Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

30 березня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказували, що [INFO] в с. Гаркушині Миргородського району померла їх дружина та мати, [PERSON], яка за свого життя набула право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 5,0704 умовних кадастрових гектари на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області із земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». За життя вона не встигла отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). В зв'язку з цим нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. А тому прохають визнати за ними право на отримання вказаної земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після [PERSON] в рівних частинах. В судовому засіданні представники позивачів, [PERSON] та [PERSON], підтримували позовні вимоги в повному об"ємі. Представник відповідача, Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом, із змісту якого вбачається, що він позов визнав і не заперечував проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності (а.с.79). Представник Колективного сільськогосподарського підприємства «Імені Іваненка», третьої особи по справі, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом, в якому просив справу розглянути у його відсутності (а.с.78). Представник третьої особи, Головного Управління Держземагенства у Полтавській області, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом, яким просив справу розглянути у його відсутності. Заперечень проти позову суду не подав. Заслухавши пояснення представників позивачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши оригінал спадкової справи після померлої [PERSON], та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ДП «СГП ім..Іваненка» з 01.06.1952 року по 01.06.1989 року (а.с.28). Вона, станом на 23.09.2010 року, внесена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) за [NUMBER], земельна ділянка [NUMBER], на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району, площею 5,0704 умовних кадастрових гектарів (а.с.8-11). Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім.Іваненка» від 14.11.2010 року та 24-28 серпня 2011 року, прийнятого в межах повноважень та за життя [PERSON] закріплено її невід'ємне майнове право за земельну частку (пай). (а.с.6, 13-18). Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу сільськогосподарських підприємств на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно свідоцтва про смерть ( а.с.19) [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 26 від [INFO] по виконкому Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в зв'язку з чим відкрилася спадщина на майно померлої. Позивачі, як чоловік та син померлої (а.с. 26,27,35,36,39, 40), в силу ст. 1261 ЦПК України є спадкоємцями першої черги за законом після померлого члена ДП «СГП ім.Іваненка», що мав право на земельний пай. Спадщина позивачами прийнята у відповідності із ч.3 ст. 1268 ЦК України (а.с.27). Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. від 25.04.2014 року було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця на право отримання земельної частки (паю) ( а.с.23). Оскільки, спадкодавець [PERSON] з незалежних від неї причин, не встигла отримати правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну частку (пай), позивачі не мають змоги оформити своїх прав на спадщину в позасудовому порядку, то суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані і тому підлягають задоволенню. Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Позивачі, [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом, а отже мають право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.ст.1220, 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно довідки Гаркушинської сільської ради № 186 від 25.02.2015 року останнім місцем проживання померлої є будинок [ADDRESS] (а.с.27 ). За викладених обставин суд вважає можливим визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах право на отримання земельної частки(паю) в розмірі 5,0704 гектарів в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON], задовольнивши таким чином їх позовні вимоги.

Outcome: approved