Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та пояснив, що 18.12.2013 року сталося ДТП в наслідок якої транспортному засобу [PERSON] «Субару Легаси» держ. номер [NUMBER] завдана матеріальна шкода. Постановою Комінтернівського суду м. Харкова від 27.12.2013 року винною у ДТП визнана [PERSON], яка притягнута до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту № 0007/14 автотоварознавчого дослідження ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» матеріальний збиток , спричинений автомобілю позивачки, станове 8798,47 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 12591,23 грн. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження - 450,00 грн. Відповідальність транспортного засобу [PERSON] «Хюндай Акцент», д.н. [NUMBER] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1595937, виданого страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі - СТзДВ «Гарантія»). Для отримання страхового відшкодування [PERSON] вернулась 04.02.2014 року до СТзДВ «Гарантія» , яке надало відповідь, що рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування буде прийнято згідно закону. Але до цього часу відшкодування шкоди їй не виплачено. Представник вважає, що СТзДВ «Гарантія» повинно сплатити позивачці спричинену їй матеріальну шкоду в розмірі 8798,47 грн. У зв*язку з тим, що зазначена сума не здійснить повного відшкодування шкоди, спричиненої позивачу, то представник вважає, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути різницю між сумою відновлювального ремонту автомобілю та сумою матеріальної шкоди , тобто суму в розмірі 3792,76 грн., та витрати на проведення оцінки в сумі 450 грн. Представник також зазначив, що на даний час автомобіль не відремонтований, доказу того, що він буде ремонтуватися на СТО, яка є платником ПДВ, у нього немає. Представник позивача також зазначив, що окрім матеріальної позивачу спричинена ще і моральна шкода, яку вона оцінила в розмірі 7000 грн. Ця шкода підлягає у тому, що позивачка експлуатує автомобіль, який до цього часу не відремонтований, що погіршує її ділову репутацію. Позивачка перенесла нервовий струс, моральні страждання через пошкодження свого майна. Відповідач СТзДВ «Гарантія» до суду не з*явився , належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових викликів, що є в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що не оспорює свою вину в скоєнні ДТП, що сталася 18.12.2013 року, але вважає, що її відповідальність була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1595937, який був виданий страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» , тому відповідальність за скоєне нею ДТП повинна нести страхова компанія. Полюсом не встановлена сума франшизи. Відповідачка також зазначила, що позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Частиною 1ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права , має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 3 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "( далі- Закон) встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров*ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров*ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Відповідно до ст. 22 Закону, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.9.2. ст.9 Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року на пр. Гагаріна в м. Харкові сталася ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль під керуванням позивачки марки Субару Легаси номер державної реєстрації [NUMBER] , який їй належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 306576, виданого 24.01.2012 року ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова ( а.с. 6,7) . Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року по справі №641/14125/13-п винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 18 грудня 2013 року на пр. Гагаріна в м. Харкові визнано [PERSON]- водія автомобілю Субару держ. номер [NUMBER]. Постанова набрала законної сили. ( а.с. 8) З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1595937, виданого страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» вбачається, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Субару держ. номер [NUMBER], яким під час ДТП керувала [PERSON] , застрахована з 15.03.2013 по 14.03.2014 СТзДВ «Гарантія» . В полісі розмір франшизи не встановлений. 04.02.2014 року позивачка звернулася до СТзДВ «Гарантія» з заявою про виплату страхового відшкодування .( а.с. 26-27) Листом № 944 від 08.04.2014 року СТзДВ «Гарантія» відповіло позивачці, що рішення про виплату їй страхового відшкодування буде прийнята відповідно до Закону. Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Таким чином, кінцевий строк прийняття рішення та виплати страхового відшкодування позивачу сплив у СТзДВ «Гарантія» 05.05.2014року. Відповідно до звіту № 0007/14 автотоварознавчого дослідження ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал » матеріальний збиток , спричинений автомобілю Субару Легаси номер державної реєстрації [NUMBER], пошкодженого при ДТП 18.12.2013 року , станове 8798,47 грн. з урахуванням НДС, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 12591,23 грн. з урахуванням НДС. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження - 450,00 грн. ( а.с. 9-25) Представник позивача у судовому засіданні зазначав,що автомобіль позивача не відремонтований, доказів тому, що він буде відремонтований на СТО, яке є платником ПДВ, надати не може. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення вимог позивача в частині стягнення з СТзДВ «Гарантія» на її користь матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, в розмірі, встановленому висновком ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал » в сумі 7038,78 грн. без урахування НДС . Суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідачки [PERSON] різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю та матеріальною шкодою. Статтею 1194 ЦК України та п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 pоку « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У судовому засіданні представник позивача пояснив, що надати квитанцію до прибутково-касового ордеру , що позивачка сплатила згідно акту виконаних робіт за ремонт Субару Легаси номер державної реєстрації [NUMBER] суму 12591,23 грн., як вартість відновлювального ремонту з урахуванням НДС, він не може, так як автомобіль до цього часу не відремонтовано. З урахуванням того, що відшкодування шкоди від СТзДВ «Гарантія» позивачка на даний час не отримала , та автомобіль не відремонтувала , суд не може встановити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням . Суд роз*яснює позивачу право на її звернення з таким позовом у подальшому . Стосовно позовної вимоги що до відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. У відповідності до ст. 59 ЦПК України сторони зобов*язані довесті ті обставини , на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Але позивачка не надала доказів, що їй дійсно була заподіяна моральна шкода. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до умов ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial