Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

29 вересня 2015 року о 10 год.50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та виїзджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який був під керуванням [PERSON] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 24.11.2015 року постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Тобто [PERSON] визнаний винним в спричиненні пошкоджень автомобіля, належного [PERSON], яким керував [PERSON] Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку №091/15 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 30 жовтня 2015 року складає 11670,79 грн. Зазначена шкода [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою. Договірних зобов'язань між МТСБУ , потерпілою особою та відвовідачем не виникало. Відповідно до ст.38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст.1191 ЦК України до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором страхування , переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування має до особи , відповідальної за завдані збитки . Враховуючи вищезазначене та на підставі ст.ст. 1166,1188, 1191 ЦК України просять стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування , а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу . В судове засідання представник позивача не з"явився, надіслали письмову заяву в якій просять розгляд провести в відсутність представника, вимоги підтримують, не заперечують щодо заочного розгляду . Відповідач в судове засідання не з"явився , про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить розписка, яка повернулася до суду ( а.с.31), письмові заяви про перенесення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав, про причини неявки суд не повідомив , а тому враховуючи згоду позивача , суд ухвалив розглядати справу в відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши надані письмові докази , суд приходить до наступного висновку. Відповідно до постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24.11.2015 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП , а саме в тому , що 29 вересня 2015 року о 10 год.50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та виїзджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який був під керуванням [PERSON] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження , чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України ( а.с. 6) . В судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач свою вину визнав в повному обсязі. Як видно з наданих суду матеріалів автомобіль ГАЗ СВ 1629ВЕ належить відповідачу , на день коли мала місце ДТП у нього не було договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому власник іншого автомобіля , яким є [PERSON] звернувся до Моторного ( транспортного ) страхового бюро України щодо відшкодування збитків (а.с.4). Відповідно до наказу № 2418 від 29.03.2016 року мало місце розпорядження Моторного ( транспортного ) страхового бюро України про сплату 10575 грн. 66 коп. [PERSON] ( а.с. 8) , які були перераховані йому , відповідно до платіжного доручення ( а.с.10). Відповідачу направлявся лист , в якому було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати Моторному ( транспортному ) страховому бюро України сплачену [PERSON] суму (а.с.13) . Відповідач не сплатив вказані кошти , тому позивач звернувся до суду. Відповідно до ст. 1191 ЦК України , якщо особа відшкодувала шкоду , завдану іншою особою , то вона має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи , отже вимога позивача є правомірною та такою , що підлягає задоволенню , як доведеною належними доказами. Відповідач заперечень , обгрунтованих належними доказами не надав . Так як вимоги підлягають задоволенню, то відповідно задоволенню підлягає і вимога про стягнення судового збору. Вимога щодо витрат по наданню правової допомоги нічим не підтверджується , отже не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial