Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивач мотивує свої вимоги, тим, що від спільного проживання з відповідачкою у них народилися дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Починаючи з травня 2015 року він та відповідачка проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Діти проживають з ним, позивачем. Відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Він, позивач, не працює, перебуває на обліку як безробітний в центрі зайнятості і потребує матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідачка до червня 2016 р. отримувала допомогу при народженні дитини на дочку [PERSON], але дані кошти витрачала на себе. До судового розгляду справи від позивача та представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ро'зяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд встановив, що від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилися діти: дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Матір'ю дітей у свідоцтвах про народження записана відповідачка [PERSON]. Починаючи з травня 2015 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Діти проживають з батьком, позивачем, що підтверджується довідкою квартального комітету № 28 Олександрійської міської ради (а.с. 12) та перебувають на його утриманні. Відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочок. Позивач в даний час не працює, перебуває на обліку як безробітний в центрі зайнятості. Відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно листа управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпропетровську ради від 31.05.2016 р. № 5177 [PERSON] з червня 2016 р. припинено виплату щомісячної допомоги при народженні дитини [PERSON] до з'ясування обставин, оскільки за місцем її фактичного проживання: [ADDRESS] мати з дітьми не проживала. Рекомендовано батьку, тобто позивачеві, звернутися до органів соціального захисту населення за місцем проживання для визначення права на продовження виплати допомоги при народженні дитини (а.с. 15). Згідно довідок Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 20 від 11.12.2015 р. та 26.05.2016 р. (а.с. 13,14) відповідачка [PERSON] в дитячий заклад не з'являлась, дітьми [PERSON] та [PERSON] не цікавилась. Відповідачка не подала до суду доказів про своє тяжке матеріальне становище. Суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до суду. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сплата судового збору, від якої позивач звільнений за законом, покладається на відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved