Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В своїй заяві вказала, що після смерті [INFO] її двоюрідної бабусі [PERSON] відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з питанням про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою бабусею, так як не надано документів, які підтверджують родинні зв"язки з померлою. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду, оскільки іншим позасудовим шляхом факт родинних відносин встановити не можливо. Просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] , а саме, що остання являється її двоюрідною бабусею. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила вимоги задовольнити, встановити факт родинних відносин. Представник зацікавленої особи [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти заяви не мав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в селі Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області. (а.с.9). Судом досліджено наступні копії документів: свідоцтво про народження [PERSON] , (а.с.10), свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , (а.с.11), свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.12), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.13), архівну довідку актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.16), відомості про молодих [PERSON] та [PERSON] (а.с.17), запис про народження [PERSON] (а.с.30), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану померлої [PERSON] (а.с.23), витяг з ДЕржавного реєстру актів цивільного стану померлого [PERSON] (а. с.25). В.о. завідувачем Ізюмської держнотконтори Мірошниченко О. повідомлено [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільк відсутнє підтвердження родинних стосунків з померлим.(а.с.26). Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на наявні підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved