Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] Окрім нього в будинку зареєстровані дружина [PERSON], та онук [PERSON]. Відповідач за місце реєстрації не проживає, з початку 2014 року по теперішній час, , місце перебування відповідача не відоме. Майна відповідача у будинку немає, за комунальні послуги він не сплачує, витрати на утримання квартири не несе. В судове засідання позивач та його представник не з"явились, надали до суду заяви, в якій підтримали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Проти заочного рішення суду не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.1994 року, житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується копією паспорту (а.с.10) . Як вбачається із акту обстеження від 08.08.2017 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради Харківської області [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], під час перевірки за фактом реєстрації мешканців в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] встановлено, що на вищезазначеній житловій площі зареєстрований [PERSON], але за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі рішенням суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності члена сім»ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі без поважних причин не проживають у зазначеному будинку більш ніж рік, втратили зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачають право на користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved