Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

10 жовтня 2018 року заявник, [PERSON],звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, зокрема в період з 1989 року по даний час. В обґрунтування своєї заяви заявник посилалася на те, що встановлення факту\~її постійного\~проживання на\~території України\~намомент\~проголошення незалежності\~України 24 серпня 1991 року необхідне їй для оформлення паспорта громадянина України. Ухвалою від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 09 листопада 2018 року. 08 листопада 2018 року представник заінтересованої особи [PERSON] направила до суду відзив на заяву [PERSON], відповідно до якого заперечувала проти її задоволення, посилаючись на те, що заявником не надано до суду доказів на підтвердження наявності фактів, з якими законодавство України про громадянство пов'язує належність особи до громадянства України, а саме: не надано належних доказів щодо її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, оскільки картка прописки, яка зберігається у приватного підприємця [PERSON] за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60, викликає сумнів з приводу достовірності даного доказу. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви заявника. Заслухавши пояснення заявника, її представника, представника заінтересованої особи, свідка [PERSON], свідка [PERSON], розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Ортобаєва), 19 грудня 1965 народилась у р. с. Каменомостський Майкопського району Краснодарського краю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-АЮ № 072170, виданий 04.10.1966, актовий запис № 21 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 427166, виданого 19.01.1990 відділом РАЦС Октябрського райвиконкому [PERSON] (дошлюбне прізвище - Ортобаєва) до 19 січня 1990 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.6). На підставі чого змінила прізвище на «Джанаєву». Від вказаного шлюбу [PERSON] має сина [PERSON], [INFO] (а.с.52). Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-КЕ № 350302, виданого 30.12.1992 міським Палацем шлюбів м. Полтави, [PERSON] 19 грудня 1992 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.11). Як було встановлено в судовому засіданні, що з 16 жовтня 1989 року до 26 березня 1991 року [PERSON] працювала на Полтавському заводі штучних алмазів та алмазного інструменту імені 50-річчя СРСР, що підтверджується довідкою ПАТ «Крісталіст» № 41 від 21.08.2018 (а.с.8). У період з 01 серпня 1990 року по 31 січня 1992 року [PERSON] проживала та була зареєстрована у гуртожитку за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60, кім. 507, що підтверджується карткою прописки (форма А) (а.с.53), оригінал якої був досліджений судом в судовому засіданні. У період з 04 березня 1992 року по 20 серпня 1993 року [PERSON] працювала на Полтавському заводі медичного скла, що підтверджується довідкою № 651 від 23.08.2018 року (а.с.14). Як пояснила [PERSON] в судовому засіданні, що вона мешкає в м.Полтаві з початку серпня 1989 року. Факт постійного проживання [PERSON] на території України з 1989 року по даний час також підтверджується поясненнями свідків: [PERSON] та [PERSON]. У відповідь на звернення заявника від 31 серпня 2018 року про встановлення факту її належності до громадянства України та видачу їй паспорта громадянина України (а.с.19) листом начальника Шевченківського районного відділу ДМС у м. Полтаві [PERSON] № 49/117-К від 14 вересня 2018 року повідомлено, що з метою встановлення належності до громадянства України необхідно надати судове рішення про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року (а.с.20). Згідно статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України: 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України: 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт: 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу: 10) посвідчення особи на повернення в У країн). Відповідно до статті 3 вищевказаного Закону України «Про громадянство України» громадянство України набули: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (1636-12) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подати заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Як встановлено Указом Президента України від 27.03.2001 №2015 «Про затвердження Порядку провадження за заявами та поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» (пункт 124 Порядку), особам, які мають у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, замість паспортів громадян колишнього СРСР видаються залежно від місця проживання паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон. Громадяни колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, відповідно до вимог пунктів 7, 117, 118 зазначеного Порядку, отримують паспорти громадянина України після прийняття Міграційною службою України рішення про встановлення належності такої особи до громадянства України. Для встановлення належності до громадянства України особа подає до підрозділу міграційної служби за місцем проживання: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) паспорт громадянина колишнього СРСР; в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Таким чином, оскільки станом на 24 серпня 1991 року заявник постійно проживала на території України, вона набула громадянство України та має право на отримання паспорта громадянина України. Згідно з роз"ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право. Ураховуючи те, що факт постійного\~проживання заявника\~на території\~України станом\~на 24\~серпня 1991\~року -\~намомент проголошення незалежності України впливає на можливість оформлення нею паспорта громадянина України, заява підлягає задоволенню. Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved