Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

25.09.2018 року повивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини, мотивуючи вимоги тим, що 12 квітня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, після чого вони почали проживати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося і в 2011 році відповідач покинув сім'ю та виїхав з Фастова в інше місце, після чого вони жодного разу не бачилися. В 2015 році позивач почала проживати однією сім'єю з [PERSON] та [INFO] позивачка народила дочка [PERSON]. Позивач та [PERSON] звернулися до Фастівського МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області з приводу реєстрації народження дочки, однак, посилаючись на ст. 122 Сімейного кодексу України, у свідоцтві про народження дитини записали батьком [PERSON] Оскільки батьком дитини є [PERSON], просить визнати, що [PERSON] не є батьком [PERSON], [INFO], а також зобов'язати Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області виключити з актового запису № 290 від 17 вересня 2018 року про народження [INFO] [PERSON] запис про батьківство [PERSON] та зробити запис в цьому актовому записі про батьківство [PERSON]. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Третя особа в судовому засіданні просив позов задовольнити. Пояснив, що дійсно 29.08.2018 року у них з позивачкою народилася дочка. У відділі ДРАЦС просив встановити його батьківство, але йому було відмовлено, оскільки рішення про розірвання шлюбу вступило в законну силу після народження дитини. До суду з позовом про встановлення батьківства він не звертався. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Зислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області в якому матір'ю записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с.5). За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішення вступило в закону силу 10 вересня 2018 року (а.с.4). Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред"явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, законодавець визначив, що суд може задовольнити позовні вимоги про виключення запису про народження дитини відомості свого чоловіка лише при умові відсутності кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною та подання іншою особою, яка вважає себе батьком дитини, заяви про своє батьківство. При розгляді справи позивачем не було надано належних доказів які б підтверджували про відсутність кровного споріднення між відповідачем, який записаний батьком дитини та дитиною. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, не було надано суду доказів про подання заяви іншою особою, а саме [PERSON], який є третьою особою по справі, заяви про своє батьківство. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed