Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ЗАТ «Октант», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр» про стягнення компенсації в розмірі 35 860 гривень 11 копійок вказавши, що 19 травня 2003 року між нею та ЗАТ «Октант» було укладено договір про дольове інвестування у житлове будівництво №44-ЖИ-3031, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання збудувати та передати клієнту у власність квартиру [NUMBER] загальною площею 66,8 кв.м. на 4 поверсі будинку [ADDRESS] , а позивач зобов'язався забезпечити відповідне інвестування з розрахунку 1 кв.м. 1600 гривень та прийняти його у свою власність. Він виконав взяті на себе зобов'язання та за умовами п.4.1 договору, в період з 19 травня 2003 року по 19 вересня 2009 року сплатила всі кошти в сумі 119533 гривень 71 копійку, про те відповідач взяті на себе зобов'язання за умовами договору не виконує, зокрема п.3.2.1 передачі у власність клієнта об'єкта інвестування на умовах визначених договором у строк до 19 травня 2005 року з моменту підписання договору. П.3.2.5 договору визначено зобов'язання ЗАТ «Октант» щодо сплати компенсації за невиконання ним умов договору у слідуючих розмірах: 3% річних через 3 місяці після останнього внеску; 4% річних через 5 місяці після останнього внеску; 5% річних через 5 місяці після внеску, а далі з розрахунку 10% річних. Враховуючи, що від дати закінчення строку виконання зобов'язання, зокрема завершення будівництва та передачі у власність позивачу квартири [ADDRESS], визначеної п.3.2.1 19 травня 2005 року минуло вже більше 7 років, а відповідач свої зобов'язання щодо передачі їй у власність вищевказаної квартири до даного часу так і не виконав, вона вважає, що має право на компенсацію визначену п.3.2.5 договору. Оскільки загальний строк позовної давності визначений у три роки, вона вважає, що компенсація за три роки з розрахунку 10% річних від суми 35860 гривень 11 копійок (складає 11953 гривні 37 копійок х 3 роки). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заявлений позов не підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного: судом об'єктивно встановлено, що 19 травня 2003 року між позивачем та ЗАТ "ОКТАНТ»(правонаступник ТОВ «ОКТАНТ-ЦЕНТР») укладено договір про дольове інвестування у житлове будівництво№44-ЖИ-3031, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання збудувати та передати клієнту у власність квартиру [NUMBER] загальною площею 66,8 кв.м. на 4 поверсі будинку [ADDRESS] , а позивач зобов'язався забезпечити відповідне інвестування з розрахунку 1 кв.м. 1600 гривень та прийняти його у свою власність. Позивачем сплачено кошти в сумі 119533 гривень 71 копійку, про те відповідач взяті на себе зобов'язання за умовами договору не виконує, зокрема п.3.2.1 передачі у власність клієнта об'єкта інвестування на умовах визначених договором у строк до 19 травня 2005 року з моменту підписання договору. Позивачем заявлено до стягнення компенсацію внаслідок невиконання договору про дольове інвестування у житлове будівництво від 19 травня 2003 року у розмірі 35 860 гривень 11 копійок з розрахунку 10% річних від загальної суми внесків 119533 гривень 71 копійки. Відповідно до п. 3.2.5 договору підприємство зобов'язалось повернути внесені інвестиції клієнтом після подачі заяви про дострокове розірвання договору; сплатити компенсацію за невиконання ним умов Договору у слідуючому розмірі : 3% річних через 3 місяці після внеску: 4% річних через 5 місяців після внеску; 5% річних через 6 місяців після внеску, а далі з розрахунку 10% річних. Згідно Прикінцевих та Перехідних положень п.4. Цивільний кодекс України,2003 р., розповсюджується на відносини, що склались між сторонами по договору від 18 квітня 2003 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Тому порушення зобов'язання є підставою виникнення цивільних правовідносин, у межах яких реалізується цивільно-правова відповідальність. Судом встановлено, що позивачем не подавалося до відповідача заяви про дострокове розірвання договору, а тому він не набув права вимоги грошової компенсації з посиланням на п. 3.2.5 договору, який передбачає виплату компенсації у разі порушення встановлених умов договору при умові дострокового розірвання договору, що є підставою відмови у позові. Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed