Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], якою просила визнати за нею в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Сторони у судове засідання не з"явилися. У порядку ст.158 ЦПК України представник позивачки та відповідач надали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач письмово ствердив про визнання позову. Дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2004 року. На підтвердження суду надано свідоцтво про одруження, видане за актовим записом №103 у Відділі РАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області (а.с.5). У період шлюбу сторони придбали житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований: [ADDRESS]. Покупцем у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу від 27 жовтня 2005 року виступав відповідач [PERSON] За ним посвідчене право власності на об"єкт нерухомості, вартістю 14624грн. за даними технічного паспорта (а.с.8-11). Відповідач заявленої вартості майна не оспорив. Позивачкою заявлені вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного спірного щодо поділу майна чоловіка і жінки, які проживали однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі. В силу ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту - ч.1 ст.61 СК України. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п.22 і 23 Постанови ПВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання й та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2 і 3 ст.325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, тощо. За п.25 вказаної постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.ч.4,5 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спірний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, між яким відсутні будь-які попередні домовленості про визначення розміру їх часток у праві спільної сумісної власності, тому розмір частки кожного з них при розподілі спільного майна становить по 1/2 частині. Сторони не дійшли згоди на поділ майна позасудовим порядком. За встановлених обставин, позовні вимоги щодо визнання права власності за позивачкою на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, у порядку поділу спільного майна подружжя, підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати, понесені позивачкою в сумі 243,60грн. - судовий збір, суд компенсує за рахунок відповідача (а.с.1).

Outcome: approved