Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

25 лютого 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської обласьті, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, визнання права власності на спадкове майно. В заяві зазначає, що 07.01.2013 року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №308965, виданого виконкомом Куликівської сільською радою, Радехівського району, Львівської області. За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON], склавши заповіт, який було посвідчено 22.10.2008 року, виконкомом Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №23. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] становить земельна ділянка площею 0,0980 га, кадастровий номер 4623981900:04:000:0026, та площею 1,8597 га, кадастровий номер 4623981900:06:000:0878, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області, які належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №071925 виданого 02.04.2001 року, яке фактично вона прийняла у спадок [PERSON]. 25.08.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №363624, виданого виконкомом Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області. За життя [PERSON] розпорядження своїм майном склавши заповіт, який було посвідчено 20.05.2014 року, виконкомом Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №12, згідно якого вона заповіла [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] становить земельна ділянка площею 0,3957 га, кадастровий номер 4623981900:04:000:0025, та площею 2,9720 га, кадастровий номер 4623981900:06:000:0877, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області, які належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №071926 виданого 02.04.2001 року. Фактично прийнявши спадщину як спадкоємець та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, заявник звернувся до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право власності на земельні ділянки, допущених в них помилок, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Станом на сьогоднішній день заявник вимушений звернутися в суд з даним позовом через наступні причини. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки, однак зареєструвати на померлу людину державний акт не можливо, як і не можливо видати державний акт не його власнику. Також зазначає, що із прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого державні акти відмінені, тобто з 01.01.2013 року унеможливлюється видача їх дублікатів. Відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів, та допущених в них помилок унеможливлює реалізацію майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку. Враховуюче те, що заявник, як спадкоємець, не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, у зв'язку з відсутністю Державного акту на право власності на земельні ділянки, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Просить 1. Визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,0980 га, кадастровий номер 4623981900:04:000:0026, та площею 1,8597 га, кадастровий номер 4623981900:06:000:0878, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла 07.01.2013 року. 2. Визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,3957 га, кадастровий номер 4623981900:04:000:0025, та площею 2,9720 га, кадастровий номер 4623981900:06:000:0877, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла 25.08.2014 року. 6.04.2016 року заявник надіслав на адресу суду уточнення до позовної заяви в яких зазначив, що з метою встановлення свого права на отримання спадкового майна після смерті [PERSON] його баби та [PERSON], його матері необхідно встановити юридичний факт. Зокрема, у свідоцтві про народження заявника вбачається, що його мамою є [PERSON], однак в свідоцтві про смерть зазначено як [PERSON], у зв'язку з відсутностю свідоцтва про одруження його баби неможливо встановити і родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], як мати і дочка. Тому необхідно встановити юридичний факт, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], та його рідною мамою, оскільки в державному акті на землю серії І-ЛВ №071926 виданого 02.04.2001 року на ім»я «Федорова Степанія Петрівна», так як в дійсності її прізвище, ім'я, по-батькові «Федорова Стефанія», а від так необхідно встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа. Просить встановити юридичний факт про те, що [PERSON], яка померла 25.08.2014 року є матір»ю [PERSON] та рідною дочкою [PERSON]. Встановити факт належності його покійній матері «Федоровій Стефанії», померлої 25.08.2014 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №071926 виданого 2.04.2001 року, виданого на ім»я «Федорова Степанія Петрівна». В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, так як вони викладені у заяві. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, просять позов задовольнити (а.с.34). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позову не заперечила. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали покази, що [PERSON] була бабусею позивача, а [PERSON] матірю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220,1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що 7.01.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №308965, виданого виконкомом Куликівської сільською радою, Радехівського району, Львівської області. (а.с.11). За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON], склавши заповіт, який було посвідчено 12.05.20014 року, виконкомом Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №12. (а.с.12). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] становить земельна ділянка площею 0,0980 га, кадастровий номер 4623981900:04:000:0026, та площею 1,8597 га, кадастровий номер 4623981900:06:000:0878, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області, які належали спадкодавцю, згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с. 17,18). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №071925 від 2.04.2001 року вбачається, що такий виданий [PERSON] на земельну ділянку площею1,9576, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Куликівської сільської ради, Радехівського району Львівської області (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серії П-АП №297693 від 13.01.1977 року, [PERSON], народилася 22 червня 1937 року, матірю є [PERSON] (а.с.32). Згідно з свідоцтва про народження, серії ІІ-НМ №218597 від 9.10.1969 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). 25.08.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №363624, виданого виконкомом Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області (а.с.13) За життя [PERSON] розпорядження своїм майном склавши заповіт, який було посвідчено 20.05.2014 року, виконкомом Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №12, згідно якого вона заповіла [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.12) Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] становить земельна ділянка площею 0,3957 га, кадастровий номер 4623981900:04:000:0025, та площею 2,9720 га, кадастровий номер 4623981900:06:000:0877, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області, згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с. 15,16). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №071926 виданого 02.04.2001 року вбачається, що [PERSON] видано земельну ділянку площею 3,3677, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Куликівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області (а.с.7). Згідно довідки виданою виконкомом Куликівської сільської ради вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.14) Вказане свідчить про те, що у Державному акті була допущена помилка в зазначені імені та по батькові, що підтверджується копією свідоцтва смерть та показами свідків. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом безспірно встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 071926, виданого 2.04.2001 року, який виданий на ім»я [PERSON], належать [PERSON]. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те. що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved