Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

19.10.2018 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 13.01.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, дитина знаходиться на утриманні позивача, який є інвалідом ІІІ групи, у зв`язку з чим є непрацюючою особою, а тому потребує коштів на своє утримання, а батько дитини матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З урахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів його доходів, до досягнення дитиною трьох років. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2020 року вищезазначену цивільну справу розподілено судді Єрьоміній О.В. на підставі відповідного розпорядження у зв`язку із відставкою судді [PERSON] та відрахуванням її зі штату. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився. У встановлений законом строк надав відзив, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що є непрацюючою особою, не отримує ніяких видів соціальної допомоги, немає на праві власності жодного майна, проживає з батьками, а тому не може надавати матеріальну допомогу. Також вказує, що Сахновщинським районним судом Харківської області від 07.11.2018 року видано судовий наказ та стягнуто з нього аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 13.01.2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.01.2018 року.(а.с. 3). Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.2018 року. У вказаному свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідач по справі [PERSON] . (а.с. 4). Сахновщинським районним судом Харківської області від 07.11.2018 року видано судовий наказ та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 38). Із посвідчення про державну соціальну допомогу серії [NUMBER], виданого УПСЗН Сахновщинської РДА вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІІ групи. (а.с. 7). Згідно довідки Сахновщинської селищної ради Харківської області від 18.10.2018 року за № 810 позивач зареєстрований та проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні, за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, а також наявною інвалідністю, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Крім того, частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4,6 статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком, який є батьком дитини, проте з яким вони разом не проживають, виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір`ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, для призначення судом аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Суд враховує, що з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 від його доходу на утримання доньки, згідно судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 року, починаючи з 19.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивач проживаючи разом із своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , має право на утримання від відповідача, до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів того, що відповідач має інших утриманців або інших аліментних зобов`язань суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. На підставі вищевикладеного, з урахуванням наявного судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 року, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини доходу до досягненням дитиною трьох років. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 19.10.2018 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial