Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

10 квітня 2012року КП «Лиманськетеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом, який остаточно уточнив, просило стягнути з [PERSON] на користь підприємства заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2009року по березень 2013року в сумі 7801грн.45коп. (том 1 а.с.239-240). [PERSON] позов не визнала та подала 13 червня 2012 року зустрічну позовну заяву до КП «Лиманськетеплокомуненерго» і Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області про визнання недійсним акту № 05/11-13-0005-Т від 24 лютого 2012року, який був складений Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області (том 1 а.с.46-50). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2012 року позовні вимоги КП «Лиманськетеплокомуненерго» і [PERSON] були об'єднанні в одне провадження (том 1 а.с.92). Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року позов КП «Лиманськетеплокомуненерго» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь КП «Лиманськетеплокомуненерго» борг за спожиту теплову енергію в сумі 7801 грн. 45коп., судові витрати по справі (том 2 а.с.21-23). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013року було закрито провадження по справі в частині зустрічного позову [PERSON] до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області. Позивачці роз'яснено право звернення з вказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства (том 2 а.с.19). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2014 року рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року по справі за позовом КП «Лиманськетеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та за зустрічним позовом заявою [PERSON] до комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» про визнання акту недійсним залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2014 року ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року скасована, справу в частині зустрічного позову [PERSON] до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області про визнання акту недійсним направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 18.10.2011р., 09.01.2012р. нею до прокуратури Роздільнянського району Одеської області подавалась скарга з приводу порушення її прав КП "Лиманськетеплокомуненерго". Дана скарга була направлена до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області. 10.05.2012р. їй стало відомо, що старшим інспектором Карпенко С.І. Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області було складено акт за №05/11-13-0005-Т від 24.02.2012р. На думку позивачки, вказаний акт містить надумані та неправдиві дані, складений не за встановленою формою, з порушенням вимог законодавства, а тому є незаконним, будь-якої перевірки в її квартирі взагалі не здійснювалося, копії акту їй не вручалось, у зв'язку з чим [PERSON] просить визнати вказаний акт недійсним (том 1 а.с.46-50). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмових заяв про розгляд справи за його відсутністю, як і заперечень на позов, не надавав. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], в якій вона проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] .(Т.1 а.с.22) Будинок, в якому знаходиться квартира [PERSON] обладнаний централізованою системою опалення, послуги з теплопостачання надає КП «Лиманськетеплокомуненерго». Згідно оскаржуваного акту №05/11-13-0005-Т від 24.02.2012 року здійснення заходу з державного енергетичного нагляду, складеного інспектором з енергетичного нагляду [PERSON], на час проведення перевірки встановлено, що в квартирі [PERSON] використовуються опалювальні прилади типу «конвектор», що відповідає проекту житлового будинку «Теплова частина» та вимогам будівельних норм та правил. На час інспектування параметри теплоносія на вводі в житловий будинок за адресою: квартира [ADDRESS] відповідали затвердженому температурному графіку КП «Лиманськетеплокомуненерго». Температура в кімнатах відповідала санітарним нормам та дорівнювала 18-19С (Т.1 а.с.9). Із зазначених позивачкою предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стало фактично правомірність складання акту №05/11-13-0005-Т від 24.02.2012 року здійснення заходу з державного енергетичного нагляду інспектором з енергетичного нагляду [PERSON] Згідно цивільно-процесуального законодавства кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника, загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст..16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Законами України „Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності", "Про теплопостачання", Положенням про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженим постановою КМУ від 07.08.1996р. №929 (із змінами), у відповідності до яких інспектором з енергетичного нагляду був складений акт №05/11-13-0005-Т від 24.02.2012 року, не передбачено право особи на оскарження такого акту до суду. Суд вважає, що оскаржуваний [PERSON] акт є документом, який лише засвідчує обставини, які були виявлені під час проведення перевірки Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області і не містить будь-яких рішень, приписів, що мають обов'язків характер, а отже не породжує правових наслідків. Тому, згідно зі ст.57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який оцінювався судом при розгляду спору між КП «Лиманськетеплокомуненерго» та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2009року по березень 2013року в сумі 7801 грн. 45 коп., і його оскарження не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. На підставі ст.16 ЦК України,

Outcome: dismissed