Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

12 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що вони з відповідачем 01.12.2007 року зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем. За твердженням позивача, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягувати аліменти із відповідача на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просили призначити стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей в частці в розмірі 1/3 від усіх доходів відповідача (а.с.104). Відповідач в судове засідання з'явився, просив про зменшення позовних вимог, при вирішенні справи врахувати факт, що він постійно брав участь у житті дітей та надавав матеріальну допомогу. Також звертав увагу суду на те, що у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина (а.с.102 - 104). Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що 1 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис за №115 (а.с.4). Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка - [PERSON] та [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.5,6). Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою №489, від 11.10.2017 року, виданою Поздимирською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.7). Відповідно до акту виконавчого комітету Поздимирської сільської ради Радехівського району Львівської області від 28.02.2019 року, [PERSON] постійно проживає за місцем прописки з матір»ю в [ADDRESS] і місця проживання не змінював ( а.с.87). З копії свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 27.09.2018 року, актовий запис №355, вбачається,що [PERSON] народилася [INFO], батьки - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.86). Копія свідоцтва про народження, [NUMBER], від 24.06.2017 року, виданого виконавчим комітетом Поздимирської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис № 2, підтверджує, що [PERSON] народилася [INFO], в графі батьки значаться - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.99). Відповідно до довідки №553, від 27.02.2019 року, виданої [PERSON] про те, що він дійсно працює на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» машиністом гірничих виїмкових машин підземним з 13.07.2004 р. по даний час, його заробіток за період з 01.10.2017 р. по 31.01.2019 р. складає: 444 759,24 грн. (а.с.100). Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним, офіційно працює та може таку надати. Також судом враховані і інші обставини, що мають істотне значення, а саме наявність у платника аліментів інших дітей та постійне надання матеріальної допомоги дітям, що стверджено відповідачем безпосередньо в судовому засіданні. Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону, буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам Закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved