Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що є матір'ю [PERSON], яка має неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Батьком цієї дитини є [PERSON], який розірвав шлюб з [PERSON] 19 березня 2003 року, проживає у с.Артема Костянтинівського району Донецької області. З травня 2013 року [PERSON] знаходиться на вихованні та утримання позивачки, яка є її бабкою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] вихованням та утриманням дочки не займаються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавляться її долею та станом здоров'я, матеріально дочку не забезпечують. Позбавивши відповідачів батьківських прав, позивачка просила призначити її піклувальником дитини та стягнути з них аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини їх доходу з кожного. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання на повторний виклик не явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи судом і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Прокурор та представник органу опіки та піклування вважають, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав у відношенні їхнього малолітнього сина, тому що вони ухиляються від його виховання. Заслухавши позивачку [PERSON], свідка, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним обставинам. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до висновку органа опіки і піклування від 25 листопада 2014 року визнано доцільним позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] та призначення піклувальником дитини її бабку, [PERSON] (а.с.72-73). Неповнолітня [PERSON], виражаючи в порядку ст.171 Сімейного кодексу України свою думку при вирішенні спору, не заперечує проти позбавлення батьків батьківських прав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, утриманням дочки не займаються, не цікавляться долею та станом здоров'я дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дочки, її утримання, підготовку до самостійного життя. Про ці обставини пояснила суду свідок [PERSON], свідчать письмові докази: акт обстеження умов проживання [PERSON] (а.с.15), педагогічна характеристика на [PERSON] (а.с.18), акт обстеження умов проживання відповідачки [PERSON] (а.с.19), довідка наркологічного диспансеру від 2 липня 2014року, відповідно до якої відповідачка [PERSON] знаходиться на обліку з 13 травня 2013 року з діагнозом: синдром залежності від опіатів (а.с.24), довідка Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 19 червня 2014 року про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів (а.с.31). На підставі встановлених судом обставин, у зв'язку з винною поведінкою відповідачів [PERSON] та [PERSON], які свідомо нехтують своїми обов'язками, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, їх слід позбавити батьківських прав. При розгляді справи встановлено, що неповнолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування, в зв'язку з чим, згідно ч.4ст.60 ЦК України над нею слід встановити піклування та призначити її піклувальником [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дітей. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України гроші на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері (батька) чи у твердій грошовій сумі. З огляду на матеріальне становище дитини, стан здоров'я відповідачів і їхнє матеріальне становище, суд вважає за необхідне визначити, що розмір стягуваних з кожного з них аліментів на утримання дитини повинен складати 1/4 частину їхнього заробітку (доходу).

Outcome: approved