Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.08.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до до Державного підприємства «Волиньвугілля», Відокремленого підрозділу «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 14.11.2017 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено директора ВП «Шахта "Бужанська» ДП «Волиньвугілля» [PERSON]. \~ \~ \~ \~Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 04.04.2018 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено в.о. директора ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» [PERSON] \~ \~ \~ \~Позовні вимоги в редакції від 16.04.2018 року [PERSON] мотивує тим, що під час розгляду вказаної справи відповідачем самостійно, без відому позивача частково задоволено позовні вимоги, а саме наказом від 06.12.2017 року ДП «Волиньвугілля» скасовано наказ від 12.07.2017 року №113/к про звільнення [PERSON], гірника очисного забою пятого розряду дільниці із видобутку вугілля №2, та поновлено позивача на попередній роботі, гірником очисного забою пятого розряду дільниці із видобутку вугілля №2 з годинною тарифною ставкою 50,97 грн., з 06.12.2017 року. Бухгалтерії наказано нарахувати і виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2017 року по 05.12.2017. Наголошує, що відповідач вчасно не повідомив його у встановленому законом порядку про поновлення на роботі, що призвело до подальшого вимушеного прогулу. Зазначає, що про своє поновлення на роботі він дізнався лише 21 грудня 2017 року, коли прибув на шахту після після отримання рекомендованного листа. 21.12.2017 був ознайомлений з наказом від 06.12.2017 про поновлення на роботі. Фактично приступив до роботи 22.12.2017. За час вимушеного прогулу за період з 13.07.2017 по 05.12.2017 позивачу було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу. Тому просить стягнути з відповідача в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за 11 робочих днів за період з 06.12.2017 року по 21.12.2017 року, із розрахунку: 11 дн. х 530,89 грн./день =5839,79 грн. та спричинену йому моральну шкоду порушенням трудового законодавства в розмірі 10000 грн. В судовому засідання [PERSON] не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги в редакції 16.04.2018 року та 04.06.2018 року підтримує, просить їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що згідно з наказом ВП «Шахта «Бужанська» ДП Волинсьвугілля» №208/к від 06.12.2017 [PERSON] було поновлено на роботі. Для ознайомлення з наказом [PERSON], відповідачем були здійснені неодноразові телефонні дзвінки на номер, який значиться в особовій справі [PERSON] у відділі кадрів ВП «Шахта Бужанська«. Вказала, що позивач на телефонні дзвінки не відповідав. Як вбачається із службової записки начальника відділу кадрів ВП «Шахта «Бужанська» [PERSON], копію наказу разом з повідомленням про поновлення на роботі позивачу було надіслано рекомендованим листом за адресою, яка вказана в його облікових документах. Стверджує, що відповідачем вжито вичерпних заходів для вчасного ознайомлення позивача з наказом про поновлення на роботі. Вказує, що днем поновлення на роботі працівника вважається день видачі наказу про поновлення, а саме 06.12.2017. 21.02.2018 року позивач прибув на шахту і з ним проведено розрахунок та виплачено кошти за вимушений прогул за період з 12.07.2017 по 06.12.2017 року включно. Пояснила, що до справи долучено копію фіскального чеку Укрпошти про направлення 06.12.2017 [PERSON] повідомлення про поновлення його на роботі з 06.12.2017, яке йому, відповідно до відмітки, вручено 20.12.2017. Вважає, що підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, відсутні і не обгрунтовані.. Заслухавши пояснення представника, дослідивши письмові докази справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що наказом від 06.12.2017 року (а.с.131) ДП «Волиньвугілля» скасовано наказ від 12.07.2017 року №113/к про звільнення позивача [PERSON], гірника очисного забою пятого розряду дільниці із видобутку вугілля №2, 12.07.2017 року та поновлено [PERSON] на попередній роботі, гірником очисного забою пятого розряду дільниці із видобутку вугілля №2 з годинною тарифною ставкою 50,97 грн., з 06.12.2017 року. Бухгалтерії наказано нарахувати і виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2017 року по 05.12.2017 року. Наказом від 21.12.2017 року № 220/К відповідачем змінено дату поновлення [PERSON] на попередній роботі гірником очисного забою пятого розряду на дільницю з видобутку вугілля №2 з 06.12.2017 року на 13.07.2017 року. (а.с. 205) Відповідачем 06.12.2017 року було направлено поштовим звязком повідомлення позивачу від 06.12.2017 року про необхідність зявитися у відділ кадрів ВП «Шахта «Бужанська», яке отримано позивачем 20.12.2017 (167). Згідно з копіями табелів робочого часу (а.с.214, 215) [PERSON] отримавши 20.12.2017, прибув на шахту 21.12.2017 і фактично приступив до роботи 22.12.2017. Як вбачається з довідки від 05.06.2018 року (а.с.213), згідно з наказом №208/к від 06.12.2017 року до оплати [PERSON] по середньоденній зарплаті нараховано з 13.07.2017 року по 05.12.2017 року 54150,78 грн, які виплачені 21.02.2018 року. Згідно ст.117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 235 КУпАП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Про поновлення на роботі позивача наказом відповідача від 06.12.2017, йому стало відомо 20.12.2017. Він прибув на шахту 21.12.2017, а у зміну приступив до роботи 22.12.2017. Встановлені обставини представник відповідача в суді належними доказами не спростувала. Допустимих і належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] було повідомлено про його поновлення нароботі з 06.12.2017, суду не надано. Таким чином, суд прийшов до висноку, що вимушений прогул позивача після видачі наказу про поновлення на роботі з 06.12.2017 тривав до 21.12.2017, тобто 11 днів. Середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується відповідно до "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою КМ України №100 від 08.02.1995 року. Час вимушеного прогулу позивача складає 11 днів з 06 грудня 2017 року по 21 грудня 2017 року включно, що підтверджується наданими суду представником відповідача копіями табелю робочого часу за грудень 2017 року (а.с.214,215). Середній заробіток за час вимушеного прогулу за 11 робочих днів за період з 06.12.2017 року по 21.12.2017 року складає 5839,79 грн., виходячи із розрахунку: 530,89 грн. (середньоденна заробітна плата) х 11 (кількість робочих днів) = 5839,79 грн., і цю суму суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» на користь позивача. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлено факт порушення трудових прав позивача, і оскільки такі частково відновлені відповідачем після звернення [PERSON] з позовом до суду, тому вважає за необхідне стягнути з ДП «Волиньвугілля», яке є юридичною особою, на користь позивача 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також суд стягує з відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial