Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 лютого 2018 року відповідач [PERSON] , взяв у нього у борг гроші в сумі 112 000 доларів США та зобов`язався повернути вищевказану суму до 25 жовтня 2018 року, про що власноручно написав розписку . Відповідач [PERSON] частково здійснював погашення боргу, зокрема: «05» липня 2018 року повернув кошти у розмірі 1 000 доларів США; «28» серпня 2018 року повернув кошти у розмірі 2 000 доларів США;«02» жовтня 2018 року повернув кошти у розмірі 2 000 доларів США. Так, на даний час Відповідач повернув кошти у сумі 5 000 доларів США, а більша частина боргу, що дорівнює 107 000 доларів США не повернута. Оскільки відповідач ігнорує його вимоги стосовно повернення боргу, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Враховуючи вищевикладене, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 107 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.02.2019 року ( 1 долар США = 27.2478 грн.) становить 2 915 514, 60 грн. . Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення що дорівнює 3 060 998 , 78 грн.; три проценти річних від простроченої суми за період з 26.10.2018 року по 18.02.2019 року, що становить 27 557, 60 грн., понесені судові витрати по справі у розмірі 14 989 , 20 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи,13.06.2019 р. справа передана на розгляд судді Панас О.В. після задоволення самовідводу судді Харечка С.П. Ухвалою Рівненського міського суду від 18.06.2019 р. позовна заява [PERSON] залишалася без руху з наданням строку для оплати судового збору . На виконання ухвали суду позивачем було сплачено судовий збір, долучено оригінал квитанції № 0.0.1268096562.1 . Ухвалою Рівненського міського суду від 18.06.2019 р. заяву [PERSON] про забезпечення позову, повернуто позивачу. Ухвалою Рівненського міськогосуду від 22.08.2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. Ухвалою Рівненського міськогосуду від 22.08.2019 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 08.10.2019 р., відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою суду від 20.11.2019 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу до розгляду по суті . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Філатова А.В. підтримали позов у межах його доводів, надали суду письмові пояснення просили його задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, відзив на позов не подав, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, крім того його виклик в судове засідання на 08.04.2020 року, здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 13.03.2020 року. За таких обставин, в зв`язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 лютого 2018 року відповідач [PERSON] взяв у позивача [PERSON] в борг гроші в сумі 112 000 доларів США та зобов`язався повернути вищевказану суму до 25 жовтня 2018 року, про що власноручно написав розписку , яка досліджена судом та долучена доматеріалів справи.. Так, згідно наданої суду оригіналу розписки підтверджується, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 112 000 (сто дванадцять тисяч) дол.США, які зобов`язувався повернути до 25.10.2018 року. Позика безвідсоткова. Встановлено, що відповідач [PERSON] частково здійснював погашення боргу, зокрема: «05» липня 2018 року повернув кошти у розмірі 1 000 доларів США; «28» серпня 2018 року повернув кошти у розмірі 2 000 доларів США;«02» жовтня 2018 року повернув кошти у розмірі 2 000 доларів США, а всього повернув кошти у сумі 5 000 доларів США, а інша частина боргу, що дорівнює 107 000 доларів США не повернута. Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК прийнявши виконання зобов"язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Боргова розписка приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов`язання в повному об`ємі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У зв`язку із чим вищезазначена боргова розписка відповідає вимогам договору позики, що передбачений ст.ст.1046-1049 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України договір є правочином - дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу в розмірі 2 850 266,00 грн., (що еквівалентно 107 000 доларів США відповідно по курсу Національного банку України станом на 18.05.2020 р.). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і у постанові Великої Палати Верховного Судувід 16.01.2019 року №14-446цс18 . У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 107 000,00 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 26.10.2018 року до дня ухвалення судового рішення - 18.05.2020 року, що становить 571 день, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто, 107 000,00 доларів США х 571 день х 3 : 100 : 365 = 5021,67 доларів США. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у сумі 2 850 266,00 грн., та 3% річних в сумі 5 021 долар США 67 центів. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідача на користь понесені судові витрати - судовий збір в сумі 9605,00 грн. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530 ЦК України,

Outcome: partial