Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої громадянки України за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що, з січня 1998 року по вересень 2003 року, вона перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON]. 08 травня 2001 року від їхнього шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. 04.09.2003 року. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду, Закарпатської області. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо. Їх дочка [PERSON] проживає разом з нею. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини. З метою оздоровлення дитини, відпочинку та розширення її життєвого кругозору, вона має намір вивести дочку у тимчасову поїздку за кордон. Однак, відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виготовлення проїздного документу дитині та на перетин нею Державного кордону України в одноособовому супроводі матері. Таку відмову нічим не обгрунтовує. З наведених підстав, просила суд винести рішення, яким надати їй дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон, доволити їй або її офіційному представнику, оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], без згоди її батька - [PERSON]. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. 05.09.2016 року [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог, та пункт другий прохальної частини виклала в наступній редакції, зокрема просила суд дозволити [PERSON], [INFO], або її офіційному представнику, без згоди (дозволу) батька ,[PERSON], оформляти документи для багаторазового та тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, а саме до 08.03.2019 року, за межі України, до наступних країн: Австрії, Польщі, Болгарії, Німеччини, Греції, Данії, Іспанії, Італії, Португалії, Словаччини, Угорщини, Чехії, Румунії, Франції, Швеції, Кіпру, Словенії, Хорватії, Чорногоря, Туреччини та інших іноземних держав. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала заяву в якій просить дану справу розглянути без її участі, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без його участі, уточнені позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити. Окрім того в матеріалах справи міститься заперечення відповідача на позовну заяву, в якому він зазначив, що вказані позовні вимоги є безпідставними, оскільки він надав нотаріально-посвідчену згоду на виїзд доньки за кордон на один рік, та вважає що такої буде достатньо. На його думку, згода на більший період позбавить його права на повноцінну участь у вихованні дитини та спілкування з нею. Представник третьої особи - служби у справах дітей Міжгірської районної державної адміністрації, Закарпатської області в судове засідання не з`явився, начальник служби [PERSON] надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Сторони, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1998 року, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2003 року розірвано. За час спільного проживання у сторін народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №117052 від 21 травня 2001 року. Неповнолітня [PERSON], проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Міжгірської селищної ради №6635 від 11 липня 2016 року. З довідки виданої Міжгірською ЗОШ №1 вбачається, що батько дитини жодного разу не відвідав батьківські збори, шкільні та позашкільні заходи, не цікавиться навчанням дочки. Натомість, з шкільної характеристики вбачається, що мати [PERSON] відчутно піклується про дочку, регулярно контактує з класним керівником. Дитина завжди охайна, доглянута та в хорошому настрої. Батько дитини її навчанням не цікавиться, збори не відвідує, з класним керівником та вчителями дитини не контактує. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. В судовому засіданні встановлено, що мати неповнолітньої [PERSON], має можливість вивезти доньку за межі України, з метою її відпочинку та оздоровлення. На підтвердження викладеного, до матеріалів справи додано гостьове запрошення до Польщі та запрошення до Угорщини для відвідування святих місць. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У матеріалах справи міститься нотаріально-посвідчена заява [PERSON], якою він надав згоду на приватні тимчасові поїздки до Польщі та країн Єврозоюзу і Шенгенського простору на період з 26 серпня 2016 року по 26 серпня 2017 року його доньці [PERSON] в супроводі матері - [PERSON]. Однак, даною заявою відповідач не надав згодли на виготовлення проїздного документу дитині, без наявності якого її виїзд за кордон буде неможливим. Необхідно зазначити, що у відповідності до Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Позивачкою до матеріалів справи додано медичну документацію, з якої вбачається, що неповнолітня [PERSON] хворіє важкими хронічними захворюваннями, отже потребує постійного кваліфікованого медичного огляду та оздоровлення. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, враховуючи те, що остання хворіє хронічними захворюваннями, періодичні поїздки за кордон забезпечать її кваліфіковане обстеження та оздоровлення, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме слід надати [PERSON] дозвіл на виїзд її неповнолітньої доньки [PERSON], за кордон до наступних країн: Австрії, Польщі, Болгарії, Німеччини, Греції, Данії, Італії, Іспанії, Португалії, Словаччини, Угорщини, Чехії, Румунії, Франції, Швеції, Кіпру, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Туреччини, без нотаріально-посвідченої згоди (дозволу) батька дитини [PERSON], до досягнення нею 16 річного віку. та надати дозвіл [PERSON], або її офіційному представнику, оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], до досягнення нею 16 річного віку, за межі України, до наступних країн: Австрії, Польші, Болгарії, Німеччини, Греції, Данії, Італії, Іспанії, Португалії, Словаччини, Угорщини, Чехії, Румунії, Франції, Швеції, Кіпру, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Туреччини, без нотаріально-посвідченої згоди батька дитини [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 1102 гривню 40 копійок судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову до суду.

Outcome: partial