Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

13.11.2019 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в частині стягнення заборгованості з [PERSON] . Ухвалою Рівненського міського суду від 26.11.2019 року, яка постановою Рівненського апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишена без змін відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості з [PERSON] . Ухвалою Рівненського міського суду від 13 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі № 569/21130/19 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в частині стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування позову Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.03.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . Позивачем 10.08.2017 року була направлена претензія кредитора до Першої Рівненської державної нотаріальної контори. 21.08.2017 року із нотаріальної контори отримано відповідь, згідно з якою претензію до спадкоємців померлої [PERSON] , яка померла [INFO] залишено без виконання. Станом на дату смерті боржника заборгованість становить 8048,05 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. Представник позивача до суду не з`явився, згідно заяви просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.03.2007 року між Акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого вона отримала кредит в сумі 4100,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2017 року. Позивачем 10.08.2017 року була направлена претензія кредитора до Першої Рівненської державної нотаріальної контори. 21.08.2017 року із нотаріальної контори отримано відповідь, згідно з якою претензію до спадкоємців померлої [PERSON] , яка померла [INFO] залишено без виконання. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 07.03.2007 року, який наданий до матеріалів справи, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становить 8048,05 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідач [PERSON] є спадкоємцем та прийняв після померлої спадщину. До того ж, оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «Прибатбанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв після неї спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Звертаючись із позовом до [PERSON] , як до спадкоємця [PERSON] , позивач мав довести, що спадкоємцями всього майна є саме відповідач. Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Посилання банку лише на проживання [PERSON] з спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті [PERSON] , свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що відповідач прийняв спадщину, оскільки із відповіді Першої Рівненської державної нотаріальної контори від 21.08.2017 року вбачається, що претензію до спадкоємців померлої [PERSON] , [INFO] року залишено без виконання. Крім того, судом здійснено заходи щодо виявлення спадкової маси, померлої [PERSON] , шляхом витребування доказів відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 05 червня 2020 року, однак, жодних доказів, які б підтверджували наявність будь - якого рухомого чи нерухомого майна у померлої [PERSON] до суду не надійшло. Так, зважаючи на те, що в матеріалах справи відомості про наявність спадкового майна після смерті померлої [PERSON] відсутні, доказів наявності такого майна суду не надано та судом не здобуто, за таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як встановлено судом, позивач 10 серпня 2017 року звернувся з претензією кредитора до Першої Рівненської державної нотаріальної контори, а тому, враховуючи вимоги частини другої статті 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідача, як спадкоємця [PERSON] , закінчувався [INFO] . Натомість, з листом-претензією до [PERSON] позивач звернувся лише 04.08.2019 року, з позовом до суду - 13.11.2019 року. Оскільки жодна із вказаний дій позивача не була вчинена у строки, встановлені частиною другою статті 1281 ЦК України, позивач, як кредитор спадкодавця [PERSON] , враховуючи вимоги частини четвертої статті 1281 ЦК України, позбавився права вимоги до [PERSON] . Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Тому суд вважає необхідним відмовити у позові АТ КБ «ПриватБанк» не за спливом строку позовної давності, а за недоведеністю, безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1921 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed