Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача та відповідача від спільного проживання у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, що й стало підставою звернення до суду з позовом. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що вона має мінливий незначний дохід, тому сама не взмозі утримувати дитину, яка в цьому році пішла до першого класу, та у зв'язку з чим потребує значних матеріальних затрат. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не відмовляється від сплати аліментів, однак вважає вказану суму завищеною. Він отримує заробітну плату близько 2500-2600 грн., у зв'язку з чим стягнення з нього аліментів у заявленій сумі позбавить його самого до засобів існування. Крім того, зазначив, що він добровільно надає матеріальну допомогу їх спільній дитині, придбає одяг. Просив позовні вимоги задовольнити частково. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 січня 2007р. серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області. У сторін від спільного проживання у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 липня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, серії [NUMBER]. Батьком дитини записаний відповідач по справі - [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі спільно не проживають, не ведуть спільний побут. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою від 26 липня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Генічеської міської ради. На даний час, [PERSON] у добровільному порядку та у достатньому розмірі матеріальної допомоги не надає, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, у судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, а батько дитини проживає окремо від сім"ї, та у достатній мірі матеріальну допомогу не дає. Крім того, з пояснень сторін наданих у судовому засіданні вбачається, що позивач працює на базарі продавцем, має мінливий не значний дохід. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує мінімальну заробітну плату, яка з вирахуванням податків становить близько 2500-2600 грн., інших утриманців не має. У той же час суд зазначає, що позивач у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала жодних доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1500 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1000 грн., оскільки така сума буде необхідна та достатня для забезпечення інтересів дитини, та буде відповідати вимогам чинного законодавства України щодо рівності батьків у виконанні обов'язку по утриманню дитину. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: partial