Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

10 березня 2021 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку, починаючи стягнення з 29.08.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Останній раз відповідач сплатив аліменти у травні 2017 року у розмірі 2017 року, та на даний час останній не виконує рішення суду. Таким чином, батько дитини самоусунувся від виховання дитини та не надає коштів на її утримання, лікування, навчання та відпочинок, у зв`язку з чим, порушуються права дитини. Враховуючи, що відповідач не працевлаштований, а у таких випадках законодавство передбачає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 4000 гривень щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про збільшення розміру аліментів. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 22 березня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 21 травня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що він бажає приймати участь у вихованні дитини та добровільно перераховує на адресу позивача грошові кошти на утримання доньки. Також він має повнолітню дитину, яка на даний час навчається у вищому учбовому закладі та на утримання якої він також надає грошові кошти. Крім того, відповідач на даний час не працевлаштований і не має доходу, а позивач жодним чином не обґрунтувала та не довела необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 4000 гривень. Враховуючи наведене, відповідач просив задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1197,50 гривень, що становить 50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, зазначивши, що на даний час він не працевлаштований, має на утриманні ще одну дитину, яка навчається у вищому навчається у вищому навчальному закладі, а тому він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 4000 гривень, однак не заперечує щодо оплати аліментів на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1197,50 гривень. Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року\~ по цивільній справі № 202/31431/13-ц було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 серпня 2013 року і до повноліття дитини. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів, враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема й те, що на даний час відповідач не працевлаштований та перебуває на обліку в Дніпровській районній філії Дніпропетровського ОЦЗ з 20.05.2021 року. Враховуючи встановлені\~обставини,\~зокрема,\~й \~сімейне та\~матеріальне становище\~платника аліментів,\~заявлений позивачем\~розмір аліментів\~4000\~гривень, на думку суду, є завищеним і непосильним для відповідача. Таким чином, враховуючи позиції учасників, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, взаємний обов`язок батьків по утриманню, вважає справедливим та обґрунтованим змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, та встановити їх в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності із\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial