Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

20.07.2017 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 4348 грн. 29 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 1999 року по 31 травня 2017 року у розмірі 2623 грн. 12 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 1999 року по 31 травня 2017 року у розмірі 1220 грн. 51 коп.; індекс інфляції - 431 грн. 42 коп.; 3% річних від прострочення суми - 73 грн. 24 коп. Судові витрати просили покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 21.06.2017 року ухвалою суду відмовлено у видачі судового наказу за вимогою КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості з відповідача на підставі п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», оскільки вбачається спір про право. За адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], яка є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 194031. У підсумку за боржником утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 3843 грн. 63 коп. Боржнику направлявся рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-денний термін, однак до цього часу відповідач не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, також нараховано 431 грн. 42 коп. - індексу інфляції за час прострочення та 73 грн. 24 коп. - 3 % річних від простроченої суми. Представник позивача Нуянзов Д.С., який діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Крім того, надав письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] направила суду заперечення, в яких в задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі, а також звернулася з заявою про застосування строку позовної давності (а.с. 28-31, 32). В судовому засіданні зазначила, що мешкає в квартирі [ADDRESS] та є інвалідом другої групи, користується водою та каналізацією. В відділі субсидії управління соціального захисту їй зазначили мінімальну суму, яку потрібно платити за воду та каналізацію, для отримання субсидії. Вона сплачувала зазначену суму. Крім того, має пенсію 1400 гривень, тому утворилася заборгованість. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» № 37 від 21.02.2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрована: [PERSON] (власник), [INFO] (а.с. 3). Від відповідача [PERSON], як зазначено вище, надійшла заява про застосування до позовних вимог КП «Харківводоканал» строків позовної давності. Згідно з п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем вказаних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону житлово-комунальні послуги включають в себе комунальні послуги, до яких відносять, крім іншого, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. З погляду на встановлені обставини справи, вищевикладені положення закону, можна дійти висновку, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Отже, відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення не свідчить, що вказані послуги не надаються відповідачу, так як остання мешкає в квартирі, яка знаходиться в будинку, до якого позивачем ці послуги поставляються і доказів того, що відповідач не користується вказаними послугами чи відмовились від них не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 30 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної і гарячої води» (далі Правила), затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 21 зазначених Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. З погляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, проте з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв'язку з відповідною заявою відповідача [PERSON] та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, приймаючи до уваги, що 21.06.2017 року КП «Харківводоканал» зверталися до суду з заявою про видачу судового наказу, тому суд розглядає позовні вимоги КП «Харківводоканал» в межах строків позовної давності та заявлених вимог, тобто оплата послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.05.2017 року. Згідно з наданим розрахунком за послуги водопостачання та водовідведення вбачається, що за відповідачами утворилася заборгованість, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2014 року по 31.05.2017 року у розмірі 1148 грн. 50 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період 01.06.2014 року по 31.05.2017 року у розмірі 779 грн. 91 коп. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 431 грн. 42 коп., 3% річних від простроченої суми 63 грн. 85 коп. Враховуючи викладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 2423 грн. 68 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 червня 2014 р. по 31 травня 2017 р. у розмірі 1148 грн. 50 коп., 3% річних від простроченої суми - 34 грн. 04 коп., індекс інфляції - 253 грн. 65 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 червня 2014 р. по 31 травня 2017 р. у розмірі 779 грн. 91 коп., 3% річних від простроченої суми - 29 грн. 81 коп., індекс інфляції - 177 грн. 77 коп. Ухвалою суду від 30.08.2017 р. відстрочено позивачу КП «Харківводоканал» сплата судового збору у розмірі 1600 грн. до розгляду справи по суті в судовому засіданні (а.с. 25). Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, а тому згідно з ч. 1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави. В іншій частині в задоволенні позовних вимог КП „Харківводоканал" до [PERSON] суд відмовляє.

Outcome: partial