Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

03.03.2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що позивач є власником автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] . 14 вересня 2019 року о 16 годині 30 хвилин поблизу ЛЕП № 26 на автодорозі смт. Згурівка - с.Майське Згурівського району Київської області відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21011», номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не впевнися в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України. Постановою Згурівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2019 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмір 340,00 грн. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ремонтної калькуляції, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 186672,35 грн. Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно майнову шкоду в розмірі 186672,35 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ СК «Провідна». Згідно встановленого ліміту відповідальності страховика, СК «Провідна» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 94202,52 грн. Решта в розмірі 92469,83 грн має бути відшкодована відповідачем. Відповідач у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодовує. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 92469,83 грн та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, судові витрати покласти на відповідача. До відкриття провадження у справі представником позивача було зменшено позовні вимоги, шляхом виключення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 04.03.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Відповідачем [PERSON] до суду було подано відзив на позовну заяву. Не визнання позову відповідач обґрунтовував тим, що позивачу була проведена виплата страхового відшкодування в розмірі 94202,52 грн. Враховуючи франшизу, страхова сума повністю покрила матеріальну шкоду завдану позивачу. Ремонтна калькуляція, зроблена ТОВ «Автодім «Атлант-М» є підставою для загального ремонту автомобіля позивача, а не відновлювального ремонту після ДТП, що може значно перевищувати фактичні витрати на ремонт автомобіля, внаслідок ДТП. На фото, що долучені до матеріалів справи, візуально видно, що деякі деталі, що вказані в рахунку № С4376618-1 від 26.09.2019 року, не пошкоджені, а отже не потребували ремонту чи заміни. В матеріалах справи відсутня експертна оцінка вартості ремонту автомобіля, яка є обов`язковою для такої категорії справ, оскільки неможливо визначити дійсну вартість пошкоджень. Відсутні докази, що позивачем використовувались нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації. При відшкодуванні збитків має бути враховано зношеність майна, адже «Volkswagen PASSAT» в експлуатації з 2014 року. За даними електронної бази Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції [PERSON] , який складав ремонтну калькуляцію та рахунок, у базі значиться як експерт, але його свідоцтво закінчилось 30.09.2009 року. Тому рахунок, який був виданий ТОВ «Автодім Атлант-М», не може бути доказом на підтвердження вартості ремонту. Ухвалою суду від 04.03.2020 року накладено арешт на транспортний засіб - легковий автомобіль «ВАЗ-21121», номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, сірого кольору, VIN-код [NUMBER] , що зареєстрований на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 15.07.2020 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в межах ціни позову. Ухвалою суду від 07.10.2020 року судом постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Вважає, що вина [PERSON] встановлена постановою суду, яка набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалась. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач вину визнавав та сплатив присуджений судом штраф. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в СК «Провідна» та саме туди він звернувся після настання страхового випадку. Представником страхової компанії - ФОП [PERSON] , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів, вищу освіту та стаж експертної роботи з 2017 року, було проведено огляд автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] . Крім того, такий огляд проводився 26.09.2019 року в Автоцентрі «Атлант-М Дніпровська Набережна» Відповідно до ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля позивача, з урахуванням ремонтних робіт та вартості запчастин, становить 186672,35 грн, без врахування втрат товарної якості. За полісом страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 94202,52 грн. Решта в розмірі 92469,83 грнпідлягає стягненню з відповідача. Посилання сторони відповідача на необгрунтованість розміру матеріальної шкоди спростовується доказами у справі. В свою чергу, сторона відповідача не надала доказів на спростування визначеного позивачем розміру завданої шкоди. Також не можна прийняти до уваги посилання на те, що фактично ремонтні роботи не були проведені. Чинне законодавство не містить прив`язки можливості отримання відшкодування в залежності від реального проведення ремонтних робіт та затрат потерпілої сторони на їх проведення. Ремонтна калькуляція, складена спеціалістом, залученим страховиком СК «Провідна», є належним доказом у справі. Сторона відповідача не надала суду будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, що була визначена позивачем, а також не порушила питання про призначення в справі автотоварознавчої експертизи. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не було доведено, що відповідачем йому заподіяно матеріальні збитки в розмірі 186672,35 грн. Для підтвердження розміру завданих матеріальних збитків позивачем надано суду ксерокопію рахунку відновлювального ремонту № С4376618-1 від 26.09.2019 року, оформленого начальником відділу кузовного ремонту на фірмовому бланку ТОВ «Автомобільний дім «Атлант-М» [PERSON] , з якого видно, що рахунок не фіксує факт проведення товариством господарських операція з надання позивачу послуги щодо відновлювального ремонту автомобіля, а також надання дозволів на його проведення, а має інформаційний характер та передбачає встановлення позивачу до сплати 186672,35 грн. Позивач не надав суду докази про те, що згідно указаного вище рахунку у СТО ТОВ «Автомобільний дім «Атлант-М» фактично було проведено ремонтно-відновлювальні роботи щодо ремонту автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] та в результаті їх проведення було усунуто отримані ним в ДТП механічні пошкодження, складено та підписано сторонами акт виконаних робіт, а позивач провів оплату вказаного рахунку. Листом ТОВ «Автомобільний дім «Атлант-М» № 01-01/160-АА від 09.11.2020 року, повністю спростовується проведення ремонтно-відновлювальних робіт. СТО ТОВ «Автомобільний дім «Атлант-М» не здійснює експертних досліджень, не проводить автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, не є суб`єктом оціночної діяльності під час оцінки КТЗ та у своїй діяльності не керується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, та що при складенні указаного рахунку [PERSON] не було враховано коефіцієнт зносу автомобіля позивача. Рахунок відновлювального ремонту не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме обставин, які у справі встановлюють розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, тому що він не містить інформацію щодо предмета доказування. Матеріальна шкода, що була завдана позивачу, має бути підтверджена звітом про оцінку майна. Виходячи з практики Верховного Суду (постанова у справі № 753/21177/16-ц від 19.09.2018 року, постанова у справі № 466/9318/14-ц від 27.06.2018 року), рахунок на оплату ремонтно-відновлювальних робіт та акти виконаних робіт надані СТО не є належними та допустимими доказами у справі про стягнення матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ в результаті його пошкодження у ДТП. Перевага в такому випадку має надаватись оцінці, проведеній страховою компанією, на підставі якої було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування. Статті 22, 1192 ЦК України вказують на те, що збитками є втрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права, які визначаються до реальної вартості втраченого майна. Статті 22,29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують на те, що страховик відшкодовує шкоду, оцінену у порядку, визначеному законом, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу. Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку, зробленого на замовлення СК «Провідна» ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 167479,62 грн. З урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля (0,349), вартість відновлювального ремонту становить 115443,03 грн, в тому чисті 19240,51 грн ПДВ. Без врахуванням ПДВ вартість відновлювального ремонту становить 96202,52 грн. Позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 94202,52 грн. Різниця між розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням становить лише 2000,00 грн. Також представник відповідача звернув увагу на те, що з наданих суду фотографій з місця ДТП, вбачається, що автомобіль «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] отримав незначні пошкодження у вигляді невеликих вм`ятин правого крила та правих передніх дверей. Щодо інших пошкоджень, зокрема пошкодження середньої нижньої частини переднього бампера, виникають розумні сумніви щодо їх походження саме в ДТП за участю відповідача. Відповідач також не погоджується щодо необхідності заміни передньої несучої панелі, правої фари, решітки радіатора, виправлення капоту, правого та лівого дзеркал заднього виду, оскільки на досліджених фотографіях добре видно, що ці деталі не були пошкоджені в результаті ДТП 14 вересня 2019 року. Стосовно заміни правих передніх дверей та право крила, то на думку відповідача, вони не потребують заміни на нові, та як їх можна виправити. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що автомобіль «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - а.с.11). 14 вересня 2019 року о 16 годині 30 хвилин поблизу ЛЕП № 26 на автодорозі смт. Згурівка-с.Майське Згурівського району Київської області відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21011», номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не впевнися в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України. Постановою Згурівського районного суду Київської області від 02.10.2019 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 12.10.2019 року (копія постанови - а.с.12). На підтвердження отриманих транспортними засобами пошкоджень судом досліджені фотоматеріали з місця ДТП (а.с.16-21,65-67). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ СК «Провідна» (копія полісу - а.с.13). Відповідно до ремонтної калькуляції № 59332 від 26.09.2019 року вартість ремонту автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] становить 167479,62 грн (а.с.139-140). Відповідно до звіту № 33-D/59/2, виконаного на замовлення СК «Провідна», стном на 26.09.2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу«Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] (вартість ремонту з урахуванням зносу) становить 115443,03 грн, що без урахування ПДВ - 96202,52 грн (копія звіту - а.с.141-143). Згідно встановленого ліміту відповідальності страховика ПрАТ СК «Провідна», позивачу було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 94202,52 грн. Розмір франшизи склав 2000,00 грн. (копія повідомлення про виплату - а.с.22, копія розрахунку страхового відшкодування - а.с.41, копія страхового акту № 2300285319 від 05.11.2019 року - а.с.137). Відповідно до рахунку № С4376618-1 від 26.09.2019 року ТОВ «Автодім Атлант-М» загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] , становить 186672,35 грн (копія рахунку - а.с.14-15). Рахунок складений начальником відділу кузовного ремонту ТОВ «Автодім Атлант-М» [PERSON], який не є атестованим судовим експертом (копія інформацію Міністерства юстиції України - а.с.151-152). ТОВ «Автомобільний дім Атлант-М» є офіційним дилером імпортера «Volkswagen» в Україні, відповідно здійснює діяльність з продажу автомобілів, запасних частин, аксесуарів, тощо та надає послуги з їх технічного обслуговування. Підприємство не спеціалізується на автотехнічних дослідженнях технічного стану автомобілів, не надає експертних висновків. Рахунок № С4376618-1 від 26.09.2019 року був оформлений на підставі запиту клієнта [PERSON] на складання кошторису на відновлювальні ремонтні роботи транспортного засобу, в умовах роботи СТО ТОВ «Автодім Атлант-М», з урахуванням рекомендованих імпортером роздрібних цін на запасні частини, вартості нормо-годин на підприємстві станом на дату оформлення рахунку на оплату. Роботи згідно рахунку СТО ТОВ «Автодім Атлант-М» не проводились, відповідно акт виконаних робіт не оформлявся та не підписувався сторонами. Оплату рахунку [PERSON] не здійснював (копія повідомлення ТОВ «Автомобільний дім Атлант-М» - а.с.216). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд приймає як обставини, що не підлягають доказуванню, обставини встановлені постановою Згурівського районного суду Київської області від 02.10.2019 року, а саме що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Зазначена постанова набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалась. Приймаючи рішення суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові у справі № 522/15636/16-ц від 11 грудня 2019 року, яка полягає в наступному. Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). З особи, винної у ДТП, стягується різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідно до рахунку № С4376618-1 від 26.09.2019 року позивачем [PERSON] замовлено у ТОВ «Автодім Атлант-М», як офіційного дилера імпортера «Volkswagen» в Україні, кошторис на відновлювальні ремонтні роботи транспортного засобу, в умовах роботи СТО ТОВ «Автодім Атлант-М». Згідно рахунку загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] , становить 186672,35 грн. У рахунку зазначений перелік запчастин та робіт, що має бути проведений. ТОВ «Автомобільний дім Атлант-М» здійснює діяльність з продажу запасних частин, аксесуарів та надає послуги з технічного обслуговування автомобілів. Згідно рахунку загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] , становить 186672,35 грн. На час розгляду справи судом відновлювальний ремонт не проведений, його вартість позивачем не оплачена. У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З огляду на це, на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу. Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача, оскільки такі доводи у сукупності з іншими письмовими доказами не спростовують факту понесення позивачем таких витрат, а саме розміру таких витрат. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини четвертої статті 12 ЦПК України суд роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Заперечуючи проти вартості відновлювального ремонту, відповідач не надав доказів на підтвердження своїх заперечень, не заявляв клопотання про проведення судової авто товарознавчої експертизи. До аналогічних висновків Верховний Суд прийшов у постановах: № 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року; № 668/7779/15-ц від 25.11.2019 року; № 761/41395/16-ц від 25.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року; № 753/4696/16-ц від 30.10.2019 року; № 489/1356/16-ц від 17.10.2019 року; № 369/6204/16-ц від 15.10.2019 року; № 165/766/15-ц від 02.10.2019 року; № 235/4338/16-ц від 02.10.2019 року; № 465/1055/15-ц від 04.09.2019 року; № 362/5422/15-ц від 20.06.2019 року; № 761/14285/16-ц від 22.04.2019 року; № 753/286/16 від 11.04.2019 року; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року; № 645/3746/16-ц від 07.02.2019 року; № 750/6218/16-ц від 23.01.2019 року; № 676/518/17 від 22.01.2019 року. Суд також не приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що фактично ремонтні та відновлювані роботи автомобіля Volkswagen PASSAT», номерний знак [NUMBER] проведені не були, матеріальна шкода ж має відшкодовуватись за наслідками реальних витрат на такі роботи. Чинне законодавство не містить прив`язки можливості отримання відшкодування заподіяних матеріальних збитків в залежності від реального проведення ремонтних робіт та затрат потерплої сторони на їх проведення. Отже, ремонтні та відновлювальні роботи можуть бути проведені позивачем після отримання відшкодування матеріальної шкоди з відповідача. Суд також не приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо невідповідності заподіяних внаслідок ДТП пошкоджень, переліку автозапчастин та ремонтних робіт з відновлення автомобіля позивача. Оскільки така невідповідність мала б бути встановлена експертним шляхом, проте з клопотання про призначення відповідної експертизи відповідач не звертався. Судом встановлено, що загальний розмір заподіяних позивачам матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становив 186672,35 грн. На момент пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована. Страховою компанією в межах ліміту відповідальності страховика, сплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 94202,52 грн. Розмір франшизи становить 2000,00 грн. Решта 92469,83 грн підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що вимога про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальних збитків підлягає до задоволення повністю. Позивачем доведено право на отримання відшкодування матеріальної шкоди з відповідача, оскільки зібраними у справі доказами підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розмір такої шкоди, а також обов"язок відповідача відшкодувати шкоду. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 92469,83 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в загальному розмірі 1765,00 грн, що складається із судового збору за подання до суду позовної заяви, а також двох заяв про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved