Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з 18.07.1997 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем вони припинили у вересні 2015року. Причиною розпаду сім'ї є втрата взаєморозуміння між ними, в них різні характери та погляди на сімейне життя , через що між ними виникають сварки та непорозуміння. Вони з відповідачем стали чужими людьми та кожен з них живе своїм життям, між ними відсутні почуття любові і поваги один до одного, мешкають окремо та спільне господарство не ведуть. Тому вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно та поновленню не підлягає, просить шлюб між ними розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволені позову наполягала, зазначила що шлюб з відповідачем існує виключно формально та збереження шлюбу не можливо, просила шлюб між ними розірвати з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив що судом надавався строк на примирення, однак через позицію позивача не зміг досягнути примирення з нею, просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 257 (л.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (л.с.5,6 - копія свідоцтва про народження). Ухвалою суду від 29.02.2016 року сторонам надавався строк для примирення, але примирення не відбулося. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулася з цим позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved