Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

15 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції із позовом про зняття арешту з майна, третя особа [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у проваджені [PERSON] ВДВС ММУЮ знаходяться виконавчі листи: - № 2-2390, виданий 31 серпня 2009 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку та доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття; - № 2/265/246/16, виданий 10 березня 2016 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з позивача на користь [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 27 706,20 гривень. У рамках примусового виконання виконавчого документу № 2-2390 від 30 жовтня 2014 року, державним виконавцем був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику [PERSON] та заборона на здійснення відчуження будь-якого майна, яке йому належить. У рамках виконання виконавчого документу № 2/265/246/16 арешт на його майно не накладався. На момент винесення постанови про накладення арешту, вказані виконавчі документи перебували на примусовому виконанні, та по ним на той момент утворилась заборгованість. За виконавчим документом № 2/265/246/16 позивачем була повністю сплачена сума заборгованості боргу, у звязка із чим 26 травня 2016 року було прийнята постанова про закриття виконавчого провадження у звязку із його повним погашенням. Таким чином, у виконавчій службі перебуває виконавчий документ, що стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, заборгованості за яким позивач не має. Вважає, що арешт накладений на його майно порушує його прав власності, він не може вільно володіти та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, з урахуванням відсутності заборгованості по аліментах, вважає, що арешт необхідно зняти. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить скасувати арешт та заборону відчуження з усього майна, що йому належить. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції [PERSON], діюча на підставі довіреності, не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі представника [PERSON] ВДВС Маріупольського МУЮ, просить винести рішення на розгляд суду, заборгованість по аліментах та неустойці відсутня. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилась по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС знаходяться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа: - № 2-2390, виданий 31 серпня 2009 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку та доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30жовтня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2390, виданого 31 серпня 2009 року Орджонікідзевським районним судом, відповідно до ст.57 Закону України „Про виконавче провадження", було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], та заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить останньому. За даними [PERSON] відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції станом на 11 липня 2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відсутня. Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України\~\~ «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи той факт, що заборгованість по аліментах у позивача відсутня,\~ а арешт з майна, належному позивачу на праві власності, державним виконавцем не знято, суд вважає, що наявність арешту на рухоме та нерухоме майно позивача порушує його право власності щодо розпорядження зазначеним майном. Відновлення порушеного права власності у даному випадку можливе шляхом звільнення майна з-під арешту.\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про зняття арешту з майна. Враховуючи наведене,

Outcome: approved