Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

05.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], які стягуються відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06.02.2007 року, з 150 грн. до 600 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що визначений судом розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дитини, не задовольняє потреб сина на його утримання, а відповідач, який має доходи від виконання робіт за цивільно-правовими договорами, не надає допомогу на належному рівні на утримання сина. Крім того, позивачка зазначила, що вона має обов'язки по утриманню батька, який проживає разом з нею і є інвалідом 2-ї групи, у зв'язку з чим вона змушена і йому матеріально допомагати. Під час судового розгляду позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у заяві, а також додатково пояснила, що відповідач не має заборгованості зі сплати на її користь аліментів на утримання сина, що стягуються за рішенням суду від 06.02.2007 року. На її думку, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, який вона просить, оскільки і він, і його дружина мають змогу працевлаштуватися. Вказала, що її батько, який хоч і є пенсіонером, працює бригадиром тракторної бригади СВК «Батьківщина» (смт Котельва Полтавської області). Відповідач позов визнав частково та пояснив, що за станом здоров'я не може знайти постійне місце роботи, інколи отримує тимчасові заробітки в сумі до 1,0 тис.грн. від виконання робіт за цивільно-правовими договорами, у зв'язку з чим його дохід не дозволяє сплачувати позивачці на утримання сина більше ніж передбачений законом мінімальний розмір аліментів, що становить близько 350 грн., які він і погоджується сплачувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідач зазначив, що має на утриманні дружину, яка з травня 2014 року є безробітною. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 17.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано 31.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим цього ж числа відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області (а.с.6). На підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06.02.2007 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, яка становить 150 грн. щомісячно, починаючи з 20.12.2006 року і до повноліття дитини (а.с.11-12). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п.3 ст.181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №3401 від 01.09.2014 року син сторін проживає разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с.8). Позивачка працює лаборантом Котелевської центральної лікарні, має середньомісячний заробіток 2397,92 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 03.09.2014 року за №1589 (а.с.9). Відповідач ніде не працює, перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря у зв'язку з наявністю вад здоров'я, що підтверджується відповідними довідками виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 15.09.2014 року за №3640 та Комунального закладу «Котелевський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 16.09.2014 року за №24 (а.с.20, 21). [PERSON] 10.01.2014 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Дружина відповідача з 14.05.2014 року перебуває на обліку як безробітна в Котелевському районному центрі зайнятості (а.с.22, 23). Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я котрогось із них. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розрахунку на місяць на одну особу у 2014 році становить 1286 гривень. Враховуючи вище викладене, та з врахуванням положень ст.ст.182, 184 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів з часу проголошення Котелевським районним судом Полтавської області рішення від 06.02.2007 року, в даний час є невиправдано низьким, призводить до погіршення матеріального становища неповнолітньої дитини. Враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне забезпечення відповідача, який ніде не працює, має нерегулярний дохід від виконання робіт за цивільно-правовими договорами, розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], слід збільшити та стягувати їх, з врахуванням мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України, в твердій грошовій сумі 360 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, стягнення аліментів від дня пред'явлення позову у випадку зміни їх розміру, - не передбачено, тому у цій частині позову слід відмовити, оскільки рішення суду про зміну розміру аліментів підлягає виконанню з дня набрання ним законної сили. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по справі.

Outcome: partial