overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 12.07.2007 року, у буд №2 по вул. Набережній в с. Михайло-Ганнівка Конотопського району Сумської області. На обгрунтування вимог зазначає, що 12.07.2007 року померла [PERSON], яка залишила заповіт на його імя. Спадкоємців за законом, які б мали право на обов"язкову частку у спадщині, немає. [PERSON] з 2000 року і по день смерті постійно проживала разом з ним по вул. Набережній, 2 в с. Михайло-Ганнівка Конотопського району Сумської області, хоча була зареєстрована в [INFO]. Отже, в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України він прийняв спадщину. Проте, звернувшись до нотконтори для оформлення спадщини отримав відмову з посиланням на реєстрацію спадкодавця за іншою адресою і відсутності документального підтвердження спільного проживання. Заяви про прийняття спадщини протягом шести місяці до нотконтори не подавав, оскільки вважав, що прийняв спадщину. Дана обставина і стала підставою для звернення до суду. [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує (а.с.14). Заінтересовані особи: Виконавчий комітет Михайло-Ганнівської сільської ради та Конотопська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту у представлених поясненнях просять розглядати справу без їх представників, задоволенню вимог не заперечують (а.с.13,15). Таке визнання вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не заінтересованих). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вимог, оскільки вони безумовно визнані та підтверджені зібраними по справі доказами. Так, встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.256 ЦПК України. Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини. За приписом ст.1222 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт проживання спадкоємця за заповітом [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої 12.07.2007 року, повністю доводиться належними доказами (а.с.3-9), а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], була його двоюродною бабою по лінії батька [PERSON]. На обгрунтування вимог у заяві зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Крім нього інших спадкоємців немає. У [PERSON] була донька [PERSON], яка також померла. Факт родинних відносин з останньою встановлений за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 05.12.2008 року, на підставі чого він отримав спадщину після смерті [PERSON] При звернення до нотконтори вияснилось, що заявник не може довести документально родинні відносини з [PERSON], оскільки у його свідоцтві батьком записаний [PERSON]. Батьком останнього є [PERSON] рідною сестрою якого є [PERSON]. Батьком обох був [PERSON]. Проте в архівній довідці ім"я [PERSON] вказане як [PERSON]. Саме ця розбіжність викликала сумнів у родинних відносинах та стала перешкодою в оформленні спадщини після смерті [PERSON], що і обумовило звернення до суду з даною заявою. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Заінтересована особа П»ята Севастопольська державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи без їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.256 ЦПК України, у тому числі й встановлення факту родинних відносин - ч.1, п. 1 даної статті. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], була двоюродною бабою [PERSON] по лінії батька [PERSON] підтверджується зібраними по справі доказами, як то свідоцтвами про народження та смерть, архівними довідками, рішенням Конотопського міськрайонного суду від 05.12.2008 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом тощо (а.с.4,5,8,9,10,12,13,20,23), і ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що розбіжність у документах, що підтверджують споріднення вказаних осіб, за відсутності оригиналів, позбавляє його можливості нотаріального оформлення спадщини. Так, в Архівному витягу №Мз-1655 від 18.01.2017 року (запис про народження №17) мати заявника зазначена, як [PERSON]... замість [PERSON], а в графі відомості про батьків матір"ю вказана [PERSON]... замість [PERSON] (баба заявника). Позасудовим порядком даний факт підтвердити не можливо, що і стало підставою звернення до суду. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без нього, вимоги підтримує. Заінтересовані особи: - Бочечківська сільська рада Конотопського району просить розглядати справу за відсутності їх представників, задоволенню вимог не заперечують. - Конотопська міська державна нотаріальна правом подати письмові пояснення не скористалась, у судове засідання представник не прибув, що не перешкоджає винесенню рішення. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.256 ЦПК України, зокрема й встановлення факту родинних відносин - ч.1, п. 1 вказаної статті. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], доводиться Архівним витягом, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, свідоцтвами про смерть, довідкою сільської ради тощо (а.с.6-11)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO], був його батьком. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що розбіжність у написанні прізвищ батька «[PERSON]», а його - "[PERSON]" викликає сумнів у родинних відносинах та перешкоджає оформленню спадщини за нульовою ставкою необхідних платежів. Іншим шляхом встановити цей факт неможливо, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без нього, вимоги підтримує. Заінтересовані особи Конотопська міська рада, приватний нотаріус Романенко О.М. також просять розглядати справу за їх відсутності, задоволенню вимог не заперечують. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.315 ЦПК України, зокрема й встановлення факту родинних відносин - ч.1, п. 1 вказаної статті. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] доводиться свідоцтвом про народження заявника за яким прізвище останнього та його батька на російській мові "[PERSON]", при цьому ім"я та по батькові збігаються з визначеними у свідоцтві про смерть спадкодавця (а.с.2,6). Крім того, згідно заповіту [PERSON] заповідав все належне йому майно [PERSON] (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій прохав визнати його батька [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], недієздатним та встановити над ним опіку. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково. Внаслідок отриманої в 1995 році травми голови [PERSON] став страждати на хронічний психічний розлад, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він не може самостійно доглядати за собою, обговорювати та вирішувати елементарні проблеми та інше. Тому, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. З метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів [PERSON] заявник просив встановити опіку над ним і призначити його над [PERSON] опікуном, так як внаслідок психічного стану здоров'я батько не може самостійно здійснювати свої права. В судовому засідання заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради в судовому засіданні не заперечувала проти заяви [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. ст. 39, 40, 60 ЦК України. Відповідно до ст. 39 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. В силу ст. 40 ЦК України- фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Факт хронічного психічного розладу [PERSON] підтверджується висновком амбулаторної судово- психіатричної експертизи - акт № 149 від 27 серпня 2014 року, в якому зазначено, що [PERSON] виявляє "Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ)» F 07.82 (МКХ-10) і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, такий стан для нього є постійним, тому він потребує призначення опіки (а. с. 19-21). Згідно з поданням органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради від 28 серпня 2014 року Недригайлівська селищна рада вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] в разі визнання його недієздатним (а. с. 23 ). Визнання [PERSON] недієздатним потрібно заявнику для призначення над ним опіки і має для нього юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним, встановити опіку та призначити його опікуном. На обгрунтування вимог зазначив, що брат [PERSON] з дитинства страждає психічним захворюванням внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує встановлення опіки і призначення опікуна. Підтвердив бажання бути опікуном. Адвокат Прокоп»єва М.А. підтримала вимоги, фактично пославшись на обставини викладені вище. Представник Опікунської ради Конотопського міськвиконкому та Управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Шешеня Л.В. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, задоволенню вимог не заперечує. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріалами справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. За приписом ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно заключення судово-психіатричної експертизи [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості (імбецильність) внаслідок хвороби Дауна, в результаті чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.34-36). Отже, [PERSON] слід визнати недієздатним та, відповідно до ст. 60 ЦК України, встановити над ним опіку і призначити опікуна. У поданні органу опіки та піклування пропонується призначити опікуном над недієздатним [PERSON] [PERSON] (а.с.26). Суд погоджується з представленою кандидатурою, оскільки та за своїм матеріальним становищем та станом здоров"я може здійснювати опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 08.02.1986 року у відділі РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, УРСР, актовий запис - 274. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім"ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.02.1986 року у відділі РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, УССР, актовий запис - 274, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23.08.2013 року у Новенській селищній раді Кіровоградського району міста Кіровограда, актовий запис № 55. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім"ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2013 року у Новенській селищній раді Кіровоградського району міста Кіровограда, актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім"ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 11 серпня 2007 році у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 509, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позові зазначає, що 11.01.2011р. на підставі договору купівлі-продажу придбав ? частину житлового будинку [ADDRESS] . Проте, в даному будинку залишилось зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON], яка фактично не проживає в ньому, будь-якої домовленості з відповідачем не було. На теперішній час позивач не бажає щоб у його будинку була прописана ( зареєстрована) відповідач [PERSON]. Самостійно виписати [PERSON] позивач не може, в зв'язку з чим звернувся до Чернігівського райсуду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позові просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, до суду повернулося повідомлення з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає ( а.с.22). Згідно вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач [PERSON] викликалася до суду через оголошення у пресі (а.с.26), але до судового засідання не з"явилася, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу без її участі , на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи: копію договору купівлі-продажу (а.с.5-6); витяг з Державного реєстру правочинів ( а.с.7), копію технічного паспорту ( а.с.9-11), копію домової книги ( а.с.12-14), довідку про склад сім'ї (а.с.15), інші матеріали, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі , з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою в його домоволодінні. На даний час відповідач не проживає в будинку позивача. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку . На підставі викладеного,

Outcome: approved