Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом до Управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради та Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про визначення частки майна, належного на праві спільної сумісної власності. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визначити, що йому - [PERSON], належить на праві власності по 1/2 ідеальна частка квартири [ADDRESS], а його померлій дружині [PERSON] належало б на праві власності 1/2 ідеальна частка квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені у позовній заяві. Представник відповідача Управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Полтавської області та Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам встановив наступне. 22 квітня 1993 року він, [PERSON] та його дружина [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, на квартиру [ADDRESS]. Відповідно після отримання зазначеного свідоцтва вони з дружиною вселилися і стали проживати у вказаній вище квартирі. [INFO] року його дружина [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS], якe він прийняв фактом проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після цього, він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої дружини, але нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з невизначенням часток у їхній спільній сумісній власності та порекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи те, що частки у спільній сумісній власності між ним та померлою дружиною є рівними, кожен з них має право на 1/2 частину спірної квартири, а у зв'язку з тим, що на сьогоднішній день [PERSON] є померлою, у добровільному порядку розподілити частки квартири між ними є не можливим тому він звертається з відповідною заявою до суду про визначення часток у майні яке є у їхньою спільній сумісній власності. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ст.ст. 370, 372 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній власності та при поділі та виділі майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників є рівними, якщо між ними не встановлено іншої домовленості. Крім того, відповідно до п.2 ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир у приватну власність, спільну або часткову здійснюється за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які мешкають у квартирі. Таким чином орган приватизації передав нам квартиру у спільну сумісну власність. Відповідно до ст. 1226, 1216 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними , законом або рішенням суду . Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON].

Outcome: approved