Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого збільшила (а.с. 42), та в обгрунтування якого вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу син за рішенням суду залишився на проживання та виховання при позивачці, а рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №579 відповідачу було визначено порядок побачення із сином [PERSON] в першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 17:00 год. та у другу і четверту неділю місяця з 10:00 год. до 17:00 год. Однак, як вказує позивач, комісією з питань захисту прав дитини не було враховано стану здоров"я дитини та прийнято рішення без зазначення її обов"язкової участі. Просить суд встановити участь батька у вихованні сина у першу та третю неділю кожного місяця з 10:00 год. до 13:00 год. за місцем проживання дитини, за попередньою домовленістю з матір"ю дитини та у її присутності, а також стягнути на свою користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали повністю та заперечили проти його задоволення. Представник відповідача - органу опіки та піклування Житомирської міської ради - позов підтримав. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Після розірвання шлюбу між батьками син, за рішенням суду, залишився на проживання при матері (а.с. 6). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №579 від 04.12.2013р. відповідачу було визначено порядок побачення із сином [PERSON] в першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 17:00 год. та у другу і четверту неділю місяця з 10:00 год. до 17:00 год. (а.с. 8). Однак, [PERSON] просить суд встановити участь батька у вихованні сина у першу та третю неділю кожного місяця з 10:00 год. до 13:00 год. за місцем проживання дитини, за попередньою домовленістю з матір"ю дитини та у її присутності. Мотивує позов тим, що син [PERSON] хворіє на епілепсію, в зв"язку з чим потребує її постійного нагляду. Також вказує, що пройшла спеціальні курси з надання першої медичної допомоги, знає, які ліки у випадку приступу треба дати дитині та яку надати допомогу, а відповідач цього не знає. Як встановлено з матеріалів справи, дитина [PERSON], [INFO], перебуває на диспансеному обліку у невролога з діагнозом: симпоматична епілепсія у вигляді простих абсенсів. Постійно наглядається та отримує лікування. Станом на 28.02.2014р. у дитини судомні напади не спостерігалися протягом двох років (а.с. 25). Згідно довідки Житомирської міської організації Червоного Хреста, [PERSON] 23 березня 2014 року пройшла курси по навчанню навичкам надання першої допомоги (а.с. 31). Заперечуючи проти позову. відповідач [PERSON] вказав, що теж пройшов такі курси, прагне брати участь у вихованні, розвитку та лікуванні сина, має постійне місце роботи, стабільний дохід та сплачує аліменти, однак, позивач йому перешкоджає: за все літо він жодного разу не бачися із сином і зустрівся лише один раз у вересні. Окрім того вказав, що син [PERSON], не дивлячись на діагноз, відвідує звичайну школу, самостійно грається в дворі, тому вважає, що він може брати сина на прогулянки і проводити з ним встановлений рішенням виконкому час без нагляду матері. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, а атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач та її представник не надали переконливих доказів, які б давали суду підстави для зменшення часу побачень з сином та проведення таких побачень в присутності матері. Проходження позивачкою курсів по навчанню навичкам надання першої допомоги не може бути підставою для задоволення позову, оскільки відповідач також пройшов такі курси 29 березня 2014 року, що стверджується відповідною довідкою Житомирської міської організації Червоного Хреста (а.с. 41). З цих підстав суд відмовляє в задоволенні позову, а також враховує, що позивач [PERSON], звертаючись до суду із цим позовом, не заявила вимог про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №579 від 04.12.2013р. стосовно визначення порядку побачення відповідача із сином, а тому це рішення є чинним, ніким не скасованим і таким, що підлягає до виконання батьками.

Outcome: dismissed