Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

25.02.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій позивач просила суд винести рішення, на підставі якого: - усунути перешкоди у користуванні будинком [PERSON] шляхом визнанняч [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зняття його з реєстрації. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовувала наступними обставинами, та нормами права. [PERSON] (далі - Позивач) згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.06.1997 року є власником житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки та акту обстеження депутата Кагарлицької міської ради у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] (далі - Відповідач), про те він не проживає за місцем реєстрації з 2014 року. Відповідач є колишнім чоловіком Позивача та, як зазначено вище, на даний час не проживає у будинку Позивача вже протягом 5 років, не приходить до будинку, не використовує його для тимчасового або постійного проживання. При цьому, Позивач не може самостійно, без Відповідача, подати заяву до Кагарлицької міської ради про зняття з реєстрації. Реєстрація Відповідача у житловому будинку створює Позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності, в тому числі для оформлення відповідних пільг на комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім 'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України є всі підстави для визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки він не проживає у будинку протягом більш ніж одного року. При цьому, Позивач як власник будинку, має право звернутись до суду із позовною заявою про визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суд з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує витрати на комунальні послуги, в будинку відсутні його особисті речі. Крім цього, те що Відповідач з 2014 року не проживає у вищезазначеному будинку підтверджується актом депутата Кагарлицької міської ради від 22.02.2019 року. Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні його власністю. Зокрема, на даний час Позивач не може отримати субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрований Відповідач, а тому при призначені Позивачу права на субсидію Відповідач рахується як член сім`ї, який зареєстрований в будинку, що виключає можливість отримання Позивачем субсидії. Таким чином, Відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved