Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

27.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В підтвердження позовних вимог зазначила, що 17.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, рішенням суду шлюб між ними розірвано.. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] , який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав заяву. в якій позов визнав та просив справу розглянути за його відсутності. Суд,дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 17.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2017р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину , визначається судом . Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved