Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

03.02.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 06.01.1998 року помер [PERSON], після смерті його відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай), площею 4,80 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району. На випадок своє смерті [PERSON] заповіту не залишив. Вона є його єдиним спадкоємцем в порядку ст. 1264 ЦК України. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину, отримала відмову у зв"язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому просить суд визнати за нею право на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом у четверту чергу після смерті свого чоловіка. Представник позивача та позивач в судове засідання не з»явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. 06.01.1998 року [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть І-ОЛ № 062532. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай), площею 4,80 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП " Хмелівське", розташованого на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серія КР № 0169430.. За життя на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до рішення Маловисківського районного суду від 16.12.2016 року, встановлено факт проживання однією сім"єю [PERSON] разом із [PERSON], починаючи з 1983 року по день його смерті-04.01.1998 року. Отже, в силу ст. 549 ЦК України ( 1963 року, діяв на час виникнення правовідносин), позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, а отже прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживала з ним однією сім"єю. Відповідно до ч.2 ст..548 ЦК України (від 18.07.63 року, що діяв на час виникнення правовідносин) - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ззвернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивач отримала відмову, так як у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З інформації наданої Маловисківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 06.01.1998 року спадкову справу не зареєстровано. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] у четверту чергу за законом , оригінал сертифікату на право на земельну частку ( пай ) у неї відсутній, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved