Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

11.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 6000грн., 2768грн. збитків за кожен день прострочення та відшкодування моральної шкоди в розмірі 7000грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 27.02.2016р. в квартирі позивачки був укладений договір про купівлю-продаж 5 шт. міжкімнатних дверей на суму 12700грн. з предоплатою 6000грн. Термін виконання робіт 30 робочих днів. Заміри одних дверей не було зроблено. Зауваживши, що її обдурюють, поза договором просять ще грошей, тягнуть час, позивачка [PERSON] звернулася до директора [PERSON] щодо повернення їй коштів в розмірі 6000грн. Проте крім обіцянок, відповідачем по сьогоднішній день коштів не повернуто. Крім того зазначає, що внаслідок порушення зобовязань, їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 7000грн. Зазначає, що у зв'язку з тим, що відповідач не повернув кошти, позивач перебувала в стані постійного страху матеріальної втрати, стресу. Вся ця ситуація вплинула на її емоційний стан, здоров'я, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, вона змушена звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши аналогічні пояснення тим, які зазначені в позовній заяві та додатково пояснив, що відповідачем на день розгляду справи кошти не повернуті. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2016р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу міжкімнатних дверей в кількості 5 штук. Відповідно до умов договору відповідач зобовязаний передати у власність позивача товар (виріб), а позивач зобовязаний прийняти і оплатити. Строк поставки 30 робочих днів з моменту складання договору. Строк установки 2 дні. Замовник зобовязаний зробити передоплату не менше 50 % від загальної вартості 12700грн. Проте, у порушення умов договору, незважаючи на передоплату позивача у розмірі 6000грн., відповідач не виконав умов договору. Згідно умов договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання обовязків вказаних в договорі, винна сторона повертає добросовісній стороні збиток у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення від суми договору. Крім того, у випадку порушення виконавцем строку поставки без попередження замовника, постачальник сплачує відшкодування в розмірі 0,1 % від вартості товару за кожен день прострочення. Проте, відповідач своїх зобовязань не виконав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення коштів у вигляді передоплати в розмірі 6000грн. та 2768грн. збитків за кожен день прострочення є підставною та обґрунтованою і підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9 Постанови "Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 - розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що частковому задоволенню підлягає позовна вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди. Суду не надано доказів на підтвердження завдання позивачу моральної шкоди саме на 7000 грн. Відтак, вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 1500 грн. З відповідача також підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: partial