Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, за участю третіх осіб Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільному майні та визнання права власності на частку у спадковому майні. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №223 від 24.11.1998 року житлова квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Лермонова, 7А/63 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї дружині [PERSON] та сину [PERSON]. 18.03.2016 року [PERSON] помер, однак жодного заповіту по собі не залишив. [PERSON], буду донькою [PERSON]М, являється одним із спадкоємців першої черги після померлого. Згідно заяви від 10.08.2016 року [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь доньки [PERSON] [PERSON], у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини за померлим батьком. З метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального [PERSON] Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було зареєстровано в органах державної реєстрації. У звязку з цим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким визначити частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності, а саме в квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Лермонтова, 7А/63 рівними, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини зазначеної житлової квартири. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, надав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги. А саме, просив суд винести рішення, яким визначити, що частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності, а саме в житловій квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. Лермонтова, 7А/63 є рівними, а саме кожному належить по 1/3 частки вказаної квартири, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини зазначеної житлової квартири в порядку спадкування за померлим батьком. Також представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутності, проти задоволення даного позову не заперечив. Треті особи приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає таку за їх відсутності Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій проти задоволення даного позову не заперечує та просить розглянути такий за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що житлова квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Лермонтова, 7А/63 приватизована згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №223 від 24.11.1999 року належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї дружині [PERSON] та сину [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про право власності на житло. [PERSON] помер 18.03.2016 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтво про смерть [PERSON] І ФМ №204755 від 19.03.2016 року. Заповіту по собі не залишив. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON], буду донькою [PERSON]М, являється одним із спадкоємців першої черги після померлого. Згідно наявної в матеріалах справи заяви від 10.08.2016 року [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь доньки [PERSON] [PERSON], брат позивачки, у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини за померлим батьком. У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що з метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального [PERSON] В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1217 1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. У відповідності до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Однак, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було зареєстровано в органах державної реєстрації. У відповідності до п.3.3 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку із втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, згідно п.3.3 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судами розглядаються справи про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухома майно (договір міни, купівлі продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок), але документи не були зареєстровані в БТІ. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до п.3.4 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, відмова в оформленні права власності на частину житлової квартири свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства. Позивачка скористалася передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред"явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved