Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно бувшого колгоспного двору та права на частку майна члена двору, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони проживають в [ADDRESS] в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був [PERSON]. Членами двору позивач - його дружина, [PERSON], та [PERSON], [PERSON]. Голова двору [PERSON], помер [INFO] року що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Туринківською сільською радою. Ще до його смерті помер і син, член двору - [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Туринківською сільською радою. Згідно діючого на той час законодавства майно колгоспного типу двору головою якого був [PERSON] в [ADDRESS] було в спільній сумісній власності з його дружиною і дітьми і їх частки в будинку є рівними. Відповідно до техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в [ADDRESS] становить 64.8 кв.м,житлова-43.2 кв.м, допоміжна- 21.6 кв.м. з господарськими будівлями З приводу спадкування після смерті сина і чоловіка, позивач [PERSON] звернулася про спадкування і Жовківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті сина № 271/2007, після смерті чоловіка № 175/2017 . Однак їй відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] з мотивів неподання правовстановлюючих документів на спадкове майно, а таке вона не може подати, оскільки право власності на будівлі бувшого колгоспного двору в [ADDRESS])було зареєстровано на тодішню голову двору- тітку мого чоловіка [PERSON], яка виїхала ще в 1989 році в Росію до сина і там померла 13.01.2008 року, що стверджено свідоцтвом про смерть виданим Гатчинським відділом ЗАГС Ленінградської області,що в Росії. Їм роз»яснено про судовий порядок визнання права власності на спадкове майно після смерті членів двору. Тобто станом на 30.06.1990 року [PERSON] вже вибула з двору, не брала участі у веденні господарства,прибула в господарство в 1993 році на деякий час і знову виїхала і в Росію де і померла. Своєї частки в дворі в передбачений законом строк не вимагала. Рішенням виконкому Туринківської сільської № 09 від 31.03.20017 року проведено розподіл майна колгоспного двору в [ADDRESS] Жовківського району в рівних частинах - по 1/4 частині кожному. Вони неможуть зареєструвати право на частки в майні двору на померлих в зв'язку із втратою ними дієздатності, та на належні їм частки в майні двору як членам бувшого колгоспного типу двору. Таке можливо лише за рішенням суду в порядку спадкування. Просять задоволити позовні вимоги. Позивачі в судове засідання не з»явились, однак подали до суд заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задоволити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з"явився хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені,однак Жовківською державною нотконторою надіслано лист про розгляд справи у відсутності ї представника. Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засідання досліджено заявлені в матеріалах справи письмові докази, дослідивши та оцінивши докази,якими обґрунтовувалися позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. З виписки із погосподарської книги Туринківської сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року головою двору в [ADDRESS] був [PERSON], членами двору його дружина, [PERSON], та їх сини [PERSON], [PERSON] Голова двору [PERSON] помер [INFO] року що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Туринківською сільською радою. Ще до його смерті помер і син, [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Туринківською сільською радою. Відповідно до ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності З свідоцтва про право власності на будівлі в [ADDRESS] в 1989 році було зареєстровано на ім»я [PERSON], яка до 1990 року вибула з двору і станом на 30.06.1990 року в дворі не проживала, що стверджено виписками з погосподарських книг Туринківської сільської ради, а отже права на частку в майні двору не мала. 13.01.2008 року [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть виданим Гатчинським відділом ЗАГС Ленінградської області,що в Росії. З рішення виконкому Туринківської сільської № 09 від 31.03.20017 року, вбачається, що таким проведено розподіл майна колгоспного двору в [ADDRESS] Жовківського району в рівних частинах - по 1 / 4 частині кожному члену двору що значився в дворі станом на 30.06.1990 року, 15.04.1991 року. З витягу із спадкового реєстру вбачається, що про спадкування після смерті сина [PERSON] звернулася [PERSON] (спадкова справа № 271/2007). Вона ж звернулася про спадкування і після смерті чоловіка [PERSON] (спадкова справа 175/2017) і їй відмовлено в спадкуванні із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок на ім.»я померлих. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав ,а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»зазначено, що а) спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних Отже станом на 30.06.1990 року [PERSON] вже вибула з двору, не брала участі у веденні господарства,прибула в господарство в 1993 році але повернулася в Росію де і померла. Своєї частки в дворі в передбачений законом строк не вимагала. Відповідно до техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в [ADDRESS] становить - 64.8 кв.м, житлова-43.2 кв.м, допоміжна - 21.6 кв.м. з господарськими будівлями. Про те, що померлий [PERSON] був чоловіком [PERSON], а [PERSON] сином, стверджено свідоцтвами про шлюб позивачки з [PERSON] та народження сина [PERSON] Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є такою що прийнла спадщину, оскільки проживала із померлим на день смерті. Згідно ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовної заяви [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved