Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

09.06.2006 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому юридична особа змінила назву на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26059.20 грн. Сваої вимоги обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 09.06.2006 року був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній зобовязався вчасно повернути суму кредиту, а також інших сум згідно з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач [PERSON], незважаючи на це, порушив його, оскільки своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на 31.10.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 26059.20 грн., яка складається з: -заборгованості за кредитом у сумі -5466.39 грн.; -заборгованості за процентами у сумі 18875.71 грн.; -штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1217.10 грн. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився,суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання 13.01.2014 року та 04.02.2014 року не з"явилася, судом належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між Банком та відповідачем 09.06.2006 року був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії універсальної кредитної картки (04.08 року), а останній зобов»язався вчасно повернути суму кредиту, а також інших сум згідно Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно заяви позичальника [PERSON] ознайомилася та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифів банку, які були надані їй у письмовій формі і своїм підписом підтвердила повну інформацію про умови кредитування ПриватБанку. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору 09.06.2006 року, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, строк дії універсальної кредитної картки 04.08 рік. В свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діяв до 2013 року. Також з матеріалів справи слідує, що позичальник свої зобовязання не виконав, у зв'язку з цим станом на 31.10.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 26059.20 грн., яка складається з: -заборгованості за кредитом у сумі -5466.39 грн.; -заборгованості за процентами у сумі 18875.71 грн.; -штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1217.10 грн. (процентна складова). Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення в сумі 260,59 грн.

Outcome: approved