Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що з відповідачем вона уклала шлюб 15 грудня 2015 року, який зареєстровано сільською радою Комуни Сарасеу, Марамуреш, Республіка Румунія, за актовим записом №16. Від даного шлюбу дітей у них немає. Причиною розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем є те, що вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, між ними постійно виникали суперечки та скандали, кожен із них має зовсім протилежні погляди на шлюб та сімю. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями і неодноразово застосовував до неї фізичну силу, в звязку з чим вона змушена була звертатись з відповідними заявами до правоохоронних органів. Разом не проживають з 2018 року, позаяк відповідач поїхав з дому і більше не повертався. Їх шлюб існує лише формально, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, в них розвинулась неприязнь один до одного, вони втратили почуття любові, довіри та поваги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Примирення з відповідачем неможливе. Просить не надавати строк для примирення та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, позаяк у позовній заяві заявила клопотання, в якому просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, позаяк надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, примирення не бажає та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано сільською радою Комуни Сарасеу, Марамуреш, Республіка Румунія, за актовим записом №16, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.8, 9). Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв"язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 768, 40 гривень.

Outcome: approved