Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

27 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначає, що 16 лютого 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №30. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Після одруження з чоловіком проживали у місті Львові, про те з часом відповідач почав надміру захоплюватись азартними іграми і це в свою чергу призвело до поступового погіршення відносин між ними. Спільні кошти відповідачем витрачалися на так звані «ігрові автомати», що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач неодноразово просила відповідача змінити свій спосіб життя, однак все було марно. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки. Позивач не могла терпіти таких відносин і вернулася назад до батьків разом з сином в село Новий Витків, де проживає остатніх три роки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, які виникають у сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових претензій до відповідача немає, оскільки на її повному утриманні є неповнолітня дитина, яку після розірвання шлюбу бажає залишити проживати з собою. Просить винести рішення, яким розірвати шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №30. та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючи на обставини, як викладені у позовній заяві просила постановити рішення про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив позовні вимоги задовольнити. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача на підтримку позовних вимог, заяву відповідача про визнання позову, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст.10,11,60 ЦПК України). Відповідно до положень статей 3,4,11,27,31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 лютого 2008 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №30 (а.с.4). Від шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON], [INFO] року народження, що стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданого 16.09.2008 року (а.с.7). В даний час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок (а.с.2).

Outcome: approved