Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 17.03.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її вихованні та утриманні. Причиною звернення до суду послужило те, що вона працює, однак її доходів на утримання дочки не вистачає, підсобного господарства немає і не в змозі в повному обсязі забезпечувати сама всім необхідним їхню дитину, у зв»язку з цим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач працює по тимчасових заробітках з чого має доходи, але на утримання дитини не дає матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно через оголошення у пресі у встановленому законом порядку, яке розміщене в газеті "Галичина" за № 25 (5174 ) від 31.03.2016 року. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - [INFO]. Позивач працює, отримує заробітну плату, однак вона самостійно займається вихованням дочки та намагається здійснювати її повне матеріальне забезпечення, її доходів на це не вистачає, у зв"язку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має доходи, однак відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дочки. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він є фізично здоровою людиною, може працювати та в змозі утримувати дочку в розмірі достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та

Outcome: partial