overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

19.12.2014року Нікопольське комунальне підприємство „Нікопольтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 11 498 грн. 19 коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є власником квартири 34 за адресою: [ADDRESS] та користується послугами централізованого теплопостачання. Між сторонами утворилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово - комунальних послуг. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується ЗУ « Про житлово - комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року, ЗУ «Про теплопостачання» № 2633- ІV від 02.06.2005 року, Постановою КМУ «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року №630 та іншими законами та підзаконними актами. Відповідач по справі своєчасно не сплачує надані позивачем послуги згідно встановлених тарифів, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014 року утворилася заборгованість за теплову енергію у розмірі 11 498 грн. 19 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір. Представник позивача, Шлаган М.М, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 23,33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов'язаний щомісяця сплачувати рахунки на пізніше 20 числа наступного місяця. Як встановлено судом, відповідачка є споживачем теплової енергії. Проте, своєчасно не сплачує надані позивачем послуги згідно встановлених тарифів. Так, відповідно до розрахунку за відповідачем станом на 25.11.2014 року значиться заборгованість у сумі 11 498 грн. 19 коп. (а.с. 3). Враховуючи наданий суду розрахунок заборгованості відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. сплачені останнім при подачі позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

19.12.2014 року Нікопольське комунальне підприємство „Нікопольтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є квартиронаймачем (власником) квартири [ADDRESS] та користується послугами централізованого теплопостачання. Між сторонами утворилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово - комунальних послуг. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується ЗУ « Про житлово - комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року, ЗУ «Про теплопостачання» № 2633- ІV від 02.06.2005 року, Постановою КМУ «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року №630 та іншими законами та підзаконними актами. Відповідач по справі своєчасно не сплачує надані позивачем послуги згідно встановлених тарифів, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014 року утворилася заборгованість за теплову енергію у розмірі 9 145 грн. 63 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 23,33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов'язаний щомісяця сплачувати рахунки на пізніше 20 числа наступного місяця. Як встановлено судом, відповідач є споживачем теплової енергії. Проте, відповідач своєчасно не сплачує надані позивачем послуги згідно встановлених тарифів. Так, згідно розрахунку за відповідачем станом на 25.11.2014 року значиться заборгованість у сумі 9 145 грн. 63 коп. (а.с.3). Враховуючи наданий суду розрахунок заборгованості відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

19.12.2016 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів: [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO] у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , мотивуючи позов тим, що у вересні 2016 року розірвала шлюб з відповідачем.Проживає з синами окремо від відповідача.Відповідач добровільно аліменти не сплачує. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов і пояснила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 2007 року по 2016 рік.Від шлюбу народилося двоє синів:[PERSON] - [INFO] та [PERSON],[INFO] проживають з нею, знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.Він працездатний, періодично їздить на заробітки, його доходи нестабільні, а тому вона просить стягнути аліменти на дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно.Просить позов задоволити. Відповідач визнав позов частково.Пояснив, що він від дітей не відмовляється, буде їм допомагати матеріально по можливості.В даний час не працює, шукає роботу, а тому платити щомісячно по 600 гривень на кожного сина у нього немає можливості.Підтвердив, що інших дітей, крім [PERSON] та [PERSON] у нього немає, аліменти він нікому не платить. Постійної роботи не має.За вересень та половину жовтня 2016 року він заробив 10000 гривень.Просить позов задоволити частково. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.З відповідача в користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі по 600 гривень щомісячно на кожного сина до досягнення ними повноліття і ось чому. Як вбачається з копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] являються синами відповідача. Як вбачається з пояснень позивачки у суді, і це ніким не оспорюється, сини проживають з нею у селищі Чечельник і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до її повноліття. Як вбачається з пояснень сторін у суді відповідач працездатний, не платить нікому аліменти. Як вбачається з пояснень відповідача у суді він при бажанні може працювати і отримувати достойну заробітну плату. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою позивачки визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаюючи розмір аліментів на дітей, суд відповідно до вимог ст.182 СК України враховує матеріальне становище дітей та сторін, а також те, що у відповідача крім [PERSON] та [PERSON], інших дітей немає, його матір отримує пенсію. Отже, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до висновку,що позов повністю підлягає до задоволення. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за вимогу стягнути аліменти на утримання синів, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України 551.20 гривню судового збору необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

19.12.2016року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього вони мають борг, який виник за період з 01.10.2013року по 31.10.2016року і складає суму у розмірі 1978,21грн. Позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, у встановленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не сповістили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в будинку за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.10.2013року по 31.10.2016року і складає суму у розмірі 1978,21грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 18387 відкритого на ім'я відповідача. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн.00коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

19.12.2016року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього вони мають борг, який виник за період з 01.12.2015року по 30.09.2016року і складає суму у розмірі 1888,59грн. Позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1378,00грн. У судове засідання представник позивача не з*явився до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, у встановленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не сповістили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в будинку за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.12.2015року по 30.09.2016року і складає суму у розмірі 1888,59грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 30928 відкритого на ім'я відповідача. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн.00коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

19.12.2018 року [PERSON] товариство «Одесаобленерго» (надалі АТ «Одесаобленерго") в особі представника (за довіреністю) [PERSON] звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача вартість електичної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в сумі 19483,24 гривень та судові витрати в розмірі 1762 гривні. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 04 лютого 2017 року уповноваженими працівниками АТ Одесаобленерго в присутності [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

19.12.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Коропського районного суду від 19.11.2019 року у справі № 735/1261/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки він сплатив заборгованість за кредитом, а тому вважав, що в судове засідання йому з`являтись не потрібно. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. В судове засідання представник позивача не з`явився. Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 288 ЦПК України: Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як встановлено в даному судовому засіданні, відповідач [PERSON] 05.11.2019 року повністю сплатив заборгованість за кредитним договором, що підтверджується квитанціями про оплату. Крім того, згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] станом на 25.11.2019 року заборгованості перед банком не має. Отже, на час розгляду справи був відсутній предмет спору, а тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. В той же час, оскільки заборгованість було погашено після звернення банку до суду, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обгрунтування позову посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, на даний час ніде не працює, стабільного доходу не має, тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питання про примусове стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 гривень щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Згідно судового доручення Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області було допитано та відібрано пояснення у відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів у розмірі про який просить позивачка, пояснив, що сплачувати аліменти у більшому розмірі не має змоги, оскільки на даний час ніде не працює, стабільного доходу не має. Суд, враховуючи позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у шлюбі, який був зареєстрований Мислятинською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 18 жовтня 2002 року. На даний час шлюб розірвано. У шлюбі у них народилися спільні діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей. З довідки виданої виконавчим комітетом Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 20.03.2014 року №189 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] разом із сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час місця роботи та постійного доходу не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 03 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 16. Від спільного життя народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судовому засіданні позивач [PERSON] Позов підтримала з підстав зазначених у позові, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 03 червня 2008 року, але шлюбні відносини припинили у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

19 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (вперше), в якому вказала, що 25 жовтня 1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ними втрачене почуття кохання, чоловік справами сім"ї не цікавиться, спільне господарство не ведеться, за період шлюбу вони зрозуміли, що являються чужими людьми, примирення між ними не можливе. Майновий спір відсутній. Місце проживання сина ними визначене, син [PERSON], [INFO] залишається проживати з [PERSON]. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають з січня 2014 року, в зв'язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для позивача істотне значення, а тому шлюб прохає розірвати. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського управління юстиції, актовий запис за № 91. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки з січня 2014 року, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Спір про розподіл майна відсутній. Місце проживання сина ними визначене, син [PERSON], [INFO] залишається проживати з [PERSON]. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх неповнолітньої дитини, шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають.

Outcome: approved