Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

19 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В своїй позовній заяві позивач послався, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP32651284 від 12.05.2005 року [PERSON] 12.05.2005 року отримала кредит у розмірі 1807,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язання перед банком та умов договору відповідачка [PERSON] не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2014 року має заборгованість - 22068,64 грн., яка складається з наступного: 1306,84 грн. - заборгованість за кредитом; 6956,48 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 12278,24 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківський послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1027,08 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі - 22068,64 грн. за кредитним договором № DNH4KP32651284 від 12.05.2005 року, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява, в котрій він вказав, що наполягає на позовних вимогах, просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP32651284 від 12.05.2005 року 12 травня 2005 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 1807,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості на 24 місяці по 12.05.2008 року включно. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, за який приймається період з 28 числа кожного місяця у сумі 96,83 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно до Умов договору (а.с. 4). Відповідно умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Позичальник зобов'язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та строки, обумовлені договором, та зобов?язання перед банком не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № DNH4KP32651284 від 12.05.2005 року [PERSON] має заборгованість - 22068,64 грн., яка складається з наступного: 1306,84 грн. - заборгованість за кредитом; 6956,48 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 12278,24 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківський послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1027,08 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3). Статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як роз'яснено у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, майнові та інші інтереси сторін. Таким чином, у суду немає підстав для відмови позивачеві у задоволенні його позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved