Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

\~ 12 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 усіх видів\~\~ його заробітку ( доходу), до повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали. В подальшому в судове засідання позивачка , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила вимоги задовольнити повністю, допустити рішення до негайного виконання. Відповідач в судовому засіданні 19 вересня 2017 року позов щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) не визнав, проте\~ згідно поданих\~ заперечень\~\~ від 25.09.2017 року\~ погодився \~щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у \~твердій грошовій\~ сумі\~ у розмірі 800,00 \~грн., з врахуванням того, що офіційно він не працює, не має рухомого та нерухомого майна, про матеріальне забезпечення дитини не забуває та в міру своїх можливостей надає позивачці кошти на утримання\~ доньки. Після оголошеної перерви в судове засідання 09 жовтня 2017 року не зявився, справу\~\~ просив\~ продовжити слухати\~\~ без нього, та врахувати\~\~ подані ним раніше\~\~ заперечення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~ Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу\~батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.\~\~ Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~ Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Стаття 191 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони з 28 липня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних стосунків між батьками проживає із матір»ю та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивачка не довела наявність у відповідача стабільного доходу. При цьому просить, стягнути із відповідача аліменти саме у частці від його заробітку (доходу) 1/2. Проте, суд знаходить її вимоги помилковими. Зазначені норми права свідчать про те, що правовою підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід відповідача, отримання ним доходу в натурі, а також для визначення розміру аліментів суд зобов'язаний встановити матеріальне становище платника аліментів. Як пояснював відповідач, офіційно він не працює, постійного доходу не має, що підтверджено наданими письмовими доказами ( а.с. 28-29), однак\~ згоден сплачувати\~ аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» , установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривень. Тому, з врахуванням зазначеного , суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені частково, а саме\~ у твердій грошовій сумі - в розмірі - 800,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 12 червня 2017 року до 27 вересня 2030 року. Разом з цим, розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.\~ Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, сторони не позбавлені можливості\~ звернутись до суду з позовною заявою про зменшення чи збільшення \~розміру аліментів, за наявності вказаних обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача 640,00 \~грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання у частині стягнення аліментів \~, але у межах платежу за один місяць. \~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial