Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

06.07.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно на її утримання, на час її навчання, починаючи з 06.07.2020 року та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Представник позивача в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, наведених в відзиві на позовну заяву. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до закінчення нею навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Вислухавши пояснення представника позивача і відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є уродженкою та жителькою смт. Битків Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 8). 07.07.2009 року батьки позивача розірвали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області було складено відповідний актовий запис № 125 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу мати позивача змінила прізвище на дошлюбне " [PERSON] " (а.с.9). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. З першого вересня 2019 року остання навчається на 1-му курсі денної та контрактної форми навчання сьомої групи медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету, що підтверджується довідкою № 443 від 17.06.2020 року (а.с.10). З`ясовано також, що позивач проживає в [ADDRESS] разом з матір"ю - [PERSON] . У зв"язку з навчанням та проживанням позивача [PERSON] в м. Івано-Франківськ, її мати не взмозі самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання. Встановлено також, що у відповідача на утриманні знаходиться неповнолітня дитина від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження, яка долучена до матеріалів справи. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що відповідач не працює, підприємницькою діяльністю не займається, у власності земельної ділянки не має, проживає один в житловому будинку. Має на утриманні двоє дітей. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. А тому, оцінюючи всі наявні докази, матеріальний стан дитини та платника аліментів, те, що він офіційно не працює, в нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина від другого шлюбу, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до 27.06.2025 року , в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON] , а саме в сумі 1300 грн. щомісячно. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача квитанцій № 006/2020 від 03.07.2020 року, № 008/2020 від 17.07.2020 року витрати на правничу допомогу склали 1500 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1147 грн. 05 коп. згідно квитанцій № 006/2020 від 03.07.2020 року, № 008/2020 від 17.07.2020 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.199, 200 СК України,

Outcome: approved