Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

19 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 27 жовтня 2015 року уточнив та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди з боку [PERSON] у користуванні нею 73/100 частинами домоволодіння № 39 по вул. Ізюмській у м. Дніпропетровську, зобовязати її терміново здійснити ремонт ендови у місці примикання даху будівлі житлового будинку літ. «А-1» з східного боку; - перенесення підпірної стінки літ. «№ 4» від стіни будівлі житлової прибудови літ. «А1-1» на відстані 2,0 м з влаштуванням суцільної бетонної відмотски для відводу поверхневих вод з північного та східного боків двох зовнішніх стін з постійним доглядом (очищення від полою); для запобігання прискореної руйнації житлових будівель, влаштувати нові або продовжити існуючі бетонні відмостки для відводу поверхневих вод на відстань 2,0 м від стін по всьому периметру вказаних будівель, влаштувати організований водовідвід атмосферних опадів з боку саду та з даху житлового будинку з прибудовами шляхом будівництва водовідвідних лотків навколо вказаних будівель з направленням їх до водовідвідного каналу, що пролягає у дворі від домоволодінь № 37 та 41; ремонт покриттів (оздоблення) конструктивних елементів (підлоги, стін, стелі) внутрішніх приміщень для усунення слідів їх зволожування та встановлення температурного балансу у внутрішніх приміщеннях будівлі; стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 14\~945 грн. та моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що йому належить 73/100 частин домоволодіння № 39 по вул. Ізюмській у м. Дніпропетровську. За відповідачем [PERSON] зареєстровано 27/100 частини вказаного домоволодіння. Домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А11-1, господарськими будівлями та спорудами: літ. Б сарай, літ. В сарай, літ. Д гараж, літ. Ж вбиральня, літ. З вбиральня, літ. И душ, поз. № 1-5 огорожа, що розташовано на земельній ділянці 1273 кв.м. Його частина домоволодіння складається з квартири № 2, що розташована у житловій прибудові літ. А1 1, А11-1, сарая літ. Б, гаража літ. Д, душу літ. И, ? частини огорож та споруд. Починаючи з 2010 року, належна йому частина з північного боку, що суміжна з частиною будинку відповідачки, стала руйнуватися. З-за постійної сирості та вологи, стіни його будинку з боку відповідачки почали тріскатися, а також з середини, покрилися цвіллю, бо завжди вологі (навіть у спекотний час), доріжки навколо будинку також потріскалися по причині постійної вологи, волога накопичується у погребі, бо не відведена від його частини домоволодіння. Всі ці руйнування повязані з тим, що відсутні відмостки стікання атмосферних опадів та відливи для відведення води. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням привести його частину домоволодіння у належний стан, дотримуватися правил добросусідства. Але відповідачка не реагує на його вимоги, заявляючи що не збирається робити ремонт. Тому, за його ініціативою було проведено будівельно-технічне дослідження для встановлення причин затікання її частини домоволодіння. Своїми діями відповідачка порушує його законні права, як власника частини домоволодіння. Згідно висновку експерта від 21.09.2015 року, за несучою здатністю та умовами експлуатації стан будівлі обєкту дослідження зарахований до технічного стану ІІ задовільний, мають місце дефекти та пошкодження, які можуть знизити довговічність конструкції, потрібні заходи щодо захисту конструкції. Дійсна вартість матеріального збитку внаслідок підтоплення внутрішніх приміщень становить 14\~945 грн. Крім того, своїми діями відповідачка завдала йому моральної страждання, які виразилися у порушенні спокійного життя та сну у своєму будинку. Він не має можливості користуватися своїм володінням у повній мірі по причині того, що житловий будинок руйнується, речі, що знаходяться у будинку, приходять у непригодність із-зі постійної вологи. Тому, оцінює спричинену моральну шкоду у 10\~000 грн. та вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України,\~докази повинні бути\~\~належними і допустимими, тобто\~\~містити інформацію щодо предмету доказування та бути одержаними\~\~у встановленому законом порядку; обставини справи, які за законом\~\~мають бути підтверджені певними\~\~засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10 березня 1995 року, [PERSON] належить 73/100 частин житлового будинку № 39 по вул. Ізюмській у м. Дніпропетровську (а.с.12). Інші 27/100 частини вказаного домоволодіння зареєстровано за відповідачкою [PERSON]. Судом встановлено, що позивач та відповідачка, як співвласники домоволодіння, користуються домоволодінням та земельною ділянкою, на якій воно розташоване без розподілу домоволодіння в натурі та без визначення порядку користування земельною ділянкою. Як зазначає позивач у позові, стіна належної позивачу частини будинку з сторони суміжної з частиною будинку відповідачки, стала руйнуватися. Через постійну сирість та вологу, стіни частини будинку [PERSON] почали тріскатися, а з середини покрилися цвіллю та завжди вологі. На вимоги позивача вжити заходів щодо усунення причин затікання його частини будинку та здійснити ремонт даху, відповідачка не реагує, що підтверджується Актом голови квартирного комітету від 27.05.2014 року. Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 1025-06 від 31.03.2015 року, за несучою здатністю та умовами експлуатації на 31.03.2015 року стан буділі житлової прибудови літ. «А1-1» домоволодіння, розташованого по вул. Ізюмська, буд. 39 у м. Дніпропетровську, зарахований до технічного стану ІІ задовільний, мають місце дефекти та пошкодження, які можуть знизити довговічність конструкції, потрібні заходи щодо захисту конструкції. Причинами виникнення виявлених недоліків (дефектів, пошкоджень) конструктивних елементів обєкту дослідження є: протікання з боку ендови у місці примикання даху будівлі житлового будинку літ. «А-1» з східного боку наявне постійне замочування атмосферними опадами конструкцій перекриття та зовнішніх стін будівлі об'єкту дослідження; недостатня відстань у 0,4 м від стіни будівлі об'єкту дослідження до підпірної стіни літ. «№ 4» та складного рельєфу розташованої поруч земельної ділянки з присутнім значним уклоном природні атмосферні опади долають підпірну стіну літ. «№ 4» та спадають безпосередньо на зовнішню стіну об'єкту дослідження, де не можуть швидко видалятися та призводять до замочування фундаменту; недостатня відстань у 0,4 м від стіни будівлі об'єкту дослідження до підпірної стіни літ. «№ 4» та складного рельєфу конструктивні елементи, а саме зовнішня стіна об'єкту дослідження та відповідно фундамент під нею з огляду на замалу інсоляцію та провітрювання не надто швидко висихають. Розроблені рекомендацій щодо усунення виявлених недоліків (дефектів, пошкоджень) конструктивних елементів будівлі об'єкту дослідження: для запобігання протікання здійснити ремонт ендови у місці примикання даху будівлі житлового будинку літ. «А-1» з східного боку, забезпечити організований водовідвід атмосферних опадів та полою з даху житлового будинку та прибудов до нього шляхом влаштування водоприймальних пристроїв (водостічних лотків на дахах та водостічних труб на стінах); перенесення підпірної стінки літ. «№ 4» від стіни будівлі житлової прибудови літ. «А1-1» на відстань 2,0 м з влаштуванням суцільної бетонної від мостки для відводу поверхневих вод з північного та східного боків двох зовнішніх стін з постійним доглядом (очищенням від полою), для запобігання прискореної руйнації житлових будівель влаштувати нові або подовжити існуючи бетонні відмостки для відводу поверхневих вод на відстань 2 м від стін по всьому периметру вказаних будівель, влаштувати організований водовідвід атмосферних опадів з боку саду та з даху житлового будинку з прибудовами шляхом будівництва бетонних водовідвідних лотків навколо вказаних будівель з направленням їх до водовідвідного каналу, що пролягає у дворі від домоволодіння № 37 до № 41; ремонт покриттів (оздоблення) конструктивних елементів" (підлоги, стін, стелі) внутрішніх приміщень для усунення слідів їх зволожування та встановлення температурного балансу у внутрішніх приміщеннях будівлі (а.с. 18-28). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання влансика та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України,\~власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Предметом доказування за позовами про усунення перешкод є\~\~усунення\~\~реальних перешкод у користуванні майном, які створені відповідачем, і мають місце на час\~розгляду справи. Згідно до ст.ст. 13, 16, 18 ЦК України,\~та інших норм чинного законодавства України спосіб захисту порушеного права має відповідати змісту та характеру порушення та бути йому прямо пропорційним. Особа не має права зловживати своїм правом на захист. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо усунення перешкод у користування домоволодінням № 39 по вул. Ізюмській у м. Дніпропетровську, шляхом зобовязання відповідачки терміново здійснити ремонт ендови у місці протікання даху житлового будинку, перенесення підпірної стінки з влаштуванням суцільної бетонної відмостки для відводу поверхневих вод, задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога не відповідає можливому способу захисту порушеного права. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 14\~945 грн., то вона також не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 21.09.2015 року, дійсна вартість матеріального збитку внаслідок підтоплення внутрішніх приміщень літ. «1-4», літ. «1-5» квартири № 1, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ізюмська, буд. 39 станом на 21.09.2015 року становить 14\~945 грн. (а.с 56). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особи обовязку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. Коли відшкодування в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ. Також, згідно з п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Таким чином, безпосередній причинний звязок між завданою позивачу шкодою та будь-яким діями відповідачки [PERSON] у судовому засіданні не був встановлений, оскільки належних та допустимих доказів позивачем не надано, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 14\~945 грн. не підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн., то як вбачається із позовної заяви, звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди у цій справі,\~\~позивач підстави її стягнення взагалі не обґрунтовував, доказів на підтвердження такої шкоди суду не надавав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає, що немає підстав для поверненя позивачу судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed