overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

22.05.2015 року позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку , обґрунтувавши свої вимоги тим, що 15 грудня 1999 року було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON]. сплатила відповідачу гроші, а він в свою чергу передав їй 1/2 частину житлового будинку. Договір купівлі-продажу житлового будинку вони оформили в Первомайській філії Універсальної біржі "Південь" 15.12.1999 року за реєстром № 066 у відповідності з Законом України „Про товарну біржу", будучи впевненими в тому, що їх дії є законними і ніякого в подальшому оформлення не потребують. До теперішнього часу позивачка прописана та проживає у вказаному житловому будинку, від свого імені сплачує всі платежі за користування послугами. В даний час позивачка дізналася, що вказану угоду необхідно було оформити нотаріально, інакше такий договір вважається недійсним. Вирішити це питання без звернення до суду не можливо, оскільки від нотаріального оформлення відповідач [PERSON]. відмовляється. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні був встановлений факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на Первомайській філії Універсальної біржі "Південь" та фактично повного виконання умов цього договору, що згідно ст.220 ч.2 ЦК України дає підстави для визнання угоди дійсною, а також на підставі ст.ст.316,328 ЦК України визнати за позивачем права власності на 1/2 частину даного житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

22.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 29.07.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сторони мешкають окремо один від одного. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, у зв'язку із чим, виникали сімейні сварки та суперечки. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спору з приводу майна подружжя та місця проживання дитини між сторонами не має. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала. На фіксуванні судового процесу технічними засобами звукозапису не наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище Андрющенко. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав. На фіксуванні судового процесу технічними засобами звукозапису не наполягав. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року, який оформили у Відділі реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №028086, актовий запис №79. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ "050853. (а.с. 11) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, у звязку з чим подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про поділ майна на теперішній час між сторонами не існує. Малолітня дочка [PERSON], [INFO], за спільною згодою сторін залишається проживати разом із матір'ю - [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~ 22.05.2017 року Первомайським міськрайонним судом\~ Миколаївської області було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз збут" та публічне акціонерне товариство "Миколаївгаз" по газопостачанню та газифікації, третя особа: [PERSON] про зобов"язання вчинити певні дії. \~ \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано неправомірними дії товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» щодо нарахування оплати за газопостачання у розмірі 11098.18 грн. та показання лічильника\~ 13400 м 3\~ власнику квартири [ADDRESS]\~ [PERSON].\~Зобовязано публічне акціонере товариство «Миколаївгаз» по газопостачанню та газифікації відновити газопостачання шляхом розблокування (зняття пломби №569778541)\~ в належній [PERSON]\~ квартирі\~ [ADDRESS]. В іншій частині позову відмовлено.Однак судом при винесені рішення не вирішилось питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат в розмірі 640 грн. \~\~ При зверненні з позовом до суду, позивачем було сплачено судовий збір, у сумі 640 грн., проте судом в супереч ст..88 ЦПК України не вирішено питання про стягнення з відповідачів\~ судових витрат , що є підставою для ухвалення додаткового рішення. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ст. 220 ЦК України суд , що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~ понесені нею\~ і документально підтверджені\~ судові витрати. \~\~\~\~\~\~ З врахуванням викладеного є підстави для ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

22.05.2019 року акціонерне товариство «Одесаобленерго» (надалі АТ «Одесаобленерго") в особі представника (за довіреністю) [PERSON] В.М. звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в сумі 11 937 гривень 01 коп. та судові витрати в розмірі 1762 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.01.2017 року уповноваженими працівниками АТ Одесаобленерго в присутності [PERSON] ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

22.06.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2012 році через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. 07.10.2011 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили в 2012 році, через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

22.06.2017р. позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, посилаючись, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: Поліну, 25.04.2011р.н. та Софію, 14.04.2015р.н., які знаходяться на її утриманні, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дітей, не бере участі у їх вихованні, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач у судове засідання зявилася, проте, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання зявився, -також подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 та ст.183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі.Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України, суд врахувавши обставини, що мають істотне значення, прийшов до висновку: стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

22.06.2018 року заявниця [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування заяви покликається на те, що починаючи з 2012 року і до [INFO] безперервно вела спільний побут, спільне господарство, мала взаємні права та обов»язки, фактично проживаючи із своїм дядьком [PERSON] , що був одиноким , не мав сім'ї та близьких родичів, та котрий помер у віці 47 років [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок площею 0,1862 га та 1,234 га на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області. Зазначила, що зважаючи на факт достатньо тривалого спільного проживання та ведення спільного господарства з [PERSON] вона є спадкоємцем 4 черги за законом, оскільки на момент смерті її дядька жодної особи, яка б відносилась до категорії спадкоємців 1-3 черги за законом немає . При зверненні в нотаріальну контору , їй було відмовлено в оформленні спадщини, та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] Заявниця просить встановити факт , що вона дійсно проживала з померлим [INFO] дядьком [PERSON] однією сім'єю з січня 2012 року і до дня його смерті , тобто до [INFO]. Заявник в судове засідання не з"явилась, подала заяву згідно якої, заявлені вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності . Зацікавлена особа Миколаївська державна нотаріальна контора Львівської області в судове засідання не з»явились, згідно поданої заяви просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.10.2017 року [PERSON] помер [INFO]. Згідно довідок № 1367 від 21.10.2017року, № 305 від 23.03.2018 року виданих Гонятичівською сільською радою Миколаївського району Львівської області [PERSON] проживала разом з [PERSON] протягом останніх семи років за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки № 161 від 07.02.2018 року від імені померлого [PERSON] заповіт в виконавчому комітеті Гонятичівської сільської ради не посвідчувався , заборон та арешту на майно померлого не накладалось. З пояснень заявниці встановлено, що встановлення факту проживання однією сім»єю, їй необхідно для належного оформлення спадкових прав. Відтак, суд приходить до висновку про підставність заяви, а тому таку слід задовольнити та встановити факт проживання [PERSON] з дядьком [PERSON] однією сім'єю . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15.01.2020 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Вони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, на даний час позивач зрозуміла, що збереження сімейних відносин не можливе, вона втратила почуття любові та пошани до відповідача, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 15.01.2020 року зареєстровано шлюб Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), від шлюбу у подружжя є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

22.07.1983 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1602. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2013 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. З доводів позивача вбачається, що сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки сторони припинили з листопада 2013 року, проживання сторін та збереження сім"ї неможливе. Строк, наданий судом для примирення, позитивних наслідків не дав. Отже, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

22.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 27 жовтня 2009 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилися дочки, [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через прояв неповаги до неї та її сім»ї, окреме проживання з липня 2013 року подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, уточнила і пояснила, що з [PERSON] більше року спільно не проживають, на даний час вона проживає в цивільному шлюбі із іншим чоловіком, просила не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

22.07.2015р. до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги аргементовано тим, що 18.11.1980 року сторони зареєстрували шлюб в органі Старостинецької сільської ради Погребищенського району, Вінницької області, актовий запис №26. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки на протязі тривалого часу вони не можуть досягнути порозуміння та сімейні зв"язки між сторонами припинені з 2012р. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим тому, що шлюб має формальний характер і бажає його розірвати. В судове засідання позивач не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги підтримує і на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, так як останній вживає спиртні напої. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І- АМ №166564 (а.с.3) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 08.11.2013 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 08.11.2011 року відділом ДРАЦС по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис №209, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказаний - «[PERSON] " (а.с.2). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

22.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 356 грн. 57 коп. та 243 грн. 60 коп. у відшкодування в сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у газифікованій квартирі по вул. Серьожнікова, 3/47 в м. Чернігові та є споживачами природного газу. Відповідно до ст..20 Закону України „ Про житлово - комунальні послуги", пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 , вони зобов'язані своєчасно сплачувати за спожитий природний газ. Проте, в період з 01.06.2011 року по 01.04.2013 року відповідачі за спожитий природний газ не розрахувались, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 356 грн. 57 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою для її стягнення. Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved