Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

07 травня 2020 року, згідно поштового конверта, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.10.1990 року. Позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Ухвалою судді від 13 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 20 липня 2020 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2020 року замінено первісного відповідача Михайло-Коцюбинську селищну раду Чернігівського району та області на належних відповідачів [PERSON] , та спадкоємців та правонаступників [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . Залучено Михайло-Коцюбинську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. 28 грудня 2020 року в підготовчому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.12.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 02 лютого 2021 року в судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про день та час судового засідання повідомлялися належним чином. Треті особи: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району та області, Чернігівська районна державна нотаріальна контора в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. 19 березня 2021 року в судове засідання після оголошеної перерви сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату за станом її здоров"я. Разом з тим, до клопотання відповідачка додала копію медичної документації щодо її стану здоров"я у грудні 2019 року, а не на даний час. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи тривалий розгляд даної цивільної справи в суді та відсутність належних доказів щодо вагомих причин неможливості відповідачки брати участь у судовому засіданні, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності нез"явившихся учасників справи. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК фіксування судового процесу 19 березня 2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу після оголошеної перерви не здійснювалось. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою був [PERSON] , який володів будинком відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 1 жовтня 1990 року.(а.с.142) Членами колгоспного двору були: дружина [PERSON] , 1932 року народження, та син [PERSON] , 1966 року народження, які станом на 01.07.1990 року та станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується листом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 5-18 від 18 лютого 2021 року.(а.с.143) Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON] - всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] .(а.с.8) Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 5-88 від 24 лютого 2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] .(а.с.33) Згідно листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 27.07.2020 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. (а.с.74) Ураховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР у редакції від 18 липня 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Оскільки на день смерті [PERSON] проживав разом з батьками, котрі після смерті сина продовжували мешкати у спірному будинку, то [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину після смерті сина [PERSON] , оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Отже, після смерті [PERSON] батьки останнього стали власниками по 1/2 частині спірного будинку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] .(а.с.34) Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 5-89 від 24 лютого 2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] .(а.с.35) Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 61109660 від 29 липня 2020 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась.(а.с.78) Згідно ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, після смерті [PERSON] право на 1/2 частину спірного будинку успадкував [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті проживав зі спадкодавцем. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] .(а.с.23) Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 5-90 від 24 лютого 2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] .(а.с.36) Як вбачається з копії заповіту від 25 липня 2008 року, [PERSON] заповів все своє майно дочці [PERSON] .(а.с.52 зворот) Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 ЦК України) Стаття 1223 ЦК України вказує на те, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно копії спадкової справи Чернігівської районної нотаріальної контори, 16 квітня 2010 року відкрита спадкова справа № 223/2010 після померлого [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини звернулись: [PERSON] , дочка спадкодавця, [PERSON] , дочка спадкодавця, та [PERSON] , дочка спадкодавця. [INFO] [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії РН № 961066 та серії РН № 961065.(а.с.49-57) Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Чернігівської районної нотаріальної контори Завалієвої В.В. від 11 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документа на вищезазначений будинок. (а.с.37) При викладених обставинах, враховуючи наявність заповіту, згідно якого спадкодавець заповідав своє майно [PERSON] , заповіт недійсним не визнавався, позивачка вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини і не відмовлялася від неї, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права позивачки на спадкування, шляхом задоволення його позову.

Outcome: approved