Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вакулівської сільської об"єднаної територіальної громади про визнаня права на земельну частку(пай). В обгрунтування позову вказує, що [PERSON] , працював в колгоспі «Шлях до комунізму» з 1982 року по 28.12.1995 року механізатором. В члени колгоспу був прийнятий у 1982 році. 04.03.1995 року колгосп ім. Шевченка було реорганізовано в КСП ім. Шевченка. Після проведення реорганізації колгоспу ім. Шевченка в КСП ім.Шевченка позивач став членом КСП ім.Шевченка і занесений до списків прикладених до Державного акта на право колективної власності на землю ім. Шевченка за № 327. Про те, що позивач був включений в список до Державного акта на право постійного користування землею КСП ім.Шевченка він у лютому 2019 року дізнався від свого знайомого [PERSON] , який переглядаючи списки долучені до Державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка побачив там прізвище позивача та його дружини. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.Шевченка Софіївського району виданий 11.10.1995 року. Розмір земельного паю, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складає 10,00 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 313189,86 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, просить вирішити справу на розсуду суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , працював в колгоспі «Шлях до комунізму» з 1982 року по 28.12.1995 року механізатором. В члени колгоспу був прийнятий у 1982 році, що підтверджується записом в трудовій книжці(а.с.5). 04.03.1995 року колгосп ім. Шевченка було реорганізовано в КСП ім. Шевченка згідно архівної довідки № 59(а.с.6). Після проведення реорганізації колгоспу ім. Шевченка в КСП ім.Шевченка позивач став членом КСП ім.Шевченка і занесений до списків прикладених до Державного акта на право колективної власності на землю ім. Шевченка за № 327, що підтверджується відповідними документами(а.с.7,8). Про те що позивач був включений в список до Державного акта на право постійного користування землею КСП ім.Шевченка він у лютому 2019 року дізнався. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.Шевченка Софіївського району виданий 11.10.1995 року(а.с.7). Розмір земельного паю, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складає 10,00 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 313189,86 грн. (а.с.4). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Outcome: approved