overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

26 лютого 2014 року орган опіки та піклування Хмелівської сільської ради звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та встановлення опіки, призначивши опікуном сестру-господиню Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON], [INFO], має хронічне психічне захворювання, діагноз "Шизофренія, безперервний тип перебігу», знаходиться на державному утриманні, з 24.07.2013 року постійно проживає в Хмелівському психоневрологічному інтернаті. Родичів і близьких які б виявили бажання опікуватися над [PERSON] немає. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і для забезпечення особистих немайнових та майнових прав потребує опіки. У судове представник органу опіки та піклування Хмелівської сільської ради не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника виконкому, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 28). Заінтересовані особи в судове засідання також не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували (а.с. 29-30). Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізично особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на повному державному утриманні та проживає в КУСОР Хмелівському психоневрологічному інтернаті. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 41 від 12.03.2014 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Шизофренії, інший тип, безперервний тип перебігу», за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Такий стан для нього є постійним. Потребує призначення опіки (а.с. 32-34). З заяви сестри-господині КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] вбачається, що вона не заперечує проти призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] (а.с. 29). Перешкод для призначення опікуном [PERSON], передбачених ст. 64 ЦК України судом не встановлено. Тому суд вважає за необхідне визнати недієздатним [PERSON] і з метою забезпечення його особистих немайнових та майнових прав призначити опікуном сестру-господиню КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

26 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач), третя особа - Володимир-Волинський РВ УДМС України у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилається на ту обставину, що вона є власницею житлового будинку № 15 по вул. Миру у с. Острівок Володимир-Волинського району Волинської області. У вищезазначеному будинку, крім неї, зареєстровані також її син [PERSON] та онука [PERSON]. Більше двох років вона у належному мені будинку не проживає, не здійснює догляд за ним та не проводить оплату за користування комунальними послугами. У будинку відсутні усі її особисті речі. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування належним їй будинком та зняти її з реєстраціного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про явку до суду за місцем фактичного проживання, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи - Володимир-Волинського РВ УДМС України у Волинській області до суду не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку № 15 по вул. Миру у с. Острівок Володимир-Волинського району Волинської області. Дана обставина стверджується копією реєстраційного посвідчення та копією договору дарування квартири. Як вбачається з копії будинкової книги, в даній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], її син [PERSON] та відповідачка по справі [PERSON]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з довідки Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району, [PERSON] Русланіна дійсно зареєстрована [INFO], однак за даною адресою не проживає більше двох років. Оскільки відповідачка в спільному житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, вона втратила право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

26 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 10 січня 1981 року, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. У судове засідання сторони не з"явивлися, подавши у відповідності до ст.158 ЦПК України заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, позивачка наполягала на задоволенні позову, а відповідач вказав на визнання позовних вимог. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 10 січня 1981 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №8, що підтверджується представленим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8) та мають від шлюбу двох дітей, які є повнолітніми згідно довідці виконкому Снігурівської міської ради від 14 серпня 2014 року (а.с.9). Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При розгляді справи, судом встановлено, що сімейні та подружні стосунки сторони у справі не підтримують. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата почуттів, які були основою шлюбного союзу. Між позивачкою та відповідачем систематично виникають сварки та конфліктні ситуації, що призводить до погіршення їх емоційного стану і психологічного здоров'я. Обидві сторони заявили, що не бажають примирення на збереження сім'ї. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливими та суперечить інтересам обох сторін, що мають істотне значення, і ухвалює про задоволення позовних вимог. Суд визнає з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції сторін, недоцільним відповідно до ст.111 СК України прийняття додатково мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки розміру понесених судових витрат по сплаті судового збору за квитанцією від 26 серпня 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

26 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітніх дітей, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду із позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з тих підстав, що з нею проживає сина [PERSON], [INFO], а відповідач ухиляється від надання їй як дружині матеріальної допомоги. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в які підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явися, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач офіційно працевлаштований, середньомісячний заробіток якого на ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля" складає 8488,72 грн., отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позивачка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дітей до досягнення дітьми трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

26 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 21 вересня 1998 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що Мар'ївською сільською радою Баштанського району Миколаївської області був здійснений відповідний актовий запис № 10. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Мають малолітнього доньку - [PERSON], [INFO], яка залишився проживати біля неї. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 14), у зв'язку з чим та за згодою позивачки, суд допустив заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Мар'ївською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1998 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №10. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.8). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного протягом тривалого часу. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх доньки на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

26 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 600. Від шлюбу сторони дітей не мають. З лютого 2014 року, сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розірвавши шлюб, примирення в сім"ї не можливе, стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу. Відповідач до судового засідання не з'явивсь, повідомлявсь належним чином, причини не явки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 600. Від шлюбу дітей не мають. Сторони сімейні та подружні стосунки припинили в лютому 2014 року, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім'ї неможливе, спільне господарство не ведуть, строк для примирення надавати не має необхідності. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - [PERSON]. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити так як вони нічим об'єктивно не підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому зазначає, що відповідач, з яким вони розірвали шлюб в 1998 році, є батьком їх сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання сина платив аліменти до досягнення ним повноліття. Після закінчення школи та досягнення віку 18 років син продовжує навчання в медичному училищі і оплачує за навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача, який не має постійного місця праці, але має доходи мінливого характеру, аліменти на час навчання сина у твердій грошовій сумі по 800 грн. в місяць, тому що вона сама не має можливості забезпечити всі потреби сина, оскільки отримує 2800 грн. заробітної плати і на утриманні є ще один син [PERSON], який навчається в коледжі і на утримання якого відповідач платить за рішенням суду аліменти в сумі 400 грн. в місяць. . В суд позивачка подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує свої вимоги. Відповідач в суд не прибув, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] є студентом Шепетівського медичного училища на денній формі навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року, здійснює оплату за навчання. Позивачка має на утриманні ще одного повнолітнього сина [PERSON], який теж навчається і на утримання якого [PERSON] сплачує аліменти в сумі 400 грн. в місяць. Відповідач не має постійного місця праці. Позивачка отримує заробітну плату в сумі 2800 грн. щомісячно. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами, свідоцтва про народження сина [PERSON], довідки з місця навчання сина [PERSON], довідки про склад сім»ї позивачки, договір про оплатну форму навчання сина [PERSON], довідки про заробітну плату позивачки. Згідно ст.199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані їх утримувати до досягнення ними віку двадцяти трьох років до припинення навчання, розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров'я є працездатним і тому зобов'язаний платити аліменти позивачці на час навчання їх сина [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має мінливі доходи і на утриманні ще одну дитину. Суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в межах позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

26 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2009 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в квітні 2014 року, з цього часу вони проживають окремо. Збереження та подальше існування шлюбних відносин вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам чоловіка. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, про дату судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Приз) укладений шлюб, який зареєстрований 24 жовтня 2009 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис № 522, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Наразі сторони не підтримують шлюбних відносин і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч. 2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved