Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

13.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. В позовній заяві вказує, що 04 червня 2010 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області було вирішено стягувати з нього, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) починаючи з 05 травня 2010 року. Починаючи з 05 травня 2010 року він, [PERSON], сплачує аліменти, оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення сина. Проте, на даний час, його матеріальне становище погіршилося. Поява у нього другої сімї, народження другої дитини, зростання оплати за комунальні послуги, збільшення витрат на утримання сімї унеможливлюють сплату ним аліментів у повному розмірі. Він, як батько приймає участь у вихованні та утриманні сина, [PERSON]. По мірі своїх можливостей намагається купувати для нього речі та іграшки. Проте, він також виховує й утримує свою другу дитину - доньку, [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [PERSON] І-КИ № 667069) від другого шлюбу з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-КИ № 359382. На сьогоднішній день він не працює. Доходу у нього немає. Заощаджених коштів ледь вистачає на утримання сімї, купівлю дитині одягу, ліків, засобів гігієни, що підтверджується відповідними квитанціями та довідками. З огляду на вищезазначене, обставини справи свідчать про те, що у звязку з народженням другої дитини - доньки, [PERSON], у новому шлюбі, він зобовязаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох дітей, а, відповідно, сплата аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) є неможливою. Просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, па підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року по цивільній справі № 2-437/2010 на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) в тверду грошову суму 700 гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття щомісячно. 20.03.2018 до суду надійшло заперечення на позов від відповідачки [PERSON], в якому вона посилалася на те, що рішенням Покровського районного суду від 04 червня 2010 року було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) починаючи з 05 травня 2010 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам станом на 28.02.2018 року заборгованість по аліментам складає 44812,71 грн. Тобто Позивач хоче зменшити аліменти які і так не сплачує, хоча в позові він зазначає, що починаючи з 5 травня 2010 року сплачує аліменти, оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення сина. Крім того, позов подано про зменшення розміру аліментів, а в самому тексті йдеться про зміну виду аліментів з частки заробітку на тверду грошову суму. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» він повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Також, слід вказати, що сума аліментів, яку в майбутньому просить стягувати [PERSON], є навіть меншою ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а це взагалі є абсурдним. Виникає питання: як можна утримувати дитину в обсязі фінансування від батька - 700 грн. на місяць. Просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог. 04.04.2018 року від позивача [PERSON] надійшли пояснення на заперечення до позову, в яких останній зазначив, що на сьогоднішній день він також виховує й утримує свою другу дитину - доньку, [PERSON], [INFO] від другого шлюбу з [PERSON]. На сьогоднішній день він, не працює. Доходу у нього немає. Поява у нього другої сімї, народження другої дитини, збільшення витрат на утримання сімї унеможливлюють сплату аліментів у розмірі, визначеному Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року. На підтвердження зазначених ним обставин, він надав до суду при поданні позовної заяви копії Свідоцтва про шлюб [PERSON] І-КИ № 359382, Свідоцтва про народження другої дитини - доньки, [PERSON], [PERSON] І-КИ № 667069, Довідки, виданої йому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про індивідуальні відомості застрахованої особи за період з 2005 по 2017 р.р., товарних чеків за придбання ліків, засобів гігієни, одягу для другої дитини - доньки, [PERSON], Довідку про склад сімї, видану виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області № 652 від 12 лютого 2018 року. Щодо тверджень відповідача з приводу заборгованості по виплаті аліментів, повідомляє суд, що позов заявлено про зменшення розміру аліментів, а не списання заборгованості. Вказана заборгованість виникла через обставини матеріального та сімейного характеру, що він надав до суду при поданні позовної заяви на підтвердження цих обставин. Щодо розміру аліментів, а саме відповідач зазначила, що сума, яку він вказав у позові, а саме 700 (сімсот) гривень є меншою ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначив наступне, їх синові, [PERSON], 08 березня 2018 року виповнилося 10 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений у розмірі 1860 гривень, 30 % від вказаної суми становить 558 гривень. Отже, сума у розмірі 700 (семисот) гривень є більшою, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини 10-річного віку, але є меншою мінімального розміру аліментів на одну дитину, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з цього, відповідач має право звернутися до управління соціального захисту населення, де буде проведено розрахунок середньомісячного сукупного доходу сімї для призначення тимчасової допомоги, що провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сімї для всіх видів соціальної допомоги, з метою отримання тимчасової державної допомоги синові, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином відповідач зможе отримувати різницю між мінімальним розміром аліментів та сумою у розмірі 700 (семисот) гривень, яку він сплачуватиме, тобто, сума 230 гривень, що разом із сумою у 700 (сімсот) гривень, що він сплачуватиме становитиме 930 гривень (50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років). Отже, заперечення відповідача зазначені у невідповідності із нормами чинного законодавства, більшість тверджень, наведених у запереченні на позов є голослівними. Позивач та відповідачка подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнає. Згодна на зменшення розміру аліментів на 1/6 частину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по позову регулюються\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад, зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Крім того, враховуючи зміст статей 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.\~\~\~\~ Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров'я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №437971, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року з [PERSON] щомісячно стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилався на те, що його матеріальний стан змінився, оскільки на його утриманні знаходиться на теперішній час не одна, а двоє дітей, зараз не працює, доходу не має, заощаджених коштів ледь вистачає на утримання сімї, купівлю дитині одягу, ліків, засобів гігієни, у зв'язку з чим просив переглянути розмір стягнутих аліментів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 13) Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №667069, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 14) Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], змінився сімейний стан платника аліментів, а саме: він зареєстрував шлюб з [PERSON], у шлюбі позивача з [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, у зв'язку з чим у позивача змінився не лише сімейний стан, а відповідно змінився і матеріальний стан. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], змінився сімейний стан [PERSON] та його матеріальний стан, що відповідно до ст. 192 Сімейного\~СК України\~є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції, що діяла на момент винесення рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набрав чинності\~Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~. Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року\~частину 2\~ст. 182 СК України\~викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Частина 2\~статті 182 СК України\~передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір\~Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. З огляду на викладене, та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме: зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року та стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, оскільки стягнення аліментів у розмірі 700 гривень буде порушувати права дитини, яка не отримуватиме кошти для належного розвитку, а також буде порушено принцип справедливості, оскільки увесь тягар утримання дитини за таких обставин буде покладено на її матір. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~

Outcome: partial