Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В липні 2015 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в обгрунтування якого вказала, що 15.07.2015 року у магазині, в якому здійснює підприємницьку діяльність відповідачка, вона придбала дитячу іграшку-автомобіль, вартістю 460 грн. Однак через два дні після придбання, ця іграшка з невідомих причин перестала працювати, у зв"язку із чим позивачка звернулась до відповідача із проханням замінити її на аналогічний товар або повернути сплачені за неї кошти. Відповідач відмовився виконати вимогу позивачки, чим спричинив їй матеріальні збитки та моральну шкоду, і тому вона була змушена звернутись до суду із даним позовом. Посилаючись на викладене, позивачка просила: - розірвати укладений між нею та відповідачкою договір купівлі-продажу та стягнути з відповідачки вартість придбаного товару у розмірі 460 грн.; - стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 300 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання по справі була повідомлена своєчасно та належним чином, причина її неявки суду невідомі. Тому зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 15.07.2015 року у магазині «Дитячий світ», що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів 15, у якому здійснює підприємницьку діяльність відповідачка, позивачка [PERSON] придбала дитячу іграшку-автомобіль, вартістю 460 грн. В подальшому, ця іграшка перестала працювати, через що позивачка 17.07.2015 року звернулась до відповідача із вимогою про заміну придбаного товару на аналогічий або про повернення сплачених коштів. Однак відповідач відмовив у цьому, залишив товар у себе і через деякий час письмово повідомив позивачку про те, що товар відремонтований і може використовуватись за призначенням. Разом із цим, на час розгляду справи доказів того, що у товарі, який придбала позивачка, усунуті недоліки, судом не здобуто, і товар все ще перебуває у відповідачки. Вказане підтверджується наявними у справі письмовими доказами, зокрема, претензією позивачки, листом відповідачки та іншими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон), продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ст. 8 цього Закону, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов'язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23\~цього Закону. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред'явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться. Під час заміни товару з недоліками на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості перерахунок вартості товару з недоліками у разі підвищення ціни провадиться виходячи з його вартості на час обміну, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості на час купівлі. При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів.\~Перелік\~таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Визначення «істотного недоліку» міститься у п. 12 ч.1 ст. 1 Закону, згідно якого істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Із врахуванням вищевикладеного та враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у 14-денний строк належим чином усунув недоліки товару, та не надав доказів того, що вони виникли з вини споживача, то суд приходить до висновку, що позивачка має права, що визначені ч. 2 ст. 8 Закону, у тому числі, на розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми. А відтак її вимоги про розірвання договору та стягнення з відповідачки вартості придбаного товару у розмірі 460 грн., - суд знаходить обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 22 Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Із врахуванням обставин справи та вимог розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо стягнення з відповідачки моральної шкоди та стягнути її у розмірі 300 грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягуються витрати по сплаті судового збору, оскільки позивачка від їх сплати була звільнена.

Outcome: approved