Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Регіна ЛТД», [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності і ділової репутації, мотивуючи його тим, що 12.10.2016 р. в щотижневому друкованому виданні «33-канал» №42 та сайті газети в мережі Інтернет опубліковано статтю журналіста [PERSON] «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим?», яка була написана на основі інтервю лікаря [PERSON] У статті зазначено: «Зі слів лікаря [PERSON], протягом останніх трьох років керівник травматологічного відділення КУ «Хмільницька ЦРЛ» займався незаконною торгівлею гіпсовими та марлевими бинтами, операційною білизною, металічними імплантатами. Такий медичний препарат як бетадин готувався підпільно, розливався у пляшечки і продавався хворим. До продажу медичних засобів керівник, зловживаючи своїм посадовим становищем, залучав медичних постових сестер. Зрозуміло що ціна на такий «товар» значно завищувалась. Вся «торгівля» здійснювалась безпосередньо у відділенні лікарні, причому частина товарів знаходилась у маніпуляційному та гіпсовочному кабінетах, а інша частина потрапляла до «клієнтів» прямо з багажника автомобіля керівника травматологічної служби. Лікарняні бюджетні гіпсові і марлеві бинти та інші препарати, що мали б безкоштовно використовуватись для надання медичної допомоги соціальним хворим або людям, які за певних обставин не можуть придбати їх в аптеках, приєднувались до «товару» керівника відділення та осідали зиском в його кишенях... Користуючись своїм службовим становищем, заввідділенням встановив щодобову оплату по 30 грн. за перебування хворих у двомісних палатах №1 та №4. Замість того, щоб дбати про організацію травматологічної роботи лікарями відділення, керівник привласнює лікарняні апарати, що необхідні при наданні невідкладної допомоги хворим з травмою, ховає частину лікарняних інструментів у своєму службовому кабінеті, які використовуються для планових операцій, щоб не було змоги скористатись ними іншим лікарям. А ще дозволяє собі, через особисту неприязнь до одного з лікарів, відмовлятись асистувати колезі під час операцій, забуваючи, що це його обов'язок як лікаря, ділиться наболілим колективу [PERSON]». Поширена інформація стосується безпосередньо позивача, оскільки на момент публікації статті він виконував обов"язки керівника травматологічного відділення КУ «Хмільницька ЦРД». Інформація, що відображена в статті, є недостовірною, не відповідає дійсності, та жодними доказами не доведена. Він є лікарем вищої категорії з 34-річним стажем роботи, є заслуженим лікарем України, поширена недостовірна інформація порушує його право на повагу до честі, гідності і ділової репутації. Просить зобовязати ТОВ «Регіна ЛТД» спростувати зазначену поширену відносно керівника травматологічного відділення КУ «Хмільницька ЦРЛ» негативну, недостовірну інформацію. (а.с. 2-6) В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, пояснили, що опублікована стаття не підтверджується жодними доказами, інформація, викладена у ній, є недостовірною. У виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2017 р. (справа № 127/24002/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Редакції газети «33 канал» про захист честі, гідності та ділової репутації) в газеті «33 канал» від 10.05.2017 р. було опубліковане спростування публікації «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим?». Зазначене рішення суду скасоване рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 27.09.2017 р., тому будь-яких правових наслідків назване спростування не несе. Позивач [PERSON] визнав, що він, дійсно, відмовлявся асистувати лікарю [PERSON] під час операцій, це єдине у публікації, з чим він може погодитись. Інструмент - дриль придбано за його кошти. Ніякого відношення до аптеки він не мав. За бюджетні кошти в недостатній кількості закупалось медичних засобів, тому хворі вимушені були купувати їх в аптеці. Подали відповідь на заперечення на позов. (а.с. 83-85) Представник відповідача ТОВ «Регіна ЛТД» [PERSON] позов не визнала, пояснила, що у справі №127/24002/16-ц був аналогічний предмет позову, спростування викладених у публікації обставин вже відбулось за рішенням суду, яке згодом було скасовано. Стаття є дослівним відтворенням повідомлення [PERSON], а тому редакція газети та журналіст не несуть відповідальності за публікацію. Крім того, наказ про притягнення до відповідальності [PERSON] підтверджує факти, викладені у публікації газети «33 канал» від 12.10.2016 р. Про те, що інформація, викладена в публікації, є достовірною підтвердили свідки. Подала заперечення на позов. (а.с. 34) Відповідач [PERSON] позов не визнала, повідомила, що факти, викладені у статті, підтверджені доказами. Крім того, згідно ст. 42 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, якщо вони є дослівним відтворенням повідомлень фізичних та юридичних осіб. В публікації чітко зазначено, що інформацію надав [PERSON] Просить відмовити в задоволенні позову. Подала заперечення на позов. (а.с. 51) Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що позивач [PERSON] організував схему по продажу ліків з маніпуляційного кабінету відділення. За його вказівкою медичні сестри продавали медикаменти, медзасоби, бетадин (сумнівного виробництва) з аптеки ФОП [PERSON] [PERSON] відмовлявся асистувати йому під час операцій, не давав інструменти, дриль для проведення операцій. За перебування в палаті поліпшеного комфорту отримував від хворих кошти. Стаття, опублікована у газеті «33 канал», є правдивою, а інформація в ній викладена з його звернення. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 12.10.2016 р. в газеті «33 канал» розміщено статтю [PERSON] з заголовком «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або Як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим», яка містить наступну інформацію: «Зі слів лікаря [PERSON], протягом останніх трьох років керівник травматологічного відділення КУ «Хмільницька ЦРЛ» займався незаконною торгівлею гіпсовими та марлевими бинтами, операційною білизною, металічними імплантатами. Такий медичний препарат як бетадин готувався підпільно, розливався у пляшечки і продавався хворим. До продажу медичних засобів керівник, зловживаючи своїм посадовим становищем, залучав медичних постових сестер. Зрозуміло що ціна на такий «товар» значно завищувалась. Вся «торгівля» здійснювалась безпосередньо у відділенні лікарні, причому частина товарів знаходилась у маніпуляційному та гіпсовочному кабінетах, а інша частина потрапляла до «клієнтів» прямо з багажника автомобіля керівника травматологічної служби. Лікарняні бюджетні гіпсові і марлеві бинти та інші препарати, що мали б безкоштовно використовуватись для надання медичної допомоги соціальним хворим або людям, які за певних обставин не можуть придбати їх в аптеках, приєднувались до «товару» керівника відділення та осідали зиском в його кишенях... Користуючись своїм службовим становищем, заввідділенням встановив щодобову оплату по 30 грн. за перебування хворих у двомісних палатах №1 та №4. Замість того, щоб дбати про організацію травматологічної роботи лікарями відділення, керівник привласнює лікарняні апарати, що необхідні при наданні невідкладної допомоги хворим з травмою, ховає частину лікарняних інструментів у своєму службовому кабінеті, які використовуються для планових операцій, щоб не було змоги скористатись ними іншим лікарям. А ще дозволяє собі, через особисту неприязнь до одного з лікарів, відмовлятись асистувати колезі під час операцій, забуваючи, що це його обов'язок як лікаря, ділиться наболілим колективу [PERSON]». (а.с. 6) Згідно ст. 277 ч. 1 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 передбачає, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто/або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації є також вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших товарів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать честь, гідність фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 передбачає, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Свідок [PERSON] (працювала постовою медсестрою травматологічного відділення «Хмільницька ЦРЛ» з 2007 р. по серпень 2015 р.) суду пояснила, що інформація в статті в газеті «33 канал» «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або Як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим» є правдивою, у відділенні медсестри продавали хворим марлеві та гіпсові бинти, шприци, інші товари, які отримували з аптеки ФОП [PERSON], розташованої на другому поверсі відділення, ціна на них була трохи вищою, в порівнянні з іншими аптеками. Зазначені медичні засоби зберігались разом з препаратами, які виділялись за бюджетні кошти. Всю інформацію по продажу товару фіксували у зошиті. Вважає, що аптека була [PERSON], оскільки він був заінтересований у продажі медичних засобів саме з цієї аптеки, цікавився, який товар необхідно принести для продажу хворим. Бачила, як з автомобіля позивача заносили медичні засоби для продажу в аптеку та в травматологічне відділення, іноді [PERSON] їх сам заносив. Склалось враження, що аптеку контролював [PERSON] В аптеці для продажу був бетадин, який не запакований належним чином, без відповідного маркування та без інструкції. [PERSON] не хотів асистувати лікарю [PERSON], було кілька випадків, не давав лікарю [PERSON] інструменти, ховав у власному кабінеті медичний дриль. У відділені були платні палати, зокрема №1, там були поліпшені умови перебування (був холодильник, телевізор, гаряча вода). За добу перебування хворі сплачували 25-30 грн., які отримував [PERSON] Хворих в палати розміщували за вказівкою [PERSON] Свідок [PERSON] (власниця аптеки, орендувала в лікарні приміщення для продажу медичних та ортопедичних товарів) повідомила, що з 2006 р. по 2016 р. на другому поверсі «Хмільницької ЦРЛ» знаходилась аптека, де вона була продавцем. Аптека спеціалізувалась по продажу марлевих, гіпсових бинтів, шприців, халатів, ортопедичних товарів, пластин тощо. Пояснила, що зазначені товари давала медсестрам відділення, які наступного дня повертали їй кошти за них. Вівся зошит для записів щодо товару. Товар в аптеку замовляла у Вінниці, кілька разів позивач [PERSON] привозив їй товар в аптеку. Щодо бетадину пояснила, що замовляла його в постачальника, сертифікат на нього був. Свідок [PERSON]Я (старша медична сестра травматологічного відділення «Хмільницька ЦРЛ» з 2013 р. по січень 2016 р.) пояснила, що в статті висвітлена неправдива інформація. Медичних засобів не вистачало у відділенні, оскільки було недостатнє фінансування. Медичні засоби, які купувались за бюджетні кошти, використовувались лише для термінових випадків (для соціальних хворих), бинтів вистачало на 2-3 людини на місяць, в більшості випадків медичні засоби придбавались хворими. Підтвердила наявність палати підвищеного комфорту №1, про плату за перебування в цій палаті їй не відомо. Підтвердила, що медичні сестри продавали бинти з аптеки ФОП [PERSON] в нічний час та в неробочий, коли аптека була зачинена. Зазначені медичні засоби зберігались у шафі разом з бюджетними препаратами, але на різних полицях. Інформацію щодо продажу медзасобів медсестри фіксували у зошиті. Знає, що [PERSON] відмовлявся асистувати [PERSON], не давав йому медичний дриль, який придбав за свої кошти. Свідок [PERSON] (працював медсестрою в травматологічному відділенні (зараз- хірургічне) «Хмільницькій ЦРЛ» з 1991 р.) зазначив, що обставини, викладені у статті, є неправдивими. [PERSON] видавала з аптеки бинти медсестрам, кошти за які потім повертались їй, підтверджує, що був зошит, в якому медсестри фіксували, які засоби продавались. Бюджетні медичні засоби не продавались, ціна на медичні засоби в аптеці ФОП [PERSON] не відрізнялась від аптеки на першому поверсі лікарні. За певний період про лікарню не може нічого пояснити, оскільки перебував в АТО. На а.с. 106-110 копія (витяг) з зошиту, в якому медсестри фіксували продаж медичних засобів, які брали в ФОП [PERSON], що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Згідно наказу №55 КУ «Хмільницька ЦРЛ» від 11.02.2015 р. [PERSON] оголошено догану, а ФОП [PERSON] звернуто увагу на недопустимість втручання в лікувальний процес у відділеннях. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] стало те, що хворому двічі було відмінено призначене оперативне лікування через наявність боргу у хворого за придбані розхідні матеріали на операцію у торговому закладі ФОП [PERSON] (а.с. 104) Зазначений наказ підтверджує наявність домовленостей між [PERSON] та ФОП [PERSON] На а.с. 98-99- посадова інструкція лікаря-ортопеда-травматолога травматологічного відділення ([PERSON]С.), згідно якої основним завданням лікаря-ортопеда-травматолога є керівництво діяльністю всього персоналу відділення з метою належної постановки лікувально-профілактичної роботи та діагностичного процесу у відділенні (п.2.1.); лікар-ортопед-травматолог співпрацює з лікарями травматологічного відділення та медсестрами (п. 7.1). З листа Департаменту охорони здоровя Вінницької обласної державної адміністрації №09-3500 від 28.08.2017 р. вбачається, що у травматологічному відділенні КУ «Хмільницька ЦРЛ» склалась нездорова атмосфера, втрачена взаємоповага між лікарями. Лікарі відмовлялись від співпраці, навіть від сумісної участі в операціях, лікар [PERSON], на якого були покладені обовязки відповідального за роботу відділу, не знайшов консенсусу з колегами та не зумів налагодити належну роботу у відділенні. (а.с. 67-68) В судовому засіданні позивач [PERSON] визнав, що відмовлявся асистувати лікарю [PERSON]М при проведенні операцій. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили те, що лікар [PERSON] відмовлявся асистувати лікарю [PERSON], а також те, що [PERSON] не давав медичний дриль лікарю [PERSON] Згідно ст. 42 ч.1 п. 3 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень субєктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб. На а.с. 36-37- копія звернення [PERSON] на адресу головного редактора газети «33 канал», яке дослівно відтворено в статтю «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або Як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим» від 12.10.2016 р. В статті «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або Як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим» чітко зазначено, звідки надійшла інформація, а саме: «Зі слів лікаря [PERSON]», «ділиться наболілим колективу [PERSON]». Судом встановлено, що в газеті «33 канал» №20 від 10.05.2017 р. опубліковано спростування публікації «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або Як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим» від 12.10.2016 р. (а.с. 35) у виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2017 р. (справа № 127/24002/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Редакції газети «33 канал» про захист честі і гідності та ділової репутації). Після опублікування спростування рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 27.09.2017 р. скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2017 р., в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Редакції газети «33 канал» про захист честі і гідності та ділової репутації відмовлено. (а.с. 41-44) Лист КУ «Хмільнцька ЦРЛ» №01-16-02/285 від 26.02.2018 р. (а.с. 130) та лист КУ «Хмільницька ЦРЛ» № 01-16-03/446 від 21.03.2018 р. (а.с. 133), в яких відображена інформація про кількість отриманих бинтів травматологічним відділенням протягом 2015 р. та з січня по вересень 2016 р., не спростовують обставин, викладених в публікації з назвою «Торгує ліками у ЦРЛ заввідділенням, або як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим?». На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, оскільки стаття «Торгує ліками у ЦРЛ зав. відділенням, або як у райлікарні підпільно розливають бетадин і продають хворим?» є дослівним відтворенням звернення [PERSON], написана на основі його інтервю, факти викладені в ній, знайшли підтвердження зібраними у справі і дослідженими доказами (в тому числі показаннями свідків).

Outcome: dismissed