Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

09 лютого 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 3,71 умовних кадастрових гектар із земель САПТЗТ "Шкуратівське", яка розташована на території Шкуратівської сільської ради. Спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном в рівних частинах прийняли його діти [PERSON], [PERSON], дружина [PERSON], а також матір [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на 1/4 частину вказаної земельної частки (паю), яку вона успадкувала після смерті свого сина [PERSON], але своїх спадкових прав за життя не оформила. Спадщину після [PERSON] своєчасно прийняв її другий син [PERSON]. На даний час [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, позивачі звернулися з даним позовом до суду. Позивачі [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направили суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просили задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник відповідача - Шкуратівської сільської ради Білопільського району у судове засідання не з'явився, сільський голова Москаленко Н.А. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, державний нотаріус Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], [INFO] - [PERSON], у свідоцтвах про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 25, 49). 26 жовтня 1991 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим останній було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про їх одруження (а. с. 18). Від подружнього життя у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [INFO] - [PERSON], [INFO]- [PERSON] (а. с. 12, 14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 22). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. Як вбачається з довідки відділу Держземагенства у Білопільському районі від 04 серпня 2014 року, згідно розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 та відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Шкуратівське» на території Шкуратівської сільської ради [PERSON] виписаний сертифікат серії [NUMBER] від 12 листопада 1996 року за реєстраційним номером 488, розмір земельної частки (паю) 3,71 умовних кадастрових гектарах. Сертифікат виданий на руки (а. с. 23). З довідки виконкому Шкуратівської сільської ради Білопільського району від 10 жовтня 2016 року №537 вбачається, що згідно погосподарської книги №1 за 1996 - 2000 роки [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з: дружиною [PERSON], сином [PERSON], донькою [PERSON], матір'ю [PERSON], братом [PERSON], невісткою [PERSON], племінником [PERSON] (а. с. 26). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 21 лютого 2017 року №181/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] не заводилася (а. с. 37). Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємці першої черги, у рівних частинах шляхом вступу в управління спадковим майном прийняли його діти [PERSON], [PERSON], дружина [PERSON] та матір [PERSON]. 27 січня 2006 року [PERSON] уклала новий шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 16). Також судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 47). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на 1/4 частину земельної частки (паю), яку вона успадкувала після смерті свого сина [PERSON], але юридично за життя не оформила. З копії спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що остання заведена приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Ясинок Ж.В. 27 жовтня 2011 року за заявою сина померлої [PERSON] (а. с. 44). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 травня 2012 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Ясинок Ж.В., зареєстрованого в реєстрі за №450, [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,58 га, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю (а. с. 58). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто судом встановлено, що позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], а [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] мають рівні права на земельну частку (пай) площею 3,71 умовних кадастрових гектарів, посвідчену сертифікатом на право на земельну (пай) серії [NUMBER] від 12 листопада 1996 року. На даний час позивачі мають намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), однак через те, що оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) був втрачений, зробити це в позасудовому порядку вони не можуть. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ "Шкуратівське" розміром 3,71 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved