Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його мати, [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,54 умовних кадастрових гектара на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Право на вказану земельну частку (пай) його мати набула як член КСП «Південний Буг» с. Довгополівка при розпаюванні земель колективної власності. Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні. На даний час він має намір оформити свої права на спадщину, однак одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в неї немає можливості, оскільки на протязі шести місяців після смерті матері не звернувся до нотаріуса із заявою про її прийняття. Разом з тим він вважає, що має право на спадщину, оскільки не відмовлявся від неї, а строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин. Так, за життя його мати розпорядилась своїм майном, залишивши заповіт від 05.04.2004 року, яким своїм спадкоємцем призначила [PERSON]. Про наявність вказаного заповіту йому було відомо від матері, відтак він не подавав заяви до нотаріальної контори, оскільки вважав, що спадщину після смерті матері прийняла особа, зазначена в заповіті. Однак, в липні місяці цього року, перебуваючи в Довгополівській сільській раді він дізнався, що спадщини після смерті його матері ніхто не прийняв. Для підтвердження вказаного факту він зателефонував до [PERSON], яка в телефонній розмові повідомила, що спадщини після смерті [PERSON] не приймала, до нотаріальної контори з відповідною заявою не зверталась і на спадкове майно не претендує. Таким чином, він пропустив передбачений законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав і не міг знати про неприйняття спадщини спадкодавцем, зазначеним в заповіті його матері, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. Вважає, що йому буде достатньо двомісячного терміну, для подання заяви про прийняття спадщину. Просить надати йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] у с. Кліщів Тиврівського району Вінницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Довгополівської сільської в судове засідання не з'явився. Довгополівська сільська рада подала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, просить в його задоволенні відмовити. Пояснила, що вона спадкоємиця за заповітом після смерті бабусі, , заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавала, однак проживала із [PERSON] на момент її смерті. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,54 умовних кадастрових гектара на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яке вона набула як член КСП «Південний Буг» с. Довгополівка при розпаюванні земель колективної власності. (а.с.5-7). За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, залишивши заповіт від 05.04.2004 року, яким своїм спадкоємцем призначила [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері, на протязі шести місяців після смерті матері не звернувся до нотаріуса із заявою про її прийняття, оскільки йому було відомо про наявність заповіту на ім'я [PERSON], і він вважав, що спадщину після смерті матері прийняла особа, зазначена в заповіті. Лише в липні місяці 2013 року він дізнався, що спадщини після смерті його матері ніхто не прийняв. Однак до суду із заявою про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини він звернувся в жовтні 2013 року, тобто майже через три місяця, після того як дізнався, що спадщина після смерті матері не прийнята, при чому в позовній заяві не зазначено та в судовому засіданні не встановлено поважних причин пропуску зазначеного строку. Згідно із абзацом 6 пункту 24 роз'яснень у постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (пункт 2) судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік. непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзд до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд не визнає поважними зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому підстав для надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини немає.

Outcome: dismissed