Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

16 листопада 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 14 січня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис №1. Від даного шлюб мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка [PERSON] у пред`явленому позові, до кінця жовтня 2020 року вони з відповідачем [PERSON] спільно проживали та утримували дитину, але з зазначеного часу шлюбні відносини не підтримують, відповідач перестав забезпечувати дитину матеріально. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання сина не досягнуто. Враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] останні два місяці не надавав зароблені гроші на потреби сім`ї, у тому числі дитині, позивачка [PERSON] вважає, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання сина та сплати аліментів. Як вказує позивачка [PERSON] , на теперішній час вона зазнає матеріальних труднощів. Крім того вона вказує, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, та працює на Підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», але всупереч цьому не надає їй, позивачці [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання сина. Тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що народився в с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; 2) допустити негайне виконання рішення суду в частині щодо стягнення аліментів на утримання дитини, в межах сум платежу за один місяць. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте телефонограмою висловила прохання проводити судовий розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві, проти ухвалення по справі заочного рішення, не заперечує (а.с.23). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомлення про отримання судової повістки особисто 01.12.2020 року (а.с.21), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду (а.с.20), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Однак про причини неявки сулу не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позов, заперечення відповідача [PERSON] проти заявлених позивачкою [PERSON] позовних вимог, відповідачем суду не подано. Відповідно до положень ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача [PERSON] , суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] з 14 січня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис №1 та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Як вбачається з наданого позивачем свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON] , відповідач у справі (а.с.8), що відповідачем не оспорюється. Також, від спільного подружнього життя сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON] , відповідач у справі (а.с.7), що також відповідачем не оспорюється. Як вбачається з Довідки про доходи, виданої Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» за вих.№620 від 03.12.2020 року [PERSON] працює на посаді - нормувальник гірничий на підземних роботах (дільничий) Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» та його заробітна плата за останні 6 місяців за період з 01 червня 2020 року по 01 грудня 2020 року складає - 207884,17 гривень, з якої здійснюється відрахування податків та аліментів, які отримує [PERSON] в розмірі 16,67 % за його заявою з 01.11.2020 року (а.с.22). На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання малолітньої дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований у ПрАТ «ЗЗРК», де працює на посаді нормувальника гірничого на підземних роботах (дільничний), має регулярний дохід та постійне джерело прибутку у вигляді заробітної плати. Також, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів відповідач не перебуває, на утриманні відповідача немає непрацездатних осіб, які є інвалідами та потребують постійної сторонньої допомоги, оскільки вищевикладені обставини відповідачем не спростовані, та в судовому засіданні протилежне відповідачем не доведено. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] у визначених нею у позові частках від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання неповнолітніх дітей сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та матеріально утримувати малолітнього сина та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений [PERSON] позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2020 року становить 840,80 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved