Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики і просив стягнути із вказаного відповідача на свою користь 12685000 грн., що складає еквівалент боргу 500000, 00 доларів США.Позов мотивований тим, що відповідач 20.10.1999 року взяв у позивача позику в розмірі 500000,00 доларів США які зобов»язався повернути до 15.03.2015 року, однак добровільно відповідач грошові кошти не повернув, тим самим порушив умови договору позики, що підтверджується відповідною розпискою. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити. Відповідач визнав позов в повному обсязі, про що і повідомив у судовому засіданні. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.208 ЦК України (правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу) договір позики на суму 1900,00 доларів США необхідно укладати в письмовій формі. Також, за правилом ч. 1ст. 1047 ЦК України , договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що 20 жовтня 1999 року [PERSON] надав у позику [PERSON] грошові кошти в розмірі 500000,00 доларів США які останній зобов'язався повернути в повному обсязі 15 березня 2015 року, дана обставина підтверджується копією розписки, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні визнав ту обставину, що зобов»язання за договором позики не виконані, грошові кошти у зазначеній сумі повернуті не були. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, оскільки відповідачем порушені умови договору, що знайшло своє підтвердження в судовому засідання і суд вважає доведеним суму боргу, що утворилась за відповідачем в розмірі 500000,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на час складання позову (22.04.2016) 1 долар США = 25,37 грн., а тому вся сума заборгованості складає 500000,00 грн. * 25,37 грн. = 12685000,00 грн. яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує із другої сторони судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved