Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

19.12.2017 року позивач через представника звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідач [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2013 року по 17.07.2014 року, є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина проживає разом з позивачем та її батьками. Крім того, він 21.03.2015 року написав нотаріально посвідчену заяву про позбавлення його батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки - [PERSON] Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини. У судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, не з'явилася, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ґрунтується на факті спорідненості з дитиною і має місце у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 17.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 12.11.2014 року, встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10). Із нотаріально посвідченої заяви відповідача [PERSON] вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON], у зв'язку зі складним матеріальним становищем, постійним місцем проживання в іншій області, що призводить до неможливості брати участь у вихованні дитини (а.с.11). Аналізуючи наведені факти, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], надав нотаріально посвідчену згоду щодо позбавлення його батьківських прав. На підставі чого, суд вважає за потрібне позбавити відповідача батьківських прав На підставі ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивач аліменти на утримання дитини. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved