Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому прохають встановити факт проживання однією сім'єю разом з померлим [INFO] [PERSON] на момент смерті останнього. Заявлені позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] при виконанні трудових обов'язків на підприємства ВАТ «Петромихайлівське» з [PERSON], [INFO], стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого останній помер. Позивачу [PERSON] померлий приходиться сином, і одночасно є братом інших позивачів у справі. 04.04.2013 року позивачами, як членами сім'ї загиблого, до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вільнянському районі Запорізької області було подано заяву про відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертельним випадком на виробництві. Проте письмовою відповіддю позивачам було відмовлено та повідомлено, що для отримання одноразової допомоги їм необхідно надати докази на підтвердження факту проживання однією сім'єю разом з померлим [PERSON] на день його смерті. Отже, посилаючись на спір, що виник між ними та відповідачем, позивачі прохають суд задовольнити позов та встановити факт їх проживання однією сім'єю разом з померлим [PERSON] на момент смерті останнього. В судовому засіданні позивачі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник - [PERSON] позов підтримали, прохають суд його задовольнити. Представник позивачів - адвокат [PERSON] пояснив, що [PERSON] в період з 06.03.2002 року до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований в кімнаті [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON], братами та сестрою, які є позивачами у справі. При цьому представник позивачів зазначає, що кімнати [NUMBER] та [NUMBER] було об'єднано в одну з метою розширення. На підтвердження надав довідку, видану виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за вих. № 278, довідку, видану ВАТ «Петромихайлвське» за вих. № 538. Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вільнянському районі Запорізької області - Марков Ю.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що надані позивачами довідки на підтвердження факту проживання однією сім'єю разом з загиблим, - є недійсними, оскільки [PERSON] на день загибелі дійсно мешкав за адресою: [ADDRESS], проте один, а позивачі проживали разом за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх заперечень надав суду довідки, видані Виконавчим комітетом Петро-Михайівської сільської ради Вільнянського району за вих. № 35 від 13.01.2003 року, за вих. № 322 від 08.04.2013 р., за вих. № 323 від 08.04.2013 р. Вважає, що будь-які інші докази на підтвердження даного факту сумісного проживання позивачів та [PERSON] відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні позову прохає відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків: Частиною 1 ст. 256 ЦПК України наведений вичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому засіданні. А положеннями ч.2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути також встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Своє звернення до суду позивачі обґрунтовують тим, що вони як члени сім'ї [PERSON], який загинув при виконанні трудових обов'язків, мають право на отримання виплат згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV. Проте, для подальшого вирішення питання щодо отримання передбачених законом виплат, їм необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім'єю разом з загиблим на день його смерті. Частиною 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV» передбачена можливість виплати одноразової допомоги членам сім'ї потерпілого у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку. Отже встановлюваний позивачами факт суд розцінює як одну із складових, що породжує юридичні наслідки. При цьому суд зазначає, що оскільки інші обов'язкові умови для можливості отримання виплат, які передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV» - позивачами не встановлюються, то суд розглядає справу виключно в межах заявлених вимог. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Відповідачем в судовому засіданні визнається та не спростовується факт того, що [INFO] з [PERSON], [INFO], при виконанні трудових обов'язків на підприємстві ВАТ «Петромихайлівське» стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого останній помер. Вищезазначене підтверджується актом № 01 про нещасний випадок від 16.01.2003 року та Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 21-25). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17.04.2013 року з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вільнянському районі Запорізької області на користь матері загиблого [PERSON] - [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди було стягнуто 50 000 грн. (а.с. 66-71). Факт того, що загиблий був сином позивача [PERSON], та братом позивачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи ( а.с. 26-29, 100-102 ). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою позивача [PERSON] пояснила. Після служби в армії [PERSON] оселився в гуртожитку, розташованому в с. Петро-Михайлівка Вільнянського району, за адресою: [ADDRESS]. А [PERSON] разом з іншими дітьми, які є позивачами у справі, проживала поруч в кімнаті [NUMBER]. Потім вони об'єднали ці дві кімнати в одну і проживали однією родиною, вели спільне господарство. Свідку відомо, що свою заробітну плату [PERSON] приносив та віддавав матері. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач [PERSON] є її чоловіком. Підтвердила, що коли брат її чоловіка - [PERSON] повернувся з армії, то оселився та проживав в двокімнатній кімнаті в гуртожитку разом з матір'ю та іншими позивачами. Їй відомо, що цю кімнату вони об'єднали в одну спільну з двох однокімнатних кімнат [NUMBER] та [NUMBER], що знаходились поруч. Позивач [PERSON] та всі її діти разом з [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство. Проте, коли вона вийшла заміж за [PERSON], то одразу ж після весілля він виїхав від рідних і переїхав до неї. Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні паспорта свідка [PERSON], позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з нею 21.02.2002 р., що підтверджено наявною відміткою в паспорті свідка (а.с. 90-92). Отже, з врахуванням пояснень свідка [PERSON], встановлені в судовому засіданні обставини стосовно того, що смерть [PERSON] настала [INFO], тобто вже після весілля позивача [PERSON], дають суду підстави вважати, що на день смерті [PERSON] позивач [PERSON] сумісно з ним вже не проживав, а проживав окремо разом зі своєю дружиною. Що стосується сумісного проживання інших позивачів разом з померлим [PERSON] на день його смерті в двокімнатній кімнаті, яка була об'єднана з двох однокімнатних, то цей факт, окрім вищезазначених пояснень свідків, також підтверджено наступним: Згідно наказу № 127 від 11.06.2001 року, виданого ВАТ «Петромихайлівське» [PERSON] була переселена в кімнату [NUMBER]. В довідці, виданій ВАТ «Петромихайлівське» за вих. № 538 від 25.07.2009 року, зазначено, що кімнати [NUMBER] і [NUMBER] були об'єднані в одну з метою розширення згідно наказу № 127 від 11.06.2001 року. (а.с. 4). Довідкою, виданою Виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської Ради Вільнянського району за вих. № 278 від 25.03. 2013 року, підтверджено факт сумісного проживання позивачів разом з померлим [PERSON] в період з 06.03.2002 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 5 ). Оцінюючи письмові докази, які представник відповідача надав в обґрунтування свої заперечення проти позову, суд дійшов наступних висновків: В довідках, виданих Виконавчим Комітетом Петро-Михайлівської сільської ради за вих. № 36 від 13.012003 р. та за вих. № 322 від 08.04.2013 р. зазначено, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46,48 ). Також відповідачем був наданий суду лист сільського голови Петро-Михайлівської сільської ради від 08.04.2013 р., в якому останній на запит відповідача повідомляв, що довідку від 25.03.2013 р. за вих. № 278, в якій зазначено, що позивачі проживали разом з [PERSON] слід вважати недійсною, і далі вказувалась інформація щодо місяця проживання [PERSON] та інших члені її родини, за виключенням померлого [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. (а.с.50). Проте, суд критично ставиться до всіх наданих відповідачем письмових доказів, оскільки з оглянутого в судовому засіданні паспорта [PERSON] вбачається, що остання ніколи не була зареєстрована в [ADDRESS], а в період з 19.02.2002 р. до 31.08.2007 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 87). В своїх запереченнях відповідач також посилається на довідку, видану виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради за вих. № 35 від 13.012003 р., з якої вбачається, що [PERSON] проживав один в [ADDRESS] (а.с. 47), а також на довідку за вих. № 322 від 08.04.2013 р., в якій зазначено, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49 ). Позивачі ж надали суду докази того, що кімната [NUMBER] була об"єднана з кімнатою [NUMBER] ( в якій зареєстрована позивач [PERSON]). При розгляді спору судом встановлені розбіжності в зазначенні номеру будинку, де проживали позивачі, оскільки в одних довідках, він зазначений під «№ 62», а в інших - під «№ 62-А». Проте, враховуючи, що іншими дослідженими у справі доказами, а також відміткою в паспорті позивача [PERSON] підтверджено реєстрацію останньої саме в будинку «№ 62», суд розцінює цю розбіжність як описку, яка не може вплинути на результат розгляду справи. Будь-яких інших належних доказів, які б спростовували доводи позивачів, - відповідачем в судовому засіданні надано не було. Отже, оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачами докази є узгодженими між собою, послідовними та переконливими, і дають суду підстави вважати доведеним факт сумісного проживання позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] разом з померлим [PERSON] на день смерті останнього, і тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Оскільки факт проживання позивача [PERSON] однією сім'єю разом з померлим [PERSON] в судовому засіданні свого підтвердження не знайшов, то в задоволенні позовних вимог в цій частині - слід відмовити.

Outcome: partial