Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

08 серпня 2014 року [PERSON]( далі позивач) звернувся до суду з позовом до Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на дві земельні ділянки. Позов обґрунтував тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, в обсяг якої входять дві земельні ділянки, які померлий [PERSON] набув на підставі рішення 3 сесії 24-го скликання Дмитрівської селищної ради від 17 жовтня 2002 року та отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 034519, але вказаний Державний акт не був зареєстрований у відділі Держкомзему Бахмацького району Чернігівської області та не внесений в книгу записів державних актів на право приватної власності на землю. Позивач є спадкоємцем після померлого, у зв'язку із чим він звернувся до Бахмацької районної державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в оформленні права власності на дві земельну ділянки, так як, відсутній правовстановлюючий документ на вказані земельні ділянки, тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Дмитрівської селищної ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) [PERSON] помер [INFO]. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.11-12) підтверджується, що позивач є онуком померлого [PERSON] Відповідно до інформації Бахмацької районної державної нотаріальної контори та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита за заявою позивача. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №034519 (а.с.14) [PERSON] на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області від 17.10.2002 року ( а.с.27) було виділено дві земельні ділянки: розміром 0,15 га для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель та розміром 0,26 га для ведення селянського господарства, розташовані по [ADDRESS]. Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 01-25/954 від 05 лютого 2014 року (а.с.16) підтверджується вартість спірної земельної ділянки. Згідно листа відділу Держкомзему у Бахмацькому районі. Чернігівської області № 01-25/6463 від 18.12.2013 року Державний акт серії ІV-ЧН № 034519 не був зареєстрований у встановленому законом порядку ( а.с.26). Судом встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, лист Бахмацької державної нотаріальної контори № 1495/02-14 від 06.09.2014 року (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 1218, 1223 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності в порядку черговості за законом. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов'язки, які не входять до складу спадщини, проте право власності на земельну ділянку не входить до цього переліку. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, оскільки померлому [PERSON] були виділені земельні ділянки право власності на які підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув їх у власність, а позивач успадкував право власності на спірні земельні ділянки. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з викладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого [INFO] дідуся [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказані вище земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував Державний акт на право приватної власності на землю у відділі Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Спір про право власності на зазначені земельні ділянки підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо.

Outcome: approved