Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

17 лютого 2020 року орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , місцезнаходження якого: [ADDRESS] , звернувся з позовною заявою до [PERSON] , місце проживання якої: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених банківського піклування, служби у справах дітей перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови райдержадміністрації від 06 червня 2017 року № 228 [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що мати дитини - [PERSON] , тримається під вартою. Відомості про батька дитини, [PERSON] в свідоцтві про народження записані згідно частини 1 статті 135 СК України. Малолітній [PERSON] розпорядженням голови райдержадміністрації від 05 липня 2017 року № 269 влаштований під опіку в сім`ю рідної бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 04 липня 2019 року ухвалою Херсонського апеляційного суду мати дитини - [PERSON] звільнена з під варти в залі суду. До служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] із заявою щодо повернення сина [PERSON] на виховання в її сім`ю звернулася 03 серпня 2019 року. [PERSON] ознайомлена з діючим законодавством щодо порядку підготовки документів для розгляду питання про можливість передачі дитини матері, яка повернулась з місць позбавлення волі, для подальшого виховання в її сім`ї та попереджене про порушення питання про позбавлення батьківських прав у разі ненадання відповідних документів. 30 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою що на даний час немає можливості забезпечити сина матеріально за відсутності постійного заробітку за місцем проживання, планує виїхати на заробітки та просить залишити опікуном дитини її матір [PERSON] . До служби у справах дітей надана побутова характеристика на [PERSON] , в якій вказано, що поведінка [PERSON] є аморальною, постійно зловживає спиртними напоями, вихованням дитини протягом часу з повернення місць позбавлення волі, не займається. Між матір`ю та сином відсутній емоційний контакт, вони поводяться як чужі люди. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] через відсутність роботи постійного доходу мати не здатна фінансово забезпечити потреби дитини, через відсутність емоційного контакту з дитиною мати не здатна на даний час забезпечити емоційні потреби сина та повноцінно виконувати батьківські обов`язки. На даний час відповідач не проживає разом з сином, виїхала за межі Бахмутського району. За період перебування малолітнього [PERSON] в сім`ї [PERSON] опікунські обов`язки щодо виховання, утримання, розвитку та стану здоров`я дитини опікуном виконуються в повному обсязі. Взаємовідносини між хлопчиком та опікуном доброзичливі. Перебування [PERSON] в сім`ї опікуна [PERSON] задовольняє життєві потреби малолітнього, формує соціальні навички та успішний розвиток дитини. Просять позов задовольнити. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23 квітня 2020 року 09-10 годину. Ухвалою суду від 23 квітня 2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою органу опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 26 травня 2020. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Артемівського міськрайонного суду Донецької області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), проте в судове засідання не з"явилася, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у її відсутність. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Будучи допитаною у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що відповідач є її дочкою, а її син її онуком. Також вказала, що наразі її донька - відповідач по справі проживає у м. Херсон, спілкується вона з донькою виключно засобом мобільного зв`язку. Відповідач приїздила до неї додому у жовтні або листопаді 2019 року, і більше вона її не бачила. [PERSON] вона не цікавиться, грошей йому вона не передає, навпаки відповідач просить у неї кошти. Вона знає, що відповідач лише 5 серпня цього року влаштувалась на роботу. Відповідачу не має де жити з дитиною. Відповідач згодна з тим, щоб її позбавили батьківських прав. Відповідач дитині подарунки не дарує, надає лише обіцянки по телефону, після яких дитина засмучується. [PERSON] лише 8 років, вона з ним не розмовляла стосовно того, що вона позбавляє його маму відносно нього батьківських прав. Будучи допитаною у якості свідка [PERSON] суду пояснила що вона є сусідкою [PERSON] , двері їх квартир навпроти друг друга. Відповідача останній раз вона бачила у тому році. [PERSON] проживає разом з бабусею, зі слів бабусі вона знає, що відповідач їй матеріальну допомогу на виховання дитини не надає, у бабусі в квартирі є усі умови для проживання дитини, у нього своя кімната, там є ліжко, шафа, стіл, де він робить уроки, іграшки. Бабуся її неодноразово просила побути з дитиною, і тому вона все це бачила і знає, окрім того бабуся їй завжди залишала їжу для онука. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що (а.с.5) розпорядженням голови Артемівської районної державної адміністрації від 06 червня 2017 року № 228 [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8-9) серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , який записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до розпорядження голови Артемівської районної державної адміністрації від 05 липня 2017 року (а.с.10-11) [PERSON] призначена опікуном над малолітнім [PERSON] . З копії ухвали Херсонського апеляційного суду від 04 липня 2019 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] звільнена з під варти в залі суду за відбуттям строку покарання. Згідно копії характеристики (а.с.15) відповідач за місцем реєстрації характеризується негативно. Вихованням дитини не займається, вихованням дитини займається бабуся. Відповідно до висновку № 28/0211 від 14 лютого 2020 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.18-19). Як вбачається із даного висновку [PERSON] ухиляється від виховання свого сина [PERSON] , утримання не здійснює, навчанням та здоров`ям не цікавиться. Таким чином, у матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки відповідача, щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Отже, судом встановлено, що відповідач на великому проміжку часу не проявляла до дитини батьківської любові та турботи, не спілкувалася з дитиною, не цікавилася її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з дитиною. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від виконання, свідомо нехтує ними. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання сина, про що свідчать вищевказані письмові докази. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дитини відповідачем, про її ухилення від виконання своїх обов`язків та про необхідність позбавити її батьківських прав в інтересах малолітньої дитини. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, та суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, оскільки вони вже стягнуті з неї. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved