Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

17.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, посилаючись на те, що з 2009 року по 2015 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем; від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; діти повністю перебувають на утриманні позивача, а відповідач жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча спроможний це робити, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з"явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити; [PERSON] не заперечує проти позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2009 року по 2015 рік перебували у зареєстрованому шлюбі і мають спільних дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які, згідно довідки виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району № 03-27/375 від 16.11.2015 року проживають разом з матір'ю в [ADDRESS] (а.с.2,5). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, в силу якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на те, що обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним; відповідач є особою працездатного віку; добровільно матеріальну допомогу на утримання синів [PERSON] та [PERSON] не надає, хоча спроможний це робити; враховуючи насамперед інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, тобто не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved