Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

28 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на весь період його навчання у розмірі 5000 гривень, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року. Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідач є його батьком. До [INFO] року, тобто до його повноліття, відповідач виплачував аліменти на його утримання. Зараз він навчається в Маріупольському державному університеті на денній формі навчання, тому працювати не має можливості. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 54500 гривень. Він повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач працює та отримує пенсію, і тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу. 06 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача по справі [PERSON] , в якому останній визнав частково позовні вимоги у розмірі 3500 гривень, посилаючись на наступне. Він працює у ПАТ «МК «Азовсталь», розмір його щомісячного середнього заробітку складає приблизно 16000 гривень. Згідно рішення суду від 04.09.2019 року він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до її повноліття. Крім того, протягом 10 років він страждає пухлиною на спині. Зараз знаходиться у відпустці та проходить обстеження з подальшим проведенням операції. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18 грудня 2019 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, передана за підсудністю на розгляд до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 січня 2020 року відкрите провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. 06 лютого 2020 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності за участю його представника [PERSON] 25 лютого 2020 року від позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності за участю їх представника адвоката Іонової Л.І.. Представником позивача адвокатом Іоновою Л.І., діючою на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, 25 лютого 2020 року надана заява про зменшення позовних вимог, в якій остання просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 3500 гривень щомісячно, до закінчення навчання. Представником відповідача адвокатом Кисельовою О.М., діючою на підставі ордеру, надана заява про розгляд справи в її відсутності. Зазначила, що із зменшеними позовними вимогами у розмірі 3500 гривень вона згодна, з урахуванням думки відповідача, визнає їх у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 16 травня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 20 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції міста Маріуполя Донецької області (а.с. 11). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 лютого 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області (а.с. 7). Як вбачається з довідки, виданої 29.08.2019 року Маріупольським державним університетом, [PERSON] є студентом першого курсу історичного факультету денної форми навчання. Термін закінчення закладу освіти - 30.06.2023 року (а.с. 12). Факт навчання [PERSON] на платній основі підтверджує договір № 6126203 від 12 серпня 2019 року про надання освітніх послуг, укладений між Маірупольським державним університетом та [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до п.5.2 вказаного договору загальна варість освітньої послуги за весь строк навчання становить 54500 гривень. Згідно довідки Управління ПФУ Лівобережного об`єднаного управління ПФУ міста Маріуполя від 03.10.2019 року [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 5183 гривень (а.с. 19). Згідно довідки про доходи, виданої ПРАТ «МК «Азовсталь» 04 жовтня 2019 року, заробітна плата [PERSON] за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року складає 126570,18 гривень (а.с. 18). Згідно довідки про доходи, виданої ПРАТ «МК «Азовсталь» 15 листопада 2019 року, заробітна плата [PERSON] за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року складає 57657,64 гривень (а.с. 20). Судом встановлено, що з відповідача [PERSON] відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 вересня 2019 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 15 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 50-52). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне забезпечення дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне положення платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка жінки, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, які мають суттєве значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] , який досяг 18 років та продовжує навчання. Враховуючи, що позивачем зменшені позовні вимоги до 3500 гривень щомісячно, а відповідачем визнані позовні вимоги у зазначеному розмірі, а також можливість матері приймати участь в утриманні повнолітнього сина, суд вважає, що стягненню підлягає саме зазначений розмір аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та стягує з відповідача аліменти у розмірі 3500 гривень щомісяця, на користь [PERSON] на його утримання на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 768,40 гривень. Вирішуючи питання про відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ч.4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що повноваження адвоката Іонової Л.І. підтверджено договором від 14 листопада 2019 року, та надано акт наданих послуг, з якого вбачається яка робота була проведена адвокатом та вказана загальна вартість послуг у розмірі 1500 гривень (а.с. 24, 25). Проте, суду не надано будь-якого розрахункового документу, підтверджуючого здійснення оплати позивачем. У зв`язку з викладеним, вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги задоволенню не підлягають.

Outcome: approved