Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

08 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю її батька. В позові позивачка зазначила, що з вини Відповідача вона переносить моральні переживання, оскільки [INFO] року при виконанні трудових обов'язків на підприємстві у Відповідача її батько - [PERSON] загинув. Вказує, відповідно до Свідоцтва про народження, актовий запис № 1422 від 05.12.1988 року, зроблено запис, що її батьком являється - [PERSON]. Зазначає, що її батько 31 травня 2006 року при виконанні трудових обов'язків по професії - вибухівника шахти «Орджонікідзе» ВАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» був смертельно травмований. Зазначила, що через смерть батька, вона перенесла нервовий удар та психічне потрясіння оскільки у неї з батьком були дуже гарні взаємовідносини, вони були найкращими друзями, мали спільні інтереси, полюбляли разом проводити час. Позивачка в сім'ї була найменша дитина і тому батько її любив найбільше, балував, найбільше приділяв уваги. На момент загибелі батька Позивачці [PERSON] було лише 19 років і у зв'язку з цим вона в ранньому віці залишилася без будь якої підтримки, як моральної так і матеріальної, без батьківських порад, піклування та опори. Після смерті батька велика сім'я позивачки (до складу якої входила матір та брати) залишилася без годувальника, оскільки батько заробляв найбільше, забезпечував їх життєві потреби. Після вістки про смерть батька і по теперішній час [PERSON] досі морально страждає. В зв'язку з вищевказаним, вона звернулась до суду з відповідним позовом та просить стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на її користь моральну шкоду, в зв'язку зі смертю батька в розмірі 250 000 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Представник Позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив, щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки остання, надала йому, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. В судовому засіданні представник підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві зазначив, що саме з вини підприємства - Відповідача, Позивачка, перенесла, переносить та буде переносити нервові потрясіння та душевні страждання, в зв'язку зі смертю батька, у неї виникли втрати немайнового характеру, а саме негативні зміни в житті та організації життєвої діяльності, викликані смертю рідної людини. Просить суд при винесені рішення врахувати те, що загинула людина, яка була для Позивачки - дочки загиблого, найбільш дорогою та близькою. Позивачка перенесла, в зв'язку зі смертю батька велике потрясіння, шок, переживання, страждання. Просить врахувати той факт, що дійсно її батько - [PERSON] виконуючи трудові обов'язки на підприємстві Відповідача, отримав травми, несумісні з життям; також було виявлено винних осіб. Також просить врахувати, що Позивачка і в майбутньому буде переносить страждання в зв'язку з втратою батька. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, пославшись на обставини, що зазначенні у запереченні проти позову, що надані до матеріалів справи від 11.01.2016 року (вих. № 43/18) Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено представнику позивача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Представник позивача судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Представник відповідача в судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. В матеріалах справи містяться наступні докази по справі : - Свідоцтво про народження (серія [NUMBER] від 05.12.1988 року [PERSON] [INFO], актовий запис № 1422, виданий Тернівським ВРАЦС Дніпропетровської області в якому в графі «батько» зроблено запис - [PERSON]. - Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 454 від 26.11.2011 року, згідно якого позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». - Свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO] року у віці 48 років, актовий запис № 846 від 02.06.2006 року виданий Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. - Акт спеціального розслідування нещасного випадку та Акт № 10 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який стався з [PERSON] 31 травня 2006 року о 20 год. 35 хв. складений комісією керівництва ВАТ «ЦГЗК», страхового експерту ФСС, в пункті 3 Акту встановлено обставини, при яких стався нещасний випадок - при виконанні трудових обов'язків за професією постраждалого - підривника, який працював на шахті «Орджонікідзе» ПАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат». [INFO] року потерпілий [PERSON] перебував на горизонті 607 м в місці встановлення ВДПУ- 4ТМ рудоперепускного горизонту 632/527м дробильно-бункерного комплексу з метою огляду місця затору гірничої маси в горловині рудоперепускника 607/527м і подальшої ліквідації затору. При цьому потерпілий не переконався в тому, що перепускник горизонту 607/622м не заповнений гірничою масою та не використав при огляді запобіжні засоби (страхувальний канат і пояс). У результаті раптового мимовільного виходу гірничої маси з рудоперепускника горизонту 607 / 527м [PERSON] було скинуто потоком гірничої маси з робочої платформи ВДПУ-4ТМ в рудоперепускник горизонту 607 / 622м. в результаті чого останній отримав травму не сумісну з життям. Судом встановлено, що відповідно до Акту №10 про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом, зотверджений16 червня 2006 року, особи, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, в тому числі окрім померлого є гірничий майстер дільниці №3 [PERSON] та в.о. начальника дільниці №3 [PERSON] В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, який відбувся 31 травня 2006 року о 20 годинні 35 хвилин на шахті Орджонікідзе ВАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат», асоціації «Укррудпром», причини нещасного випадку, порушення виробничої дисципліни та пунктів посадової інструкції гірничого майстра дільниці та посадової інструкції начальника дільниці. Особи дія або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, в тому числі окрім померлого є гірничий майстер дільниці №3 [PERSON] та в.о. начальника дільниці №3 [PERSON] Оцінивши докази суд вважає їх належними, допустимими та приймає їх. Отже, в судовому засіданні встановлено, факт роботи померлого - [PERSON] на підприємстві - Відповідача, нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом згідно акту № 10 стався на підприємстві - Відповідача, наявність вини підприємства в нещасному випадку та наявність вини загиблого, який стався [INFO] року, той факт, що померлий тривалий час пропрацював на підприємстві - Відповідача. Також судом встановлений факт втрати Позивачкою немайнового характеру - смерть батька внаслідок нещасного випадку, який пов'язаний з виробництвом, нервовий шок та потрясіння, після звістки, про смерть батька, перенесення з травня 2006 року і по теперішній час душевних страждань внаслідок смерті близької та рідної людини. Смертю батька порушений звичайний спосіб життя Позивачки, втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї найкращим другом, захистом, опорою, моральною підтримкою. Позивачці постійно не вистачає спілкування із батьком, його батьківської любові, тепла та підтримки Відповідно до ст.ст.1,3; ст.43, частини першої та другої ст.46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України встановлено, моральна шкода нанесена фізичній особі неправомірними рішеннями, діяльністю чи бездіяльністю, відшкодовує особа котра його нанесла, при наявності його вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю, тобто моральна шкода, завдана членам сім'ї та іншим особам, які мають на це право, смертю працівника згідно ч.2 ст.1162 ЦК України відшкодовується роботодавцем. Конституційний Суд України в абзаці 9 п.5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що скасування норм Закону України №1105-Х1У „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди потерпілим Фондом соціального страхування від нещасних випадків, не тягне за собою порушення прав громадян на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст..67 ЦК України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого органу (роботодавця). Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 1,8, 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 року № 2245 - 111 «Шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого». Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» підприємство - Відповідач Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» являється об'єктом підвищеної небезпеки. Представник відповідача, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивачки та на обґрунтування своїх заперечень. З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачці моральної шкоди. Таким чином, суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача, оскільки матеріалами справи встановлено, що саме Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення [PERSON] моральної шкоди, суд вважає, що причинена моральна шкода, в зв'язку зі смертю батька, підлягає частковій компенсації. Визначаючи розмір відшкодування Позивачці - [PERSON] моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька, суд виходить із суми, яку визначила Позивачка, тобто - 250000 гривень 00 копійок, також, суд враховує, характер та об'єм її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховується факт, що дійсно [PERSON] являється дочкою померлого, факт роботи потерпілої особи - батька позивачки [PERSON] - [PERSON] підприємстві - Відповідача, докази того, що нещасний випадок, який стався [INFO] року пов'язаний з виробництвом, встановлення факт вини підприємства - Відповідача в смертельному нещасному випадку, тривалість перенесених страждань Позивачкою з [INFO] рік і по теперішній час, негативні зміни в житті викликані смертю батька. Позивачка внаслідок втрати батька переживає нервові потрясіння, вона залишилась одна та постійно потребує підтримки, як фізичною так і моральної суд вважає, визначений Позивачкою розмір моральної шкоди завищеним і таким, що не відповідає ступеню вини Відповідача, а тому вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання слід призначити у розмірі 80 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає Позивачка [PERSON], а в задоволенні іншої частини позову слід відмовити. Згідно ст.. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивачка звільнена від сплати судового збору. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: partial