Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

09 листопада 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] ПРИВАТБАНК звернулось до суду з указаним позовом, ціною 10296грн.08коп. Свої вимоги обґрунтувало тим, що на підставі укладеного 11 лютого 2008 року кредитного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.\~Позичальник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При цьому, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка визначена станом на 19 жовтня 2015 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог. У судове засідання представник позивача не з"явився. У порядку ст.158 ЦПК України ним подано заяву про розгляд справи у його відсутність за підтримання позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що погашення кредиту не провадив за браком коштів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 11 лютого 2008 року за договором приєднання, який складає заява разом з пам"яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (попередник позивача за правонаступництва) надав [PERSON] кредит у розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, щомісячної комісії у 3,5%, з погашенням щомісячними платежами по 700грн. Відповідачпогодив право банку змінювати та анулювати кредитний ліміт. За пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, строк дії договору 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів визначена п.8.6. наведених Умов - сплатою штрафу у випадку прострочення платежів більше ніж на 120 днів фіксованою частиною - 500грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.12-18). Відповідач, прийняті по договору зобов'язання, належним чином не виконав. Погашення по кредитному договору провадив частково. Заборгованість визначена внаслідок розрахунку станом на 19 жовтня 2015 року і рівняється 39289,41грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3427,18грн., заборгованість по процентам - 20462,23грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 15400грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 466,48грн. процентної складової (а.с.7-11). Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2013 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору у розмірі 29959,81 грн., яка визначена станом на 06 серпня 2013 року (а.с.6). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у чч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). За ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримує, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування стороні позивача судових витрат у розмірі судового збору на суму 1218грн. (а.с.1).

Outcome: approved