Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 1 грудня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, різні характери, непорозуміння, конфлікти та постійні сварки призвели до розірвання між сторонами шлюбних стосунків. Крім того як пояснила позивач шлюбні відносини припинилися, більше двох років проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. У звязку з чим позивач просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно до виповнення їм повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просить задоволити позовні вимоги з підстав наведених у позові. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Не живуть шлюбним життям. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8,9,10). Діти знаходяться на утриманні позивача (а.с.11). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, позивачем не підтверджено жодними доказами про обґрунтованість такого розміру аліментів. У звязку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину, з урахуванням стану здоровя дітей, задовільного стану здоровя відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні. За встановлених в судовому засіданні обставин, позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнений, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial