Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] 22.02.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання 2-х неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони по справі з 2004 року по 2015 рік перебували в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у позивача та відповідача народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Через інвалідність позивач не має можливості працювати, її дохід складається з пенсії по інвалідності. Самотужки забезпечити дітей їй дуже важко, матеріальну допомогу на їх утримання позивачу час від часу надають лише її батьки. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей в належному розмірі. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з наведеним вище позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує повністю, просила розгляд справи провести у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно у встановлений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.3-4). Позивач зареєстрована та проживає з дітьми за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1075, виданою МКП «Житлово-експлуатаційна контора №2» 12.02.2016 року (а.с.5). Позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію по інвалідності як інвалід І групи (загальне захворювання) (а.с.7-8). Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України… Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача суд враховує також те, що спільні діти фактично перебувають на повному утриманні матері, що потребує значних коштів, що позивач є інвалідом І групи, та те, що відповідач має добрий стан здоров"я та має змогу сплачувати аліменти. Зважаючи на вказані обставини, а також на розмір заявлених вимог, виходячи із принципу взаємного обов'язку батьків по утриманню дітей, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на встановлені судом обставини справи. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 22.02.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved