Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON]П звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, починаючи із дня пред»явлення цього позову і до досягнення сином повноліття, а також на своє утримання аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] шестирічного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 06 грудня 2011 року народився син [PERSON]. Вказує, що син він народження постійно (дитячий церебральний параліч, білатеральний геміпарез, гіперкінетичний синдром, субатрофія дисків зорових нервів, підгрупа «А»), потребує постійного догляду та коштовного лікування, а тому просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з нього аліментів. Крім того, вона також має потребу у матеріальній допомозі, в зв»язку з обставинами, які склалися не може працювати, здійснюючи догляд за сином [PERSON]. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі: на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно, й на своє утримання в розмірі 300 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]Г пояснила, що відповідач позов визнав частково і погоджується сплачувати аліменти на сина [PERSON], при цьому вказуючи, що він після звільнення з АТО не працює і не має постійного доходу, знаходиться на реабілітації. Відповідач заперечив проти стягнення з нього аліментів на дружину. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 червня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них 06 грудня 2011 року народився син [PERSON]. З народження син, постійно потребує догляду та коштовного лікування, відповідач [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги позивачці на утримання сина та участі у вихованні дитини не приймає. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження [PERSON], медичним висновком №12, від 25 лютого 2014 року, поясненнями сторін. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, а тому в силу ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач не має постійного місця роботи, так як був призваний на військову службу в АТО, через що його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, хоча є молодою працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, а також стан здоров"я та матеріальне становище дитини, а тому визначає розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON]М не має матеріальної змоги сплачувати аліменти на користь позивачки до досягнення їх спільним сином [PERSON] шестирічного віку, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved