overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що їм на праві власності належить по 1\\3 частині квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі вони, також, зареєстровані і проживають. В спірній квартирі зареєстрований і відповідач [PERSON], який деякий час проживав у зазначеній квартирі. На теперішній час відповідач за місцем реєстрації не проживає, його реєстрація перешкоджає позивачам у вільному користуванні власністю, вони сплачують зайві кошти за комунальні послуги, тому просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування та реєстрації в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що, що знаходилась з відповідачем у цивільному шлюбі, у вересні 2015 р. він добровільно покинув спірну квартиру, його речей у квартирі не має. Позивачі не перешкоджали і не перешкоджають відповідачу у користуванні спірною квартирою. Позивачі [PERSON], [PERSON] у своїх заявах просить суд розглядати справу у їх відсутності, позов підтримують. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився, пояснив, що пішов з квартири у вересні 2015 р., посварившись з [PERSON], у користуванні квартирою позивачі йому не перешкоджали і не перешкоджають, повертатись не збирається. Представник третьої особи у судову засіданні не з"явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчаить поштове повідомлення. Сторони просять суд розглядати справу у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що, згідно свідоцтва про право власності на житло № 447 від 02.12.2003 р., позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі позивачі зареєстровані і проживають. Згідно відмітки в паспорті, 19.08.2005 р. у спірній квартирі був зареєстрований відповідач, який добровільно покинув спірну квартиру у вересні 2015 р., речей не залишив, проживати в ній не має наміру, про що він повідомив у судовому засіданні. Свідки [PERSON] і [PERSON], які є сусідами сторін, пояснили, що майже рік відповідач у квартирі позивачів не проживає. З пояснень сторін судом з»ясовано, що [PERSON] і [PERSON] знаходились у цивільному шлюбі і вселився відповідач у спірну квартиру як член сім»ї. Без поважної причини відсутній відповідач у спірній кварти з вересня 2015 р. Згідно ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, як що інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ніяких домовленостей між сторонами не встановлювалось. Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, визнаний відповідачем, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Управління пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, [PERSON] Позивачі вказують на те, що 15.05.2011 року загинув [PERSON]. [PERSON] був інвалідом ЧАЕС третьої групи з 01.07.2007 року. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області було зобов"язано управління пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області провести перерахунок та виплати йому державну та додаткову пенсії. За життя [PERSON] не встиг отримати нараховані і належні до виплати кошти. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на кошти, нараховані управлінням ПФУ в Ізюмському районі Харківської області. Спадкоємцями першої черги за законом є: - [PERSON] - батько спадкодавця; - [PERSON] - мати спадкодавця; - [PERSON] - син спадкодавця; - [PERSON] - син спадкодавця. 13.03.2013 року [PERSON] померла і спадкоємцями її майна є [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину. Згідно відповідні управління ПФУ в Ізюмському районі [PERSON] 15.06.2011 року була нарахована і виплачена сума неотриманої пенсії в розмірі 78 308 гр. 84 коп. Позивачі вважають, що [PERSON] має право на 1/4 частину у спадщині, [PERSON] на 1/12 частку у спадщині, [PERSON] на 1/12 частку у спадщині. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову насилаючись на ст. 1227 ЦК України і вказує, що питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване передаються членам сім"ї спадкодавця при цьому належно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. У такому разі право на одержання цих сум не входить до сладу спащини. Третя особа управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі подало заперечення на позов, в якому посилається на ст. 52 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Третя особа вказує, що нарахування коштів було проведено в квітні 2011 року та подано на виплату в додатковій відомості в відділенні Промінвестбанку на особовий рахунок песіонера [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 15.05.2011року. (а.с.139). Після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вони є спадкоємцями першої черги. Із матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів було проведено на рахунок [PERSON] в квітні 2011 року, ще до його смерті і знаходилися вони у відділенні Промінвестбанку. Згідно ст. 1228 ч. 2 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають право на спадкове майно після смерті [PERSON] в розмірі 1/4 частини кожний. [PERSON] померла 13.03.2013 року Після її смерті 1/4 частину спадкового майна, яке вона прийняла, спадкують [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], що становить по1/16 частині. Таким чином [PERSON] має право на 5/16 частин нарахованої та виданої суми, що становить 24 471 гр. 51 коп. [PERSON] та [PERSON] мають право кожний на 1/16 частину, що становить по 4 894 гр. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх особами, що втратили право користування квартирою загального заселення [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками квартири загального заселення [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані у жилому приміщенні, але в ньому тривалий час не проживають, оплату комунальних послуг не проводить, її речей у квартирі немає, на тепер їхня реєстрація у квартирі перешкоджає позивачам володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Представник позивачів до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Враховуючи думку представника позивачів, яка наполягала на розгляді справи, строки розгляду цивільних справ, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у заочному порядку, проти чого представник позивача не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає установленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.09.2003 року та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31.07.2013 року, Реєстр № 1069 позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири загального заселення [ADDRESS] (а.с.14-19). Відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія особового рахунку, адресні довідки, Форма № 1 (а.с. 20-21, 27, 28). Факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] у квартирі загального заселення [ADDRESS] більш ніж один рік підтверджується актом від 19.07.2013 року, довідкою ЖКВ „ОПТА" № 120 (а.с. 23, 24). Відповідно вимогам ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідачі, яка не є членами сім'ї позивача, дійсно не проживають у квартирі загального заселення [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачам, без поважних причин понад один рік, тому втратили право користування жилим приміщенням, їхня реєстрація у жилому приміщенні перешкоджає позивачам здійснювати у повному обсязі право власності на нерухоме майно. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, засновані на законі і підлягають задоволенню. Спосіб судового захисту порушеного права позивача, обраний ним, не суперечить законодавству і може бути застосований судом. Розподіл судових витрат суд проводить на підставі вимог ст. 88 ЦПК України. У судовому засіданні 07.02.2014 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення виготовлено 12.02.2014 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Тютюнниківської сільської ради про визнання за ними по 1/4 частці за кожним права власності на земельну ділянку загальною площею 2,07 га, що розташована на території Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, яка належала [PERSON], яка померла [INFO], і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачі прийняли згідно закону в установленому порядку, подавши заяви в нотаріальну контору, але не можуть оформити право власності на земельну ділянку, так як втрачено оригінал сертифіката на право власності на земельну частку (пай), в зв"язку з чим вони змушені звернутись в суд із позовною заявою як спадкоємці покійної. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Визнання представником відповідача та представником третьої особи позовних вимог, не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб приймається судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи його тим, що позивачам належить квартира по [ADDRESS]. 08.02.2011 р. в квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2012 р. в квартирі не проживає, плату за комунальних послуги не здійснює. Його особистих речей в квартирі немає. Нарахування комунальних платежів проводиться на 5 осіб, в тому числі і на відповідача. Вони несуть витрати за відповідача, не можуть належним чином розпоряджатись своєю власністю, чим порушуються їх права. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити, пояснили що відповідач в квартирі не проживає з 2012 р., його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться. Їм навіть не відомо, де він мешкає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті. (а.с. 32) З'ясувавши думку позивачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачів, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], неповнолітня [PERSON], [PERSON] є власниками квартири по [ADDRESS], в якій зареєстрованим є відповідач [PERSON] (а.с. 7, 8) З акта МКП «ЖЕК № 15» від 26.06.014 р. вбачається, що відповідач [PERSON] з 2012 р. у квартирі по [ADDRESS] не проживає. (а.с. 9) Свідок [PERSON] (сусідка) пояснила, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад два роки. Свідок [PERSON] (сусідка) дала аналогічні пояснення. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом -квартирою по [ADDRESS], оскільки без поважних причин понад шість місяців не проживає в помешканні за місцем реєстрації, тобто, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню відповідно до ст. 71 ЖК України, в якій йдеться про те, що при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, і ст. 391 ЦК України, в якій йдеться про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] ([PERSON].) звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що 13.04.1991 р. було зареєстровано шлюб із відповідачкою. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Подальше спільне проживання з відповідачкою по справі стало неможливим по тій причині, що відповідачка зрадила позивачу у подружній вірності. Вважає, що шлюб носить формальний характер, перебувати в такому шлюбі позивач не бажає. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 13.04.1991 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення любу «[PERSON].» присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER]. З свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Заявники свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2016 року. В шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] . Покликаються на те, що сімейне життя між ними по справі не склалось, подружніх стосунків вони не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Просять суд розірвати шлюб, який був укладений 28.10.2016 року. Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, а подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). 31 травня 2019 2019 року заявники уклали договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні та утриманні. У зазначеному договорі визначили, що син [PERSON] буде проживати разом з матір"ю за адресою: [ADDRESS] . Після припинення між батьками шлюбних відносин батько зобов`язується приймати спільну і рівну за обсягом з матір`ю участь у забезпеченні життя дитини. Зі спільної заяви вбачається, що заявники не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що така є дочкою [PERSON], сестрою [PERSON], хворіє, внаслідок незадовільного психічного стану не може усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Потребує постійного стороннього догляду. Визнання її недієздатною потрібно для оформлення над нею опіки. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Борщівської міської ради - Шуварівський С.М. в судовому засіданні просить заяву [PERSON], [PERSON] задовольнити, а також призначити їх опікунами над [PERSON] відповідно до подання Борщівської міської ради. За таких обставин, заслухавши пояснення заявників та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи знаступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Борщівським районним відділом Тернопільської області 12 липня 1990 року, слідує, що [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] - заявниця по справі. Відповідно до довідки від 05.11.2013 року, виданої Борщівською районною поліклінікою, [PERSON] числиться на обліку в психіатричному кабінеті Борщівської районної поліклініки. Згідно висновку про час настання інвалідності від 03.06.08 року, наданого Психоневрологічною міжрайонною спеціалізованою МСЕК Тернопільського обласного центру медико - соціальної експертизи, [PERSON] хворіє з дитинства. З 03.06.2008 року являється інвалідом першої групи з дитинства довічно. Згідно висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 651 від 12.12.2013 року [PERSON] страждає аномалією розвитку у вигляді помірної розумової відсталості з синдромом Дауна і недорозвитком мови, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок психічного захворювання не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки і піклування Борщівської міської ради звернувся до суду з поданням № від 2014 року, в якому просить призначити заявників [PERSON], [PERSON] опікуном їхньої недієздатної рідної дочки та сестри [PERSON] Виходячи з того, що заявницки є матір"ю та відповідно сестрою [PERSON] і просять призначити їх опікунами, інших близьких родичів, які могли б опікуватися хворою [PERSON] немає, а орган опіки та піклування звернувся з таким поданням, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід призначити опікунами над недієздатною [PERSON] На підставі ст.ст.39, 41, 60 ЦК України та

Outcome: approved