Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, прохаючи суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно до часу закінчення нею навчання. Позов мотивований тим, що вона є донькою відповідача, на даний час досягла повноліття. Навчається на 1 курсі комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лубенське медичне училище». Витрати на її утримання несе її мати. Відповідач не працює, однак може надавати їй матеріальну допомогу у зв"язку з навчанням дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки щомісяця в розмірі 500 грн.. Третя особа [PERSON] позов прохала задовольнити. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою відповідача [PERSON], яка на даний час досягла повноліття. [PERSON] навчається на І курсі денного відділення комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лубенське медичне училище» на платній основі, термін навчання триватиме до 2020 року. У звязку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання та не має ніяких доходів, перебуває на утриманні матері, що визнається сторонами по справі. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі по 500 грн. щомісячно, враховуючи, що він хоча офіційно ніде і не працевлаштований, однак є працездатним та має змогу надавати матеріальну допомогу в даному розмірі. При цьому суд також враховує, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів в розмірі по 500 грн. щомісячно та дане визнання позову не суперечить закону та не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Можливість сплати відповідачем аліментів в розмірі по 900 грн. щомісячно позивачем не доведена. Відповідно ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 306,22 грн. (500 грн. х 551,20 грн. / 900 грн.). Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial