Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

14.03.2018 року [PERSON] звернулася в суд з вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що згідно судового наказу Воловецького районного суду від 22.12.2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 19.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час мінімальний розмір аліментів у зв?язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Тому, позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з [PERSON] щомісячно на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з?явилася. Подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з?явився. Подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності, щодо стягнення аліментів в більшому розмірі не заперечив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ФМ №203031 від 20.07.2011 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно копії судового наказу №2н-157/11 Воловецького районного суду від 22.12.2011 року видно, що на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 19.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» (а.с.6). Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесено зміни до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак розмір аліментів, присуджений згідно судового наказу Воловецького районного суду від 22.12.2011 року підлягає збільшенню з 30 на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З відповідача на користь держави необхідно стягнути 352 грн.40 коп. судового збору.

Outcome: approved