Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Бердянський міжрайонний прокурор в інтересах держави звернувся з позовом, який уточнив згодом, до Бердянської міської ради, [PERSON], Управління Держземагенства у Бердянському районі, реєстраційної служби Бердянського МРУЮ про визнання незаконним та скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобовязання здійснити дії, вказуючи, що прокурорською перевіркою встановлено, що Бердянською міською радою 28.01.2010 року прийнято рішення № 38 «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», п. 5.38 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0574 га, розташовану по вул. Сибірякова 26 у м. Бердянську для індивідуального дачного будівництва в межах норма безоплатної приватизації. На підставі цього рішення 07.06.2010 року за [PERSON] проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500696 державного акту на право власності серії ЯК № 829188 на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 2310400000:08:007:0305. Проект відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва [PERSON] погоджено та затверджено з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства. Спірна земельна ділянка у відповідності до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення. У порушення вимог ст. 9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації», проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджено без проведення державної експертизи землевпорядної документації, а проектна документація всупереч вимогам ст. 118 ЗК України затверджена рішенням Бердянської міської ради без проведення зазначеної експертизи. У звязку з виявленням численних порушень вимог земельного та містобудівного законодавства позитивні висновки про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] зазначеної земельної ділянки 01.06.2010 року та 22.03.2011 року були відкликані управлінням Держкомзему у м. Бердянськ та управлінням архітектури та містобудування Бердянської міської ради відповідно. Також головою Запорізької обласної державної адміністрації 16.04.2010 року винесено розпорядження № 101 про необхідність скасування Бердянською міською радою висновків, наданих з 20.05.2009 року, стосовно відведення земельних ділянок під індивідуальне дачне будівництво на територіях рекреаційного призначення. Відповідно до схеми місцезнаходження та кадастрового плану проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, спірна земельна ділянка розташована в межах міста Бердянська, на території Бердянської коси в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, що порушує ст.ст. 88, 90 Водного кодексу України, ст. 60 ЗК України та унеможливлює відведення такої земельної ділянки та передачу її в приватну власність. Рішенням Бердянської міської ради № 38 від 28.01.2010 року порушено вимоги містобудівного законодавства, оскільки генеральним планом м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25.06.2009 року, за адресою виділеної [PERSON] земельної ділянки передбачено лише розміщення зелених насаджень загального користування, що зазначено також у листі виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.05.2013 року. Відповідно до проектних рішень Генерального плану міста будівництво дачних районів в межах міста Бердянська не передбачено, а п. 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачена заборона на будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах. Прокурор зазначає, що Бердянська міська рада під час прийняття рішення №38 від 28.01.2010 року порушила вимоги земельного, водного та містобудівного законодавства, що вказує на протиправність дій міської ради. Спірна земельна ділянка розташована на території Бердянської коси та передана у власність з порушенням ст. ст.\~ 58,\~ 59,\~ 60 ЗК України та ст. ст.\~ 88,\~ 90 Водного кодексу України\~ при відсутності затвердженої містобудівної документації м. Бердянська, а саме відсутності детальних планів територій окремих районів міста, зокрема території Бердянської коси. Крім того, проект відводу земельної ділянки, всупереч вимогам ст. ст.\~ 51,\~ 118, ч. 4 ст.\~ 123 ЗК України,\~ ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»\~ не передавався відповідному органу земельних ресурсів для проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації. Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати п. 5.38 рішення сімдесят восьмої сесії Бердянської міської ради Запорізької області пятого скликання № 38 від 28.01.2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯК № 829188 на земельну ділянку площею 0,0574 га, виданий на ім'я [PERSON] для ведення індивідуального дачного будівництва по вул. Сибірякова, 26 у місті Бердянську; зобовязати Управління Держземагенства у Бердянському районі скасувати запис про державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії ЯК № 829188 по вул. Сибірякова, 26 у м.Бердянську та скасувати \~державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, зобовязати [PERSON] повернути зазначену вище земельну ділянку територіальній громаді м. Бердянська. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Представник Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON], представники управління Держземагенства у Бердянському районі та реєстраційної служби Бердянського МРУЮ в судове засідання не з'явилися без поважних причин. Про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. У судовому засіданні та в письмових поясненнях у задоволенні позову Просила відмовити. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно\~ ст. 14 Конституції України\~ земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб'єктами господарської діяльності виключно відповідно до закону. Відповідно до\~ \~\~ст. ст.\~ 50,\~ 51,\~ 52\~ \~\~Земельного кодексу України\~ \~\~громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність\~ \~\~\~земельні ділянки для\~ \~\~індивідуального дачного будівництва. Набуття права на землю громадянами України здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Частина першої та другої статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель держаної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання її у користування. Громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель держаної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської держаної адміністрації, або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронними і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої держаної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України\~ право власності на земельну ділянку виникає після державної реєстрації цього права і посвідчується державним актом. Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав громадян; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. \~ Відповідно до\~ ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності\~ \~\~не встановлена судом. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Судом встановлено, що\~ \~\~п.п. 5, 5.38 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28.01.2010 року було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано [PERSON] у власність земельну ділянку\~ \~\~площею 0,0574 га в м. Бердянську по вул. Сибірякова 26, для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації (т.1 а.с. 11). На підставі зазначеного вище рішення була проведена державна реєстрація державного акта на право власності серії ЯК № 829188 на земельну ділянку\~ площею 0,0574 га, для індивідуального дачного будівництва, виданого на ім'я [PERSON]Ф.(т.1 а.с.12). Згідно копії листа виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 07.05.2013 року відповідно до Генерального плану міста Бердянська, що затверджений рішенням шістдесят восьмої сесії Бердянської міської ради пятого скликання від 25.06.2009 р. №8 земельна ділянка, що розташована по вул. Сибірякова, 26 у м. Бердянську, розміщується на території зелених насаджень загального користування (т.1 а.с. 22-23). Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.05.2013 року Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, зазначена вище земельна ділянка знаходиться в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря та відповідно до проектних рішень генерального плану розвитку міста зазначена земельна ділянка не запланована для індивідуального дачного будівництва, проект відведення затверджений без розробки містобудівного обґрунтування обєкту, не встановлені містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки. Крім того будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах, згідно п. 3.39 ДБН «Планування і забудова міських і сільських поселень» не допускається (т.1 а.с. 24-26). Згідно листа виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 05.02.2015 року проект землеустрою щодо встановлення прибережної смуги Азовського моря на території міста Бердянськ на момент прийняття зазначених рішень Бердянської міської ради не розроблявся та не затверджувався, а на теперішній час проекти землеустрою щодо визначення розміру та встановлення меж прибережної захисної смуги вздовж Азовського моря в межах міста Бердянськ знаходяться в стадії розроблення (т.1 а.с. 236). Згідно ст. 88 ВК України\~ з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водоймі в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Частиною 1\~ ст. 90 ВК України\~ визначено, що прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. Однак, у порушення п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 5 листопада 2004 року № 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2004 року, при відведенні спірної земельної ділянки не враховано наявність прибережної захисної смуги, хоча вказаним порядком передбачено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок, нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених\~ ст. 88 ВК України\~ та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до\~ постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених\~статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого\~наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постановах від 21 травня 2014 року у справі № 6-16цс14, від 24.12.2014р. у справі №6-206цс14. За таких обставин у проекті землеустрою розміри і межі прибережної захисної смуги Азовського моря відповідно до\~ ст. 60 ЗК України\~ не могли бути враховані, що унеможливлює відведення такої земельної ділянки. Згідно\~ ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури та спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових\~ \~\~туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Відповідно до\~ ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»\~ проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення. Зважаючи на те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, всупереч ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», та ч. 9 ст. 118 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обовязкова державна експертиза землевпорядної документації при виділенні земельної ділянки у власність [PERSON] проведена не була, чим грубо порушено вимоги чинного земельного законодавства та не дотримано порядок набуття права власності на землю. У відповідності до\~ ст. 19 Конституції України\~ органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений\~ Конституцією\~ та законами України. Згідно ч. 2\~ ст. 144 Конституції України\~ рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності\~ Конституції\~ чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. З урахуванням вищезазначеного, передача у власність [PERSON] земельної ділянки на підставі п.п. 5, 5.38 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28.01.2010 року відбулася з порушенням норм закону, а отже п. 5.38 вказаного рішення є незаконним та підлягає скасуванню. За таких обставин державний акт\~ \~\~на право приватної власності на земельну ділянку\~\~видано [PERSON] без належної правової підстави, а тому його слід визнати недійсним та \~скасувати запис про його державну реєстрацію. Відповідно до\~ ст. 1212 ЦК України\~ особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська. Відповідно до\~ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»\~ з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Таким чином, земельна ділянка повинна бути повернута [PERSON] територіальній громаді м. Бердянськ. Не можуть бути задоволені вимоги прокурора щодо зобов'язання Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на спірну земельну ділянку,\~який був здійснений у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі», оскільки Законом України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень" передбачена певна процедура реєстрації прав на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки. За положеннями ст. 26 зазначеного закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, зазначеним законом передбачено скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку, однак таке рішення приймається відповідним органом державної влади на підставі рішення суду. Зважаючи на те, що рішення суду про визнання недійсним Державного акту про право власності на землю є достатньою підставою для відповідного органу для скасування державної реєстрації, підстав для покладання на нього обов'язку здійснити такі дії в судовому порядку не має. Не можуть бути задоволені\~\~вимоги прокурора про зобов'язання управління Держземагенства у Бердянському районі\~\~скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги, оскільки таке не передбачено діючим законодавством. Відповідно до\~\~п. 57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого\~\~постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012р.\~\~Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, а саме у разі: 1) поділу чи об'єднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.

Outcome: partial