Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

2 квітня 2015 року, [PERSON], звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом від 23.05.2013 р. (реєстр. № 882), після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] р. на 53/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,6058 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], які належали рідному брату померлого [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO] р. та після смерті якого відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно, яке за життя в нотаріальному порядку 16.05.2013 р. прийняв в порядку спадкування за законом батько позивачки [PERSON], який помер [INFO] р. і відповідно не встиг оформити необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно брата, у зв'язку з чим, позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила суд, слухати справу за її відсутності (а.с. 65). Представниця відповідача Овідіопольської с/р в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але надіслала до суду заяву, в якій повністю визнала позов та просила суд розглянути справу за його відсутністю (а.с. 64,66,67). Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 2/2014, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із статтею 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як передбачає стаття 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ст.1235 ЦК України - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Стаття 1247 ЦК України передбачає, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України, яка вказує, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до п. 2 РозділуVII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» № 3613-VI від 07.07.2011 р. - земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року - вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного кадастру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Пунктами 49,50 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 р., поземельна книга ведеться за встановленою формою, заводиться під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж). Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Дата відкриття поземельної книги - є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги - є кадастровий номер земельної ділянки. Суд встановив, що [INFO] р. помер [PERSON], який є рідним братом [PERSON] і після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді : 53/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : [ADDRESS], які належали померлому на підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 09.09.1987 р. та на земельну ділянку площею 4,6058 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 24.07.2003 р. (а.с. 10-13). Вищевказану спадщину після смерті [PERSON] - прийняв його рідний брат [PERSON] звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою № 65 від 16.05.2013 р. та заявою № 67 від 21.05.2013 р. з проханням про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, однак не встиг отримати вищевказані свідоцтва про право на спадщину законом на вищевказане спадкове майно у зв'язку зі своєю смертю [INFO] р., тобто через два місяці після прийняття ним спадщини за законом після смері брата, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2013 р. (а.с. 27,28). За життя [PERSON], померлого [INFO] р., він склав нотаріально-посвідчений заповіт від 23.05.2013 р. (реєстр. № 882), відповідно до умов якого, усе її нерухоме та рухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що йому на день смерті буде належати і на що він за законом матиме право - заповідав позивачці [PERSON] (а.с. 7). Звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами, позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на певне спадкове нерухоме майно, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 53/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,6058 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] - нотаріусом було відмолено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке за життя не отримав спадкодавець (а.с. 15,43,46,50,54). Аналізуючи приписи статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Таким чином, враховуючи приписи вищевказаних норм Закону - суд вважає, що спадкодавець [PERSON] в законному порядку прийняв спадщину за законом після смерті свого рідного брата [PERSON], померлого [INFO] р. однак не встиг отримати необхідні правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно у зв'язку зі своєю смертю [INFO] р. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved