Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

15.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з 2012 року разом з донькою проживає в м. Києві, відповідач проживає в іншому місті, долею дитини не цікавиться, участь в її утриманні не приймає, аліментів не сплачує. Таким чином, вважає, що останній свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. З огляду на таке, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просила позбавити останнього батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Представник позивача надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства, а саме шляхом здійснення публікації про виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр» №172 (5301) від 19.09.2014 року. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності. Також надав до суду Висновок за результатами розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 22.09.2014 року. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав'зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.01.2010 року. ( на а.с. 4) В подальшому прізвище дитини було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», проти чого батько дитини не заперечував, як вбачається з його заяви від 25.12.2013 року, що посвідчена приватним нотаріусом сімферопольського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим, актовий запис №3517. (а.с. 7) З заяви також вбачається, що постійна адреса місця поживання відповідача - м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Водночас, малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю в м. Києві, таким чином, вбачається, що батько з дитиною разом не проживає. Як вбачається з Висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №100-8027 від 22.09.2014 року, під час вирішення питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] було встановлено, що місцезнаходження батька дитини наразі невідоме. Матір дитини [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою особою, малолітня дитина проживає разом з матір'ю, вітчимом та малолітнім братом, за місцем проживання забезпечена всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. [PERSON] участі в вихованні дитини не приймає, що підтверджується зібраними документами. За таких обставин, Комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими, повністю доведеними, а отже підлягають задоволенню, оскільки наявні підстави вважати, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved