходи від підприємницької діяльності, які на час їхнього спільного проживання становили у середньому 5000-6000 гривень на місяць. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с. 31) Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 25), який носить формальний характер, оскільки фактично шлюбних відносин тривалий час не підтримують і їх шлюб розпався. Заходів для примирення сторони не вживають, бажання у наданні строку для примирення не виявляють. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають двох спільних дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 9 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах розміру позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Як видно з пояснень позивача і підтверджується матеріалами справи, [PERSON] зареєстрований, як приватний підриємець в м. Києві та одержує доходи, а отже, може сплачувати аліменти. Потреби позивача у коштах на утримання обох дітей становлять в середньому на місяць 5000 гривень. В той же час визначаючи розмір аліментів у межах позовних вимог, суд враховує, що відповідно до ст.128 КЗпП України розмір утримань при стягненні аліментів не може перевищувати 70% від доходу платника. Таким чином, приймаючи до уваги ту обставину, що, як видно з пояснень позивача, дохід відповідача становив у середньому в межах 5000 гривень, то максимальний розмір аліментів не може перевищувати 3500 гривень на обох дітей. Також суд приймає до уваги, що доходи відповідача не є сталими і коливаються у межах 5000 грн. на місяць, у зв"язку з чим суд вважає можливим визначити їх у твердій грошовій сумі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину підлягають до задоволення частково по 1750 гривень щомісячно на кожну дитину, а в решті позовних вимог до задоволення не підлягають. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial