Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

27.08.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.12.2016 року у Святошинському районному у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1566. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вони мають спільну дитину : сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Також вказала, що з жовтня 2018 року шлюбні стосунки між ними припинені через несумісність характерів і взаємного непорозуміння, на ґрунті чого в сім`ї виникали постійні сварки і конфлікти, вказані обставини призвели до втрати почуття любові і поваги один до одного, виникнення неприязних стосунків між ними. Вважає, що підстав для збереження сім`ї немає, примирення між ними неможливе і наполягає на розірванні шлюбу.Також просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений при подачі позовної заяви В судовому засіданні позивачка не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає. У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. А відтак, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи , з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб , виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1566, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2016 року (а.с.7). Сторони мають спільну дітину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом\~\~про народження, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області актовий запис № 224, серія [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що\~\~ між сторонами втрачено\~ почуття поваги та любові одне до одного. Сім`я розпалася\~остаточно та існує формально. Наданий судом сторонам строк для примирення позитивного результату не дав. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини\~\~або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя\~\~ власної гідності, поваги до себе. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімі не можливе. Згідно ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу зазначити їй прізвище " [PERSON] ». Тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу зазначити прізвище « [PERSON] ». Також на підставі ст. 141 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved