Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та господарськими спорудами шляхом визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по вул. Н. Яремчука, 26, в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області. У даному будинку крім неї зареєстрований також [PERSON], відповідач по справі, який в даному господарстві не проживає з грудня 2016 року. Вказує, що відповідач будь-які витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг не несе, майже всі свої речі з господарства забрав, однак добровільно знятись з реєстрації не бажає. Зазначає, що вона набула права власності на вказаний житловий будинок за рішенням суду після смерті свого чоловіка. Відповідач [PERSON] членом сімї позивачки [PERSON] не являється, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по вул. Н. Яремчука, 26, в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак 17.04.2018 року через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов [PERSON] не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №79224531 від 31.01.2017 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с. Драчинці, вул. Н.Яремчука, 26 (а.с.11). Даний факт також підтверджується рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.12.2016 року (а.с.8-10). Відповідно до довідки №2745 від 07.12.2017 року, виданої виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманської сільської ради Чернівецької області [PERSON], про те, що біля житлового будинку в с. Драчинці по вул. Н.Яремчука, 26, Кіцманського району Чернівецької області, згідно даних по господарської книги №10, особ. рах. 0483, стор. 157, зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 29.05.1990 року по даний час, та [PERSON], [INFO], з 27.07.1998 року по даний час (а.с.13) Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] в будинку по вул. Яремчука, 26, в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області встановлено, що [PERSON], [INFO], на даний час у господарстві [PERSON] не проживає і не веде ніякої діяльності, про що стверджують сусіди (а.с.12) Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до правової позиції ВСУ від 16 листопада 2016 р., викладеної у рішені № 6-709цс16, за змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК України у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житловий будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не є членом сімї власниці житлового будинку [PERSON],змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2016 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved