Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в особі відділення №16 ПАТ «Міський Комерційний Банк» про стягнення суми банківського вкладу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 11.01.2014 року між [PERSON] та Відділенням №16 ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено Договір акційного строкового банківського вкладу №2630/16/152587 «Ваш Різдвяний», згідно якого позивач поклав на рахунок відповідача грошові кошти у вигляді депозитного вкладу в розмірі 18000 дол. США строком на 181 день. Оскільки після закінчення строку дії Договорів відповідач повернув лише частину депозитного вкладу, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути з ПАТ «Міський Комерційний Банк» на користь [PERSON] заборгованість з депозитного вкладу в розмірі 16999 дол. США та суму судовий витрат по справі. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Однак, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечили, та, просили таку розглянути за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч.1 ст.224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 11.01.2014 року між [PERSON] та Відділенням №16 ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено Договір акційного строкового банківського вкладу №2630/16/152587 «Ваш Різдвяний», згідно якого позивач поклав на рахунок відповідача грошові кошти у вигляді депозитного вкладу в розмірі 18000 дол. США строком на 181 день, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного Договору. Відповідно до ч.1,2 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Таким чином, в зобов'язанні, яке виникло між позивачем та відповідачем, згідно Договору акційного строкового банківського вкладу №2630/16/152587 «Ваш Різдвяний», кредитором є позивач, а боржником є відповідач, який зобов'язаний повернути кошти та відсотки за користування ними. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України. У відповідності до п.1.7 ст.1 ч.2 Договору акційного строкового банківського вкладу №2630/16/152587 «Ваш Різдвяний» повернення вкладу та нарахованих процентів Вкладнику здійснюється Банком шляхом видачі коштів готівкою через часу Банку або безготівкового перерахування на власний поточний рахунок Вкладника. З наявних в матеріалах справи копій листів №272 від 10.07.2014 року та №280 від 15.07.2014 року вбачається, що [PERSON], після закінчення терміну дії договору, неодноразово звертався до відповідача із вимогою про повернення депозитного вкладу. Судом встановлено, що за період з 14.07.2014 року по 23.07.2014 року [PERSON] було частково видано вкладені грошові кошти, у зв'язку з чим сума заборгованості відповідача становить 16999 дол. США. Отже, відповідач порушив зобов'язання в розумінні ст.610 ЦК України (порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Окрім того, судом встановлено, що позивач в обгрунтування своєї вимоги про відшкодування витрат на надання правової дороги в розмірі в розмірі 13000грн., в супереч Постанови КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» та ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не надано розрахунку щодо вартості таких послуг, а тому на думку суду сума витрат в розмірі 13000грн є необґрунтованою та завищеною. А тому суд, приходить до висновку, що ця вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 6500грн Враховуючи вище наведенні обставини, суд приходить до переконання, що з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] сума заборгованості та судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial