Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі з її згоди був зареєстрований відповідач [PERSON] В даній квартирі він проживав з лютого 2012 р. по серпнень 2013 року, на цей час будь-яких речей та іншого особистого майна, які б йому належали, в квартирі не має, спільне господарство з відповідачем не вела. З [PERSON] мають спільну доньку [PERSON], [INFO]., яка також зареєстрована в даній квартирі. В добровільному порядку вирішити питання щодо зняття відповідача з реєстрації вона не має можливості, оскільки з липня 2013 р. їй не відомо місце його знаходження, будь-яких стосунків вони не підтримують. Також вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються залежно від зареєстрованих осіб. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.319, 321, 383, 391 ЦК України просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Шевченківського районного відділу м.Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до суду не з»явився, повідомлявся належним чином про розгляд даної справи, заяви про бажання приймати участь у судовому розгляді до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2010 р. під реєстровим номером 542, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.8). Право власності позивача пройшло державну реєстрацію в ОП ЗМБТІ, про що надано копію витягу (а.с.9). В квартирі, окрім позивача, зареєстрований з її згоди також відповідач по справі - [PERSON], який з серпня 2013 р. за місцем реєстрації не проживає, що підтверджено наданим актом від 19.11.2014 р. (а.с.4). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved