Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що на підставі договору дарування від 24.10.2003 р. вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на вказаний будинок вона зареєструвала в ОП ЗМБТІ. 05.07.2003 р. вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюб було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2013 р. 31.08.2004 р. відповідача, як члена її родини, було зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. У травні 2013 р. [PERSON] покинув їх з сином. Нове місце перебування відповідача їй не відомо, ніяких комунальних платежів [PERSON] не сплачує. Відповідач своїми діями створює їй перешкоди в користуванні житловим будинком. Посилаючись на ст.ст.319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, за позовом [PERSON] просить усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком № 7 по пров..Аграрний шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним будинком. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Представник третьої особи - Шевченківського РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області до суду не з»явився, подана заява про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування № 4-2791 від 24.10.2003 р., посвідченого державним нотаріусом П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори, на праві власності належить будинок № 7 по пров.Аграрному в м. Запоріжжя, про що надано копію договору (а.с.10). Право власності позивача на вказаний будинок зареєстровано в ОП ЗМБТІ, про що надано копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11). 05.07.2003 р. позивач уклала шлюб з [PERSON], який було розірвано 22.01.2013 р. (а.с.12, 17). 31.08.2004 р. до будинку [ADDRESS] був зареєстрований відповідач, який в травні 2013 р. покинув житлове приміщення. Вищевикладене підтверджується наданим письмовим доказом - довідкою від 16.06.2014 р. (а.с.22). Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. За ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved