Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про відшкодування матеріальних збитків в сумі 7000,00 грн.. (вартість велосипеда) та моральної шкоди в сумі 3\~000,00 грн, посилаючись на те, 10.08.2017 року о 18.00 год, по вул.. Грушевського, 66 в с. Почапинці Чемеровецького району [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння куруючи автомобілем марки ВАЗ 21063 днз. 45536 ТІ не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді паркану та велосипеда на якому катався син позивача [PERSON], який встиг відскочити, а велосипед отримав механічні ушкодження. Внаслідок вчиненого правопорушення постановою Чемеровецького районного суду від 29.08.2017 року [PERSON] визнанно винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено за ст.. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Таким чином, внаслідок вчиненого [PERSON] адміністративного правопорушення, крім матеріальних збитків, відповідач заподіяв позивачу та його родині моральної шкоди, які повязані з емоційними стражданнями повязаних з дорожньо-транспортною пригодою, відновленням психічного стану дитини, яку він оцінює в розмірі 3000,00 грн. В судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою, що була направлена за зареєстрованим місцем проживання ( рекомендоване). На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 10.08.2017 року о 18 годині 00 хвилин, в с. Почапинці по вул. Грушевського, 66, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота). Водій від огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки з використанням приладу Drager\~ ALCOTEST 6810 та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне праворушення передбачене\~ ч. 1\~ст. 130 КУпАП крім того, 10.08.2017 року о 18 годині 00 хвилин, в с. Почапинці по вул. Грушевського, 66, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], не вибрав швидкості безпечного руху, не врахував дорожньої обстановки та стан проїзної частини, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді паркану та велосипеду, який знаходився поблизу, даний автомобіль отримав механічні ушкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене\~ ст. 124 КУпАП. Так, згідно постанови Чемеровецького районного суду від 29.08.2017 року [PERSON] визнанно винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. В наслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вищезазначений велосипед отримав механічні пошкодження, які також підтверджуються фото таблицями, що містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи міститься накладна № 32 від 20.07.2015 року згідно якої вбачається, що [PERSON] придбав велосипед «Діамант» в сумі 7000,00 грн.. Отже, загальна сума матеріальних збитків становить 7000,00 грн. ( вартість велосипеда). Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України «майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - "Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством". Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України «моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини». Дії відповідача є неправомірними, його вину доведено матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 57 ЦПК України «доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.» Однак жодний доказ перед судом не має пріоритетного значення, а всі докази оцінюються в сукупності. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7000,00 грн., підлягають задоволенню, що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то суд враховує вимоги розумності і справедливості, а тому суд приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди слід задовольнити в розмірі 1\~000,00 грн.. Згідно п.6 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» - позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, від сплати судового збору звільняються. У п.12 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року\~Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах\~роз'яснено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір"\~підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Згідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - за подання позовної заяви, майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 640 грн., 00 коп.. У відповідності до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п.2 Закону України "Про судовий збір" - "за подання позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. 00 коп.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви, майнового характеру в сумі 640,00 грн., за подання позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп., а всього в сумі 1280 грн. 00 коп..

Outcome: partial