Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

23.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON], в якому просила визнати недійсними п.п.15.2, 15.3 п.15 рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 "Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну\~ сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та\~ виконкому міської ради по Заводському району м. Миколаєва; визнати недійсним договір оренди землі від 08.12.2016 року № 11242, укладений між Миколаївською міською радою та [PERSON], посилаючись на те, що рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку площею 168 кв.м. без права забудови для обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.\~ 2 Наскрізна, 28 м. Миколаїв. Згідно технічного паспорту на житловий будинок по вул. 5 Ялтинська, 20 у м. Миколаєві від 15.09.2016 року, земельна ділянка, відведена рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 [PERSON], входить до складу домоволодіння, належного [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходяться у м. Миколаєві, Робітниче селище, 114 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.1998 року. У подальшому даному домоволодінню були присвоєні адреси: вул. 5 Ялтинська, 20, наразі вул. 2 Наскрізна, 26. Спірною земельною ділянкою вона постійно користується ще з 1991 р., оскільки на ній розташовано належне їй майно. Рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 [PERSON] відведена частина вказаної земельної ділянки, що входить до складу домоволодіння, належного [PERSON] Крім того, позивач, яка є суміжним землекористувачем земельної ділянки по вул. 2 Наскрізній, 28 не погоджувала відповідну землевпорядну документацію та не була повідомлена про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки, наданої [PERSON] З цих підстав просила визнати недійсним рішення ММР про надання в оренду земельної ділянки та договір оренди. Ухвалою суду від 26.10.2017 р. відкрито провадження у справі у відповідності до ст. 122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом). Ухвалою суду від 15.01.2018 р. призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 2.03.2018 р. забезпечено докази: витребувано з Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації для огляду у судовому засіданні інвентарні справи домоволодінь за адресою: м. Миколаїв вул. 5 Ялтинська, 20 (стара адреса: м. Миколаїв, робітниче селище Ялти, 114); м. Миколаїв, вул. 2-га Наскрізна, 26 (стара адреса: м. Миколаїв, робітниче селище Ялти, 110); м. Миколаїв, вул. 2-га Наскрізна, 26 (стара адреса: м. Миколаїв, робітниче селище Ялти, 108) витребувано у позивача оригінал технічного паспорту від 15.09.2016 року на домоволодіння за адресою: м. Миколаїв вул. 5 Ялтинська, 20. 15.01.2018р. [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївська міська рада, в якій просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 4810136300:03:026:0008, площею 168 кв.м., яка на підставі договору оренди землі № 11242, укладеного 08.12.2016 року між нею та Миколаївською міською радою, передана їй для обслуговування індивідуального жилого будинку та господарських будівель і споруд за адресою: вул. 2 Наскрізна, 28 м. Миколаїв, без права забудови строком на 25 років (до 08.12.2041 року) шляхом зобов'язання відповідача знести самовільно збудовані паркани: 1) зі сторони вулиці 2 Наскрізна м. Миколаєва від домоволодіння 2 Наскрізна, 24 до домоволодіння 2 Наскрізна, 28; 2) на межі між орендованою нею земельною ділянкою та земельною ділянкою за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Наскрізна, 28 та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою м. Миколаїв вул. 2-га Наскрізна,28 (колишня 2-га Сквозна, 28, а ще раніше Робітниче селище 112 та власником земельної ділянки площею 0,0332 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 4810136300:03:026:003, що розташована за адресою м. Миколаїв вул. 2-га Наскрізна, 28. Між нею та ММР 8.12.2016 р. на підставі рішення від 18.06.2015р. № 48/38, було укладено договір оренди землі площею 168 кв.м. Однак, [PERSON] встановила паркани на вказаній земельній ділянці чим позбавила [PERSON] доступу до неї, у звязку з чим просила усунути перешкоди у користуванні землею, шляхом знесення паркану та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Також, 15.01.2018р. [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] Ухвалою суду від 2.03.2018р. зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання знести самовільно збудовані паркани та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку прийнято до провадження Заводського районного суду м. Миколаєва та об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради, [PERSON] про визнання недійсними окремих пунктів рішення ММР, договору оренди землі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, заперечували проти задоволення зустрічного позову з підстав його необґрунтованості. Відповідач та його представник позов не визнали просили відмовити у його задоволені, зустрічний позов підтримали у повному обсязі. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII Цивільно-процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року. Відповідно до пункту 9 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм ЦПК України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.1998 року [PERSON] є власницею житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходяться у м. Миколаєві, Робітниче селище, 114 (вул. 5 Ялтинська, 20, наразі вул. 2 Наскрізна, 26). Відповідно до акту від 06.09.2017 року, складеного сусідами, [PERSON] постійно проживає у названому житловому будинку з 1991 р., та відповідно користується земельною ділянкою, на якій розташовано належне їй майно. Однак, за різних причин, право користування цією земельною ділянкою [PERSON] оформлено не було. На підставі договору дарування № 1-1647 від 1.08.1997р., посвідченого Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 29.07.2014р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою м. Миколаїв вул. 2-га Наскрізна,28 (колишня 2-га Сквозна, 28 а ще раніше Робітниче селище 112). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 914594, виданого 29 січня 2008р. управлінням земельних ресурсів у м. Миколаєві Миколаївської області Держземагенства України, договорів оренди землі за №010800100172 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.07.2014 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області також є власником земельної ділянки площею 0,0332 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 4810136300:03:026:003, що розташована за адресою м. Миколаїв вул. 2-га Наскрізна, 28. Рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 [PERSON] було передано в оренду частину земельної ділянки, що входить до складу домоволодіння [PERSON] про відведення якої вона клопотала площею 168 кв.м. без права забудови для обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. 2 Наскрізна, 28, м. Миколаїв. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по вул. 5 Ялтинська, 20 у м. Миколаєві від 15.09.2016 року, земельна ділянка, відведена рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 [PERSON], входить до складу домоволодіння, належного [PERSON]. Крім того, на цій земельній ділянці знаходиться належні позивачу господарські побудови літ Г. (1970 року забудови), прокладені газопровід позивача, що підтверджується робочим проектом газопостачання житлового будинку від 2006 р., а також наявний водяний колодязь, який було зроблено у 1992 році, що також підтверджується копією абонентської книжки, у 2017р. позивачем виготовлені нові документи, що підтверджують її приєднання до централізованої системи водопостачання. Відповідно до п. «в» ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). За ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Відповідно до п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Крім того, за ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). В матеріалах справи відсутні докази погодження позивачем землевпорядної документації або її письмові згоди як землекористувача, відсутні докази повідомлення про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки, наданої [PERSON] як того передбачає закон. Крім того, в судовому засіданні відповідач підтвердила, що [PERSON] не повідомлялась про роботи з закріплення межових знаків та не підписувала землевпорядну документацію. Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За ч.ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Таким чином, рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 та договір оренди землі від 08.12.2016 року № 11242, укладений між Миколаївською міською радою та [PERSON] порушують права позивача як фактичного землекористувача спірної земельної ділянки, а тому мають бути скасовані у встановленому законодавством порядку. З викладених підстав зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 та договір оренди землі від 08.12.2016 року № 11242, укладений між Миколаївською міською радою та [PERSON] є недійсними, а тому у [PERSON] не виникає підстав для захисту її прав шляхом усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідача знести самовільно збудовані паркани. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved