Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягнути аліменти з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO] за минулий час у розмірі 16000 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду не з'явився, заяв чи клопотань до суду не подавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставин. 20.03.2004 року між позивачем та відповідачем, Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворівського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб, актовий запис №131, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу, наявною в матеріалах справи ( а.с. 5). Від даного шлюбу народилась дитина- донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де батьком записано - [PERSON] відповідача по справі, наявною в матеріалах справи ( а.с. 4). На даний момент шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припиненні. Позивач в позові посилається на те, що з січня 2011 року відповідач почав ухилятися від обов'язку утримання неповнолітньої дитини. В матеріалах справи наявна копія розписки відповідача, якою він зобов'язується надавати грошові кошти на утримання дитини ( а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи наявна довідка, що позивач по справі - [PERSON] є інвалідом другої групи( а.с. 6). В матеріалах справи міститься розписка, в якій [PERSON] зобов'язується 24 числа кожного місяця надавати [PERSON] грошові кошти на утримання доньки [PERSON], але не вказано в якій саме сумі ( а.с.10). Також в матеріалах справи міститься розписка [PERSON], в тому що вона отримала від [PERSON] грошові кошти на утримання дитини [PERSON] за пів місяця січня в розмірі 1 000 грн., за лютий отримала 2000 грн. ( а.с.11). Суд критично ставиться до позиції позивача, що дані розписки підтверджують домовленість між позивачем та відповідачем щодо сплати аліментів в сумі 2000грн. в місяць, оскільки дані розписки таких відомостей не містять. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідноговіку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до п.17 ч.4Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як зазначає позивач в позові, вона неодноразово зверталась до відповідача з питанням про надання матеріальної допомоги позивачу на утримання спільної дитини. На теперішній час згоди про добровільну сплату аліментів між батьками не досягнуто. Судом приймається, до уваги, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Позивач просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання спільної дитини, починаючи з 15.02.2002 року у розмірі 16 000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позов до суду було подано позивачем 06.08.2014 року, а також судом приймається до уваги той факт, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку із ухиленням відповідача від їх сплати ,таким чином позовні вимоги слід задовольнити частково та присудити стягнення аліментів від дня подання позовної заяви до суду. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного і

Outcome: partial