Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку. З урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2.25 га. розташованої на території Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], що належала її на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай), серія ЧР № 0296279, виданого 17.05.1997 року, як члену КСП імені Кірова. Заяву мотивує тим, що 06 жовтня 2001 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на право земельну частку ( пай), площею 3.23 га в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Кірова с.Попівка Звенигородського району Черкаської області, право на яку належало померлій матері на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай), серія ЧР № 0296279, виданого КСП імені Кірова 17.05.1997 року. На даний час дану земельну ділянку використовує Попівська сільська рада, така як вважає її відумерлою спадщиною. Факт родинних відносин між ним та померлою матір'ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження виданим Попівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 04.01.1972 року актовий запис № 1. Так, як за час життя мати позивача [PERSON] заповіт не складала на все належне її майно, тому крім нього спадкоємця [PERSON] померлої [PERSON] є ще дочки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позивача [PERSON] проживала до дня смерті разом з позивачем та дочкою [PERSON] в с. Попівка Звенигородського району Черкаської області, про що свідчить довідка № 410 від 27.09.2016 року видана Попівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, яка 28.10.2016 року відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON], яка також є дочкою померлої [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що свідчить заява від 27 жовтня 2016 року, яка зареєстрована в Шевченківській сільській раді. Після смерті матері позивач не мав можливості оформити спадкові права у зв'язку із сімейними обставинами, відразу коли з'явилася у нього така можливість він звернувся до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на його користь після його померлої матері на земельну частку ( пай) в колективному с/г підприємстві імені Кірова с. Попівка Звенигородського району Черкаської області. 02 грудня 2016 року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на його користь після смерті його матері та роз'яснено позивачу, що видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно неможливо, тому що правовстановлюючий документ на право на земельну частку ( пай) серії ЧР № 0296279, який пред'явлено до нотаріальної контори втратив чинність. Потім позивач звернувся до земельного відділу з метою отримання чинного на сьогоднішній день сертифікат на земельну частку ( пай), де було повідомлено, що нові державні акти на померлих громадян не видаються та роз'яснено, що дане питання потрібно вирішувати в судовому порядку. Згідно довідки № 31-28-0.4-2180/2-16 від 04.10.2016 року виданої відділом Держгеокадастр у Звенигородському районі Черкаської області, встановлено, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) Попівської сільської ради дійсно зареєстрований сертифікат за № 289 на ім'я [PERSON], серія ЧР № 0296279 від 17.05.1997 року площею 3.23 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на земельну ділянку на громадянку [PERSON] не виготовлявся та відповідно книг записів реєстрації державних актів фізичних осіб державний акт на право приватної власності на земельну частку ( пай) ім'я [PERSON] не зареєстровано. Згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності землю співвласникам землі колишнього КСП ім. Кірова с. Попівка Звенигородського району Черкаської області за громадянкою [PERSON] рахується земельна ділянка № 344 загальною площею 2.25 га. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право, на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, уточнені позовні вимоги повністю підтримують та просять щоб їх задовольнити. Представник відповідача - Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області також не зявився в судове засідання. Через канцелярію суду надійшла заява, про розгляд справи без участі представника відповідача, уточнені позовні вимоги визнали повністю та не заперечують проти їх задоволення. Від третіх осіб [PERSON], [PERSON], через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. Від представника третьої особи держгеокадастру в Звенигородському районі Черкаської області жодних клопотань та заяв не надходило, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи, однак в судове засідання не з"явилися. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін та відділу держгеокадастру в Звенигородському районі Черкаської області, на підставі наявних у справі доказів. За ухвалою суду справа розглядається у відсутності учасників судового процесу, оскільки від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2001 року померла мати позивача [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на право земельну частку ( пай), площею 3.23 га в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Кірова село Попівка Звенигородського району Черкаської області, право на яку належало померлій матері на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай), серія ЧР № 0296279, виданого КСП імені Кірова 17.05.1997 року. Як зазначено, на даний час земельну ділянку використовує Попівська сільська рада, така як вважає її відумерлою спадщиною. Судом встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та померлою матір'ю [PERSON] наступним чином: підтверджується свідоцтвом про народження виданим Попівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 04.01.1972 року актовий запис № 1 (а.с.7). Крім спадкоємця [PERSON] померлої [PERSON] є ще дочки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [PERSON] проживала до дня смерті разом з позивачем та дочкою [PERSON] в с. Попівка Звенигородського району Черкаської області, про що свідчить довідка № 410 від 27.09.2016 року із Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, яка 28.09.2016 року відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері (а.с.13). 02 грудня 2016 р. державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивача та роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно неможливо, тому що правовстановлюючий документ на право на земельну частку ( пай) серії ЧР № 0296279, який пред'явлено до нотаріальної контори втратив чинність (а.с.12). Згідно довідки № 31-28-0.4-2180/2-16 від 04.10.2016 року виданої відділом Держгеокадастр у Звенигородському районі Черкаської області, встановлено, що в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) Попівської сільської ради дійсно зареєстрований сертифікат за № 288 на ім'я [PERSON], серія ЧР № 0296279 від 17.05.1997 року площею 3.23 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на земельну ділянку на громадянку [PERSON] не виготовлявся та відповідно книг записів реєстрації державних актів фізичних осіб державний акт на право приватної власності на земельну частку ( пай) ім'я [PERSON] не зареєстровано (а.с.15). Згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності землю співвласникам землі колишнього КСП ім. Кірова с. Попівка Звенигородського району Черкаської області за громадянкою [PERSON] рахується земельна ділянка № 344 загальною ощею 2.25 га. Відповідно до розпорядження Звенигородської РДА № 192/2004-рп від 11.08.2004 року середня вартість земельної частки ( паю) з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.01.2016 рік по Попівській сільській раді становить 80402 грн.70 коп., а середній розмір земельної частки ( паю) 2,66 га. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» лен колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) дня видачі цього акту. Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із зображенням її цільового призначення. Як вбачається з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], однак не може отримати спадкове майно в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити його право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.25 га. розташованої на території Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved