Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів на лікування внаслідок ушкодження здоров"я в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що\~26 жовтня 2008 року приблизно о 17.00 год. під час дорожньо-транспортної пригоди в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області з вини відповідача [PERSON] вона отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозгової травми з переломами лицевого склепіння та основи черепа,забій головного мозку тяжкого ступеня,крововиливи під оболонки в речовину головного мозку та раною лобної ділянки голови,рани в ділянках голови,рани в ділянках обличчя та обох нижніх кінцівок,що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2009 року відповідача [PERSON] було засуджено за ст..ст.286 ч.2,135 ч.1 КК України. В зв*язку з отриманими тілесними ушкодженнями МСЕК їй встановлено другу групу інвалідності . Згідно вироку суду її цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишено без розгляду оскільки сторони дійшли згоди про врегулювання позову в добровільному порядку. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодував їй 20000 грн. моральної шкоди і 27700 грн. матеріальної шкоди. Крім того на протязі 2009 року ним було відшкодовано вартість пластичних операцій. Відповідач [PERSON] теж зобов*язувався надавати їй матеріальну допомогу на лікування. В результаті ДТП в неї на даний час стався рецидив травм в зв*язку з чим в неї виникла потреба у лікуванні. В зв*язку з чим вона лікувалася стаціонарно в Надвірнянській ЦРЛ: з 13.11.2014 року по 24.11.2014 року і витратила на придбання медикаментів 582,64 грн.; з 21.01.2015 року по 30.01.2015 року і витратила на придбання медикаментів 2019,85 грн.; з 26.10.2015 року по 06.11.2015 року і витратила на придбання медикаментів 1990,79 грн.; з 30.11.2015 року по 14.12.2015 року і витратила на придбання медикаментів 1844,62 грн.. Всього на придбання медичних препаратів вона витратила 6437,90 грн. Крім того,згідно довідки ЛКК Надвірнянської ЦРЛ №69 від 27.04.2016 року їй рекомендовано лікування в санаторіях «Немирів» або «Карпати» Закарпатської області. Повна вартість путівки становить 11952 грн. В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали і просять постановити рішення ,яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку в користь позивача 6437,90 грн. вартість придбаних нею медикаментів і 11952 грн. вартість санаторно курортної путівки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив,що в 2008,2009 роках ним і членами його сім*ї було повністю відшкодовано позивачці спричинену матеріальну і моральну шкоду внаслідок пошкодження здоров*я під час ДТП, винуватцем якої він був.В зв*язку з чим просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив ,що в 2008,2009 роках він допомагав відповідачу [PERSON] коштами у відшкодуванні позивачці спричиненої їй шкоди внаслідок пошкодження здоров*я під час ДТП, яка мала місце в 2008 році. На даний час відшкодовувати позивачці кошти на лікування не згідний ,так як він не спричинив їй шкоди. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази,суд вважає,що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ Ч.ч. 2, 5\~ст. 1187 ЦК України передбачено ,що \~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 1195 ЦК України\~відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі. Така особа зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Отже, зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2008 року приблизно о 17.00 год. під час дорожньо-транспортної пригоди в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області з вини відповідача [PERSON] позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозгової травми з переломами лицевого склепіння та основи черепа,забій головного мозку тяжкого ступеня,крововиливи під оболонки в речовину головного мозку та раною лобної ділянки голови,рани в ділянках голови,рани в ділянках обличчя та обох нижніх кінцівок,що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2009 року відповідача [PERSON] було засуджено за ст..ст.286 ч.2,135 ч.1 КК України.. Зазначені обставини сторонами не заперечуються. Виходячи із\~ст. 61 ЦПК України\~обставини спричинення [PERSON] заподіяння тілесних ушкоджень в результаті ДТП не підлягають доказуванню. В зв*язку з отриманими тілесними ушкодженнями Івано-Франківською МСЕК позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання , яка після переосвідчення була продовжена до 16.07.2016 року. Згідно консультативного висновку спеціаліста Івано-Франківської ОКЛ від 27.11.2015 року і 02.02.2016 року позивачу рекомендовано два рази в рік стаціонарне лікування під наглядом невропатолога. Внаслідок стійких наслідків черепномозгової травми отриманої під час ДТП позивач на протязі тривалого часу неодноразово перебувала на лікуванні, в тому числі на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділі Надвірнянській ЦРЛ з 13.11.2014 року по 24.11.2014 року,що підтверджується випискою з історії хвороби № 7526 ; з 21.01.2015 року по 30.01.2015 року ,що підтверджується випискою з історії хвороби № 429; з 26.10.2015 року по 06.11.2015 року , що підтверджується випискою з історії хвороби № 6455; з 30.11.2015 року по 14.12.2015 року , що підтверджується випискою з історії хвороби № 7326. У відповідності із ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надана позивачем інформація центральної районної лікарні Надвірнянського району від 21.04.2016 року №254 про перелік медикаментів та виробів медичного призначення придбаних позивачем за власні кошти під час стаціонарного лікування не може бути належним доказом вартості придбаних медикаментів ,так як у позивача частково відсутні чеки на придбання вказаних медикаментів. Як вбачається з наданих позивачем чеків позивач витратила на придбання медикаментів 2024,96 грн . Враховуючи наведене суд вважає,що відповідач [PERSON] [PERSON] відшкодувати позивачу додаткові витрати,пов*язані з ушкодженням здоров*я позивача на придбання медикаментів в розмірі 2024,96 грн. . Щодо стягнення додаткових витрат на придбання санаторно-курортної путівки в санаторій «Карпати» Закарпатської області в сумі 11952 грн. суд вважає дані позовні вимоги передчасними враховуючи те,що позивач не проходила санітарно-курортне лікування , в довідці №69 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 28.04.2016 року, виданої ЛКК ЦРЛ Надвірнянського району, не вказано термін на який рекомендується позивачу санаторно-курортне лікування, а також у відповідності із ст..1202 ЦК України позивач не довела суду необхідності попередньої оплати вартості путівки. Згідно ст..1190 ЦК України,особи спільними діями або бездіяльністю яких було заподіяно шкоду,несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Враховуючи те,що шкоду позивачу було заподіяно відповідачем [PERSON],суд вважає,що саме він повинен нести відповідальність за спричинену шкоду здоров*ю позивача. Позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення витрат на лікування суд вважає безпідставними,враховуючи те,що даний відповідач не спричиняв шкоди здоров*ю позивача. Суд не бере до уваги розписку відповідача [PERSON] від 05.11.2008 року про те,що він зобов*язується надавати матеріальну допомогу на лікування позивача, так як в судовому засіданні встановлено,що в 2008-2009 роках відповідач надавав кошти на лікування позивачу як родич відповідача [PERSON]. У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути в доход держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст..ст.1166,1187,1195,1202 ЦК України,

Outcome: approved