Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дочки - [PERSON], [INFO], зазначивши в позовній заяві, що вона є опікуном дитини відповідно до розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 10 від 20.01.2014 року. Підставами для визнання [PERSON] опікуном [PERSON] стало те, що мати малолітньої дитини, її рідна сестра [PERSON] загинула [INFO] внаслідок вбивства її чоловіком відповідачем у справі [PERSON]. Тим самим дитина була позбавлена батьківського піклування. На теперішній час відповідач [PERSON] засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 05.03.2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі за умисне протиправне заподіяння смерті дружини [PERSON] - матері малолітньої [PERSON], [INFO]. Вказаний вирок суду набрав законної сили та ним встановлено, що [PERSON] вчинив злочин, спрямований проти прав та інтересів дитини, яка втратила рідну матір. Самі обставини вбивства, скоєного [PERSON] свідчать про його жорстокість, нелюдяне ставлення до матері своєї рідної дитини. Вироком суду встановлено, що [INFO] [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, металевим засобом з монтування коліс, умисно вбив дружину [PERSON], нанісши не менше шести ударів в лобну ділянку голови, після цього закопав труп. Окрім цього, перебуваючи на свободі, до скоєння злочину, під час спільного проживання із [PERSON], [PERSON], не приділяв уваги по вихованню та лікуванню дитини, яка має алергічну хворобу та астму, ухилявся від своїх обов'язків по вихованню та оздоровленню дитини, не надавав грошових коштів на її утримання, не приділяв належної уваги своїй дитині, мав згубну звичку зловживання алкогольними напоями та зраджував своїй дружині. Крім того він не піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов до отримання нею освіти. Натомість мати створювала для своєї дитини всі необхідні умови для щасливого життя, виконувала всі обов'язки по вихованню та утриманню дитини, всіляко сприяла розвитку дитини. З моменту взяття під варту [PERSON] в листопаді 2013 року до теперішнього часу, малолітня [PERSON], яка є рідною племінницею позивача, постійно проживає в її родині, фактично вона для позивача та її сім'ї є рідною дитиною, так як із сестрою в неї були дуже близькі стосунки. Позивач в шлюбі з чоловіком має двоє дітей - доньку [PERSON], 2006 року народження та сина [PERSON], 2010 року народження. З самого дня народження [PERSON] та до теперішнього часу вона виховується поряд з [PERSON] та [PERSON]. Діти мають тісний моральний зв'язок, всі діти вважають себе рідними братом та сестрами, [PERSON] та [PERSON] відвідують одну школу, мають спільні інтереси у музиці та інших творчих напрямках. Позивач із чоловіком вважають [PERSON] рідною дитиною та мають намір її усиновити. Її родина має всі матеріальні та побутові умови для виховання трьох дітей. Позивач [PERSON] просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення та в режимі відеоконференцзв'язку позовні вимоги позивача не визнав, пояснивши суду, що дійсно є винним в позбавленні життя матері своєї дитини [PERSON], але від виконання своїх батьківських обов'язків він не ухилявся, любить свою доньку й просить суд не позбавляти його батьківських прав. Представник третьої особи - служби в справах дітей Кобеляцької РДА Панасенко Т.Г. підтримала вимоги позивача [PERSON], пояснивши, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Прокурор Мойсеєнко С.М. вважає, що суд має ухвалювати рішення на свій розсуд. Суд, заслухавши сторони, прокурора Мойсеєнко С. М., перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 05.03.2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі за умисне протиправне заподіяння смерті дружини [PERSON] - матері малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 25-28). Згідно розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 324 від 19.12. 2013 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а.с. 17). Розпорядженням голови Кобеляцької РДА № 10 від 20.01. 2014 року позивача [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] Як пояснили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - відповідач не в достатній мірі приймав участь у вихованні та лікуванні дитини, не приділяв їй достатньої уваги, як батько, що також стверджується характеристиками з дитячого дошкільного закладу та із шкіл ( а.с.11-14). Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи зі ст. 18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Приймаючи до уваги відсутність доказів надання матеріальної допомоги відповідачем малолітній доньці, враховуючи агресивну поведінку останнього в сім'ї, а також те, що [PERSON] скоїв вбивство матері дитини, суд вважає, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо [PERSON] та своїми діями завдав останній психологічної травми, що в майбутньому не сприятиме нормальному розвитку дитини. Задовольняючи вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача, суд враховує, що це є крайнім заходом, однак, з урахуванням конкретних обставин справи та того, що встановлено і доведено винну поведінку відповідача як батька, вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], що буде відповідати інтересам останньої. Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що ст. 169 СК України надає право особам, позбавленим батьківських прав, звернутися до суду з позовом про їх поновлення. З урахуванням вимог ч. 5 ст. 164 СК України копію рішення суду про позбавлення батьківських прав слід надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації [PERSON] - Октябрському відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved