Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП БРР «Балаклійські теплові мережі» про визнання дій відповідача неправомірними в частині нарахування позивачу боргу колишнього власника приміщення [PERSON] по особовому рахунку [NUMBER] станом на 29.10.2013 року незаконними. Зобов`язати відповідача відкрити з 29.10.2013 року новий особовий рахунок на позивача. В обгрунтування позову вказує, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 29.10.2013 року позивачу на праві приватної власності належить однокімнатна квартира № 77 житловою площею 18,2 кв.м, загальна площа 34,9 кв.м, що знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового будинку [ADDRESS]. Після вселення позивач уклав зі всіма обслуговуючими організаціями договори про надання житлово-комунальних послуг. Зокрема, 24.02.2014 року уклав договір про надання послуг з централізованого опалення з КП БРР «Балаклійські теплові мережі» та прийняв на себе зобов'язання по сплаті за опалення з 29.10.2013 року. З моменту придбання у власність квартири позивач регулярно сплачує платежі з комунальних послуг. З його згоди у квартирі з 17.06.2015 року проживає та зареєстрований його дідусь [PERSON] У попередньому опалювальному періоді на ім'я [PERSON] було призначено субсидію. Але на сьогодні через чужу заборгованість йому відмовляють у призначенні субсидії та зобов'язують сплатити борг попереднього власника [PERSON] У грудні 2013 року на адресу вказаної квартири було направлено рахунок на ім'я [PERSON] по особовому рахунку [NUMBER], у якому станом на 01.11.2013 року був зазначений борг у розмірі 7406,86 грн. та станом на 01.12.2013 р. - 7465,98 грн. Другий рахунок був також по особовому рахунку [NUMBER] і також на [PERSON], де борг станом на 01.01.2014 р. в сумі 7859,59 грн. Третій рахунок -борг станом на 01.02.2014 р. в сумі 8081,57 грн. Отримавши перший рахунок на своє ім'я позивач по переоформленому рахунку [NUMBER] дізнався, що станом на 01.02.2014 року по даній квартирі йому нарахована заборгованість за надання послуг опалення у розмірі 8081,57 грн., а станом на 01.03.2014 р. - 7641,80 грн. Отримавши другий та третій рахунки - повідомлення позивач дізнався, що станом на 01.04.2014 р. та 01.05.2014 р. на ньому числиться заборгованість відповідно у розмірі 7642,32 грн. та 7742,84 грн. Також згідно з розрахунками-повідомленнями по особовому рахунку [NUMBER] заборгованість у розмірі на 01.06.2015 р. - 7544,82 грн., на 01.07.2015 р. - 7544,82 грн. Станом на 01.06.2017 р. значиться заборгованість у розмірі 7897,76 грн. з урахуванням боргу колишнього власника. Користувачем квартири позивач став з 29.10.2013 року, зобов'язання з оплати послуг за опалення взяв на себе з 29.10.2013 року. У липні 2017 р. вимушений звернутися до відповідача із письмовою заявою про те, що він є користувачем квартири з 29.10.2013 р. і немає нести відповідальності за попереднього користувача. Відповідач надав відповідь від 02.08.2017 року про те, що нарахування за нанадані послуги проводилися на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER] на ім'я попереднього власника [PERSON], борг по особовому рахунку [NUMBER] у розмірі 7416,69 грн. виник станом на 01.11.2013 р. Однак до попереднього власника підприємство не може звернутися за стягненням боргу, оскільки не має інформації про його перебування. У запереченнях на позов від 16.08.2017 р. відповідач вказав, що відповіддю на заяву позивача підприємство йому пояснило, що відповідно до Листа № 12/1-64 від 17.05.2007 р. Міністерства з питань житлово-комунального господарства України не вправі списувати борги. Надавачі житлово-комунальних послуг можуть пред'являти вимоги сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період його існування. Списання боргів чинним законодавством не передбачено. Оскільки оплата за спожиту теплову енергію по особовому рахунку [NUMBER] не надходила і мається борг станом на 01.11.2013 р. у розмірі 7416,69 грн., відповідач не має законних підстав для припинення нарахувань та закриття особового рахунку. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився надав заперечення проти позову та заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача за необгрунтованістю та безпідставністю. Судом встановлено, що на підставі договору кіпівлі-продажу від 29.10.2013 року [PERSON] став власником квартири [ADDRESS]. Між [PERSON] та КП БРР «Балаклійські теплові мережі» 24.02.2014 року було укладено договір № 8706 про надання послуг з централізованого опалення. Із рахунку для сплати за теплопостачання за листопад на ім'я [PERSON] вбачається, що станом на 01.11.2013 р. рахується борг у розмірі 7406,86 грн. Із рахунку для сплати за теплопостачання за грудень на ім'я [PERSON] вбачається, що станом на 01.12.2013 р. рахується борг у розмірі 7465,98 грн. Із рахунку для сплати за теплопостачання за січень на ім'я [PERSON] вбачається, що станом на 01.01.2014 р. рахується борг у розмірі 7859,59 грн. Із рахунку для сплати за теплопостачання за травень на ім'я [PERSON] вбачається, що станом на 01.06.2015 р. рахується борг у розмірі 7544,82 грн. Із рахунку для сплати за теплопостачання за червень на ім'я [PERSON] вбачається, що станом на 01.07.2015 р. рахується борг у розмірі 7544,82 грн. Із рахунку для сплати за теплопостачання за червень 2017 року на ім'я [PERSON] вбачається, що станом на 01.07.2015 р. рахується борг у розмірі 7897,76 грн. Як вбачається з заяви [PERSON] від 27.07.2017 року надісланої на адресу КП БРР "Балаклійські теплові мережі", позивач просив зробити перерахунок суми заборгованості, яка виникла у попереднього власника квартири та змінити за вказаною адресою особовий рахунок [NUMBER] у договорі № 8706 від 24.02.2014 р. з моменту укладення договору купівлі-продажу, а саме з 29.10.2013 р. З відповіді КП БРР "Балаклійські теплові мережі" за № 585 від 02.08.2017 року вбачається, що за даними підприємства станом на 01.08.2017 року склалась заборгованість згідно з особовим рахунком [NUMBER] за послуги з централізованого опалення у розмірі 7897,78 грн. Нарахування за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] проводились на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER] на ім'я попереднього власника [PERSON] борг у розмірі 7416,69 грн. виник станом на 01.11.2013 року. До попереднього власника підприємство звернутись не може, оскільки не має інформації про його перебування. Відповідно до чинного законодавства списання боргів не передбачено. Згідно з довідкою КП БРР «Балаклійські теплові мережі» № 577 від 01.08.2017 р., по особовому рахунку [NUMBER] по сплаті за послугу з теплопостачання за адресою [ADDRESS] станом на 01.11.2013 р. заборгованість за опалення становила 7416,69 грн. Позивач вважає, що після підписання договору на надання послуг теплопостачання з особовим рахунком [NUMBER], він змушений буде сплатити чужі борги. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною чи гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів в порядку, встановленому законом. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Суд приходить до висновку, що відповідач є установою, що безпосередньо надає послуги по теплопостачанню, а позивач з 29 жовтня 2013 року, тобто з часу придбання права власності на квартиру [ADDRESS], є споживачем цих послуг та має оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки як споживача так і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема обов'язком споживача є укладення договору надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідальної якості із законодавством та умовами договору. З цих підстав суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] до КП БРР «Балаклійські теплові мережі» про зобов'язання відкрити йому з 29.10.2013 року новий особовий рахунок на позивача. Суд також зазначає, що відповідач є установою, що безпосередньо надає послуги по теплопостачанню, а позивач на теперішній час є споживачем цих послуг, часом з якого позивач став споживачем і має сплачувати за послуги відповідачу з 29.10.2013 року, саме з цього часу позивач став власником квартири і отримувачем послуг. Згідно ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Оскільки позивач отримав вищевказану квартиру у власність 29.10.2013 року вимоги відповідача щодо сплати боргу попереднього власника квартири, які виникли до 29.10.2013 року суперечать чинному законодавству. Згідно п.2 ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, припинення дії, яка порушує право. Саме таким способом захисту і є вимога позивача про припинення нарахування йому відповідачем боргу за послуги які він не отримував до 29.10.2013 року. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки як споживача так і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. За таких обставин суд приходить до переконання, що заборгованість яка утворилася в процесі договірних правовідносин між КП БРР «Балаклійські теплові мережі» та попереднім власником квартири станом на 29.10.2013 року не має жодного відношення до позивача. Позиція відповідача є безпідставною, так як законодавством України не передбачено, що при переході права власності на житло від однієї фізичної особи до іншої борги колишнього власника по сплаті за комунальні послуги переходять до нового. Вини позивача у тому, що колишній власник заборгував перед відповідачем немає. Для погашення боргу відповідач може звернутися до суду з позовом до колишнього власника. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved