Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

06.05.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: стягувати з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до припинення навчання, або досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтування позовної заяви вказав, що 29.09.2000 між його матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 10. На даний час шлюб між батьками не розірвано. Наразі, він є студентом 1 курсу першого рівня вищої освіти, 6.03.076.030.18.1 академічної групи денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця. Однак, відповідач не надає на його утримання матеріальної допомоги, хоча не є інвалідом, має постійне місце роботи та отримує щомісяця заробітну плату. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.05.2019 відкрито провадження у справі, справу призначенно до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З копій свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 29.09.2000 між [PERSON] та [PERSON] Лиманського сільською радою Зміївського району Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 (а. с. 10). Від шлюбу народилася дитина син [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Згідно довідки № 149/20, виданої 15.04.2019 деканом факультету Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця, [PERSON] є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, 6.03.076.030.18.2 академічної групи денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця. Закінчує навчання 30.06.2022 (а. с. 11) З довідки про склад сім`ї, виданої 24.05.2019, [PERSON] проживає у гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 12) Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін. Судом встановлено, що [PERSON] є здоровою, працездатною особою, доказів про стягнення за іншими виконавчими листами не надано, таким чином, суд визнає відповідача спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який такої допомоги потребує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved