Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

30.09.2016 року до Врадіївського районного суду надійшла позовна заява, пред"явлена органом опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з вимогою про позбавлення батьківських прав батька вказаних дітей [PERSON] , [INFO], стягнення з останнього на утримання дітей аліментів у мінімальному розмірі, що встановлено законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по їх вихованню, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, через що діти залишились у складних життєвих обставинах та з 26 травня 2016 року перебувають на державному утриманні у комунальному закладі « Первомайський центр соціально- психологічної реабілітації дітей». У судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримав повністю та просив його задовольнити, при цьому суду пояснив, що у 2014 році мати дітей померла та діти залишились проживати з батьком, йому було призначено державну допомогу на дітей як одинокому батьку, з 01.04.2015 року сім»я була взята під соціальний супровід з метою підвищення батьківського потенціалу. Незважаючи на це, батько належним чином свої батьківські обов»язки не виконував, не забезпечував їх належне утримання - у житловому будинку брудно, не в достатній кількості продукти харчування, членів комісії до житлового будинку не допускав з метою перевірки матеріально- побутових умов сім»ї, діти хворіли на хвороби, які пов»язані з антисанітарними умовами. Діти неодноразово вилучались з сім»ї та направлялись до лікарні та санаторію « Дубки» м. Миколаїв. З 26 травня 2016 року діти були влаштовані до КЗ « Первомайський центр соціально- психологічної реабілітації дітей» та з цього часу батько долею дітей не цікавиться. Станом на 06.12.2016 року, матеріально- побутові умови проживання сім»ї антисанітарні, у будинку не виявлено продуктів харчування, дитячого одягу, дров на зимовий період. Відповідач постійного заробітку немає, працює по найму у людей тимчасово , є здоровою особою, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Після вилучення дітей із сім»ї батька, останній свого ставлення до батьківських обов»язків не змінив, станом здоров»я та розвитком дітей не цікавиться, матеріально їх не утримує, через що з 26 травня 2016 року діти знаходяться на повному державному утриманні. Відповідач у судове засідання від 14.11.2016 року з»явився та позовні вимоги визнав, звернувся до суду з заявою про подальший розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував та наслідки визнання йому зрозумілі. У подальшому відповідач змінив свою позицію та позовні вимоги не визнав та зазначив, що від належного виховання та утримання дітей не відмовляється. Після смерті матері дітей, у сім»ї склалось сутужно та за його згодою діти були направлені до санаторію « Дубки» та з 26.05.2016 року за направленням служби у справах дітей поміщені до Первомайського центру соціально- психологічної реабілітації дітей, де вони перебувають і на даний час. Дітей відвідував одного разу. На даний час у житловому будинку проводить ремонтні роботи та бажає з часом дітей забрати додому. Він обізнаний про стан здоров»я старшої доньки та буде вживати всіх заходів щодо її подальшого лікування. Просив не позбавляти його прав щодо малолітніх дітей. Представник третьої особи суду пояснила, що діти до закладу були направлені 26 травня 2016 року за направленням служби у справах дітей, причина - складні життєві обставини. З моменту поміщення дітей до закладу діти дуже скучають за батьком та бажають повернутися до сім»ї. Батько дітей одного разу відвідав дітей та в подальшому їх долею не цікавився, на контакт із спеціалістами не йшов. Старша дитина є хворою та потребує постійного лікування та контролю, що не було досягнуто зі сторони батька. Вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо обох дітей, так як останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дітей. Заслухав пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідив та оцінив письмові докази, висновок органу опіки та піклування, заслухав думку дітей, суд вважає встановленими наступні обставини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 06.02.2008 року та свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 29.03.2010 року). Мати дітей [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2016 року, яке видане повторно). Батько дітей зареєстрований за адресою [ADDRESS], але фактично проживає по [ADDRESS] із співмешканкою [PERSON] Після смерті матері діти залишились проживати біля батька. З 24.03.2015 року діти взяті на облік служби у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Відповідно до листа Врадіївського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, сім»я [PERSON] з 01.04.2015 року взята під соціальний супровід з метою підвищення батьківського потенціалу. Здійснення соціального супроводу було ускладненим через те, що батько дітей постійно був відсутній вдома, на телефонні дзвінки не відповідав, не дозволяв співробітникам центру оглянути будинок, а коли такий дозвіл було надано, то було встановлено, що в будинку брудно. Через невиконання умов договору зі сторони батька з 29.01.2016 року родину було знято з соціального супроводу. Також батькові дітей було призначено державну допомогу на дітей як одинокому батькові з 01.02 по 31.07.2016 року ( лютий - 2622 грн., березень - 2742 грн., квітень - 2910 грн., травень, червень, липень - 3062 грн.) Через незадовільний стан здоров»я дітей та у зв»язку з неналежною поведінкою батька щодо стану здоров»я дітей, з 18.02.2016 року малолітні діти направлені до санаторію « Дубки» м. Миколаїв, де перебували до 26.05.2016 року. 23.05.2016 року комісією у складі завідувача сектору захисту прав, свобод і законних інтересів неповнолітніх служби у справах дітей райдержадміністрації- Бабець В. М., головного спеціаліста сектору опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей - Кузьміної Л. Ю., фахівця із соціальної роботи Врадіївського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді - Данильчук М. І., спеціаста Врадіївської селищної ради - Коновальчук Т. В., сімейної медсестри комунального закладу « Врадіївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» - [PERSON], інспектора Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області- Бриковця В. М. було відвідано сім»ю [PERSON], який членів комісії до будинку не впустив, вів себе агресивно, виражався грубою брутальною лайкою. 23 серпня 2016 року [PERSON] знову було відвідано по місцю його проживання, але останній знову комісію до помешкання для обстеження житлово-побутових умов проживання не допустив. З 26 травня 2016 року діти були влаштовані до КЗ « Первомайський центр соціально- психологічної реабілітації дітей» по причині- складні життєві обставини та з цього часу батько один раз відвідав своїх дітей, де цікавився своїми дітьми, був обізнаний про умови можливого повернення дітей до сім»ї, та про стан здоров»я своїх дітей. Згідно висновку про стан здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], станом на 25.08.2016 року, дитина є здоровою. Згідно висновку про стан здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], станом на 25.08.2016 року дитина є нездоровою, у неї виявлений поширений дерматит ускладнений піодермією. Як вбачається з довідки Центру, де діти на даний час перебувають, станом на 14.11.2016 року, [PERSON], 2008 року народження хворіє, з 01.09. по 23.09.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в імуно-інфекційному відділенні Миколаївської ОДЛ, з 13.03.2008 року перебуває на « Д» обліку в Миколаївському обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом. Судом було встановлено та це підтверджується показаннями свідка [PERSON], актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 23.08.2016 року, про те, що батько знає про стан здоров»я дитини [PERSON] та не в повній мірі вживає заходів щодо її лікування та оздоровлення. За весь час перебування дітей у комунальному закладі « Первомайський центр соціально- психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради батько відвідав дітей одного разу, що підтвердили у судовому засіданні і діти. Також було встановлено, що діти з батьком регулярно спілкуються по мобільному телефону. Як вбачається з наданих по місцю проживання відповідача характеристик та інших письмових документів, відповідач по місцю проживання офіційно не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, скарг та нарікань до селищної ради не надходило. З показань свідка [PERSON] та з письмових листів Врадіївської загальноосвітньої школи №1 щодо [PERSON], вбачається, що у 2015 році дівчинка тривалий час не відвідувала школу, почала з»являтися до закладу неохайно, батько не відповідав на дзвінки класного керівника, до житлового будинку не допускав, у 2016 році ситуація не змінилась, дитина захворіла на хворобу, яка викликана недотриманням санітарних умов проживання. З листа адміністрації ДНЗ « Золотий ключик» вбачається, що [PERSON] не відвідує дитячий садок з квітня 2015 року, до цього батько вчасно приводив та забирав дитину. Відповідач на обліку у Врадіївському РЦЗ як безробітний на даний час не перебуває. Із досліджених документів щодо стану здоров»я відповідача встановлено, що останній на обліку у Врадіївській РЦЛ не перебуває, інвалідності немає, є здоровою особою. Відповідно до даних з Врадіївського відділу поліції, постанови Врадіївського районного суду від 29.12.2015 року відповідач двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст. 