Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

24.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з 20.04.2007 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] частково заперечував проти задоволення позовних вимог, просив врахувати його майновий стан та стягувати аліменти у розмірі 200 гривень щомісяця. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 01.09.2007 року Виконкомом Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області №829 від 24.03.2014 року. Згідно виконавчого листа № 2-1023, який виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 05 травня 2005 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] утримання неповнолтіньої дитини доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не меенше одного неоподатковуваного податком мінімуму громадян на дитину. В судовому засіданні було також встановлено, що відповідач не працює, має задовільний стан здоров"я. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial