Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

11 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту сумісного проживання з її покійним чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] та встановлення факту її перебування на утриманні в нього на час його смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що з 15 лютого 1969 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [INFO] останній помер у м. Ровеньки Луганської області. 13 травня 2020 року вона отримала свідоцтво про смерть чоловіка чинного на території України зразка. Вона звернулася до Слов`янського об`єднаного пенсійного фонду з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено з тих підстав, що довідки про спільне мешкання, які були видані на непідконтрольній Україні території є недійсними і їй необхідно звернутися до суду за захистом своїх прав. Зазначає, що вона була членом сім`ї годувальника, його допомога була для неї постійним джерелом засобів до існування, оскільки чоловік отримував пенсію у значно більшому розмірі і дохід чоловіка основним в їх сім`ї. В зв`язку з чим просить встановити факт, що вона з чоловіком [PERSON] , [INFO] постійно сумісно мешкали до моменту його смерті [INFO] та що вона знаходилася на його утриманні. Заявниця [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилася, в заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник заявника Попкова О.В., яка діє на підставі ордеру серії ДН № 140102 від 21 січня 2021 року, до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала вимоги [PERSON] , просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість на адресу суду надійшов відзив на заяву в якому голова комісії з припинення управління Литвиненко О.В. просила відмовити в задоволенні заяви [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки заявниця є пенсіонером, отримує пенсію за віком при повному стажі у встановлених законом межах, що дозволяє їй забезпечувати особисті потреби. Заінтересована особа звертає увагу суду, що доказів на підтвердження інших регулярних видатків, наприклад, пов?язаних зі станом здоров?я чи іншими потребами, які б фінансувалися за рахунок коштів померлого чоловіка, немає, жодних належних та допустимих доказів, як того вимагає закон, а саме ст. ст. 76-81 ЦПК України, на підтвердження своїх вимог щодо перебування на утриманні [PERSON] заявниця не надала, та вказані обставини не дають підстав для висновку про її перебування на утриманні чоловіка. Посилаючись на норми Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого указом Президента України, ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 10, п. п. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. ч. 2, 3 ст. 75 Сімейного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», Слов`янське ОУ ПФУ дійшло висновку, що правові підстави для встановлення факту перебування заявниці на утриманні її померлого чоловіка відсутні. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15 лютого 1969 року виданого Ровеньківським будинком одружень Луганської області, [PERSON] , 1943 року народження та [PERSON] , 1946 року народження уклали шлюб 15 лютого 1969 року, про що було складено відповідний актовий запис № 80 (а.с.9). Зареєстрованим місцем проживання заявниці [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 18 вересня 2001 року було [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів та копією домової книги для прописки громадян (а.с. 3-4, 7-8, 12-15). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 травня 2020 року Слов`янським районним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у м. Ровеньки Луганської області (а.с.6). Відповідно до довідки № 5 від 18 березня 2020 року виданої начальником управління справами адміністрації м. Ровеньки, [PERSON] , на момент смерті чоловіка [PERSON] , мешкала разом з ним за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно з актом від 18 березня 2020 року, затвердженого начальником управління справами адміністрації м. Ровеньки, сусіди заявниці [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] на день його смерті [INFO] (а.с.11). Як вбачається з довідки про доходи № 7031560919021022 від 18.01.2021 року, виданої Слов?янським ОУ ПФУ [PERSON] знаходиться на обліку в Слов?янському ОУ ПФУ в Донецькій області та у січні 2021 року отримана нею пенсія за віком склала 2782,69 грн. З довідки, виданої Слов?янським ОУ ПФУ, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] отримував виплату пенсії за віком у розмірі 13068,96 грн (а.с.17). Тобто, померлий годувальник [PERSON] мав пенсію значно більшу ніж у [PERSON] , і його допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ані отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Приймаючи до уваги довідку № 5 від 18 березня 2020 року виданої начальником управління справами адміністрації м. Ровеньки та акт від 18 березня 2020 року, затвердженого начальником управління справами адміністрації м. Ровеньки про фактичне проживання з померлим, суд виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країні, у тому становищі, в якому опинилася заявниця, вона була позбавлена можливості отримати офіційні документи на підтвердження спільного мешкання зі своїм чоловіком, а тому звертаючись до суду, надала усі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Така позиція висловлена у Рішенні Європейського Суду по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10 травня 2001 року, де також у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): "Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців цієї Території». Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту. На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в довідці № 5 від 18 березня 2020 року виданої начальником управління справами адміністрації м. Ровеньки та акті від 18 березня 2020 року, затвердженого начальником управління справами адміністрації м. Ровеньки про фактичне проживання з померлим, а саме, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , мешкала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-VI), члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. За правилами п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне\~страхування». Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Як встановлено судом та підтверджено відповідними письмовими доказами, під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, заявник перебувала на утриманні чоловіка, оскільки він отримував пенсію значно вищу ніж розмір її пенсії, і дохід чоловіка був основним в їх сім`ї. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією родиною, а пенсія останнього була для заявниці [PERSON] постійним і основним джерелом\~засобу\~існування.\~Суду надано достатньо доказів в обґрунтування зазначених доводів заявниці, пенсія померлого [PERSON] дійсно значно перевищувала розмір пенсії заявниці, а отже заперечення зацікавленої особи з цього приводу є безпідставними. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявниці, оскільки дозволить їй використати своє право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання факту спільного мешкання [PERSON] та [PERSON] та перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved