overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

22 травня 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та його рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року. На обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що він є рідним братом [PERSON], яка проживала у [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина. Для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, йому потрібно підтвердити родинні стосунки між ним та померлою. Оскільки в свідоцтві про його та її народження прізвище та прізвище батьків вказане "[PERSON]", а в його паспорті значиться "[PERSON]", у зв"язку з вказаними розбіжностями, він звернувся до суду і просить встановити факт, що померла [PERSON] є його рідною сестрою. У судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд його заяви у його відсутність, підтримала заяву, просить її задовольнити і встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є його рідною сестрою. Встановлення даного факту йому потрібно для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті сестри, оскільки він та [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом. Представник заінтересованої особи Білоцерківської міської ради - В.о. міського голови Олійник О.Б. у судове засідання не з»явився. Просить розгляд справи проводити без участі представника. [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд його заяви [PERSON] у їх відсутність, підтримали заяву, просили її задовольнити і встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є рідною сестрою [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що заявник просив встановити факт родинних відносин між ним та його померлою рідною сестрою [PERSON]. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що померл [PERSON] є рідною сестрою заявниці [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

23.01.2014 року ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Токмацького РЕМ звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення недооблікованої електроенергії. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами електроенергії.28.11.2013р. представниками ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Токмацького РЕМ встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відповідачі безобліково користуються електроенергією шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Підключення виконано прихованим способом, проводка прокладена відкрито, порушення зафіксовано за допомогою цифрового фотоапарату. Сума недооблікованої електроенергії склала 1390,64 грн. Добровільно дану суму відповідачі не погасили. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму недооблікованої електроенергії 1390,64 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього стягнути 1634,24 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, що підтверджується довідкою поштового відділення про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання від 04.02.2014р., повідомленнями про вручення поштового відправлення від 05.02.2014р., 12.02.2014р. та 13.02.2014р. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до п.53 Правил користування електроенергією відповідачі несуть відповідальність за недообліковане користування електроенергією. Вина відповідачів підтверджується актом №00133736 від 28.11.2013р., претензією№ 51 від 20.12.2013р., розрахунком обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергію для населення по акту №00133736 від 28.11.2013р., фотознімками, випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] Перерахунок зроблено відповідно до вказаних Правил і згідно з методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Від примирення з відповідачем відмовився. Відповідач позов не визнала. Вона підтвердила, що не бажає жити з позивачем однією сім"єю, в той же час вважає розірвання шлюбу до вирішення з відповідачем усіх майнових питань передчасним. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 22.11.1996 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З березня 2013 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню. Та обставина, що на час розгляду справи сторони не вирішили питання поділу спільного майна подружжя, не впливає на вирішення спору про розірвання шлюбу, оскільки це не позбавляє сторони права звернення до суду з позовом про поділ майна після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 16.01.2010 року, спільних дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2010 року, спільних дітей від шлюбу не мають. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 4708 грн. 28 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-24517-181011. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 06.11.2014 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 4708 грн. 28 коп., в тому числі: 4708 грн. 28 коп. - тіло кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 7) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

23.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в якому вказала, що з грудня 2013 року по липень 2014 року позивачка проживала однією сім"єю з відповідачем, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі в органах державної реєстрації. [INFO] у неї з відповідачем народилась донька: [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 13.03.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Належну матеріальну допомогу на утримання спільної дитини відповідач не надає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як офіційно працює. Інших дітей не має, окрім їхньої спільної доньки, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2015 року і до повноліття дитина.. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечує сплачувати аліменти на дитину, додатково пояснив, що добровільно надавав позивачці матеріальну допомогу, про що подав квитанції та чеки Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у позивачки та відповідача народилася дитина: донька: [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 13.03.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 3). В свідоцтві про народження дитини в графі "батько" вказаний відповідач, в графі "мати" - позивачка. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, що відповідач працює, інших аліментних стягнень не має, що слідує з тексту позовної заяви та з пояснень сторін в судовому засіданні, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Крім того з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

23.01.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] не проживає в зазначеному житлі без поважних причин більше року, а саме з липня 2015 року, не веде спільного господарства, ніякої участі в утриманні житла не приймає, не користується ним та не сплачує комунальні послуги. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 253885 позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що на даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON], її донька [PERSON] та відповідач [PERSON] останній за вказаною адресою не проживає більше року, не веде спільного господарства, ніякої участі в утриманні житла не приймає, не користується ним та не сплачує комунальні послуги. Вищевикладене перешкоджає позивачу належним чином реалізувати свої конституційні права на володіння та розпорядження своєю власністю Відповідно до ст. ст.\~317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~Згідно\~ ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази та пояснення свідків [PERSON] та [PERSON]В, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідача за вказаною вище адресою більше року, тому відповідач втратив право користування цим житлом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги є законними , підтвердженими, а отже підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

23.01.2017 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що в лютому 2007 році її батько [PERSON] поїхав до Новомиргородського РВ УМВС та з того моменту вона його більше не бачила. Ніяких звісток від нього до даного часу не отримувала, про місце його перебування нічого не відомо. Просить суд оголосити його померлим. Заявник заяву підтримала посилаючись на вказані обставини. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заяви не заперечуть. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, суд встановив наступні обставини. З повідомлення Маловисківського міського голови від 06.02.2017 року, встановлено, що останнє зареєстроване місце проживання [PERSON] є [ADDRESS] Відповідно до довідки виданої начальником Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, [PERSON] [INFO], перебував в розшуку за Новомиргородським ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області з 20.02.2007 року по 14.08.2009 року. На даний час його місце перебування не відоме. З повідомлення начальника Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області та начальника слідчого відділення Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП, вбачається, що Новомиргородським відділенням поліції Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області було заведено оперативно-розшукову справу № 16-25 від 12.07.2007 року за фактом розшуку [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] по кримінальному провадженню № 12016212007165503 від 28.02.2007 року. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характер. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Як вбачається з пояснень заявниці та показань свідків- [PERSON] [PERSON], [PERSON], з 2007 року [PERSON] ніхто за місцем проживання не бачив, про своє місце знаходження він нікого не повідомив, на зв"язок з близькими та рідними не виходив, проведені донькою розшукові заходи ніяких результатів не дали. Тому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

23.02.2015 року ДП «Балаклійське лісове господарство» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним знесенням зелених насаджень в сумі 199,64 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.12.2014 року в кварталі 1 виділу 1 Високобірського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» [PERSON] здійснив порубку сосни звичайної сироростучої (новорічна ялинка) в кількості 1 штуки без отримання у встановленому законом порядку спеціального дозволу, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП. Своїми діями відповідач заподіяв державі шкоду в розмірі 199,64 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 16.12.2014 року відповідач самовільно, без відповідного дозволу, в порушення вимог ст. 69 Лісового Кодексу України скоїв порубку сосни звичайної сироростучої (новорічна ялинка) в кільності 1 штуки в кварталі 1 виділ 1 Високобірського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство», про що складено протокол № 000001 про адміністративне правопорушення від 02.02.2015 року (а.с. 6). 02.02.2015 року на підставі протоколу було винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень( а.с.9). Внаслідок порушення лісового законодавства [PERSON] завдав державі майнової шкоди, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 23.07.2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» складає 199,64 грн., що підтверджується довідкою № 263 від 19.02.2015 року ( а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 107 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов"язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] збитки, завдані незаконною порубкою в сумі 199,64 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

23.02.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Оформити спадок в установленом законом порядку вона не може, так як спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на спадковий будинок. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем померлого за законом, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, отримала відмову, нотаріус відмовляючи, посилався на те, що відсутній документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Як вбачається з довідки виданої Мар"янівською сільською радою Маловисківського району від 13.02.2014 року, відповідно до записів в погосподарській книзі №10 за [PERSON] рахується житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], [PERSON] в даному будинку проживав з 30.05.2012 року по день смерті, разом з ним проживала дружина [PERSON]. З копії спадкової справи №47\\2014 заведеної [INFO] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], звернулися його дружина [PERSON] та [PERSON], які 02.10.2014 року уклали договір про поділ спадщини, відповідно до якого вони отримали в спадок по 1\\2 частки у спадщині на земельні ділянки,№ 3 та №1, що розташовані на території Мар"янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та отримали відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом на них. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого у першу чергу, [PERSON] не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно-житловий будинок за його матір"ю, і на даний момент зареєструвати право власності не можливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved