Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2002 року зареєстрував шлюб із [PERSON], Від шлюбу мають двох дітей, а також виховують та повністю утримують двох дітей його рідної сестри [PERSON]: [PERSON], 2005р.н.. та [PERSON], 2001р.н.. Батьків [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] рішенням Кіцманського районного суду від 16.02.2015 року визнано безвісно відсутніми. Матір`ю [PERSON] є [PERSON]. Яка визнана безвісно відсутньою. Батько [PERSON] - [PERSON] має іншу сім`ю. вихованням дочки не займається, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, більше восьми років не сплачує аліменти, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 12 120 гривень станом на 01.02.2015 року, тобто відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тому просив позов задовольнити. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській РДА за № 8 від 19.02.2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Позивач подав письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи за його відсутності. Представник Служби у справах дітей та прокурор підтримали заявлені вимоги, подавши письмові заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про визнання позову та розгляд справи на його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.1 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішити лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Матір`ю [PERSON] є [PERSON], яка рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.02.2015 року визнана безвісно відсутньою. Відповідач [PERSON] має іншу сім`ю. вихованням дочки не займається, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, більше восьми років не сплачує аліменти, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 12 120 гривень станом на 01.02.2015 року. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській РДА за № 8 від 19.02.2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Висновком органу опіки т піклування Кіцманської РДА від 26.02.2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Враховуючи вищенаведені та встановлені судом обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 19, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved