Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[INFO] помер [PERSON], батько позивача. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку в [ADDRESS]. За життя спадкодавець не розпорядився своїм майном, але позивач фактично прийняла спадщину вступивши в управління спадковим майном. Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності в порядку спадкування на зазначений будинок, як на спадкове майно після смерті батька. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за життя батько не оформив право власності на спірний будинок, який він будував власними силами, за власні кошти. Після смерті батька позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але вона фактично її прийняла. На даний час отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може із-за відсутності державної реєстрації вказаного майна за спадкодавцем. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву в якій справу просить розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, але у заяві, яку надіслав до суду, визнає позовні вимоги позивача і просить справу розглянути без участі представника. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача за таких підстав. Встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги. Її родинні відносини із спадкодавцем /батько-дочка/ підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується зміна прізвища із [PERSON] на Куц (а.с.9). Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно зі ст.524 ЦК України в редакції 1993 року, який діяв на момент смерті спадкодавця, спадкування здійснювалося за заповітом або за законом. Ця норма закріплена і в нині діючому цивільному кодексі. Статтею 549 ЦК України /1963р/ визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. До складу спадкового майна [PERSON] відноситься домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. Реєстрації права власності зазначеного майна немає/а.с.17-18/, але довідкою Талалаївської сільради №871 від 18.11.2014 року підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння відносилося до типу колгоспного двору і єдиним його членом був [PERSON] (а.с.11).Згідно діючого на квітень 1991 року законодавства, зареєстровані на той період члени колгоспного двору є власниками майна колгоспного двору в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Таким чином суд вважає, що домоволодіння є власністю спадкодавця. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], стала дочка [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном Це підтверджується довідкою Талалаївської сільської ради №908 від 01.12.2014 року (а.с.23). . Крім позивача на спадщину ніхто не претендує про що свідчить лист з державної нотаріальної контори. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими.

Outcome: approved