Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на чотири земельні ділянки. В своїй заяві вказали, що згідно договору дарування від 29 квітня 2009 року їх дід [PERSON] подарував їм, як своїм онукам, в рівних частинах кожному, земельну ділянку площею 0.75 га, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану в [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений нотаріусом Бахмацької державної нотаріальної контори та підлягав державній реєстрації у Бахмацькому відділі земельних ресурсів. Проте на той час державна реєстрація не відбулася. Реєстраційною службою Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області було відмовлено у проведенні реєстрації вказаної земельної ділянки, оскільки згідно державного акту, на підставі якого [PERSON] належала земельна ділянка та договору дарування, загальний її розмір зазначений як 0.75 га, а право власності необхідно зареєструвати на 4 окремі земельні ділянки, загальна площа яких становить 0.7205 га., так як це було встановлено в ході виготовлення технічної документації із землеустрою. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 392 ЦК України, просять визнати за ними право власності, по 1/2 частині за кожним, на земельну ділянку площею 0.1000 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 7420310300:00:002:0146 та на земельну ділянку загальною площею 0.6205 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розділена на три окремі земельні ділянки: площею 0.0562 га, кадастровий номер 7420310300:00:002:0148, площею 0.2358 га, кадастровий номер 7420310300:00:002:0147 та площею 0.3285 га, кадастровий номер 7420310300:01:000:0246, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить письмова розписка про вручення йому судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивачі у своїй заяві не заперечували проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні власником земельної ділянки площею 0.75 га, розташованої за адресою [ADDRESS], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН БЧ 002039, виданого 01 вересня 1997 року Батуринською селищною радою народних депутатів, зазначений [PERSON]. Цільове призначення вказаної земельної ділянки згідно зазначеного Державного акту для обслуговування будинку і ведення особистого підсобного господарства (а.с.27). Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України «За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов»язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність». Згідно ч.1 ст. 718 ЦК України «Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі». За приписами ч.2 ст. 719 ЦК України «Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню». Як вбачається зі змісту договору дарування від 29 квітня 2009 року, [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах кожному, земельну ділянку площею 0.75 га, надану для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS], належній йому згідно вищезазначеного Державного акту, що підтверджується копією договору дарування (а.с.9). Вищевказаний правочин підлягав державній реєстрації згідно ст. 210 ЦК України. Починаючи з 01 січня 2013 року, в зв»язку з набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», встановлена нова методика державної реєстрації прав на нерухоме майно. При виготовленні позивачам технічної документації із землеустрою для проведення державної реєстрації права на земельну ділянку встановлено, що загальний розмір земельної ділянки, яку вони отримали за договором дарування, становить саме 0.7205 га, і до її складу входить чотири окремі земельні ділянки, а саме: площею 0.1000 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 7420310300:00:002:0146, площею 0.0562 га, кадастровий номер 7420310300:00:002:0148, площею 0.2358 га, кадастровий номер 7420310300:00:002:0147, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які надані для ведення особистого підсобного господарства, а також площею 0.3285 га, кадастровий номер 7420310300:01:000:0246, розташовану на території Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 13-24). Як вбачається з повідомлення Реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції позивачам було відмовлено в державній реєстрації права на нерухоме майно - земельні ділянки, у зв»язку з наявністю згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки саме чотирьох земельних ділянок, в той час як згідно договору дарування зазначена лише одна земельна ділянка, та запропоновано вирішити питання про визнання права власності на земельні ділянки в судовому порядку (а.с.11). Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Враховуючи вищевикладене, за позивачами [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності, по 1/2 частині за кожним, на земельні ділянки, отримані ними за договором дарування від 29 квітня 2009 року, зазначивши їх цільове призначення з урахуванням цільового призначення, зазначеного в державному акті та договорі дарування, а саме: для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування жилого будинку.

Outcome: approved