overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

28.10.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Романівському районі для вирішення питання про оформлення документів для призначення пільгової пенсії стало відомо, що в архівних довідках №164-а/05-02, №164-б/05-02, №164-в/05-02 від 18.09.2015 року заявника по батькові вказано Віталісович замість правильного Віталійович. Виправити помилки у вказаних архівних довідках в його особових рахунках по оплаті праці за період роботи в ВАТ Биківський завод скловиробників не має можливості, оскільки дане товариство ліквідоване. Згідно вимог заяви заявник просив встановити факт належності [PERSON] архівних довідок особових рахунків по оплаті праці №164-а/05-02, №164-б/05-02, №164-в/05-02 від 18.09.2015 року. У судове засідання 10.11.2015 року заявник не з"явився; надійшла заява представника заявника за довіреністю [PERSON], згідно якої просить слухати справу у її відсутності та відсутності [PERSON]; вимоги заяви підтримують повністю. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Романівському районі Житомирської області в судове засідання 10.10.2015 року\~не зявився, згідно поданої заяви просять справу слухати у відсутності їх представника, щодо задоволення заяви не заперечують. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що в архівних довідках №164-а/05-02, №164-б/05-02, №164-в/05-02 від 18.09.2015 року про нарахування [PERSON] заробітної плати у ВАТ Биківський завод скловиробників (а.с 12, 13, 14) помилково вказано російською мовою по батькові [PERSON] - Віталісович замість вірного Віталійович, що підтверджується копією паспорта, копією трудової книжки, копією свідоцтва про народження, копією диплому, копією військового квитка, копією архівної довідки №164/05-02, №164-д/05-02 від 18.09.2015 року (а.с. 4, 5-9, 10, 11, 15, 16, 19-21). Встановлення даного факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на оформлення та отримання пільгової пенсії. Згідно із ч.6\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Задоволення заяви не суперечить правам та інтересам заявника, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та законних інтересів заінтересованих осіб. З врахуванням представлених та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

28.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказала, що 20.07.2002 р. між сторонами було укладено шлюб і вони проживали разом до 10.09.2014р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, а також безвідповідальним ставленням відповідача до сімейних обов'язків. Шлюбні відносини між сторонами припинені з часу переїзду відповідача на інше місце мешкання до його матері 10.09.2014 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ спільного майна не має. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачем з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20.07.2002 р., що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 27.10.2015 р. серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.09.2002 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

28.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 21). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні (а.с. 20). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2001 року Виконавчим комітетом Світлодарської міської ради м.Дебальцеве Донецької області, відповідний актовий запис № 56 (а.с.10). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] (а.с.11), який мешкає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 35.. Від даного шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, у зв'язку з чим між ними виникали сварки та непорозуміння. У зв"язку з викладеними обставинами, з листопада 2014 року сторони проживають окремо .Між сторонами припинились шлюбні відносини, шлюб фактично не існує . В судове засідання позивач надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його участі. В судове засідання відповідачка подала заяву, у якій просила розглянути справу без її участі та позов визнала у повному обсязі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - паспорт позивача, довідка про код ( а.с.3-4) - паспорт відповідачки, довідка про код ( а.с.5) - свідоцтво про шлюб ( а.с.6) - свідоцтво про народження ( а.с.7) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, 18.11.2005 року виконавчим комітетом Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від спільного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, протягом десяти років проживають окремо. Подальше перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить його інтересам, а тому вважає, що збереження сім'ї неможливе. Просить розірвати шлюбу, укладений між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечила. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 листопада 2005 року, виконавчим комітетом Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 3 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя в сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.02.1997 року. Від спільного подружнього життя в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що незважаючи на зареєстрований шлюб, вже кілька років шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, почуття любові до відповідача вона втратила, а тому через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 1997 року, Лищенською сільською радою Луцького району, актовий запис № 03 (а.с. 4 ). Від спільного подружнього життя в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №13. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Подружні відносини припинені з серпня 2017 року. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в підготовче судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №223069, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №13, сторони перебувають у шлюбі з 05.02.2014 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №360666 (а.с.7). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини.\~Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

28.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. З листопада 2017 року шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач повторно не з"явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася вчасно та належним чином, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09 вересня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 369. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

28.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. При цьому зазначає, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.05.2002 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Коростенського району Житомирської області [PERSON] є батьком її дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дочку [PERSON], що змушує її звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. На утримання дочки позивач бажає стягувати з відповідача аліменти. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не сплачує. Позивач змушена звернутися до суду, з проханням задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.05.2002 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Коростенського району Житомирської області [PERSON] є батьком її дитини [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач працездатного віку, має постійну роботу, не інвалід, має добрий стан здоров"я. Відповідно до ст.ст. 180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, має постійний регулярний дохід, тому позов щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved