Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

18.02.2019 року до суду звернувся позивач КС „Союз - Дніпро" з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором . 18.03.2019 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 23.05.2019 року. 17.05.2019 року відповідачем [PERSON] надані заперечення проти позову Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 1580/16 від 04.07.2016 року в загальній сумі 52874.58 грн., з яких 26524.71 грн., - залишок по кредиту; 26349.87 грн., - відсотки нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 04.07.2016 року між кредитною спілкою «Союз - Дніпро» та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 1580/16. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 31950.00 грн., строком на 30 місяців, починаючи з 04.07.2016 року по 03 січня 2019 року. Відповідач [PERSON] , зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем [PERSON] , 04.07.2016 року та 06.09.2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 111 від 04.07.2016 року на суму 25000.00 грн., та видатковим касовим ордером № 159 від 06.09.2016 року на суму 6950.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 1580/16 від 04.07.2016 року, відповідач [PERSON] , зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 03.01.2019 року Відповідач [PERSON] , належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором,несвоєчасно вносила платежі за укладеним кредитним договором, а з липня 2018 року призупинила сплачувати заборгованість за кредитом, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п. 4.4. Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Строк дії кредитного договору № 1580/16 від 04.07.2016 року закінчився 03 січня 2019 року. Заборгованість відповідача [PERSON] , згідно наведеного розрахунку, за кредитом склала: 52874.58 грн., яка складається з: - 26524.71 грн., - заборгованість за сумою кредиту - 26349.87 грн., - заборгованість за процентами з урахуванням прострочення платежів. В забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором з відповідачем [PERSON] , було укладено договори поруки з відповідачами [PERSON] та [PERSON] Відповідно до умов договорів поруки відповідачі [PERSON] ., та [PERSON], відповідають за зобов`язаннями [PERSON], в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору. Вказану вище суму заборгованості відповідачі не сплачують в добровільному порядку, направлені на їх адреси претензії залишились без відповіді, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачами [PERSON] , та [PERSON] , відзиви на позовну заяву не надані. Відповідач [PERSON] ,. надала заперечення на позовну заяву, згідно яких просила відмовити у стягненні з неї, як поручителя, заборгованість за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , оскільки позивачем наданий розрахунок заборгованості до укладеного договору з якого вбачається, що відповідач [PERSON] , . неналежно виконувала свої обов`язки за укладеним кредитним договором ще з січня 2017 року. За укладеним договором поруки позивач зобов`язувався повідомити її про неналежне виконання ( виконання) боржником умов укладеного договору. Проте з першого півріччя 2017 року будь-яких повідомлень з цього питання на її адресу не надходило. Вона випадково дізналась про неналежне виконання [PERSON] , умов кредитного договору. Так як остання її весь час запевняла, що належно виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором. За цих підстав просить відмовити у стягненні з неї заборгованості з основного боргу та відмовити у стягненні з неї процентів, які нараховувались за кожен день (місяць) прострочки, тобто мають правову природу пені, за спливом строку позовної давності. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що: 04.07.2016 року між кредитною спілкою «Союз - Дніпро» та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 1580/16. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] , кредитні кошти в сумі 31950.00 грн., строком на 30 місяців, починаючи з 04.07.2016 року по 03.01.2019 року. Відповідач [PERSON] , зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем [PERSON] , 04.07.2016 року та 06.09.2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 111 від 04.07.2016 року на суму 25000.00 грн., та видатковим касовим ордером № 159 від 06.09.2016 року на суму 6950.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] , зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 03.01.2019 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме видав відповідачу кредитні кошти в сумі 31950 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами № 111 від 04.07.2016 року та № 159 від 06.09.2016 року В свою чергу відповідач [PERSON] , належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання згідно розрахунку заборгованості вбачається, що з січня 2017 року відповідач почала прострочувати виконання взятих на себе зобов`язань та вносила грошові кошти в сумах менших ніж передбачено графіком погашення заборгованості. А з червня 2018 року взагалі перестала погашати заборгованість за укладеним кредитним договором. Згідно умов укладеного договору при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нарахування процентів відповідно до п. 4.4. Кредитного договору здійснюється в підвищеному розмірі, а саме: за кожен день простроченого платежу, що підтверджується кредитним договором та наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. Строк дії кредитного договору № 1580/16 від 04.07.2016 року закінчився 03.01.2019 року. Заборгованість відповідача [PERSON] , за кредитом на час закінчення строку договору склала: 52874.58 грн., яка складається з: - 26524.71 грн., - заборгованість за сумою кредиту - 26349.87 грн., - заборгованість за процентами з урахуванням прострочення платежів , що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. Таким чином судом встановлено, що позивачем порушені права відповідача шляхом несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Таким чином судом встановлено, що права позивача є порушеними в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе за укладеним кредитним договором зобов`язань та підлягають захисту, відповідно до способу їх захисту, обраному позивачем, з яким погоджується суд та який передбачений нормами ЦК України, в частині стягнення з боржника за укладеним кредитним договором суми заборгованості . Виходячи з вище викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором № 1580/16 від 04.07.2016 року на користь КС «Союз - Дніпро» в загальній сумі: 52874.58 грн., яка складається з: - 26524.71 грн., - заборгованість за сумою кредиту - 26349.87 грн., - заборгованість за процентами з урахуванням прострочення платежів. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором з відповідачем [PERSON] , були укладені два договори поруки з відповідачами: [PERSON] , № 1580/16 від 04.07.2016 року та [PERSON] № 2796/16 10.11.2016 року, що підтверджується копіями договорів поруки. Відповідно до умов зазначених вище договорів поруки відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , несуть відповідальність перед позивачем за неналежне виконання, або невиконання боржником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань, в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс Кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так як відповідачем [PERSON] , будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог не надано. Та враховуючи, що в відповідачу [PERSON] , позивачем двічі були направлені вимоги щодо погашення заборгованості від 16.08.2017 року та від 05.02.2018 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржником за кредитним договором також підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] , . та [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 1580/16 від 04.07.2016 року в загальній сумі- 52874.58 грн., яка складається з: - 26524.71 грн., - заборгованість за сумою кредиту - 26349.87 грн., - заборгованість за процентами з урахуванням прострочення платежів . Так як відповідач [PERSON] , свої обов`язки за укладеним кредитним договором виконувала неналежним чином, тому і виникли підстави для відповідальності у поручителя - відповідача [PERSON] , в солідарному з боржником порядку. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , . суд у урахуванням наданих заперечень приходить до наступних висновків. Заперечуючи проти задоволення вимог щодо стягнення з неї як з поручителя заборгованості за кредитним договором. Укладеним з [PERSON] ,, відповідач посилається на те, що її не інформували про наявність заборгованості у [PERSON] проте заперечення в цій частині спростовуються повідомленнями про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором, наданими позивачем до матеріалів справи, які направлялись [PERSON] , 16.08.2017 року та 05.02.2018 року. Також відповідач посилається на те, що в зв`язку з наявною заборгованістю нараховувались відсотки в підвищеному розмірі, які нараховувались за кожен день прострочення платежу. Тобто мали ознаки пені і строк позовної давності про їх стягнення скінчився. Дані заперечення також не можуть бути враховані судом як підстава звільнення відповідача [PERSON] , від відповідальності, так як умовами договору не передбачено штрафних санкцій у вигляді неустойки (штрафу, пені). В свою чергу у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник,включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1.2 ст.554 ЦК України) У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Частиною четвертою ст. 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії договору поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимогу до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя. З аналізу даної правової норми вбачається, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій ст.. 559 ЦК України), не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення) позову, кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки і обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «Пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної вимоги, а не будь-якої іншої письмової вимоги про погашення заборгованості до боржника, однак і в такому випадку кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: approved