Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету Ясінянської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 квітня 2015 року, померла громадянка [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №35 та виконкомом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №188272 від 15 квітня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є, в тому числі, житловий будинок №3, розташований по вул. Маяковського, в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина за померлою [PERSON] відкрилася 11 квітня 2015 року, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). При житті, [PERSON], 01 березня 2012 року було складено заповіт, яким житловий будинок, який знаходиться в смт. Ясіня, по вул. Маяковського, 3 Рахівського району Закарпатської та земельну ділянку площею 0,09 га заповіла їй, [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в її, [PERSON], користь, є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42759529 від 26 січня 2016 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті [PERSON] вона прийняла, подавши, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру № 42759540 від 26 січня 2016 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №10 від 26 січня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджується з огляду на наступне. Вважає, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, в тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах. Нині померлою [PERSON] та її покійним чоловіком [PERSON], виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Довідкою виданою виконавчим Ясінянської селищної ради стверджується той факт, що житловий будинок №3, розтошований по вул. Маяковського, в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області до дня смерті належав [PERSON]. За таких обставин, вважає, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею, як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], мешканкою смт. Ясіня. вул. Годор, №406, Рахівського району Закарпатської області право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок №3, разом з надвірними та господарськими спорудами, що розташований по вул. Маяковського в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 89,59 кв.м., житловою площею 56,76 кв.м. Судові витрати залишає за собою. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак селищний голова, [PERSON], надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 11 квітня 2015 року, померла громадянка [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №35 та виконкомом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №188272 від 15 квітня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі, і на житловий будинок №3 розташований по вул. Маяковського в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина за померлою [PERSON] відкрилася 11 квітня 2015 року дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті, [PERSON], 01 березня 2012 року було складено заповіт, яким житловий будинок, який знаходиться в смт. Ясіня, по вул. Маяковського, 3 Рахівського району Закарпатської та земельну ділянку площею 0,09 га заповіла позивачці по справі [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь, [PERSON], є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42759529 від 26.01.2016 р. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки №894 від 19.12.2015 року, виданої виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради стверджується той факт, що житловий будинок №3, розташований по вул. Маяковського в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області до дня смерті належав [PERSON]. Окрім того, в матеріалах справи наявний будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ Судом встановлено, що позивачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті [PERSON] прийняла, подавши, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру № 42759540 від 26 січня 2016 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved