Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що 24.07.2017 року між нею та відповідачем [PERSON] спільно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки на суму 61 468 доларів США, які вони в солідарному порядку зобов`язалися повернути до 26.01.2019 року, що підтверджується розпискою. Однак відповідач [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виконали взяті на себе зобов`язання та гроші у визначений договором строк не повернули. Своєї заборгованості відповідач не заперечує, але і кошти не повертає, що змусило її звернутися за захистом своїх прав до суду. Представник позивачки адвокат Волосянко Р.О. в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позові підстав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно поспіль, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивачки та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вимогами ч.2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов"язалися в солідарному порядку повернути [PERSON] взяті у неї кошти в сумі 61 468 доларів США, про що ними було написано спільну розписку (а.с.5). Як передбачено ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ч.1 ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте, у вказаний у розписці строк, а саме, до 26.01.2019 року, відповідач [PERSON] та інші особи вказані у розписці, які за клопотанням позивачки залучені до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог, не виконали взяті на себе зобов?язання по поверненню позичених у [PERSON] коштів, тобто порушили зобов?язання. А згідно положень ст. 610 та ст.625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, у своїй позовній заяві позивачка відповідачем по справі вказала тільки одну особу, [PERSON] , посилаючись на положення ч.1 ст.543 ЦК України, якою передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму отриманої позики у розмірі 61 468 доларів США. Окрім того, з огляду на долучені до позову докази та у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути також і оплачений позивачкою судовий збір за подання позову в сумі 9605 грн. (а.с.1) та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 384,20 грн. (а.с.7), тобто на загальну суму 9989,20 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1049 ЦК України та

Outcome: approved