Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

04 квітня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 654195 грн. 92 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що позивачем згідно договору про фінансовий лізинг №00006582 від 21.05.2013 року [PERSON] було передано у розпорядження транспортний засіб VW Scirocco 2.0 TSI, рік виробництва 2013, шасі № WVWZZZ13ZDV022601, двигун ССZ 364458. В якості забезпечення виконання відповідачем-1 умов договору фінансового лізингу відповідач-2 [PERSON] поручилась нести солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань лізингоодержувача. Починаючи з серпня 2013 року [PERSON] почав систематично порушувати свої зобовязання за договором фінансового лізингу, зокрема, щодо сплати щомісячних лізингових платежів, а з квітня 2015 року не здійснив такі платежі: часткова несплата лізингового платежу за квітень 2015 року на суму 4637, 33 грн. з відповідно до рахунку №00270016 від 06.04.2015 р., належного до сплати відповідно до Плану з декодування не пізніше 15.04.2015 р.; часткова несплата лізингового платежу за травень 2015 року на суму 7795, 50 грн. відповідно до рахунку № 00274455 від 06.05.2015 р., належного до сплати відповідно до Плану з декодування не пізніше 15.05.2015 р.; часткова несплата лізингового платежу за червень 2015 року на суму 7 726, 58 грн. відповідно до рахунку № 00280112 від 04.06.2015 р., належного до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.06.2015 р.; часткова несплата лізингового платежу за липень 2015 року на суму 7 681, 27 грн. відповідно до рахунку № 00284905 від 03.07.2015 р., належного до сплати відповідно до Плану з відшкодування не пізніше 15.07.2015 р.; часткова несплата лізингового платежу за серпень 2015 року на суму 7 660, 95 грн. відповідно до рахунку № 00290914 від 03.08.2015 р., належного до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.08.2015 р.. Загальна сума невиконаних грошових зобовязань за несплаченими лізинговими платежами станом день складання позовної заяви (23.03.2016 р.) складає 35 550,. 63 грн. Відповідно до п. 8.3. та 8.3.1. Умов Договору, якщо відповідач-1 прострочить виплату Лізингового платежу протягом більш ніж 10 (десять) робочих днів, позивач має право надіслати відповідачу першу платіжну вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо відповідач не здійснить оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту першої вимоги, позивач надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів. У випадку, якщо відповідач не здійснить оплату у вказаний термін, позивач має траво направити відповідачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від Договору в односторонньому порядку, за п. 12.6.1. договору. Сторони домовились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої платіжної вимоги означає, що відповідач не має наміру в подальшому виконувати свої зобовязання за цим договором. 22.09.2015 року співробітниками курєрської служби ТОВ «Експрес Мото Україна» була здійснена спроба доставки вимоги від 04.08.2015 року на адресу [PERSON], але оскільки за його місцезнаходженням знаходився будинок у нежитловому стані, доставити вимогу було неможливо. Тому вимога направлена на адресу [PERSON] 22.09.2015 року. Відповідно до п. 12.7. Умов лізингу, день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від договору, визначається позивачем у відповідному повідомленні/вимозі. Згідно п. 12.13. Договору, у випадках, передбачених п. 12.6. та 12.12., договір вважається розірваним на 10 (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони. Оскільки вимога була направлена позивачем 22.09.2015 р., то згідно п. 12.13. Умов лізингу, договір вважається розірваним 22.09.2015 р. Відповідно до п. 12.9. Договору, у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, [PERSON] зобовязався повернути обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги позивача про таке повернення. Крім того, відповідно до вимоги [PERSON] встановлено обовязок погасити заборгованість протягом 3 (трьох) днів з дня отримання вимоги. Останнім днем погашення заборгованості мало бути 27.09.2015 року., поверненням обєкта лізингу - 06.10.2015 року. Однак, обєкт лізингу в зазначений строк повернуто не було, зобовязання зі сплати : заборгованості за Договором в повному обсязі не виконані. Згідно п. 6.18. Умов лізингу сторони погодили, що у випадку розірвання Договору за ініціативою позивача відповідно до п. 12 Договору, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування обєкта лізингу. Таким чином, [PERSON] повинен компенсувати позивачу щомісячні платежі за фактичний час користування Обєктом лізингу, а саме: частково щомісячний лізинговий платіж за вересень 2015 року на суму 7 887,47 гри., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.09.2015 р.; частково щомісячний лізинговий платіж за жовтень 2015 року на суму 7579,29 грн.; належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.10.2015 р.; частково щомісячний лізинговий платіж за листопад 2015 року на суму 8200,77 грн.; належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.11.2015 р.; частково щомісячний лізинговий платіж за грудень 2015 року на суму 8 162, 48 грн., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.12.2015 р., а всього за фактичний час користування обєктом лізину в сумі 31830,01 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 30 днів. Згідно п. 13.6. Умов лізингу якщо позивач не зможе здійснити своє право на вилучення (повернення), як передбачено у пункті 13, він матиме право на вилучення обєкту лізингу у [PERSON] в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса. 20.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1662 про повернення обєкта лізингу. 02.12.2015 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Соломянського газонного управління юстиції у м. Києві було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення обєкта лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса від 20.10.2015 року №1662. 29.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області було складено [PERSON] опису й арешту майна та передано автомобіль представнику позивача. 13.01.2016 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. За сприяння спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія Тріплі Сі», якою було здійснено супроводження вчинення виконавчого напису, виконавчого провадження, повернення обєкта лізингу, обєкт лізингу було повернуто Позивачеві, що підтверджується актом державного виконавця від 13.01.2016 р. Відповідно до п. 13.5. Умов лізингу [PERSON] зобовязаний відшкодувати позивачу будь-які витрати, повязані із вилученням обєкту лізингу, у тому числі витрати, повязані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги повязані із вилученням обєкта лізингу. Згідно п. 8.6. Умов лізингу встановлено, що будь-які збитки заподіяні невиконанням або не належним виконанням стороною своїх зобовязань за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені контрактом штрафні санкції. Позивач з метою забезпечення виконання зобовязань за договором змушений був звернутись до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріплі Сі» з метою надання послуг зі сплати заборгованості, вчинення виконавчого напису нотаріуса, підготовки процесуальних документів для відкриття виконавчого провадження та супроводження повернення обєкту лізингу, забезпечення його зберігання, в результаті позивач поніс витрати у сумі 81962 грн. 16 коп.. Також позивач поніс витрати у зв"язку із зверненням до ТОВ «Юридична фірма Вернер» з метою надання послуг по юридичному консультуванні у сумі 6000 грн. Таким чином, через порушення своїх зобовязань за Договором, відповідач має відшкодувати позивачу збитки, що виникли у звязку з відновленням його порушеного права як власника обєкта лізингу та становлять 87 962.16 грн. Відповідно до п. 12.9. Договору, у випадку припинення лізингу, відповідач зобовязаний платити будь-яку різницю між вартістю Обєкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано Позивачем в результаті продажу Обєкта лізингу) та лізинговими платежами, залишились несплаченими відповідно до Плану відшкодування. Станом на дату складання позовної заяви, відповідно до Плану відшкодування витрат, який є невідємною частиною Договору, відповідачем залишилися невиплаченими проценти та комісії за фактичний період користування обєктом лізингу з січня 2016 року до травня 2020 року (строку повного виконання відповідачем зобов'язання) належним чином відповідно до Плану відшкодування в розмірі який становить еквівалент у гривні 18 589,88 доларів США. Станом на «21» березня 2016 року (дата написання позовної заяви) курс складав 26,650 за 1 долар США. Таким чином, розмір упущеної вигоди складає (18 589,88 х 26,650) = 495 420,30 грн. Ця сума підлягає сплаті відповідачем-1 на підставі п. 12.9 Договору. Таким чином, через порушення своїх зобовязань за Договором, відповідач-1 має відшкодувати Позивачу збитки, що складаються із суми матеріальних витрат (прямі збитки) та та упущеної вигоди, що складає 583382.46 грн., пені в сумі 2 685,69грн., 3 відсотків річних в сумі 805,71грн., інфляційних витрат в сумі 1941,42грн., а всього 654 195,92грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21 травня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № 00006582, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] у лізинг транспортний засіб VW Scirocco 2.0 TSI, 2013 рік виробництва, шасі № WVWZZZ13ZDV022601, двигун - ССZ 364458. [PERSON] поручилась нести солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань лізингоодержувача на підставі або у звязку з контрактом або будь-якою його невідємною частиною (а.с.14-24). Зобовязання передбачені договором фінансового лізингу відповідачі не виконали, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 654195 грн. 92 коп., з якої 33550 грн. 63 коп. заборгованість за договором лізингу, 31830 грн. 01 коп. плата за фактичне користування обєктом лізингу, 583382 грн. 46 коп. збитки, 2685 грн. 69 коп. пеня, 805 грн. 71 коп. 3% річних, 1941 грн. 42 коп. інфляційні втрати. Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved