Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

17.12.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 9,22 га, яка розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та житловий будинок під [ADDRESS]. При житті, на випадок своєї смерті, [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є вона - його донька, та дружина померлого - [PERSON]. Вона вступила у фактичне управління та володіння спадковим будинком, будучи зареєстрованою та проживаючи в ньому. Однак, звернувшись до нотаріальної контори, з заявою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, отримала відмову, у зв'язку із тим, що раніше подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадкового майна. Тому, просить суд в порядку спадкування за законом першої черги, визнати за нею право власності на житловий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги збільшила, просила суд встановити факт фактичного прийняття нею спадщини після смерті батька. Відповідач до суду не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 9,22 га, яка розташована на території [ADDRESS]. Земельна ділянка площею 9,22 га, яка розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], а житловий будинок під [ADDRESS] - на підставі Свідоцтва про право власності від 26.10.1989 року, виданого Хмелівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області за № 86 від 17.03.1988 року. Також з архівної довідки за № 214 від 21.11.2018 року вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за архівними даними реєстрованих книг Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" Смолінська дільниця, станом до 01.01.2013 року належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.10.1989 року, виданого Хмелівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області за № 86 від 17.03.1988 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є донькою померлого [PERSON], тобто є спадкоємцем померлого за законом першої черги, згідно ст. 1261 ЦК УКраїни. З довідки, виданої Хмелівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 12.11.2018 року за № 1113 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі за № 20, особовий рахунок [NUMBER], за померлим [INFO] [PERSON] числився житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS]. [PERSON] проживав та був зареєстрований у зазначеному будинку з 28 березня 1979 року по день смерті - [INFO]. На день смерті спадкодавця у вказаному будинку була зареєстрована та проживала дочка - [PERSON] з 02 липня 1991 року по даний час. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, за відомостями Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.07.1991 року по теперішній час. Довідка видана станом на 09.11.2018 рік. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( 1963 року, що дів на момент виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно частини 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Позивач в справі на момент смерті спадкодавця, в силу ст. 549 ЦК України ( 1963 року), фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння спадковим майном та розпорядилася ним, що матеріалів справи. Зі спадкової справи за №93, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого - [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 9,22 га, яка розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. В свою чергу донька померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви з відмовою від належної їм по закону частини спадкового майна. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, [PERSON] отримала свідоцтво у зв'язку з її відмовою від належної їй по закону частини спадкового майна. Відповідно до 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216, 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком, тобто, фатично прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини та до даного часу проживає в спадковому будинку, відповідач не заперечує проти задоволення даного позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved