Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є матір'ю доньки [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Батько [PERSON], своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманні дитини не виконує, не здійснює жодних дій спрямованих на їх виконання. Позивач неодноразово переконувала відповідача спілкуватись з дитиною, але цього робити він не бажає, не цікавиться розвитком дитини, не дбає про її інтереси. Просить суд позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Стягувати з [PERSON], на її користь, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивач в судове засідання з'явилась позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, поважної причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що 23.12.2010 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Сімферополь АР Крим від 23.12.2010 року. [PERSON] та [PERSON], є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER]. Відповідно до висновку №01-23/2739 від 18.09.2017 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Як вбачається із даного висновку [PERSON] ухиляється від виховання дочки [PERSON], утримання не здійснює, навчанням та здоров'ям не цікавиться. Таким чином, у матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки [PERSON], щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки. Отже, судом встановлено, що відповідач на великому проміжку часу не проявляв до дитини батьківської любові та турботи, не спілкувався з дитиною, не цікавився її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв'язку з дитиною. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов'язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від виконання, свідомо нехтує ними. Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дочки. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дитини відповідачем, про його ухилення від виконання своїх обов'язків та про необхідність позбавити його батьківських прав в інтересах малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Окрім цього, з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь держави в сумі 640грн. 60 коп.

Outcome: approved