Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 10 грудня 2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрували у відділі РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області, актовий запис № 1388. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що подружнє життя не склалося, протягом останнього часу виникали конфлікти, сварки, непорозуміння. Крім того, відповідач ігнорував думку позивачки, не задумувався про утримання сімї, принижував, вульгарно називав та дорікав що вона погана дружина. В результаті згасло кохання та теплі сімейні відносини. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10 грудня 2004 року відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1388 (свідоцтво серії [NUMBER]). Від шлюбу у подружжя народились двоє дітей : донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]) та син - [PERSON], [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER]). Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що дійсно, між сторонами втрачено почуття любові взаєморозуміння та поваги один до одного, позивачка та відповідач не підтримують шлюбних відносин, а тому шлюб носить формальний характер. Наданий подружжю строк на примирення їх не примирив. Вони проживають порізнь в різних населених пунктах, стосунки не підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved