Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що 27.11.2012 року відповідачем було отримано від неї позику у розмірі 500000 російських рублів під 15% річних на строк до 27.12.2012 року, про що відповідачем було написано розписку. 12.12.2012 року [PERSON] отримав від [PERSON]грошові кошти в борг у розмірі 250000 російських рублів на строк до 27.12.2012 року під 15% річних. На сьогоднішній день відповідач борг не повернув. Просила стягнути з відповідача на її користь основну суму боргу з урахуванням 3 % річних та 15 % річних за користування коштами у розмірі 249201,07 гривень та судові витрати. Представником позивача було подано заяву про слухання справи у його відсутність та збільшення позовних вимог, де він просив стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 249201,07 грн., витрати пов'язані з розміщенням оголошення в газету про виклик до суду у розмірі 450 грн. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з"явився двічі, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Узгоджено з думкою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що 27.11.2012 року відповідач отримав від позивачки позику у розмірі 500000 російських рублів під 15% річних строком до 27.12.2012 року. Це підтверджується розпискою написаною [PERSON] власноруч від 27.11.2012 року. 12.12.2012 року відповідач отримав від позивачки позику у розмірі 250000 російських рублів під 15% річних строком до 27.12.2012 року. Це підтверджується розпискою написаною [PERSON] власноруч від 12.12.2012 року. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Станом на 02.04.2014 року борг відповідача перед позивачкою складає 249201,07 грн. з них: 237750 грн. - загальна сума по двох розписках, 1954,10 грн. та 488,52 грн. - 15% по двом розпискам, 9008,45 грн. - 3% річних на загальну суму боргу. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на наведене, суд має задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved