Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, вказавши на його обгрунтування, що, будучи членом кредитної спілки «Простір», 18 травня 2009 року він вніс в касу кредитної спілки в якості додаткового пайового вкладу грошові кошти в сумі 12 500 грн. 00 коп., в подальшому внесений ним додатковий пайовий внесок збільшився за рахунок неодноразового поповнення додаткового пайового вкладу та з урахуванням часткового повернення коштів відповідачем станом на 01.10.2010 року складав суму в розмірі 17 700 грн. 00 коп. Позивач також зазначив, що 17.11.2010 року він останній раз вніс кошти в сумі 1000 грн. 00 коп., тим самим збільшивши свій додатковий пайовий внесок, загальна сума якого склала - 18 700 грн. 00 коп. Пізніше, на підставі поданої ним за вх. № 23Д від 27.01.2011 року заяви частина внесених ним коштів в якості додаткового пайового внеску, кредитною спілкою «Простір» була повернута, а саме: 31.03.2011 року - 500,00 грн., 06.04.2011 року - 400,00 грн., 13.04.2011 року - 400,00 грн., 20.04.2011 року - 400,00 грн., 27.04.2011 року - 400,00 грн., 04.05.2011 року - 400,00 грн., 11.05.2011 року - 400,00 грн., 18.05.2011 року - 300,00 грн., - загалом повернуто 3 200 грн. 00 коп., після чого повернення коштів спілкою було повністю припинено. Таким чином, станом на 19.05.2011 року загальна сума коштів, внесених ним, як членом кредитної спілки «Простір», в якості додаткового пайового внеску, якими 3 роки 5 місяців користується кредитна спілка «Простір» склала 15 500 грн. 00 коп. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому зазначені кошти, але внесок повернутий не був. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2012 року в задоволенні позову в частині стягнення з КС «Простір» на користь [PERSON] додаткового пайового внеску в сумі 15 500 грн. 00 коп. відмовлено на підставі того, що дані кошти не є депозитним вкладом і для повернення пайових внесків передбачена відповідна процедура виходу із членів кредитної спілки. В зв`язку з чим, на підставі його заяви від 24.12.2013 року, правлінням кредитної спілки «Простір» 24.01.2014 року прийнято рішення про виключення [PERSON] з членів кредитної спілки, а також вказано, що повернути додатковий пайовий внесок кредитна спілка не має можливості. Крім того, позивач вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути 3% річних від суми неповерненого його додаткового пайового внеску за період з 10.10.2010 року по 28.02.2014 року в розмірі 1 639 грн. 88 коп. Позивач також зазначив, що 17.05.2008 року між ним та КС «Простір» укладено договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 81 000 грн. строком на 12 місяців з умовою виплати відсотків по вкладу у розмірі 33,25 % річних. 31.05.2008 року укладена додаткова угода до договору від 17.05.2008 року про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно з якою він передав спілці кошти в сумі 20 000 грн. строком на 12 місяців під 33,25 % річних, при цьому, з урахуванням повернення відповідачем 1 000 грн. 00 коп. загальна сума депозитного вкладу становила 100 000 грн. 00 коп. 17.08.2008 року внесені доповнення до вказаного вище договору, а саме: днем закінчення дії договору встановлено 17.05.2011 року, розмір відсоткової ставки змінено з 23.03.2010 року до 35,5 %. По закінченню строку дії договору, відповідач не повернув проценти по вкладу у повному обсязі. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто з кредитної спілки «Простір» на користь [PERSON] грошовий вклад в сумі 100 000 грн. 00 коп., невиплачені відсотки за договором в сумі 43 452 грн. 08 коп. та судовий збір в розмірі 108 грн. 42 коп. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року стягнуто з кредитної спілки «Простір» на користь [PERSON] заборгованість з процентів за договором депозитного вкладу в розмірі 23 439 грн. 71 коп. та судові витрати в дохід держави в розмірі 351 грн. 58 коп. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2013 року стягнуто з кредитної спілки «Простір» на користь [PERSON] невиплачені відсотки за договором за період з 26.10.2013 року по 08.08.13 року в сумі 27 913 грн. 70 коп. Однак, відповідач не виконує рішення судів, чим порушує право позивача на приватну власність. Враховуючи той факт, що відповідач систематично не виконує судові рішення та продовжує незаконно користуватися його коштами, внесеними в кредитну спілку «Простір» в якості депозитного вкладу, позивач вважає, що розмір нарахованих, однак не виплачених процентів за період з 09.08.2013 року по 28.02.2014 року складає 19 841 грн. 10 коп. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з кредитної спілки «Простір» на його користь проценти за користування депозитним вкладом за період з 09.08.2013 року по день винесення судового рішення в сумі 19 841 грн. 10 коп., додатковий пайовий внесок в розмірі 15 500 грн. 00 коп. та 3% річних за користування додатковим пайовим внеском за період з 10.10.2010 року по 28.02.2014 року в розмірі 1 639 грн. 88 коп. В ході судового розгляду позивач, в порядку ч.1 ст. 31 ЦПК України, збільшив позовні вимоги в частині стягнення процентів за договором, в зв`язку з чим просив стягнути з кредитної спілки «Простір» на його користь проценти за користування депозитним вкладом за період з 09.08.2013 року по 27.05.2014 року в розмірі 28 400 грн. 00 коп., додатковий пайовий внесок в розмірі 15 500 грн. 00 коп. та 3% відсотки річних за користування додатковим пайовим внеском за період з 10.10.2010 року по 28.02.2014 року в розмірі 1 639 грн. 88 коп. Позивачем в судовому засіданні надані аналогічні викладеним у позові пояснення, позовні вимоги підтримані з підстав, зазначених у позові. Представником відповідача у судовому засіданні позов визнано в частині позовних вимог про стягнення додаткового пайового внеску в розмірі 15 500 грн. 00 коп., в іншій частині позовних вимог позов не визнано. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що додатковий пайовий внесок залучається на бездоговірній основі, жодних строків виконання не встановлюється, а тому підстави притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності, у вигляді сплати боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми відсутні. Крім того, строк дії договору, згідно з п. 6.1 депозитного договору, починається з моменту його підписання і закінчується моментом виконання зобов`язань сторонами договору. З урахуванням факту невиконання зобов`язань відповідача щодо повернення суми вкладу по договору, такий договір продовжує свою дію до даного часу і закінчується виконанням зобов`язань позивача до договору, що є безспірним та не заперечується відповідачем по справі, разом з тим, строк нарахування процентів по договору не можна поєднувати зі строком дії договору, які є зовсім різними умовами договору, та відповідно не можна вважати, що строк нарахування процентів продовжується одночасно зі строком дії договору, визначеному в п.6.1 депозитного договору, так як строк нарахування процентів, встановлений в п. 1.2 договору і він визначений конкретними датами, тобто він має чітко визначені дату початку та дату закінчення. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача вважає вимоги позивача про стягнення 3% річних по додатковому пайовому внеску та нарахування і виплату йому процентів за депозитним договором поза межами строку, встановленого договором, межі якого визначені конкретними датами, а саме після 17.05.2011 року, - безпідставними та такими, що суперечать умовам договору. Просить суд позовні вимоги задовольнити в частині стягнення додаткового пайового внеску в розмірі 15 500 грн. 00 коп., в іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з позивач [PERSON] з 17.11.2005 року є членом КС «Простір», яким внесено в Спілку додатковий пайовий внесок на загальну суму 18 700 грн. 00 коп., який частково повернуто [PERSON] в сумі 3 200 грн. 00 коп. а тому, заборгованість із неповернутих позивачеві коштів додаткового пайового внеску становить 15 500 грн. 00 коп., що підтверджується наданою представником відповідача довідкою №192 від 26.05.2014 року. Вказана обставина є визнаною сторонами та доведеною в судовому засіданні. Судом також встановлено, що [PERSON] 24.01.2014 року виключено з членів кредитної спілки «Простір» на загальних зборах, які відбулися 24.01.2014 року, на підставі поданої ним заяви від 24.12.2013 року (а.с. 24), при цьому, після виходу із членів спілки, сума додаткового пайового внеску в розмірі 15 500 грн. 00 коп. йому спілкою не повернута. Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать Закону, держава не втручається у здійсненні власником права власності, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині 1 даної статті у порядку і в строки, які визначені відповідно до частини 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або договором, укладеним сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки", внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата належить членам спілки на праві приватної власності. Розділом 17 Статуту КС «Простір» передбачено, що повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому цим статутом та відповідними положеннями кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Отримання обов'язкового пайового внеску фізичною особою можливе лише у разі припинення її членства в кредитній спілці. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 615 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися у встановлений термін відповідно до вказівки закону і договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, обмеження відповідачем прав позивача щодо отримання коштів в розмірі 15 500 грн. 00 коп., як додаткового пайового внеску, після припинення останнім членства в КС «Простір», які є власністю позивача, є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України, на підставі чого суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з КС «Простір» на його користь додаткового пайового внеску в сумі 15 500 грн. 00 коп. Судом також встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами у справі, що 17.05.2008 року між [PERSON] та КС «Простір» укладено договір № 97Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого Спілка прийняла від позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 81 000 грн. 00 коп. під 33,25 % річних терміном на 12 місяців до 17.05.2009 року (а.с. 5-6). Відповідно до п.п.2,3 3.3 депозитного договору поповнення частини суми вкладу за даним Договором допускається, при цьому вкладник має право проводити обов`язкове доповнення, на суму не менше 1 000 грн. 00 коп. 31.05.2008 року між сторонами укладена була додаткова угода №1/97 Д до договору від 17.05.2008 року, відповідно до якої спілка додатково прийняла від позивача внесок на депозитний рахунок у розмірі 20 000 грн. під 33,25 % до 17.05.2009 року (а.с. 7). Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №182 від 17.05.2008 року, №289 від 31.05.2008 року, та не заперечувався представником відповідача. Крім того, сторонами 17.08.2008 року внесені доповнення до договору від 17.05.2008 року, згідно з якими днем закінчення дії договору встановлено 17.05.2011 року, а також встановлена процентна ставка за вкладом в наступних розмірах: до 22.03.2010 року - 33,25 % річних, з 23.03.2010 року до закінчення дії договору - 35,5 % річних. Доповненнями від 17.08.2008 року також визначено, що днем закінчення дії договору є 17.05.2011 року. При цьому, судом відзначається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, з кредитної спілки «Простір» на користь [PERSON] стягнуто грошовий вклад за договором про внесення вкладу (внеску) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 17.05.2008 року в розмірі 100 000 грн. та невиплачені відсотки за договором в розмірі 43 452 грн. 08 коп. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року стягнуто з кредитної спілки «Простір» на користь [PERSON] заборгованість з процентів за договором депозитного вкладу в розмірі 23 439 грн. 71 коп. за період з 28.02.2012 року по 25.10.2012 року. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2013 року стягнуто з кредитної спілки «Простір» на користь [PERSON] заборгованість з процентів за договором депозитного вкладу у розмірі 27 913 грн. 70 коп. за період з 26.10.2012 року по 08.08.2013 року. В порядку ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім іншого, судом встановлено, що на час вирішення даного позову рішення судів не виконані, депозитний вклад та заборгованість з процентів за договором депозитного вкладу №97Д від 17.05.2008 року позивачу не повернута, на підставі чого суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог вкладника, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін депозитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.526, 529 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у строки встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Пунктом 2.2 Договору про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки №97Д від 17.05.2008 року проценти за депозитним вкладом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитною спілкою сумою вкладу. Згідно з п.п. 6.1, 6.2 Депозитного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та дає до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Зобов`язання за цим договором припиняються з моменту виплати спілкою вкладнику всієї суми вкладу та процентів за ним, а також в інших випадках, передбачених законодавством України та цим договором. Крім того, відповідно до п.6.4 депозитного договору договір вважається пролонгованим на той самий термін і на тих самих умовах, якщо сторони у триденний термін, після закінчення строку цього Договору, не виказали бажання про розірвання цього договору та виконання всіх зобов'язань за цим Договором. Розділом 4 депозитного договору передбачено порядок розірвання договору, за яким право на розірвання договору мають як вкладник, так і кредитна спілка, при цьому сторони зобов'язані письмово повідомити один одного про свій намір достроково розірвати цей Договір за 30 робочих днів до запланованої дати розірвання Договору, у цьому випадку відповідно до п.п.5 п.4.1 Розділу 4 Договору днем припинення нарахування процентів за вкладом є запланована дата дострокового розірвання Договору, вказана вкладником в повідомленні про дострокове розірвання Договору. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Таким чином, аналіз зазначених норм укладеного між сторонами депозитного договору та ч.5 ст. 1061 ЦК України свідчить про те, що вкладник має право на нарахування процентів за цим договором до повного повернення йому депозитного вкладу. Крім того, на момент судового розгляду судом не встановлено, що договір № 97Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 17.05.2008 року, укладений між сторонами є розірваним. З урахуванням викладених обставин та наявних судових рішень, які набрали законної сили, та в порядку ст.124 Конституції України є обов'язковими для виконання на всій території України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] невиплачені проценти за договором депозитного вкладу № 97Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 17 травня 2008 року за період з 09 серпня 2013 року по 27 травня 2014 року в розмірі 28 400 грн. 00 коп., при цьому суд приймає до уваги розрахунок заборгованості по процентам, наданим позивачем, за яким строк нарахування процентів становить з 09 серпня 2013 року по 27 травня 2014 року, всього 292 дні, розмір депозитного вкладу - 100 000 грн. 00 коп., річна процентна ставка становить 35,5 % (100 000 грн. 00 коп. х 35,5% : 365 днів х 292 дні = 28 400 грн. 00 коп. Крім того, позивач пред'явив вимоги, за якими в порядку ч.2 ст.625 ЦК України просив стягнути з відповідача 3% річних від суми неповерненого йому додаткового пайового внеску за період з 10.10.2010 року по 28.02.2014 року в розмірі 1 639 грн. 88 коп., які задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Додатковий пайовий внесок - необов'язковий або обов'язковий зворотний внесок члена кредитної спілки, режим залучення якого визначається положенням про фінансове управління. За підсумками фінансового року на додатковий пайовий внесок може розподілятися нерозподілений доход у вигляді плати (процентів) у розмірі та порядку, які визначені загальними зборами кредитної спілки. Крім цього, на додатковий пайовий внесок може протягом року нараховуватись плата (проценти) у розмірі та порядку, визначених загальними зборами кредитної спілки, але не частіше ніж один раз у квартал. Підставою для повернення додаткового пайового внеску є припинення членства у кредитній спілці. Додаткові внески пайового типу також можуть бути повернені за заявою члена кредитної спілки за умови дотримання кредитною спілкою нормативів капіталу. Приймаючи до уваги, що додатковий пайовий внесок члена кредитної спілки залучається на бездоговірній основі, будь-яких строків виконання не встановлюється, а тому правові підстави притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності, у вигляді сплати боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми відсутні. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, на підставі чого, вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з кредитної спілки «Простір» в дохід держави судовий збір в розмірі 439 грн. 00 коп., який обраховано в порядку абз.1 п.п.1 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.526, 530, 625, 1058, 1061 ЦК України, Закону України "Про кредитні спілки",

Outcome: partial