Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно та стягнути аліменти за минулий час у зв'язку з ухилиненням останього від їх сплати. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з?явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 17 липня 2007 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується, що 17 липня 2007 року між сторонам шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 157. (а.с.4) Відповідно до копії свідоцтва про народження встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. Статтею 180 СК України передбачено, що обов'язок утримувати дітей, які не досягли 18 років покладається на батьків. 2 із 2 За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил - це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Оскільки, суду не надані підтвердження того, що відповідач має постійне місце роботи, постійний дохід, стягнення слід проводити у твердій грошовій сумі з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини. Статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2014 рік" установлено прожитковий мінімум для дитини віком дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні; працездатних осіб: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 липня - 1250 гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 949 гривень, з 1 липня - 974 гривні, з 1 жовтня - 1014 гривень. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ст.184 СК України, суд враховує установлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку станом на березень 2014 року. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 14 березня 2014 року; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для стягнення аліментів за минулий час, позов цій частині задоволенню не підлягає. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання , що заявлений позов підлягає до задоволення частково. Судові витрати по справі віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved