Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

13 лютого 2014 року до Софіївського районного суду надійшла позовна заява ПАТ КБ [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення звернення (т.1 а.с.5,6). В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідно до укладеного договору від 10.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 45000,00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 08.08.2014 року. Боржником порушено умови договору та норми чинного зконодавства, в зв"язку з чим просять суд звернути стягнення на будинок загальною площею 73,70 житловою площею 31,30 який розташоввний за адресою Дніпропетровськ область смт.Софіївка вул.Квітнева 93. 01 квітня 2014 року (т.1 а.с.97-98) надійшла позовна заява від ПАТ КБ [PERSON] про стягнення заборгованості з за кредитним договором від 15.11.2005 року, прохають суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 80254,73 грн. 11 квітня 2014 року т.1 а.с.75-76) надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до ПАТ КБ [PERSON] (в порядку захисту прав споживачів), якою просив суд визнати недійсним договір іпотеки від 10.08.2007 року укдаденого між ПАТ КБ [PERSON] та [PERSON]. 14 квітня 2014 року (т.1 а.с.138-140) надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до ПАТ КБ [PERSON] (в порядку захисту прав споживачів), якою просить суд визнати умови п.2.3.1 кредитного договору від 10.08.2007 року недійсним. 21 травня 2014 року (т.1 а.с.122-124) до суд надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] (в порядку захисту прав споживачів) відповідно до якої просить суд визнати умови 2.3.1 кредитного договору від 15.11.2014 року недійсними. 12 червня 2015 року (т.3 а.с.14-15) до суду надійшла уточнена позовна заява від ПАТ КБ [PERSON], якою позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором від 10.08.2007 року в розмірі 257 755,15 грн. 06 липня 2015 року до суду надійшли заяви від позивачів [PERSON] та [PERSON] про залишення позовних заяв ( в порядку захисту прав споживачів ) без розгляду (т.3 а.с.49-50). Заяви про залишення без розгляду зустрічних позовних вимог задоволені, що підтверджується журналом судового засідання від 06 липня 2015 року (т.3 а.с.51-52). 14 липня 2015 року до суду надійшло клопотання від [PERSON] про відхилення уточненої позовної заяви ПАТ КБ [PERSON] від 12 червня 2015 року та розгляд справи за первісним позовом від 13 лютого 2014 року. 14 липня 2015 року вказане клопотання відхилено та продовжено розгляд цивільної справи, що підтверджується журналом судового засідання від 14 липня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача відповідача ПАТ КБ [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Проти зустрічних позовних [PERSON] заперечує, вважає їх необгрунтованими, та такми, що не підлягають задоволенню. Позивач відповідач [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач позивач [PERSON] та її представник проти позовних вимог представника ПАТ КБ [PERSON] щодо стягнення заборгованості заперечують, посилаючись на відсутність фінансової можливості. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечує посилаючись на відсутність фінансової можливості. Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ КБ [PERSON] до [PERSON] підлягають часткововому задоволенню, до [PERSON] повному задоволенню, вимоги [PERSON] віталія Миколайовича до ПАТ КБ [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав: За матеріалами справи встановлено що 10.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 45000,00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 08.08.2014 року. Також [PERSON] 15.11.2005 року отримав кредитні кошти за кредитним договором від 14.11.2010 року Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] 10.06.2007 року укладено договір іпотеки Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 73,70 кв.м., житловою площею 31,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: смт.Софіївка вул.квітнева 93. Майно належить відповідачу на праві власності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 28.05.2015 року, заборгованість за кредитом від 10.08.2007 року складає 257755,15 гривень, та складається з наступного: - 3991,84 грн. - заборгованість за кредитом, - 74978,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5670,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 125402,92 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250,00 штраф, 12262,15 штраф.. У зв'язку з чим просять стягнення заборгованості за кредитним договором Також відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 03.03.2014 року , заборгованість за кредитом від 15.11.2005 року складає 80254,73 гривень, та складається з наступного: - 16895,15 грн. - заборгованість за кредитом, - 2026,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1327,63 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 60005,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, У зв'язку з чим просять стягнення заборгованості за кредитним договором Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором року стягнути суми заборгованості за кредитними договорами. Відповідачі в судових дебатах від того, що вони отримували ці кошти відмовилися. Але суд ставить під сумнів даний факт, та сприймає це як певну лінію захисту, так як в матеріалах справи достатньо доказів того, що [PERSON] та [PERSON] дійсно укладали кредитні договори з позивачем. Договорами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до норм чинного законодавства зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачам кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також зазначених норм закону відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно умов кредитного договору, позивач в разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, має право вимагати дострокового повернення залишку кредиту, відсотків, нарахованих на момент повернення, а також сплати штрафних санкцій. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не виплаває із суті кредитного договору. Статтею 253 ЦПК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дні після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] були увідомлені про наявність заборгованості клопотання про застосування позовної давності задоволенню не підлягає. За правилами ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Тобто пеня це санкція яка нараховується х першого дня прострочення й до тих пір поки зобов»язання не буде виконано. Отже аналіз норм ст..266, 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня з якого вона нараховується у межах загального строку позовної давності за основною вимогою. Що стосується позовних вимог [PERSON] в порядку захисту прав споживачів про визнання умов п.2.3.1 кредитного договору від 15.11.2005 року недійсними, суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні представником ПАТ КБ [PERSON] доведено, що [PERSON] повідомлявся про зміну умов договору про що надав підтвердження. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на рахунок відповідачів. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: partial