Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимогами позову просить стягнути з [PERSON] 185 571 грн. 53 коп. спричиненої шкоди, необхідної для ремонту автомобіля, 1000 грн. витрат на проведення експертизи, 25 000 грн. моральної шкоди, витрати по оплаті судового збору у розмірі 974, 40 грн. Доводами позову зазначається, що 21.04.2015 року о 13 год. 15 хв. [PERSON], в м.Івано-Франківську, по вул. Петлюри, 18, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994, д.н.з. [NUMBER], повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу Форд Куга, д.н.з. [NUMBER], що належить йому, який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення. Вина відповідача в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Івано-Франківського міського суду від 16.06.2015 року, яка набрала законної сили. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 09.05.2015 року вартість матеріального збитку йому, як власнику автомобіля Форд Куга, д.н.з. [NUMBER], складає 225 571 грн. 53 коп. Вартість проведення авто товарознавчого дослідження складає 1000 грн. Страхова компанія ПрАТ «Український страховий стандарт» відшкодувала йому тільки частину завданої шкоди у розмірі 40 000 грн. Таким чином вважає, що [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу ВАЗ 210994, д.н.з. [NUMBER], повинен відшкодувати йому завдану шкоду у розмірі 185 571 грн. 53 коп. (різницю між витратами на повний ремонт у розмірі 225 571 грн. 53 коп. та відшкодованої страховою компанією шкоди у розмірі 40 000 грн.). Крім того, протиправні дії відповідача спричинили йому моральну шкоду, так як у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати кошти для ремонту автомобіля, через що тривалий час не міг вночі спокійно спати, перебував у пригніченому стані. Через ДТП його автомобіль втратив вигляд нового і в майбутньому ускладниться його можливий продаж. Нецільове використання коштів призвело до розладу стосунків у родині. Через пошкодження автомобіля втратив можливість повноцінно здійснювати підприємницьку діяльність, що призвело до зменшення його прибутку. Крім того, йому довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало незручості у пересуванні. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінює в 25 000 грн. У процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, відповідно до яких просить врахувати збільшені позовні вимоги на 54 411,06 грн; стягнути з [PERSON] 239 982,59 грн. спричиненої шкоди, 1000 грн. вартості проведеної експертизи, 25 000 грн. моральної шкоди, покласти на відповідача всі судові витрати (а.с. 220) Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М. від 11 грудня 2015 року відкрито провадження у справі (а.с. 45). Відповідач [PERSON] подав суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що вимога позивача про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за обставин, що виникли в даних правовідносинах, є зловживанням своїми правами, з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача. Оскільки відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту, належного позивачу транспортного засобу складає 225 571, 53 грн., а ПрАТ «Український страховий стандарт» сплатила позивачу 40 000 грн., то й різницю, у межах заявлених позовних вимог, повинна бути сплачена також ПрАТ «Український страховий стандарт», у зв'язку із тим, що цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем та страхової суми (50 000 грн.) цілком достатньо для відшкодування ПрАТ «Український страховий стандарт» збитків позивачу (а.с. 49-52). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.02.2016 року (головуючий суддя - Бабій О.М.) до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (а.с. 94). Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.06.2016 року (головуючий суддя - Бабій О.М.), у даній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1) яка вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Ford Kuga» реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні?2) яка вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу марки «Ford Kuga» реєстраційний номер [NUMBER]? Проведення експертизи доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України в Івано-Франківській області (а.с. 173). У зв'язку із перебуванням судді Бабій О.М. у відпустці у зв'язку із вагітністю та пологами та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 182 від 09.09.2016 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи.Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Бородовському С.О. (а.с. 196, 197). У зв'язку із закінченням 23.01.2017 року п'ятирічного строку призначення судді Бородовського С.О. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 6 від 26.01.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи. Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Мелещенко Л.В. (а.с. 210, 211). У зв'язку із закінченням 24.04.2017 року п'ятирічного строку призначення судді Мелещенко Л.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 57 від 04.05.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи. Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 221, 222). Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.05.2017 року (суддя Антоняк Т.М.) вказану цивільну справу прийнято до провадження (а.с. 223). Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги просив суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявлених позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надіславши на адресу суду копії матеріалів страхової справи та пояснення, у якому зазначається, що 28.08.2015 року між позивачем, як потерпілою особою та страховиком було укладено Протокол узгодження суми страхового відшкодування, за яким розмір суми страхового відшкодування за випадком, що стався 21.04.2015 року, склав 40 000 грн. та яке було сплачене позивачу. Таким чином, зобов'язання страховика перед позивачем були виконані своєчасно і в повному обсязі (а.с. 104). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Зокрема, як зазначено у постанові суду, 21.04.2015 року о 13 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Петлюри, 18,водій [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994 д.н.з. [NUMBER], повертаючи ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення з автомобілем Форд д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 8). Згідно з висновком № 134а експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 09.05.2015 року, виготовленим за заявою [PERSON], вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику пошкодженого майна - автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер [NUMBER], складає 225 571 грн. 53 коп (а.с. 9-13). При цьому, у висновку зазначено, що при вартість матеріального збитку, при умові доцільності відновлення КТЗ (фізичного зносу складових), визначається як сума вартості відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (199 636,40 грн.) та величини втрати товарної вартості (25 935,13 грн.) (а.с. 12, зв.). Також, як вбачається з висновку № 134а експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 09.05.2015 року, виготовленим за заявою ПрАТ «Український страховий стандарт», вартість відновлювального ремонту, з врахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні, пошкодженого автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер [NUMBER], складає 199 636 грн. 40 коп. (а.с. 123-139) Відповідно до заяви від 10.07.2015 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 151). 28.08.2015 року між головою правління ПрАТ СК «Український страховий стандарт» [PERSON] та [PERSON] було складено Протокол узгодження суми страхового відшкодування, за яким сторони досягли згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 41000,00 грн. (а.с. 153) та підписано страховий акт № 5387, за яким сума страхового відшкодування складає 40 000 грн. (а.с. 154). Як вбачається з долученої копії платіжного доручення № 21263 від 02.09.2015 року, позивачу [PERSON] перераховано відшкодування згідно страхового акту № 5387 у розмірі 40 000,00 грн. (а.с. 155). Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, вартість відновлювального ремонту, з врахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні, пошкодженого автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер [NUMBER], складає 199 636 грн. 40 коп., про що зазначено у висновках експерта, наданих як за заявою [PERSON], так і за заявою ПрАТ СК «Український страховий стандарт». Вартість величини втрати товарної вартості складає 25 935,13 грн. Як передбачено п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 (надалі - Методика) передбачено, що величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Пунктом 2.4 вказано, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Пунктом 8.6 Методики зазначено, що Величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відповідно до п.п. «е» п. 8.6.2 Методики, величина ВТВ КТЗ не нараховується: у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Суд виходить з того, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля. Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Позивач не надав належних доказів, які б давали підставу вважати, що при заміні деталей, вузлів і агрегатів вони фарбувались і це вплинуло на зовнішній вигляд транспортного засобу. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2.ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із врахуванням наведеного, а також тих обставин, що цивільні права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах виникли з позадоговірних відносин, а положення ч.2 ст. 625 ЦК України застосовуються до правовідносин лише добровільного страхування, а не обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для застосування вимог ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання по суті вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. За правилами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У Постанові Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року з подальшими змінами розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, враховуючи що позивачем не доведено факту та не надано доказів завдання йому моральної шкоди, тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної вимоги. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 625, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України,

Outcome: partial