Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», власником якої є [PERSON], було створене в 2004 році з метою надання комп'ютерної техніки в лізинг малим підприємствам. Кризу 2008 року компанія пережила з великими труднощами, але спромоглася успішно переформувати діяльність на кредитування фізичних осіб. Товариство стабільно працювало та приносило прибуток. Але [PERSON] придбав бренд торгової мережі «Мегамакс» та зажадав направляти частину фінансових потоків товариства на фінансування діяльності «Мегамаксу». Операційний потік та доходи товариства могли обслуговувати лише основну діяльність товариства, а вартість покупки «Мегамакса», зарплати його співробітників, оренда додаткового приміщення, відсотки на новий борг, взятий на нове придбання, зменшували доходи та лізинговий портфель товариства, внаслідок чого воно стало збитковим. Виникла гостра необхідність залучати новий борг для обслуговування старих боргів. Незважаючи на ці збитки, товариство мало та має кошти, щоб розраховуватись з облігаціонерами з виплати доходу та погашення ним облігацій згідно з укладеними договорами та проспектом емісії облігацій. Але в березні 2014 року [PERSON] повідомив облігаціонерів про прийняте ним рішення не здійснювати виплати облігаціонерам. Для цього він на підставі сфабрикованих документів щодо проведення загальних зборів акціонерів здійснив відсторонення позивача, як директора товариства, та «заднім» числом за домовленістю з державним реєстратором вніс відомості до державного реєстру підприємств щодо призначення себе виконуючим обов'язки генерального директора. Після цього [PERSON] переоформив всі права на управління банківськими рахунками товариства на себе та перестав здійснювати виплати облігаціонерам товариства. Облігаціонери з метою захисту своїх прав почали звертатися до суду. [INFO] року о 13 годині в Українському національному інформаційному агентстві «Укрінформ», що розташоване по вул. Богдана Хмельницького, 8/16 (пресс-центр), відбулося термінове зібрання кредиторів ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», на якому [PERSON], як керівник ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», порушив наступні питання: 1. Причини та наслідки рейдерської атаки на підприємство, а також шляхи її припинення. 2. Проведення реструктуризації зобов'язань компанії перед держателями облігацій і часткова конвертація облігацій в акції компанії. Позивач зазначає, що під час зібрання ПрАТ «Лізинг ІТ» в особі [PERSON] привселюдно принизило його честь та гідність, порушило недоторканість його ділової репутації, повідомивши недостовірну інформацію наступного змісту: «В общем эта история с рейдерским захватом и кто в нем участвовал, а кем просто манипулировали остается на сегодняшний день не до конца разрешенной, как видите большинства людей нет (35 мин. 19 сек.)... Однозначно организатором всего - это господин [PERSON], бывший генеральный директор (36 мин. 50 сек.)... Я хочу попросить всех присутствующих вместе стать на защиту организации от рейдерства устроенного менеджментом - господином [PERSON] (1 час 03 мин. 02 сек.)...». Позивач вказує, що поширена інформація ганьбить його честь і гідність, оскільки у ній за відсутності будь-яких підстав стверджується, що позивач своїми діями, які несуть протиправний характер, здійснив рейдерську атаку на компанію, в результаті чого відповідач не виконав своїх зобов'язань перед облігаціонерами. Поширивши недостовірну інформацію, відповідач переклав відповідальність за невиконання зобов'язань перед кредиторами на позивача. Також позивач вважає, що інформація про нього є поширеною, оскільки повідомлена у ході публічного виступу ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» в особі [PERSON] облігаціонерам та представникам засобів масової інформації з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку на базі мультимедійної платформи іномовлення України «Укрінформ», тобто більш як одній особі та розповсюджена на даний час у мережі Інтернет, а саме на сайті «Укрінформ» за посиланням:[INFO]. Позивач вказує, що поширена відповідачем інформація спонукає до негативної оцінки позивача в очах громадськості, характеризує його поведінку, як невідповідну загальноприйнятим уявленням про добро і зло, як аморальну, поширена відповідачем інформація є наклепницькою, образливою, принизливою та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Позивач вказує, що у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, відповідачем є юридична особа, в якій вона працює. На підставі викладеного позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність [PERSON] інформацію, поширену 14.07.2014 року під час проведення термінового зібрання кредиторів ПрАТ «Лізинг ІТ» в Українському національному інформаційному агентстві «Укринформ», що розташоване по вул. Богдана Хмельницького, 8/16, а саме: «В общем эта история с рейдерским захватом и кто в нем участвовал, а кем просто манипулировали остается на сегодняшний день не до конца разрешенной, как видите большинства людей нет (35 мин. 19 сек.)... Однозначно организатором всего - это господин [PERSON], бывший генеральный директор (36 мин. 50 сек.)... Я хочу попросить всех присутствующих вместе стать на защиту организации от рейдерства, устроенного менеджментом - господином [PERSON] (1 час 03 мин. 02 сек.)...». Також позивач просить зобов'язати ПрАТ «Лізинг IТ» протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили провести зібрання в Українському національному інформаційному агентстві «Укрінформ» та спростувати недостовірну інформацію, яка була поширена ПрАТ «Лізинг ІТ» в той же спосіб, а саме: "Спростування інформації! 14.07.2014 року під час проведення термінового зібрання кредиторів ПрАТ «Лізинг ІТ» в Українському національному інформаційному агентстві «Укрінформ», що розташоване по вул. Богдана Хмельницького, 8/16, була поширена інформація ПрАТ «Лізинг ІТ» в особі [PERSON], в якій містились недостовірні відомості стосовно участі [PERSON] в рейдерській атаці на товариство, що унеможливило виконання своїх зобов'язань ПрАТ «Лізинг ІТ», такого змісту: «В общем эта история с рейдерским захватом и кто в нем участвовал, а кем просто манипулировали остается на сегодняшний день не до конца разрешенной, как видите большинства людей нет (35 мин. 19 сек.)... Однозначно организатором всего - это господин [PERSON], бывший генеральный директор (36 мин. 50 сек.)... Я хочу попросить всех присутствующих вместе стать на защиту организации от рейдерства, устроенного менеджментом - господином [PERSON] (1 час 03 мин. 02 сек.)...». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. [PERSON], представник відповідача та третя особа, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що його висловлювання, як керівника ПрАТ «Лізинг ІТ» під час прес-конференції «Круглий стіл. Причини і наслідки рейдерської атаки на підприємство, реструктуризація зобов'язань компанії по купону і «кіпрський сценарій» виходу організації з кризи, що відбулася [INFO] року о 13 год. в Українському національному інформаційному агентстві «Укрінформ», відеозапис якої розміщений на веб-сайті в мережі Інтернет за посиланням: [INFO], є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. [PERSON] вказує, що три наведені висловлювання вихоплені позивачем з контексту і штучно поєднані між собою, тому немає підстав для висновку, що перше висловлювання має відношення до другого висловлювання. Крім того, він зазначає, що законодавство України не містить визначення рейдерства, вказане слово не містить негативного значення, рейдерство не є кримінальним злочином. Також [PERSON] зробив заяву про застосування позовної давності, посилаючись на те, що позивач був запрошений до участі у прес-конференції, відеозапис прес-конференції був відразу викладений у мережу Інтернет, тому позивач дізнався про поширення такої інформації [INFO] року. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у червні 2016 року, тоді як до вимог про спростування недостовірної інформації, поширеної у засобах масової інформації, застосовується позовна давність в один рік. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатись в її достовірності. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Згідно ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм власну оцінку. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що [PERSON] з 13 березня 2014 року виконує обов'язки керівника ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій». [INFO] року о 13 год. в прес-ценрі Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 8/16, відбулося відкрите засідання на тему «Причини і наслідки рейдерської атаки на підприємство, реструктуризація зобов'язань компанії по купону і «кіпрський сценарій» виходу організації з кризи», відеозапис якого розміщений на веб-сайті в мережі Інтернет за посиланням: [INFO]. Організатором круглого столу (прес-конференції) було ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій». На засідання були запрошені [PERSON], [PERSON] (генеральний директор ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», якого відсторонено) та інші особи (кредитори товариства, власники облігацій товариства, ведучі співробітники товариства, представники засобів масової інформації). Судом переглянуто відеозапис вказаного засідання та встановлено, що на ньому [PERSON], як керівник ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», дійсно поширив інформацію, про яку вказує позивач, а саме здійснив наступні висловлювання: «В общем ситуация вот с этим рейдерским захватом и кто в нем участвовал, а кем просто манипулировали остается на сегодняшний день не до конца разрешенной, как видите большинства людей нет (35 мин. 19 сек.)... Однозначно организатором всего этого есть господин [PERSON], бывший генеральный директор (36 мин. 50 сек.)... Я хочу попросить всех присутствующих вместе стать на защиту организации от рейдерства, от рейдерства устроенного менеджментом, устроенного господином [PERSON] (1 час 03 мин. 02 сек.)...». Проте, аналізуючи виступ [PERSON] в цілому, в якому останнім, як керівником товариства описується ситуація, що склалася в товаристві (проблеми товариства, винні на його думку у їх виникненні особи, шляхи подолання таких проблем), суд приходить до висновку, що наведені висловлювання є оціночними судженнями [PERSON], як керівника ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», які не містять фактичних даних та є оцінкою дій менеджменту товариства, в тому числі й дій його колишнього керівника, позивача по справі. Оскільки вказані висловлювання є оціночними судженнями, вони не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо позивач вважає, що ці судження принижують його гідність, честь чи ділову репутацію, позивач вправі скористатися наданим йому законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм власну оцінку. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed