Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 08.10.2002 року; від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 13.07.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1485,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.10.2002 року - з дня розірвання шлюбу з відповідачем і до повноліття дитини, посилаючись на те, що сторони проживають окремо; відповідач, як батько дитини, фактично ухиляється від матеріального утримання дитини і належної матеріальної допомоги добровільно не надає, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати; суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень позивачки вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 08.10.2002 року; від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.9-11). Як стверджує позивачка, відповідач [PERSON] є працездатною особою, спроможний виконувати свій обов»язок щодо матеріального утримання доньки [PERSON]; інших утриманців відповідач не має; будь-яких утримань за виконавчими документами на користь третіх осіб з нього не відбувається. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення позивачки, відсутність заперечень відповідача по суті питання, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - доньку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1485,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. При цьому, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий час - з 08.10.2002 року по 12.07.2016 року - не доведені в судовому засіданні належними доказами, позивачка [PERSON] раніше з аналогічними позовами до суду не зверталась, тому в задоволенні позову в цій частині вимог має бути відмовлено.

Outcome: partial