Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON],в якій просить стягнути з відповідачки на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за минулий час, починаючи з 21 березня 2013 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що йому матеріально важко утримувати неповнолітню дитину, та вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дитини, одяг та лікування. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою - [PERSON] Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу віком до 6 років в розрахунку на місяць складає 1032 гривень. В ході судових засідань, позивачем не надано доказів того, що дитина потребує на місяць грошових коштів у розмірі 1000 гривень. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки Враховуючи те, що позивач звертався з позовною заявою до відповідачки про стягнення аліментів (однак ухвалою суду від 12.12.2013 року позов залишено без розгляду у звязку із усною домовленістю сторін), тобто суду доведено, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, суд вважає за можливе стягнути аліменти за минулий період, а саме з 21.03.2013 року по 24.02.2014 року у розмірі 600,00*13=7800,00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідність оплати на користь держави судових витрат покласти на відповідача - [PERSON] в розмірі - 243, 60 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial