Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

25 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,68 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Жовтневої селищної ради Білопільського району, право на яку померла мала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 25 листопада 2000 року. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що залишилась після смерті матері, він звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Бойко О.І., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з`явився, селищний голова Ігнатьєв І.А. направив листа про розгляд справи без участі їхнього пердставника, позов визнають. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. в судове засідання не з`явилась, направила суду листа про розгляд справи без її участі, але своєї думки з приводу позову не висловила. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, хоча належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір`ю позивача була [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та про смерть матері позивача (а. с. 7-8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. З довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 21 червня 2019 року №698/162-19 вбачається, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,68 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жовтневої (нині Миколаївської) селищної ради Білопільського району, на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 25 листопада 2000 року, виданого згідно розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 24 липня 2000 року №302 (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що [PERSON] подав приватному нотаріусу Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , на підставі якої 12 грудня 2000 року була заведена спадкова справа №325/2000 (а. с. 12, 26). На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері, але в оформленні спадщини нотаріус йому відмовила, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 12). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п. п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Великооктябрський бурякорадгосп» розміром 4,68 га, розташованої на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved