Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

23 березня 2017 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 30 відсотків усіх його доходів щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до настання повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу у сторін народився син. Відповідач надає кошти на утримання дитини не в повному обсязі та не регулярно, хоча має постійне місце роботи, задовільний стан здоров"я та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач не працює та доходів, що вона отримує недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що від шлюбних стосунків з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, який на даний час проживає із нею, та знаходиться на її утриманні. Вона працює неофіційно диспетчером та масажисткою, розмір доходу становить близько 2.5 тис.грн. в місяць, має у власності будинок та дачну ділянку. Відповідач добровільно сплачував їй аліменти за місцем роботи в розмірі 25% від доходу, і вони становили від 800 до 2000 грн. на місяць. Вказала, що син проживає із нею, знаходиться на її утриманні. Стан здоровя дитини та її стан здоровя добрий. В середньому в місяць на утримання сина вона витрачає приблизно 1500-1700 грн. ЇЇ сімейний стан не змінився. Пояснила, що відповідач вдруге одружений, інших дітей не має, разом із новою дружиною мають у власності автомобіль. Проблеми зі здоровям, на які посилається відповідач не є суттєвими, оскільки аналогічні діагнози мають навіть діти. В даний час служить за контрактом в ЗСУ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 25% від його заробітку, доходу. Підтвердив, що з позивачем вони мають спільну дитину сина [PERSON], який на даний час проживає разом із матірю. Вказав, що за період окремого проживання він надавав допомогу дитині грошовими коштами, оскільки за місцем своєї роботи написав заяву про відрахування аліментів на утримання сина в розмірі 25%. Пояснив, що на даний час він вдруге одружений, інших дітей не має, має проблеми зі здоровям та непогашені кредитні зобовязання. В даний час проходить службу в лавах збройних сил України за контрактом. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2012 року шлюб, зареєстрований 01 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як зазначалось позивачем та не заперечувалося відповідачем, неповнолітній [PERSON], проживає разом з матірю [PERSON] З відповідача [PERSON], відповідно до довідки про доходи (а.с. 28) за місцем роботи з травня 2012 року по лютий 2017 року стягувались аліменти відповідно до його письмової заяви в розмірі 25% від його доходів. Так, за останні 6 місяців середньомісячний розмір аліментів становив (9914,81/6) 1652,46 грн. Крім того, постановою КМУ від 14.05.2015 №\~406\~з червня 2015 року впроваджено грошову винагороду для осіб, яких призвано на\~військову службу під час мобілізації, на\~особливий період, у\~разі їх\~прийняття на\~військову службу за\~контрактом (рядовому складу\~ вісім мінімальних заробітних плат (11 600 грн.), особам сержантського та\~старшинського складу\~ девять мінімальних заробітних плат (13 050 грн.), особами офіцерського складу\~ десять мінімальних заробітних плат (14 500 грн.). Згідно до копії довідки (а.с. 24), копії протоколу дослідження відділу хребта (а.с. 25), довідок щодо звернення до медичних установ (а.с. 26-27), відповідач має певні захворювання, що не оскаржувалось позивачем, втім, означеними доказами не підтверджується необхідність щорічного реабілітаційного лікування, адже вказаних зауважень ці довідки не містять. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У відповідності до ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 років на момент розгляду справи становить 1689 гривень. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи добрий стан здоров'я дитини та її матеріальне становище, яке обєктивно підлягає покращенню, стан здоров'я платника аліментів, та його матеріальне становище, відсутність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, суд вважає, що розмір аліментів, який повинен стягуватись із відповідача повинен становити 25 % від його заробітку (доходу), адже такий розмір має перевищувати половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, половину витрат, як необхідні на утримання дитини, та перевищувати 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial