Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

25 лютого 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що з 20.11.1999 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Василівським РАЦС, актовий запис №122 від 20.11.1999 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано 09.07.2009 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис №130. У позові вказує, що діти знаходяться на її утримані. Відповідач [PERSON] добровільно не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей та ухиляється від сплати аліментів на старшу доньку - [PERSON] , 2001 року народження (рішення суду та виконавчий лист №2-3005, виданий 14.11.2005 року Василівським районним судом Запорізької області). Тому позивачка [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 05 березня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає та просить стягнути з нього аліменти у меншому розмірі, ніж зазначено у позові (а.с.20). Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 20 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №122, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області 09.07.2009 року, вбачається, що 09 липня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, про що зроблено актовий запис №130, та після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] » та копія вказаного Свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON] , відповідач у справі (а.с.4), що відповідачем не оспорюється. Як вбачається з Довідки за вих.№274 від 18.02.2020 року, виданої Виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та згідно акта депутата Василівської міської ради від 03.02.2020 року, в результаті обстеження встановлено, що [PERSON] , 2008 року народження фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] , 1979 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам за ВП №55397018, складеного 21.02.2020 року старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бойчуном О.Д. за виконавчим листом №2-3005, виданим 14.11.2005 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 (50) % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, розмір заборгованості по аліментам за період з 02.04.2011 року по 30.09.2018 року складає- 117367,70 гривень, станом на 20.12.2019 року загальна заборгованість складає - 158121,05 грн. (а.с.11) та відповідно до супровідного листа за вих.№10974 від 21.02.2020 року даний розрахунок направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.12). Таким чином, старша донька сторін - [PERSON] , [INFO] , на теперішній час набула повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Як вбачається зі змісту позовної заяви, на теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання малолітньої дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст..ст.198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, визначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час не працевлаштований, хронічними хворобами відповідач [PERSON] не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на теперішній час на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних документів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем в судовому зсіданні належними та допустимими доказами не доведено, та згідно наявних у справі документів, старша донька сторін - [PERSON] , [INFO] , на теперішній час є повнолітньою особою та з 21.12.2019 року стягнення з відповідача аліментів на її користь припинено по набуттю нею повноліття, а тому суд вважає, що відповідач на теперішній час має можливість сплачувати аліменти у визначеній позивачкою [PERSON] розмірі, а саме 1/4 частці від заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] повноліття. Та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення доньки між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітню доньку [PERSON] та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений [PERSON] позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 25 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2020 року становить 840,80 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved