overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області шлюбі з 03.03.2006 року, мають троє малолітніх дочок [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2009 року народження, [PERSON], 2012 року народження, однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки мають різне бачення майбутнього сім"ї, а тому припинили подружні стосунки і тривалий час з квітня 2015 року не проживають разом, сім"я існує формально, відповідач як мати не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям, які проживають з ним, просить шлюб розірвати. [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сторони припинили подружні відносини і тривалий час понад шість місяців проживають окремо, при цьому не бажають змінити ставлення один до одного, не бажають досягнути примирення, що свідчить про формальність їх стосунків у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб доцільно розірвати. Щодо стягнення судових витрат по оплаті позивачем судового збору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача всю суму судових витрат, виходячи з обставин припинення подружніх відносин з вини дружини, яка залишила чоловіка та дітей з метою створення іншої сім"ї, та обставини утримання позивачем трьох малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.06.2008 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом нотаріально посвідченим 04.03.2008 року на його користь, що складається із будинковолодіння по вул.Зарічна,7 в с.Зарів"я Сарненського району Рівненської області, яке належало спадкодавцю на праві власності, однак не має змоги оформити право власності на спадкове майно, так як пропустив визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки в силу правової необізнаності вважав, що вступив в управління спадковим майном автоматично, в зв"язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 23.06.2008 [PERSON], так як він був пропущений ним з поважної причини. Представник позивача [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника, позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №061672 встановлено, що [PERSON] померла 23.06.2008 року, актовий запис №28 (а.с.5). Заповітом нотаріально посвідченим 04.03.2008 року [PERSON] заповіла все належне їй на праві власності майно [PERSON] (а.с.6). Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Згідно виписки з погосподарської книги №14 с.Зарів"я [PERSON] сільської ради за [PERSON] рахується будинковолодіння по вул.Зарічна,7 в с.Зарів"я Сарненського району Рівненської області (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] з поважної причини пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки в силу правової необізнаності вважав, що вступив в управління спадковим майном на підставі наявного заповіту, при цьому його права спадкоємця за заповітом ніким не оспорюються, в зв"язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою, підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.10.2006 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом, що складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №025729, однак не має змоги оформити право власності на спадкове майно, так як пропустив визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину як син спадкодавиці, а тому не звертався із заявою про прийнятя спадщини до нотаріуса, в зв"язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 27.10.2006 року., так як він був пропущений ним з поважної причини. [PERSON] письмовим клопотанням згідно телефонограми підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада письмовою заявою позовні вимоги визнала повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із свідоцтва про смерть І-ГЮ №022216 встановлено, що [PERSON] померла 27.10.2006 року, актовий запис №42 (а.с.10). Із оглянутого свідоцтва про народження серія V-УР №0820570 (а.с.4) встановлено, що [PERSON], яка померла 27.10.2006 року, є матір"ю [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №025729 [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 4,26 га. у колективній власності КСП "Кузьмівське" згідно (а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з поважної причини пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], оскільки в силу правової необізнаності вважав, що прийняв спадщину, маючи правовстановлюючі документи на нерухоме майно, та будучи спадкоємцем за законом, в зв"язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою, підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], третя особа: Березнівська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS], в обгрунтування якого посилаються на те, що відповідач який є йому колишнім зятем [PERSON] зареєстрований у його будинку, але фактично в ньому не проживає майже десять років. Однак на даний час [PERSON] залишається зареєстрованим в належній йому квартирі. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився - подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 серпня 2011 року вбачається що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] (а.с.7,8). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] майже десять років не проживає в будинком [ADDRESS]. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] не проживає 13 років в будинком [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.317,319 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON], третя особа: Березнівська міська рада про втрату права користування будинком [ADDRESS] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Радехівського районного суду про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю, а саме на трактор мари «Xingtai XT 180», 2006 року випуску, заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER]. У судове засідання позивач не з'явився, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. Із врахуванням наведенного, на підставі п.3 ч.1 ст. 169, ч.4 ст. 174, ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до переконливого висновку, про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач, в січні 2007 року, на авторинку придбав трактор «Xingtai XT 180», 2006 року випуску. Протягом семи років він використовує вказаний трактор у власному підсобному господарстві. За весь період користування трактором до нього ніхто не пред"являв вимог щодо його повернення або витребування. Вказане стверджується довідкою виданою Вузлівською сільською радою Радехівського району № 1348 від 04.09.2014 року, з якої вбачається, що в користуванні жителя [ADDRESS] [PERSON] більше п»яти років знаходиться трактор «Xingtai XT 180». З висновку спеціаліста від 20.08.2014 року вбачається, що спеціалістом [PERSON] проведено обстеження трактора мари «Xingtai XT 180», 2006 року випуску, заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] в ході якого встановлено, що на момент огляду зміни ідентифікаційних номерів не виявлено, зміни реквізитів згідно поданої заяви не встановлено. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Таким чином в судовому засіданні встановлено що [PERSON] з січня 2007 року відкрито, безперервно володіє рухомим майном, а саме трактором мари «Xingtai XT 180», несе витрати по утриманню даного майна, а тому згідно ст. 344 ЦК України він набув право власності на дане майно за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Радехівського районного суду про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю, а саме на трактор мари МТЗ-80, 1986 року випуску, заводський номер- б/н, номер двигуна б/н, Мінського тракторного заводу. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повній мірі й дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, відносно заявленого позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача на підтримку доводів поданої заяви, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконливого висновку, про задоволення позову виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, поясненнями позивача, в жовтні 2008 року, він на ринку в м. Берестечко Горохівського району Волинської області купив трактор МТЗ-80, 1986 року випуску. Протягом п»яти років він використовує вказаний трактор у власному підсобному господарстві. За весь період користування трактором до нього ніхто не пред"являв вимог щодо його повернення або витребування. Вказане стверджується: довідкою виданою Лопатинською селищною радою Радехвського району № 276 від 11.02.2014 року, з якої вбачається, що в користуванні жителя [ADDRESS] [PERSON] протягом п»яти років знаходиться трактор МТЗ-80. А також наведене стверджується показами викликаних в судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON], не довіряти яким суд немає підстав, які ствердили в судовому засіданні, що [PERSON] з 2008 року має та використовує у власному підсобному господарстві трактор МТЗ-80. З акту огляду машини проведеного державним інспектором Держінспекції сільського господарства у Львівській області від 29.01.2014 року вбачається, що облікові дані трактора колісного МТЗ-80, 1986 року випуску, Мінського тракторного заводу відповідають дійсності. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Таким чином в судовому засіданні встановлено що [PERSON] з 2008 року відкрито, безперервно володіє рухомим майном, а саме трактором МТЗ-80, несе витрати по утриманню даного майна, а тому згідно ст. 344 ЦК України він набув право власності на дане майно за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Радехівського районного суду про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю, а саме на трактор мари «Т-25», 1981 року випуску, заводський номер Б/Н, номер двигуна [NUMBER]. У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали в повній мірі й дали пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, відносно заявленого позову не заперечує. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Львівській області в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача на підтримку доводів поданої заяви, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконливого висновку, про задоволення позову виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, поясненнями позивача, в червні 2010 року, він на ринку в м.Радехів Львівської області купив трактор Т-25, 1981 року випуску. Протягом п»яти років він використовує вказаний трактор у власному підсобному господарстві. За весь період користування трактором до нього ніхто не пред"являв вимог щодо його повернення або витребування. Вказане стверджується довідкою виданою Нивицькою сільською радою Радехівського району № 334 від 17.08.2015 року, з якої вбачається, що в користуванні жителя с.Трійця Радехівського району [PERSON] протягом п»яти років знаходиться трактор «Т-25». Також наведене стверджується показами викликаних в судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON], не довіряти яким суд немає підстав, які ствердили в судовому засіданні, що [PERSON] з 2010 року має та використовує у власному підсобному господарстві трактор Т-25, який був придбаний ним на ринку в м.Радехів в червні 2010 року. З висновку спеціаліста від 25.08.2015 року №9/416 вбачається, що при обстеженні трактора марки Т-25, 1981 року випуску, заводський номер б/н, номер двигуна [NUMBER] встановлено, що на момент огляду обліково-ідентифікаційна таблиця є в наявності, ознак фальсифікації не виявлено. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено що [PERSON] з червня 2010 року відкрито, безперервно володіє рухомим майном, а саме трактором марки Т-25, 1981 року випуску, несе витрати по утриманню даного майна, а тому згідно ст. 344 ЦК України він набув право власності на дане майно за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 26.01.1982 року виконавчим комітетом Олієво -Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. В позові зазначив, що шлюб з відповідачкою зареєстрували 26.01.1982 року. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON], 1983 року народження та дочку [PERSON], 1984 року народження, які в даний час повнолітні та проживають окремо. З відповідачкою вони витратили взаєморозуміння та повагу, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Протягом останнього року вони фактично проживають окремо, так як їздять на сезонні роботи, не ведуть спільно господарство, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Внаслідок чого вони відчужилися один від одного та втратили передбачені ст. 55 СК України сімейні цінності - взаємну любов, дружбу та взаємодопомогу. Йому стало відомо, що у дружини стосунки з іншим чоловіком, їхні діти вже дорослі і їх більше нічого не поєднує. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім'ю не дали результату, а тому розірвання шлюбу є обдуманим кроком. Тому їх шлюб існує формально, що суперечить його інтересам, просить строк на примирення не надавати. В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, шлюб розірвати, термін на примирення не надавати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. До суду направила заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.01.1982 року в Олієво-Королівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], 1983 року народження та дочку [PERSON], 1984 року народження, які в даний час повнолітні та проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою вони втратили взаєморозуміння та повагу через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Протягом останнього року вони фактично проживають окремо, так як їздять на сезонні роботи, не ведуть спільно господарство, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Йому стало відомо, що у дружини стосунки з іншим чоловіком, їхні діти вже дорослі і їх більше нічого не поєднує. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідачка байдуже відносить до їхнього шлюбу, що свідчить про її неявку до суду. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити „ [PERSON]". На підставі ст.ст. 110,112, Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, починаючи з 20 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки визнав частково та пояснив, що він згідний надавати аліменти на утримання дочки, але в меншому розмірі, ніж просить позивач. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1997 року по 26 травня 2011 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При визначенні аліментів суд враховує особу відповідача, який ніде не працює, стабільного доходу не має і вважає за можливе стягнути з останнього аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн. в прибуток держави . На підставі ст.180,184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] , звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, починаючи з 07 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що дочка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти з [PERSON] у сталій грошовій сумі, в розмірі по 800,00 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки не визнав та пояснив, що він ніде не працює і не може сплачувати аліменти в такій сумі, як просить позивачка. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2007 року , від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При визначенні аліментів суд враховує особу відповідача, який ніде не працює, стабільного доходу не має і вважає за можливе стягнути з останнього аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно , починаючи з 07.08.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. в прибуток держави . На підставі ст.180,184 СК України,

Outcome: partial