184 КУпАП та в усіх випадках суд на підставі ст. 22 КУпАП звільняв останнього від адміністративної відповідальності, обмежувався усним зауваженням. Як вбачається з вироку Врадіївського районного суду від 24.02.2015 року за ч.2 ст.125 КК України, відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності за заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, останньому призначалось покарання у виді громадських робіт. На момент розгляду справи про позбавлення батьківських прав, [PERSON] є особою, яка на підставі ст. 89 КК України немає судимості. Таким чином, судом встановлено, що фактично після відібрання дітей та попередження батька, його поведінка та ставлення до батьківських обов»язків суттєво не змінились. Вихованням дітей не займається, їх долею та здоров»ям, розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов сім»ї відповідача з 23.11. по 05.12.2016 року, останній по місцю свого проживання був відсутній, що не давало змоги представникам служби у справах дітей та органу опіки та піклування, провести таке обстеження та надати свої висновки. 06.12.2016 року представниками вказаних служб було проведено такий огляд та встановлено, що по місцю проживання відповідача для проживання обладнана всього одна кімната, в решті будинку проводиться ремонт, не виявлено продуктів харчування, в кімнаті для проживання дітей немає меблів, дитячих речей, в домі є пічне опалення, але дров на зимовий період не виявлено. ( акт обстеження матеріально- побутових умов сім»ї від 06.12.2016 року). Вищенаведені обставини, які були встановлені у судовому засіданні, дають підстави суду зробити висновок, що батько дітей ухилився від виконання батьківських обов»язків по вихованню дітей, але вони носили та носять не систематичний характер. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації від 05.09.2016 року № 890/16-01, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо його малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Частиною 5 ст. 19 СК України, встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. На думку суду, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача є недостатньо обґрунтований та винесений передчасно без врахування думок дітей. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування, так як його виводи не співпадають з інтересами дітей в цілому. Під час з»ясування думок дітей у судовому засіданні, останні виявили бажання повернутися до сім»ї батька, дуже сумують за ним. За ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов»язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дитини. При цьому, суд керується також вимогами ст. 51 Конституції України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім»я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Декларація прав дитини від 20.11.1959 р. (п. 6) та Конвенція про права дитини від 20.11.1989 р. вказують, що виходячи із рівності прав матері та батька, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Дитина може бути розлучена з одним із батьків лише у винятковій ситуації. За вимогами п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. При цьому, ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини). Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як визначено статтею 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Таким чином, підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім'ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров'я і морального виховання. З огляду на наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач, незважаючи на прийняті до нього міри зі сторони органу опіки, неналежним чином виконував батьківські обов'язки по вихованню дітей, оскільки в достатній мірі не піклувався про стан їх здоров'я, не забезпечував достатнім чином їх навчання та соціальну адаптацію, не створив по місцю проживання належних умов для дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для позбавлення батьківських прав відповідача на даний час немає, але залишення дітей у батька є небезпечним для їх життя, здоров'я , а тому вбачає підстави для відібрання у нього дітей без позбавлення батьківських прав. Окрім того, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки згідно положень ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. При цьому суд керується вимогами ст.ст. 180, 183, 193 СК України. Суд враховує ті обставини, що відповідач є здоровою, працездатною особою, не перебуває на обліку як безробітний, не є утриманцем, пенсіонером чи інвалідом, тимчасово працює по найму у людей по забою тварин, а тому зобов»язаний матеріально утримувати дітей. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються з судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved