Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2002 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]; рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] 22.03.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства; відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у достатньому розмірі, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов не визнав; не заперечуючи свій обов'язок, як батька, матеріально утримувати дітей, та стверджуючи, що він фактично не ухиляється від утримання дітей, оскільки на даний час сторони проживають в одній квартирі разом з дітьми, він (відповідач) бере участь у матеріальному утриманні дітей особисто, тому просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2002 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]; рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.3-4, 6-11). Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON]; будь-яких утримань з заробітної плати відповідача на користь третіх осіб за виконавчими документами не відбувається; як стверджує відповідач, він працює офіційно та щомісячно одержує заробітну плату. Відповідач [PERSON], стверджуючи, що він добровільно матеріально утримує дітей, не заперечує про те, що питання щодо матеріального утримання дітей сторони як батьки не узгоджують між собою, на протязі останнього року він (відповідач) дійсно не надає будь-яких коштів на дітей особисто позивачці. Як стверджує позивачка, відповідач за місцем реєстрації проживає періодично (що не заперечується фактично відповідачем), а діти повністю знаходяться на її матеріальному утриманні, її доходи складають близько 10000,00 грн. на місяць. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дітей в нотаріальному порядку сторони не укладали. Оскільки відповідно до положень ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, аліменти на утримання дітей з батька (відповідача) стягуються до повноліття дітей, з урахуванням встановлених обставин справи суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує пояснення сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22.03.2017 року і до повноліття дітей, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону - на кожну дитину; при цьому, заперечення відповідача є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні належними доказами, є фактично такими, що не спростовують обґрунтування позивачкою розміру аліментів на утримання двох дітей, який вона просить встановити. Згідно ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Outcome: approved