Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення частки в колгоспному дворі та визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що її баба [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя була головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] (теперішня [ADDRESS] ). Згідно запису в погосподарській книзі №2 за 1991-1995 роки, сторінка 60, особовий рахунок [NUMBER] , у вищезазначеному колгоспному дворі станом на 15.04.1991 були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - її син, та [PERSON] (позивач) - її внучка. За життя [PERSON] належну їй частку в вищезазначеному колгоспному дворі заповіла [PERSON] . Оскільки оригінал свідоцтва про право особистої власності на будинок втрачено, позивач просить визначити їй частку в розмірі 1/3 зазначеного домоволодіння та визнати за нею право власності на це нерухоме майно. В судове засідання сторони, які у встановленому порядку оповіщені про час, день і місце розгляду справи, не з"явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути у відсутності позивача. Від відповідачів до суду надійшли заяви про визнання позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що домоволодіння за [ADDRESS] належало колгоспному\~двору,\~головою якого\~була [PERSON] .\~Крім неї,\~станом на\~15\~квітня 1991\~року членами\~колгоспного двору\~були її\~син [PERSON] \~та онука\~ [PERSON] (після\~укладення шлюбу\~-\~ [PERSON] .\~ \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданим Ярмолинецькою районною радою 15.08.1990 (а.с. 10), довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №206 від 02.03.2021, виданою на підставі запису в погосподарській книзі №2 за №1991-1995, сторінка 60, особовий рахунок [NUMBER] , про осіб, зареєстрованих в будинку [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року (а.с. 9); копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.05.2008 виконкомом Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7); копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.03.2017 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. \~ \~ \~ \~Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). \~ \~ \~ \~До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Враховуючи викладені норми закону та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] станом на 15.04.1991 року належала 1/3 частина будинковолодіння за [ADDRESS] . Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~За наведених обставин, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на частину домоволодіння. \~ \~ \~ \~Враховуючи те,\~що відповідно\~до ст.\~206\~ЦПК України\~визнання позову\~відповідачами не\~суперечить закону,\~не порушує\~прав і\~свобод сторін\~та інших\~осіб, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 16, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved