Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до Ожидівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем даного майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача Ожидівської сільської ради Буського району в підготовче судове засідання не з`явився, направив лист з проханням справу слухати у його відсутності, заперечень щодо позову не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.1951 року, убачається, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] . З свідоцтва про народження позивача убачається, що він споріднений з померлою [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.01.2019 року, підтверджено, що мати позивача [PERSON] , померла [INFO] . В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] .Родинний зв"язок підтверджено свідоцтвом про народження, що вважається належним доказом. З представленої довідки Ожидівської сільської ради від 11.06.2019 року № 743 убачається, що житловий будинок 1979 року забудови, що знаходиться в [ADDRESS] . Інших спадкоємців немає. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за законом після смерті своєї матері. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В підтвердження наявності спадкового майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS] , в розпорядження суду надано технічний паспорт від 26.06.2019 року та довідку Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області від 11.06.2019 року № 743, що є належним доказом у справі. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Таким чином визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved