Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 132\~638,48 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2293,45 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 130\~342,03 гривень. Позов мотивований тим, що, відповідно до умов кредитного договору №б/н від 08.12.2010 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим підписав відповідну заяву. Відповідач підтвердив своїм підписом у заяві згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. 08.12.2010 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що "з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 31.08.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 144\~065,75 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 132\~638,48 гривень, яка складається з 2\~293,45 грн. заборгованість за кредитом 130\~345,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 08.12.2010 року по 20.01.2020 року. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» разом з поданням позовної заяви подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] у визначений ухвалою суду строк відзив на позов до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.178 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Участь свого представника в судовому засіданні позивач не забезпечив, разом з позовною заявою надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с.54). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054-1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.\~ст. 526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1\~ст.546 ЦК України\~та\~ст.549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1\~ст. 611 ЦК України). Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог\~ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2010 року [PERSON] підписав заяву, про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.11). Згідно інформації, викладеній в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. 08.12.2010 року [PERSON] підписав також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою встановлена базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5% в місяць в валюті UAH; розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.12). Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 08.12.2010 року. На підставі цієї заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки, яка є ключем до рахунку, на який зараховано суму кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитними коштами, за період користування кредитними коштами здійснював його часткове погашення, що підтверджується випискою про рух коштів за картковим рахунком відповідача. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав копії анкети - заяви від 08.12.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.12.2010 року, виписки з особового рахунку, довідки про надання кредитних карток та зміну умов кредитування, а також незасвідчений у встановленому порядку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Судом встановлено укладення між сторонами кредитного договору, матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Відповідач неналежно виконує умови кредитного договору, що вбачається з наданого банком розрахунку, відповідно до якого заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2020 року складає 144\~065,75 гривень, з яких позивач просить стягнути з відповідача 132\~638,48 гривень, яка складається з 2\~293,45 грн. заборгованість за кредитом 130\~345,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом 08.12.2010 року по 20.01.2020 року (а.с.4-8). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача АТ КБ «Приватбанк», а тому порушене право підлягає поновленню. Як слідує з розрахунку заборгованість за тілом кредиту становить 2\~293,45 грн., вказаний розмір підтверджується матеріалами справи, а тому підлягає стягненню. Що стосується вимоги щодо стягнення процентів та проведеного позивачем розрахунку їх розміру, то суд враховує, що\~ст.1048 ЦК України\~закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Позивач просить стягнути з відповідача 130\~345,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом 08.12.2010 року по 20.01.2020 року. Як уже зазначалося вище, сторони обумовили розмір процентів та довідка про умови кредитування, яка підписана позивальником разом із заявою про приєднання, дійсно містить умови нарахування процентів за користування кредитними коштами, розмір яких становить 2,5 % місячних (30 % річних ). Однак, як вбачається з наданого банком розрахунку, з 01.09.2014 року банк в односторонньому порядку змінив розмір процентної ставки на 34,80 % річних, з 01.04.2015 року на 43,20% річних. При цьому матеріали цивільної справи не містять доказів, що сторони узгоджували право банку в односторонньому порядку змінювати проценту ставку. За змістом\~ст.627 ЦК\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1\~ст.653 ЦК\~в разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Відповідно до\~ст.629 ЦК\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. Банк, обґрунтовуючи своє право вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також розмір і порядок нарахування, посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, відсутність в заяві та довідці домовленості сторін про зміну відсотків за користування кредитом, наданий банком Витяг з Умов та Тарифи не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Отже сторонами не було узгоджено право банку в односторонньому порядку, на свій розсуд, змінювати процентну ставку, а тому такі зміни є незаконним. Оскільки нарахування процентів за ставкою 34,8%, починаючи з 01.09.2014 року, та за ставкою 43,20%, починаючи з 01.04.2015 року, є незаконним, тому суд наводить власний розрахунок процентів, що підлягають стягненню. Як слідує з розрахунку заборгованості, станом на 30.08.2014 року (останній день, коли банком застосовувалась погоджена сторонами процентна ставка в розмірі 30%), загальний розмір заборгованості за тілом кредиту становив 2\~172,46 грн., розмір заборгованості за процентами 57,66 грн. Починаючи з 01.09.2014 року, з урахуванням заборгованості в розмірі 57,66 грн., яка вже склалася на зазначену дату, за період з 01.09.2014 року по 20.01.2020 року (в межах заявлених позовних вимог), сума процентів становитиме: 2\~172,46 х 2,5 % х 64 (міс.) + 34,32 грн. (проценти за 19 днів січня 2020 року) + 57,66 = 3\~567,92 грн. Отже, з урахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути на користь банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі 3\~567,92 грн. Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.12.2010 року в розмірі 5\~861,37 грн., з яких: 2\~293,45 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3\~567,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 08.12.2010 року по 20.01.2020 року. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позову (4,42%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 92,91 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial