Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

03 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 20 квітня 2018 року до [INFO] , задля встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни та отримання відповідних пільг. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який було розірвано 20 квітня 2018 року, однак і після розірвання шлюбу продовжили проживати однією сім`єю у [ADDRESS] до його смерті [INFO] , вели спільне господарство, піклувались про сина [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з неможливістю оформлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни задля отримання відповідних пільг, звернулася до суду із цією заявою. Заінтересована особа Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації у своєму відзиві на заяву просила відмовити у задоволенні заяви [PERSON] , посилаючись на наступне. На момент смерті [PERSON] заявниця не перебувала з ним у шлюбі, тому відповідно до абзацу 16 п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» не належить до членів сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та відповідно не має права користуватись відповідними пільгами. Документи, долучені заявницею до заяви, також не підтверджують того, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю після розірвання шлюбу. В ході розгляду справи заявник та її представник заяву підтримали та підтвердили обставини, що викладені у ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи заінтересовану особу повідомлено належно. У судовому засіданні за клопотанням заявника допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є братом заявниці, часто приїздив до неї у гості. Після розірвання шлюбу з [PERSON] , сестра продовжувала проживати разом з ним та дитиною у квартирі, яку вони винаймали у м.Херсоні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною брата заявниці [PERSON] . Померлого [PERSON] знала з 2015 року як чоловіка заявниці. Кожного року приїздили з чоловіком у гості до його сестри у м.Херсон, де вона разом з чоловіком та сином винаймала квартиру. Після смерті [PERSON] чоловік вже сам їздив до сестри та племінника на ту ж квартиру. Заслухавши пояснення позивача та її представника, опитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21.11.2015 року, який розірвано рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області 20.04.2018 року, що набрало законної сили (а.с.8). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 25.12.2015 року, та листа Управління соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 22.03.2021 року №03-14/223 [PERSON] перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення та охорони здоров`я Голопристанської районної державної адміністрації в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій та відповідно до ст. Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користувався пільгами відповідно до чинного законодавства (а.с.11,59). [PERSON] помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (а.с.10). Підстави, з яких заявниця звернулася до суду із цією заявою підтверджуються листом Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації №6168/07 від 24.09.2020 року, відповідно до якого [PERSON] роз`яснено щодо неможливості встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, оскільки на момент смерті [PERSON] шлюб із ним було розірвано за рішенням суду (а.с.5). Відповідно ч.1 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідноп.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями ст.256 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. Звертаючись до суду з заявою, заявниця вказувала, що проживала із [PERSON] однією сім`єю після розірвання шлюбу з 20.04.2018 року і до його смерті [INFO] , вели з ним спільне господарство, та разом піклувались про малолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження. Виходячи з вищенаведеного, заявник повинна довести належними доказами факт спільного проживання з померлим [PERSON] після розірвання шлюбу однією сім`єю, що означає у тому числі ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, і т.д. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В ході розгляд справи заявником не доведено обставини проживання однією сім`єю з [PERSON] після розірвання їх шлюбу і до його смерті, ведення ними спільного господарства, наявності спільних витрат для потреб сім`ї. Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б давали суду правові підстави для висновку, що заявник та [PERSON] за життя були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю. Проживання у період після розірвання шлюбу і до смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджено в суді показами свідків [PERSON] , [PERSON] , не є підставою для задоволення вимог заявниці, оскільки підлягає доведенню саме факт проживання однією сім`єю з [PERSON] після розірвання шлюбу, а не проживання за однією адресою. Докази, надані заявницею на підтвердження її діяльності щодо організації облаштування місця поховання [PERSON] та установки пам`ятника, не приймаються судом до уваги, оскільки облаштування місця поховання не доводить факту проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю у період після розірвання шлюбу і до його смерті. Зазначене стосується і довідки Херсонського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа №15» від 23.10.2020 року №01-21/393 щодо відвідування [PERSON] навчального закладу та участі його батька [PERSON] у вихованні, навчанні дитини за період з 07.08.2017 року по 31.10.2018 року, оскільки вказане свідчить про належне виконання батьком своїх обов`язків щодо дитини, однак не є достатнім доказом проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю після розірвання їх шлюбу. Крім того, п.1 ч.1 ст.10 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", визначено членів сім`ї загиблого до яких належать: утриманці загиблого, батьки, один з подружжя який не одружився вдруге та діти. Відповідно до ч.2 ст. 21, ч.1 ст.36 Сімейного Кодексу проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків лише у подружжя. Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм Сімейного кодексу України правове регулювання сімейних відносин якого є основним його завданням, який визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів, суд вважає, що необхідною, або, як ще її називають, конститутивною ознакою шлюбу є його реєстрація державним органам реєстрації актів цивільного стану. Без такої реєстрації шлюбу як правової категорії немає. Так званий «цивільний шлюб» - це побутова категорія, яка віддзеркалює наявність лише однієї ознаки шлюбу - сімейного союзу жінки та чоловіка. Відсутність державної реєстрації не робить цей союз актом цивільного стану, тобто шлюбом у правовому розумінні цього слова. Жінка та чоловік у цьому союзі мають статус сім`ї, але не мають статусу подружжя. Тобто, встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці та загиблого [PERSON] який був учасником бойових дій, не тягне за собою правових наслідків у розумінні Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносно [PERSON] як члена сім`ї загиблого. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю на момент смерті [PERSON] [INFO] відмовити. Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] , судові витрати, понесені заявником, слід віднести на її рахунок.

Outcome: dismissed