Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 31.05.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено кредитний договір №1243. Згідно з пунктами 1.1, 1.2 кредитного договору боржнику банком було надано кредит на споживчі потреби в сумі 215 000 грн. зі сплатою 16,5 % річних строком на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30.05.2017 року. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору позичальник зобов`язався проводити погашення основного боргу за кредитом рівними частинами в сумі 1791,66 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 30.05.2017 року. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, а саме повернути кредит в сумі 215 000 грн., своєчасно сплачувати проценти, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строках та на умовах, що визначені цим договором. В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість. Заборгованість [PERSON] перед банком станом на 14.05.2020 року становить 267 382,52 грн., з яких: -114 636,20 грн. - заборгованість за основним боргом; -91 494,98 грн. - пеня по прострочених основному боргу та процентах; -15 655,88 грн. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та процентами; -45 595,46 грн. - інфляційні втрати. Згідно з ухвалою суду від 05.06.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлялась про відкриття провадження з направленням копії позовної заяви з додатками, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту. 31.05.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено кредитний договір №1243. Згідно з пунктами 1.1, 1.2 кредитного договору боржнику банком було надано кредит на споживчі потреби в сумі 215 000 грн. зі сплатою 16,5 % річних строком на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30.05.2017 року. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору позичальник зобов`язався проводити погашення основного боргу за кредитом рівними частинами в сумі 1791,66 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 30.05.2017 року. Згідно з пунктом 1.6 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Сплата, нарахованих процентів проводиться шляхом знесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, а саме повернути кредит в сумі 215 000 грн., своєчасно сплачувати проценти, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строках та на умовах, що визначені цим договором. Згідно з п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 14.05.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 267 382,52 грн., з яких: -114 636,20 грн. - заборгованість за основним боргом; -91 494,98 грн. - пеня по прострочених основному боргу та процентах; -15 655,88 грн. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та процентами; -45 595,46 грн. - інфляційні втрати. Відповідач не виконала умови договору, існує заборгованість, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 4010,74 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved