Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

10.11.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від сумісного життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка не працює, так як є студенткою І курсу факультету народних інструментів Національної музичної академії України ім. П.І. Чайковського. Крім того, донька потребує витрат на поліпшення здоровя, про що свідчать часті відвідування лікарів, супутні фінансові витрати на навчання, придбання підручників, транспортні витрати, а також витрати на поїздки на різні конкурси та виступи за кордоном, так як вона грає на народних інструментах. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 4000,00 грн. від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2017 року, на період навчання її у Національній музичній академії України ім. П.І. Чайковського. Не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ №047206, [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] (а.с.6). Повнолітня донька сторін [PERSON] зареєстрована разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 18/3, що підтверджується довідкою квартального комітету «Вінниченко» №962 від 20.09.2017 року (а.с.9). [PERSON] є студенткою І курсу факультету народних інструментів Національної музичної академії України ім. П.І. Чайковського навчання. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що стверджується довідкою №53 від 08.09.2016 року (а.с.7). Крім того, донька [PERSON] потребує додаткових витрат на лікування, що стверджується випискою з медичної картки, ортодонтичною карткою, електроенцефалограмою, консультативним оглядом, рентгенологічним дослідженням (а.с. 12-13, 15, 17-21). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що донька [PERSON] досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обовязку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON], тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Разом з тим, на думку суду, заявлений розмір аліментів в сумі 4000 грн., який зазначила позивачка, є дещо завищеним. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць становить 1684,00 грн. Судом встановлено, що обоє батьків [PERSON] є працездатними, працюють та отримують відповідний дохід, а повнолітня донька [PERSON] навчається стаціонарно в м. Києві, проживає в гуртожитку, проте має захворювання, які потребують лікування та коштів. Враховуючи те, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць становить 1684,00 грн., повнолітню дитину яка навчається у іншій місцевості зобовязані утримувати і мати, і батько, беручи до уваги стан здоровя повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і платника аліментів, а також те, що відповідач працює та отримує доходи, тобто має можливість надавати утримання, суд виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів повнолітньої доньки прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на користь позивачки щомісячно 1500 грн. аліментів починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 10.11.2017 року, на період навчання доньки у Національній музичній академії імені [PERSON] та не більше ніж до досягенення донькою 23-х років, а саме до 09.12.2020 року включно, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме 1500, 00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підставі викладеного,

Outcome: partial