Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

17.08.2021 року заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просила оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кикова Новоград-Волинського району Житомирської області, померлим. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] є її рідним братом. 21.02.2014 року [PERSON] рішенням суду визнано недієздатним та призначено її опікуном над братом. З 14.09.2014 року по 23.06.2017 року недієздатний [PERSON] перебував у КУ "Хорошівський психоневрологічний інтернат", з якого 24.06.2017 року [PERSON] зник. 10.12.2018 року рішенням суду її брата [PERSON] визнано безвісті відсутнім з 24.06.2017 року. З моменту зникнення до сьогодні її брат [PERSON] не з"явився по місцю проживання, ніяких відомостей про його місцеперебування їй не надходило. Вона звернулася до відділу поліції про надання інформації щодо перебування [PERSON] у розшуку. Із відповіді поліції слідує, що [PERSON] розшукується як безвісно зниклий. Оголошення її брата [PERSON] померлим їй необхідно для для оформлення її спадкових прав після смерті батьків, а тому вона звернулася до суду з даною заявою. 19.08.2021 року провадження у справі відкрито у порядку окремого провадження, закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання про виклик у судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, які просила задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, кожен окремо, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши заявника, з"ясувавши обставини на які вона посилається як на підставу заявлених вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, опитавши свідків, суд приходить до висновку про задоволення заяви на підставі наступного. Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Правовідносини з приводу оголошення особи померлою регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, згідно ст.47 ЦК України. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місцем перебування якої невідомо. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісті у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи Встановлено, що 03.12.2013 року рішенням Житомирського району Житомирської області у справі № 278/3767/13-ц [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним (а.с.10). 21.02.2014 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/540/14-ц призначено рідну сестру - [PERSON] , [INFO] , опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] (а.с.11). 10.12.2018 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/4390/18 визнано безвісті відсутнім [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Із відповіді Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області слідує, що станом на 09.08.2021 року [PERSON] , [INFO] , розшуковується як безвісно зниклий (а.с.13). Опитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтвердили відсутність [PERSON] , [INFO] , за місцем його постійного проживання більше як трьох років. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить, у тому числі, з наступного. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення, що судам необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті; днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Беручи до уваги вище викладене, суд, аналізуючи підстави, які обумовили звернення до суду, вважає, що в судовому засідання встановлено обставини, з якими закон пов`язує оголошення [PERSON] , померлим та заявником надано, на підтвердження даних обставин, належні та достатні докази вважати ймовірності його смерті, у тому числі, вважати його померлим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки, як випливає в наведеного вище, у місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Відтак, у силу ч. 2 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішення про оголошення [PERSON] померлим підлягає направленню відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна [PERSON] .

Outcome: approved