Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

07.11.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 28.08.1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №273. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2016 року, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 29.11.2017 року та справу призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 31.01.2018 року надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення до 02.05.2018 року. 09.07.2018 року ухвалою суду відновлено провадження у даній справі у звязку з закінченням строку для примирення. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, оскільки примиритися з відповідачем не вдалося. Відповідач в судове засідання зявився, просив відмовити в позові для збереження сім"ї. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, суд встановив, що з 28.08.1999 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 8. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], а.с.- 9-11. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають, спору стосовно місця проживання дітей не мають. Оцінка суду. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого порушені особисті немайнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку . Доводи відповідача про можливість збереження шлюбу є неспроможними і необгрунтованими, тому судом до уваги не беруться. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити і шлюб необхідно розірвати. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України.

Outcome: approved