Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Виклад позиції позивача. [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями на спадкове майно є доньки померлого, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та мати померлого [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] , про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини . [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину та подали до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини. Наразі у позивачів виникла необхідність одержати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на житловий будинок. 13.12.2017 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до нотаріальної контори , за місцем відкриття спадщини із заявами про видачу нам свідоцтв про право на спадщину на майно, однак приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 491/02-31, № 492/02-31, а саме: видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом є неможливість виділити частку в житловому будинку, який є власністю колгоспного двору, оскільки спадщина на власність колгоспного двору відкривається після смерті останнього члена колгоспного двору. Станом на час видачі Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, 21.10.1991 року в будинку був зареєстрований лише батько [PERSON] . Такі обставини й стали підставою для позивачів звернутися до суду з даною заявою. Виклад позиції відповідача. Відповідач Брацлавська селищна рада Немирівського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 29.03.2021 року до суду не подала. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. До початку судового засідання від них надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача Брацлавської селищної ради у судове засідання не з"явився, надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність представника з визнанням позову. Позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 29.03.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.04.2021 року на 08.45 год. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивачів [PERSON] , [PERSON] , представника відповідача Брацлавської селищної ради враховуючи, при цьому, що відповідач заявив про повне визнання позову подавши відповідну заяву. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у підготовчому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Свідоцтвом про народження, про шлюб, підтверджуються родинні стосунки позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зі спадкодавцем (а.с. 8,9). Копіями паспортів засвідчуються особи позивачів [PERSON] , [PERSON] (а.с.6,11-12) Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2017 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується наявність спадкоємців на спадкове майно із зазначенням їх частки у спадщині (а.с.17,18). Згідно свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок від 21.10.1991 року підтверджується, що станом на момент його видачі у будинку був зареєстрований [PERSON] та був головою колгоспного типу двору, то відповідно і кожному спадкоємцю належить певна частка житлового будинку даного колгоспного типу двору, яка відповідає розміру їх часток у праві власності (а.с.22). Згідно довідки № 359 від 07.09.2020 року виданої Виконавчим комітетом Вишковецької сільської ради вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємцями на спадщину є його доньки [PERSON] , [PERSON] (а.с.21), Доказом належності будинку за адресою [ADDRESS] [PERSON] свідчить технічний паспорт на житловий будинок( а.с.23-26) Постановами приватного нотаріуса Немирівського нотаріального округу Люлько Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно з якими нотаріус зазначає про неможливість виділу частки у житловому будинку, так як будинок є власністю колгоспного двору і в такому разі право на спадщину відкривається після смерті останнього члена колгоспного двору (а.с.19,20). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.120 ч.1 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ч.2 ЦК УРСР). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.п.«г» своєї постанови №20, за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Висновки суду Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві особистої власності житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Оскільки право позивачів на оформлення спадкових прав на нерухоме майно померлого батька [PERSON] порушено, а питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування.

Outcome: approved