Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

15 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її свекор [PERSON], який на момент смерті проживав та був зареєстрований разом із дружиною [PERSON] За життя померлий [PERSON] був головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] та залишив заповіт на ім'я свого сина [PERSON] [PERSON] померла [INFO]. На момент смерті проживала та була зареєстрована разом із сином [PERSON] та невісткою [PERSON] [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] На день смерті проживав та був зареєстрований разом зі своєю дружиною [PERSON] За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] В складі спадщини [PERSON] є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, і той завів спадкову справу. Інших спадкоємців у померлого [PERSON] немає. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] (житловий будинок літ. А-1, а-1 загальною площею 69,4 кв.м, житлова площа 28,2 кв.м, погріб літ. Г-1, сарай літ. Б-1, б-1, б1-1). 15 грудня 2017 року автоматизованим авторозподілом не вдалося визначити суддю для розгляду заяви через відсутність в Куликівському районному суді Чернігівської області суддів для розподілу справи. У лютому 2018 року у зв'язку із тимчасовим переведенням судді Усенко Л.М. на роботу на посаду судді Куликівського районного суду Чернігівської області було проведено повторний авторозподіл справи та передано заяву на розгляд судді Усенко Л.М. Ухвалою судді від 22 лютого 2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності з 15.12.2017, справи у судах першої інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява, у якій вона повністю підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, Куликівською селищною радою надано суду заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі та розгляд справу без участі представника селищної ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В.О. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та копію спадкової справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді садибного (індивідуального) будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Секретарем С-Дівицької сільської ради 05 січня 2006 року посвідчено заповіт [PERSON], яким останній все своє майно заповів своєму сину [PERSON] (а.с.17). З довідок виконкому Куликівської селищної ради № 2 від 30.11.2017 р. та № 196 від 16.03.2018р. вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] до дня своєї смерті проживав разом із дружиною [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 14, 81). Відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с. 11) та померла [INFO] (а.с. 7). З довідок виконкому Куликівської селищної ради № 4 від 30.11.2017 р. та № 197 від 16.03.2018 р. вбачається, що померла [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] (а.с. 12, 80). [PERSON] був сином померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). З довідок виконкому Куликівської селищної ради № 3 від 30.11.2017 р. та № 195 від 16.03.2018 р. вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до дня своєї смерті разом з дружиною [PERSON] (а.с. 13, 79). [PERSON] була дружиною померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). 21 січня 2016 року секретарем С-Дівицької сільської ради посвідчено заповіт [PERSON], яким останній все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] (а.с.18). Із архівної довідки Архівного сектору Куликівської районної державної адміністрації від 23 березня 2018 року № Б-47 вбачається, що [PERSON] 29 жовтня 1963 року рішенням правління колгоспу «2-га П'ятирічка» виділено земельну ділянку розміром 0,25 га (а.с. 77). Довідкою виконкому С-Дівицької сільської ради від 03.06.2008 року № 139 підтверджується, що [PERSON] був власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 76) За відомостями домової книги № 1 будику [ADDRESS] у зазначеному будинку були зареєстровані [PERSON] (з 1972 року), [PERSON] (з 1996 року), [PERSON] (з 2010 року) та [PERSON] (з 2012 року) (а.с. 74-76). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1966 році (а.с. 21-23). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. За померлим [INFO] [PERSON] спадкова справа не заведена, але наявний чинний заповіт від 05.01.2006 року, про що свідчать інформаційні довідки зі спадкового реєстру (а.с. 43, 44). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на відсутність спадкової справи за померлим [INFO] [PERSON], визначений останнім за життя спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк спадщину після батька не прийняв. Разом з цим, як зазначено вище, на момент смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована і проживала дружина [PERSON], яка і прийняла спадщину померлого чоловіка через три місяці після неприйняття такої спадкоємцем за заповітом. [PERSON] за життя заповіту не залишила, про що свідчить довідка зі спадкового реєстру (а.с. 66). Син померлої [PERSON] за прийняттям спадщини своєчасно звернувся до нотаріуса. Останнім була заведена спадкова справа (а.с. 85-122), видано три свідоцтва про право на спадщину за законом, однак на спірний будинок таке свідоцтво не видавалось. Після смерті [PERSON] за заявою позивача [PERSON] також була заведена спадкова справи (а.с. 46-69) та видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. При цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] відмовлено зважаючи на те, що спадкодавець за життя не виконав дій, які були б спрямовані на набуття права власності на вищезгаданий будинок (не одержав правовстановлюючий документ на нього та відповідно не здійснив реєстрацію прав власності) (а.с. 16). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно положень ч. 1 ст. 31 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. За таких умов, враховуючи, що померлим [PERSON] до 05.08.1992 року було збудовано будинок за адресою: [ADDRESS], але він та його спадкоємці (крім позивача) за життя не отримали правовстановлюючого документу на нього, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved