overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

14.07.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 02.04.2014 року він відповідно до кредитного договору № 1735/14-Ф2 надав відповідачеві кредит в сумі 3 000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,13 % від залишку кредиту за кожен день користування. Відповідач зобовязання належним чином не виконав і станом на 06.07.2017 р. має заборгованість за кредитом 1993,536 грн., нараховані відсотки за користуванням кредитом у розмірі 2578,63 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн., які просив стягнути з відповідача на його користь. 28 жовтня 2017 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява від представника позивача про стягнення заборгованості за кредитом 1 993,53 грн., нараховані проценти за користуванням кредитом за період з 16.10.2014 року по 17.08.2017 року у розмірі 2 687,48 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн., а всього 6 281,01 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, але надала заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи належним чином, але до суду не з"явився, причини неяки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що 02.04.2014 року позивач відповідно до кредитного договору № 1735/14-Ф2 надав [PERSON] кредит в сумі 3 000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,13 % від залишку кредиту за кожен день користування. На 28.10.2017 року сума заборгованості складає 4 681,01 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1600грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

14.07.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки не проживає в ньому з 2002 року без поважних підстав. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позов визнає, за вказаною адресою дійсно не проживає та не приймає участі в сплаті комунальних платежів. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордеру № 72/95 [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 11.06.2021 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.06.2021 року підтверджується факт того, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2002 року (а.с. 9). Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

14.08.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 13.10.2000 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 336. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння різні інтереси, втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимогу визнає та підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 13.10.2000 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 336. (а.с.11). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 14.08.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

14.08.2014 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що 27 вересня 2008 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2008 року. Під час проживання у шлюбі у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Однак, спільне життя у сторін по справі не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні непорозуміння та неприязні стосунки між ними, у зв'язку із чим виникали постійні скандали та сварки. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Наявний між сторонами спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, позивач має намір вирішувати у судовому порядку окремо від позову про розірвання шлюбу. Спору з приводу утримання та місця проживання дитини між сторонами немає. У зв'язку із вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання сторони не з"явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, а відповідач - не заперечує щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 27 вересня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2008 року (а.с.3). Від сумісного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), батьком та матір»ю якого записані сторони по справі. Подальше спільне проживання як подружжя і збереження шлюбу є неможливим, шлюбно-сімейні відносини сторін припиненні. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки доведено, що між сторонами припинилися шлюбно-сімейні відносини, жодна із сторін не бажає зберегти шлюб, шлюб існує лише формально, підстав надавати сторонам строк для примирення судом не виявлено, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі з липня 2011 року до червня 2014 року. В даному шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги їй не надає. При цьому в неї відсутні кошти для забезпечення достатнього життєвого рівня сім ї. В зв'язку з цим, вона, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свою позовну заяву з врахуванням уточнень підтримала у повному обсязі, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав, пояснивши, що на даний час шукає роботу, та погодившись на стягнення аліментів в заявленому позивачем розмірі. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в цивільному шлюбі з липня 2011 року до червня 2014 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Ці обставини сторони визнали в судовому засіданні, а тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. В даний час відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги їй не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач на даний момент не працює, а тому розмір аліментів необхідно встановити у твердій грошовій сумі. Обставин, які перешкоджали б виплаті аліментів відповідачем не встановлено. Розмір заявлених позивачем аліментів є розумним та достатнім. З відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову, так як позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також необхідно допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України. З урахуванням зазначеного, відповідно до вимог ст.ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернулась з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування у вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям та здоров'ям своєї дитини, ухиляється від її виховання та матеріального утримання, не піклується про її стан здоров'я. Вихованням та забезпеченням дитини займається позивач, її співмешканець та мати. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач жодним чином не піклується про свого сина та не цікавиться ним. Рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради № 170 від 22.09.2014 року затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Даний висновок мотивований тим, що відповідач, під час бесіди на комісії з питань захисту прав дитини, яка відбувалась 16.09.2014 року, наголошував на своєму бажанні приймати участь у вихованні сина, піклуватися про нього, утримувати матеріально. Проте, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач жодним чином не змінив свого ставлення до дитини. Зазначені вище обставини повністю підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме: довідками з ДНЗ № 69, ЗОШ № 27, актами КП «ЖЕК-6» та розрахунком заборгованості із сплати аліментів.. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин, суд вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

14.08.2014року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, який проживає за адресою: [ADDRESS] підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вона має борг, який виник за період з 01.01.2008року по 31.07.2014року і складає суму у розмірі 4466,75грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 243,60грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та позовні вимоги визнають у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „ Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.01.2008року по 31.07.2014року і складає суму у розмірі 4466,75грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER], відкритого на ім'я відповідача. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 09.06.2009 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, при житті на випадок смерті батько залишив заповіт, яким заповів належний йому сертифікат на право на земельну частку ( пай) їй, а будинок в с. Злинка Маловисківського району -[PERSON]. В установлений законом строк до нотаріальної контори вона не звернулася так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, а отже вважала, що спадщину прийняла. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Третя особа в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 09.06.2009 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ФП № 101511. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № 754, площею 3,65 га., що розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія І-КР №038622. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів [PERSON] будинок № 62 по вул. Дзержинського в с. Злинка , а [PERSON] сертифікат на право на земельну частку ( пай) . Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, відповідно до ст.. 1234 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернулася 13.08.2015, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, позивач є спадкоємцем за заповітом померлого, який на день смерті проживав біля неї, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

14.08.2015 року позивачка [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача Рогізківської сільської ради про визначення судом додаткового строку , достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON], мотивуючи позов тим, що вона не знала про наявність заповіту. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю і пояснила, що [INFO] року помер її дядько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно і який все своє майно заповідав її, і на яке вона до цього часу не отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що вона з поважної причини пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки на момент відкриття спадщини була неповнолітня і про наявність заповіту довідалася від мами лише у 2015 році. Позивачка [PERSON]стверджує, що спору за спадкове майно немає.. Дружина померлого спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла і на неї не претендує. Позивачка просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, сільський голова села Рогізка направив до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року.Строк для прийняття спадщини закінчився 26.06.2006року. З копії заповіту вбачається, що померлий [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] (а.с.5). Із заяви [PERSON] вбачається, що вона спадщину після смерті чоловіка не прийняла і на неї не претендує ( а.с.14). З показів позивачки у суді вбачається , що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Із заяви відповідача - сільського голови села Рогізка - вбачається , що відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved