Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 08.08.1997 року зареєструвала із відповідачем шлюб. Подружні відносини припинені. Причиною розпаду сім"ї є втрата поваги та взаєморозуміння, відповідач тривалий час не працює, і перебуває на її утриманні. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Вона наміру зберегти сім"ї не має, на примирення не згодна. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохала суд шлюб, зареєстрований 08.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між [PERSON], [INFO] та нею, [PERSON] (дошлюбне прізвище Сердюк) [PERSON], [INFO], актовий запис №204 розірвати. Також прохала суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гуцул». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що їх сім»я із відповідачем розпалася остаточно, примирюватися не бажає , наявний зареєстрований шлюб суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що не бажає розривати шлюб із позивачкою. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 08.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сердюк) [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, актовий запис №204 Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, при цьому, суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя. За правилами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обгрунтування позову позивачем, який примирюватися із відповідачем категорично відмовляється, напружену психологічну обстановку в сім"ї , те, що вжиті судом заходи примирення, а саме надання сторонам строку на примирення згідно ухвали суду від 09.09.2015 року, не призвели до збереження сім»ї, суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача [PERSON] Не бажаючи розірвання шлюбу, відповідач жодного доказу та доводу щодо можливості збереження сім»ї не надав, мотивуючи це лише власним бажанням. Саме по собі бажання відповідача зберегти сім"ю за вищевикладених обставин не є підставою для відмови в позові. Сам по собі факт визнання сторонами, що станом на час розгляду справи, вони проживають в одному житловому приміщені, не свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. За викладених обставин суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сім"я розпалася та відновити її неможливо. Враховуючи бажання позивача щодо збереження теперішнього прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Гуцул»

Outcome: approved