Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на успадковане домоволодіння, що знаходяться в с. Підгіря, по вул. Поповича, 25. Свої вимоги мотивує тим, що 12.01.2016 року в с.Підгіря Богородчанського району Івано-Франківської області помер [PERSON] її та відповідача батько, якому при житті належав житловий будинок з господарськими спорудами за вказаною адресою. Вона є спадкоємцем першої черги за законом і виявила намір прийняти спадщину. Її рідний брат відповідач [PERSON] приймати спадщину не забажав. Свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Поповича, 25 батько при житті не виробив. Тому, в даний час, через відсутність правовстановлюючих документів, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право власності на належне їй спадкове майно не може, і постановою державного нотаріуса від 18.08.2016 року їй з цих причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з викладених підстав. Пояснила, що домоволодіння по вул. Поповича, 25 в с.Підгіря було побудоване її батьками в 1980 році. Станом на квітень 1991 року господарство відносилось до типу колгоспного двору, головою якого був батько, а членами двору мати [PERSON], вона, брат [PERSON] та її донька [PERSON]. Однак брат вибув з господарства і наміру оформляти права на частку у ньому немає, дочка також вийшла заміж, живе окремо і не вважає себе співвласником цього домоволодіння. За наведених у заяві причин не може отримати свідоцтва про право власності у нотаріальній конторі, тому у інший спосіб, крім звернення до суду, не може захистити своє право. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав. Вказав, що являється рідним братом позивачки і за обопільною згодою на спадкове майно не претендує, не заперечує, щоб право власності домоволодіння в цілому було визнано за [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву у якій вказала, що на частку у будинку після смерті діда не претендує, членом колгоспного двору себе не вважає, і не заперечує, щоб право власності в цілому на домоволодіння було визнано за її матірю [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 12.01.2016 року. В установленому законом порядку позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Богородчанського нотаріального округу з приводу оформлення спадкових прав. Право на спадкування нотаріусом перевірено, на частину успадкованого майна видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем належно за життя не були оформлені, свідоцтво про право власності нотаріальній конторі отримати не може і постановою нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори від 18.08.2016 року їй у цьому відмовлено. Судом встановлено, що спадкодавець за життя був належним власником домоволодіння по вул. Поповича, 25 в с.Підгіря, що підтверджується даними погосподарських книг та інформацією сільської ради. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», домоволодіння по вул. Поповича, 25 в с.Підгір"я Богородчанського району Івано-Франківської області складається з житлового будинку, трьох сараїв, вбиральні, криниці, воріт та огорожі. (а.с.14). Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав, ухвалює рішеня про задоволення позову. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1274 ЦК України,

Outcome: approved