Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його мати [PERSON] померла [INFO]. Ще за життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини з"ясувалося, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок допущена описка в імені матері та вказано "[PERSON]", а правильно має бути "[PERSON]". Вказана помилка не дає йому змоги реалізувати своє право на спадщину, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Представник заявника по довіреності [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Великовільшаницька сільська рада Золочівського району Львівської області, в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, вимоги заяви не заперечили. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON],вказаний факт встановлений рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 09.07.2018 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] В свідоцтві на право власності на житловий будинок видане Золочівським МБТІ 25.03.1993 року зазначено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 роз'яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявнику можливість реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved