Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

31.08.2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа - Благовіщенський РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому просить: - визнати за ним право власності на автомобіль - MAN, модель - TGA 26.480, тип - контейнеровоз - с, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , дата реєстрації 30.07.2013 року; - зобов`язати Благовіщенський районний відділ, державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відновити виконавче провадження №60246210, зняти арешт та припинити розшук майна для реєстрації автомобіля - MAN, модель - TGA 26.480, тип - контейнеровоз - с, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , дата реєстрації 30.07.2013 року, який накладений 11.10.2019 року по виконанню судового наказу №912/2208/19 від 02.08.2019 року Господарського суду Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 127424,23 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 20.08.2014 року він купив у [PERSON] автомобіль - MAN, модель - TGA 26.480, тип - контейнеровоз - с, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , дата реєстрації 30.07.2013 р. На підтвердження укладеної угоди Позивач сплатив [PERSON] 90000 грн., а той передав йому документи на автомобіль та ключі. Нотаріально договір купівлі-продажу на той час не оформлявся, який Відповідач обіцяв оформити до кінця 2020 року, та сторони домовились, що оформлення автомобіля буде здійснюватись за його кошти, яких у нього на той час не було. При неодноразовому зверненні Позивача до [PERSON] з приводу оформлення даного автомобіля, той весь час зволікав з оформленням, але не заперечував того факту що Позивач ним добросовісно заволодів. Про підтвердження укладеної угоди купівлі-продажу автомобіля, свідчить складена [PERSON] власноручно розписка від 20.08.2014 року. У позові Позивач також зазначає, що, на виконання судового наказу №912/2208/19 від 02.08.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 127424,23 грн., 11.10.2019 року Благовіщенським РВ ДВС на виконання провадження №60246210 винесено постанову про розшук, та 11.10.2019 р. - постанову про арешт майна боржника, в результаті чого було накладено арешт на автомобіль автомобіль - MAN, модель - TGA 26.480, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , який був придбаний Позивачем у Відповідача. 02.12.2019 року виконавчою службою винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з погашенням [PERSON] заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак, арешт та розшук майна боржника на даний час не знято. У зв`язку з викладеним, Позивач зазначає, що він придбав транспортний засіб, проте зазначені обставини перешкоджають йому завершити процедуру оформлення рухомого майна та повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися ним, а тому порушують його права як власника, передбачені Конституцією України та Цивільним кодексом України, що зумовлює потребу звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечень не має та просить задовольнити позовні вимоги. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ДВС, щодо вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8) [PERSON] належить автомобіль MAN, модель - TGA 26.480, тип - контейнеровоз-с, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , дата реєстрації 30.07.2013 р. Між [PERSON] та [PERSON] 20.08.2014 року укладено угоду щодо купівлі-продажу автомобіля MAN, модель - TGA 26.480, тип - контейнеровоз-с, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , дата реєстрації 30.07.2013 р., у результаті якої [PERSON] сплатив [PERSON] 90000 грн., а [PERSON] передав Позивачеві автомобіль та документи на нього, та зобов`язався до кінця 2020 року за власний кошт нотаріально оформити Договір купівлі-продажу вказаного автомобіля, про що свідчить розписка від 20.08.2014 р. (а.с.14). До цього часу договір купівлі-продажу автомобіля не укладено. Згідно постанов Благовіщенського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с.9-12), на виконання судового наказу №912/2208/19 від 02.08.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 127424,23 грн., було відкрито виконавче провадження, та оголошено в розшук і накладено арешт на майно боржника, таким чином накладено і арешт на придбаний Позивачем автомобіль MAN, модель - TGA 26.480, тип - контейнеровоз-с, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , дата реєстрації 30.07.2013 р. Постановою ДВС від 02.12.2019 р. (а.с.13) виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою без виконання. Згідно постанови приватного виконавця Шмалька О.О. від 19.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження (яка міститься у матеріалах справи), у зв`язку з повним виконанням рішення, виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №912/2208/19 від 02.08.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 127424,23 грн.- закінчено. Однак, Благовіщенським РВ ДВС не знято арешт з майна, належного [PERSON] , та не скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 319 ЦК України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У даному випадку сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується копією розписки. Позивач виконав усі умови та передав Відповідачу грошові кошти за автомобіль, а останній, в свою чергу, передав в користування Позивача автомобіль, ключі та документи, але до цього часу ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбаний автомобіль за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку майно, суд визнає за ним таке право. Зі статті 386 Цивільного кодексу України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. На підставі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.2 постанови від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам надано роз`яснення про те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №658/715/16-ц, зазначено, що інші особи, які є власниками (володільцями) майна, і які вважають, що майно на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Системний аналіз наведених вище правових норм, які містяться як в законодавчих, так і підзаконних нормативно-правових актах, свідчить про дійсне порушення прав та законних інтересів позивача. Виходячи з того, що наявність арешту обмежує право власності позивача, для його відновлення та проведення реєстрації транспортного засобу на його ім`я, з урахуванням вимог затвердженого та діючого Порядку реєстрації, необхідним є захист прав позивача у спосіб, про який він просить суд. Визнання права власності на спірний об`єкт створить правові передумови для зняття з нього обтяжень. На підставі ст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved