Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на майновий пай в порядку спадкування за законом, згідно із яким 12.10.2010 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай). Інші спадкоємці першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, написавши відповідні заяви. Недооформленим залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Нива», що в с. Осична Оратівського району Вінницької області в розмірі 4520 грн., посвідчене майновим сертифікатом серії ВІ XV №001623 від 25.12.2001 року. Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач [PERSON] позбавлена можливості, тому змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просить суд визнати за нею право власності на майновий пай в розмірі 4520 грн. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу \~до суду надійшли заяви \~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у звязку з чим \~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №183613 від 14.12.2010 року [PERSON] померла 12.10.2010 року в с. Осична Оратівського району Вінницької області. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-АМ №183613 від 19.08.1999 року [PERSON], [INFO] є докою [PERSON]. Спадкоємці першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, написавши відповідні заяви Згідно із рішенням Оратівського районного суду Вінницької області 05.03.2014 року за позивачем [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 2,86 га, в порядку спадкування з законом після смерті матері [PERSON], яка померла 12.10.2010 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ №143375 від 25.04.2014 року [PERSON] уклала шлюб 25.04.2004 року із [PERSON], після чого її прізвище змінено на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ XV №001623 від 25.12.2001 року [PERSON] належить право на пайовий фонд КСП «Нива» с. Осична з часткою із загальної вартості майна пайового фонду КСП "Нива" с. Осична Оратівського району Вінницької області в розмірі 4520 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні розяснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 12.10.2010 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК України (2004 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки нотаріально оформити прийняття спадкового майна у нотаріальній конторі позивач [PERSON] позбавлена можливості, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved