Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

13 травня 2021 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропет-ровської області з позовом до комунального некомерційного підприємства «Марганецького центра первинної-санітарної допомоги » про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є матір`ю дитини-інваліда підгрупи А - [PERSON] , [INFO] . Інвалідність дитини підтверджується медичним висновком № 40 про дитину -інваліда віком до 18 років від 13 жовтня 2017 року. Дитині встановлено діагноз: «Дитячий Церебральний Параліч, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями з відсутністю хотьби і навиків самообслуговування, когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступення, псевдобульбарна дизартрія. Державна типова програма реабілітації осіб з інвалідністю, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2016 року №1686 «Про затвердження Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю» спрямована на забезпечення системного підходу до організації реабілітації, послідовності і наступності в проведенні багатогірофільних реабілітаційних заходів і установлення контролю за якістю реабілітаційних послуг. Метою Програми є визначення гарантованих державою переліків реабілітаційних послуг, технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що надаються особі з інвалідністю чи дитині з інвалідністю з урахуванням фактичних потреб залежно від віку, статі, виду захворювання (каліцтва) безоплатно або на пільгових умовах. Дана програма виконується шляхом складення індивідуальних програм реабілітації для осіб з інвалідністю медико-соціальними експертними комісіями, для дітей з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями лікувально- профілактичних закладів. Обсяг реабілітаційних послуг, що надаються за індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю, не може бути менший від передбаченого Програмою. Відповідно пункту 7 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013р. №917 (у редакції від 20.12.2019р.) лікарсько-консультативні комісії визначають потребу дитини з інвалідністю у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань. Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів від 08.10.2019 року дитина позивача з інвалідністю повинна бути забезпечена підгузками №7 в кількості 3 одиниці на добу. Незважаючи на численні звернення вже довгий проміжок часу до адміністрації закладу охорони здоров`я а саме до Комунального некомерційного підприємства «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» з проханням забезпечити сина позивача підгузками відповідного розміру відповідно до Індивідуальної програми реабілітації, він досі забезпечується підгузками не відповідного розміру. Позивач отримувала чотири рази підгузки №7, що підтверджується відомостями для забезпечення інваліда, дитини-інваліда технічними та іншими засобами, датованими 24.10.2018, 09.11.2018,07.12.2018 та 28.12.2018 року. Індивідуальна програма реабілітації для інваліда та дитини-інваліда визначається згідно з переліком реабілітаційних послуг, технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення залежно від нозологій захворювань. Порядок забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю технічними та іншими засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. №1301 «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю технічними та іншими засобами» (в редакції від 04.03.2020) Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 13.11.2020 №967/2 закупівля підгузків Libero Comfort №7 (ХЛ+) та всі інші підгузки під №6 здійснювалися закупівлею через електронну систему ProZorro. Відповідно до Наказу Державного підприємства «ПРОЗОРРО» № 10 від 19.03.2019 (в редакції наказу №18 від 17.04.2020 року) допорогові закупівлі - придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в частині 3 статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі», або суб`єктом підприємницької дільності, що не є замовником в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі» на будь-яку суму. Підгузки якими забезпечує Комунальне некомерційне підприємство Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» мало того, що не відповідного розміру, а й ще жахливої якості, не виконують свої функції, чим ще : більше ускладнюють догляд за дитиною з інвалідністю. Все це є результатом дій (бездіяльності) з боку адміністрації Комунального некомерційного підприємства Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги», оскільки встановлення в оголошенні вимог, що є необгрунтованими та такими, що усувають конкуренцію і містять ознаки дискримінації для потенційних учасників процедури закупівлі. Також хочеться зауважити, що технічні вимоги, викладені уповноваженою : особою в оголошенні, розроблені під одного виробника, що в свою чергу робить неможливість участь інших учасників у зазначених процедурах. Системний аналіз зазначених вище положень Конституції України, законів, постанов Кабінету Міністрів України, указів Президента, а також міжнародних документів діють підстави стверджувати, що відмова в забезпеченні дитини позивача з інвалідністю виробом медичного призначення згідно зі стандартами МОЗ таким як підгузки відповідного розміру є незаконною і такою, що позбавляє дитину позивача на відновлення оптимального фізичного, психічного і соціального рівня життєдіяльності з метою сприяння його подальшої інтеграції в суспільство. Отже дії КНП «Марганецький ЦПМСД» є неправомірними, оскільки права її дитини-інваліда відповідачем порушувалися систематично, а чинні законодавчі акти ним не виконуються. Таким чином вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Спричинена моральна шкода полягає у її душевних страждання та хвилюваннях так, як вона тривалий час знаходиться в стані стресу та моральних страждань і не може повноцінно вести життя, що і призвело до постійного головного болю, відсутності здорового сну. Розмір завданої їй моральної шкоди, оцінює в 5000 грн. Просить суд визнати дії комунального некомерційного підприємства «Марганецького центра первинної-санітарної допомоги » неправомірними та зобов`язати комунального некомерційного підприємства «Марганецького центра первинної-санітарної допомоги » забезпечити її дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] виробом медичного призначення, такими як підгузки відповідно до індивідуальної програми реабілітації. Також стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач надала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є матір`ю дитини-інваліда підгрупи А - [PERSON] , [INFO] . Інвалідність дитини підтверджується медичним висновком № 40 про дитину -інваліда віком до 18 років від 13 жовтня 2017 року. Дитині встановлено діагноз: «Дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями з відсутністю хотьби і навиків самообслуговування, когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступення, псевдобульбарна дизартрія". Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (в редакції від 16.10.2020) (далі за текстом - Закон) визначено що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист, а також особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до норм вищезазначеного Закону, одним із пріоритетних напрямків діяльності держави щодо осіб з інвалідністю являється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю. Державна типова програма реабілітації осіб з інвалідністю, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2016 року №1686 «Про затвердження Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю» спрямована на забезпечення системного підходу до організації реабілітації, послідовності і наступності в проведенні багатогірофільних реабілітаційних заходів і установлення контролю за якістю реабілітаційних послуг. Метою Програми є визначення гарантованих державою переліків реабілітаційних послуг, технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що надаються особі з інвалідністю чи дитині з інвалідністю з урахуванням фактичних потреб залежно від віку, статі, виду захворювання (каліцтва) безоплатно або на пільгових умовах. Дана програма виконується шляхом складення індивідуальних програм реабілітації для осіб з інвалідністю медико-соціальними експертними комісіями, для дітей з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями лікувально- профілактичних закладів. Обсяг реабілітаційних послуг, що надаються за індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю, не може бути менший від передбаченого Програмою. Згідно зі статтею 5 Закону порядок та умови визначення потреб у зв`язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності особи з інвалідністю. Види і обсяги необхідного соціального захисту особи з інвалідністю надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. Індивідуальна програма реабілітації є обов`язковою для виконання державними органами, підприємствами (об`єднаннями), установами і організаціями. Відповідно до статті 38 Закону дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації вироби медичного призначення - за наявності відповідного медичного висновку. Згідно переліку послуг, що надаються особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю з порушенням опорно-рухового апарату та центральної і периферичної нервової системи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2006р. №1686 (додатокі до Програми (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015р. №157)) надавачем виробу медичного призначення такого як підгузки є заклади охорони здоров`я. Відповідно пункту 7 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013р. №917 (у редакції від 20.12.2019р.) лікарсько-консультативні комісії визначають потребу дитини з інвалідністю у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань. Позивач [PERSON] отримувала чотири рази підгузки №7, що підтверджується відомостями для забезпечення інваліда, дитини-інваліда технічними та іншими засобами, датованими 24.10.2018, 09.11.2018,07.12.2018 та 28.12.2018 року. Позивачем не доведено наявність порушення будь-яких прав, свобод чи інтересів гр. [PERSON] та її дитини з інвалідністю [PERSON] [INFO] . Зокрема, відповідно до ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально- побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої\\ протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку. Так, згідно з долученим позивачем медичним висновком № 40 про дитину інваліда віком до 18 років від 13.10.2017 року, щодо [PERSON] [INFO] складено висновок що наявне захворювання відповідає Розділу І п. 2 п.п. 2.1 Переліку медичних показань, що дають права на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від №454/471/516. Зокрема, відповідно до п. 3 спільного наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства фінансів України від 08.11.2001№ 454/471/516 «Про затвердження Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років» передбачено що Міністр праці та соціального захисту АР Крим, Міністр фінансів АР Крим, начальники головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних держадміністрацій, Головні управління соціального захисту населення Київської міської держадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації, начальники головних фінансових управлінь обласних держадміністрацій, Головне фінансове управління Київської міської держадміністрації, фінансове управління Севастопольської міської держадміністрації мають забезпечувати надання соиіальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років відповідно до затвердженого Переліку. В це же час, будь-які належні та допустимі докази (медичні висновки) щодо надання в порядку ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відносно [PERSON] [INFO] як дітини з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), виробами медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - Позивачем до позову не надано та в матеріалах справи № 180/1102/21 відсутні. Тобто, рішення уповноваженою медичною комісією щодо прийняття медичного висновку про надання на безоплатній основі та/або на інших пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування щодо забезпечення [PERSON] [INFO] як дитини інваліда технічними чи іншими засобами реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), виробами медичного призначення, не приймалися. Таке рішення має прийматися виключно після безпосереднього особисто огляду відповідною медичною комісією дитини інваліда. Натомість під час складання індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда від 08.10.2019 № 79, безпосередній огляд [PERSON] [INFO] як дитини інваліда не здійснювався, реабілітаційні заходи були складені на підставі усних показань законного представника дитини- інваліда [PERSON] . Зокрема, відповідно до доповідної записки сімейного лікаря КНП «МАРГАНЕЦЬКИЙ ЦПМСД» Ганни Тихої, при оформленні ІПР на дитину [PERSON] 2011 р.н,. дитина для вимірювання контропометричних даних присутня не була. Фактично позивачці як законному представнику ( [PERSON] - мати), а також іншому законному представнику ( [PERSON] - бабуся) для дитини-інваліда [PERSON] [INFO] надавалися підгузки дитячі «Happy Bella junior extra № 6(16+)» або «Chicolino № 6(16+)». що підтверджується копіями відомостей за 06.12.2019, 15.01.2019, 13.02.2020, 26.03.2020, 04.05.2020, 05.06.2020, 15.07.2020, 24.09.2020, 30.10.2020, 17,11,2020, 23.12.2020, 22.01.2021, 26.02.2021, 19.03.2021, 03.06.2021 роки, що надані відповідачем. Загальна кількість виданих КНП «МАРГАНЕЦЬКИЙ ЦПМСД» підгузок для дитини-інваліда [PERSON] [INFO] за період з 31 жовтня 2019 року по 03 червня 2021 року становить 1 828 штук. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] стосовно зобовязання Комунального некомерційного підприємства «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» забезпечити дитину-інваліда [PERSON] виробом медичного призначення - підгузниками, відповідно до індивідуальної програми реабілітації, є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У звізку із зазначеним відсутні підстави для визнання дій комунального некомерційного підприємства «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» неправомірними та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відповідно до приписів ст. 1167 ЦК України. Зважаючи на надані суду докази, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позивач не довела належними і допустимими доказами про те, що комунальне некомерційне підприємство «Марганецький центр первинної-санітарної допомоги » не надавало дитині-інваліду [PERSON] , [INFO] вироби медичного призначення, такі, як підгузки, відповідно до індивідуальної програми реабілітації. За приписами частини 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність порушень прав та інтересів позивача з боку відповідача, в задоволені позову належить відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed