Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.09.1987 року перебуває у шлюбі з [PERSON] по даний час, однак на даний час їхні стосунки погіршилися. Відповідачка уникає розмов щодо спільного майна набутого під час шлюбу, не визнає права власності позивача на половину спільного майна, забрала оригінали документів і не віддає їх, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Зазначає, що у період шлюбу між ним та відповідачкою був куплений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Тереблече по [ADDRESS]. Вказує, що оскільки він є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, то до нього відповідно перейшло право власності на 1/2 частку земельної ділянки на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами. У зв'язку з вище викладеним просить суд ухвалити рішення, яким визнати спільним майно подружжя [PERSON] та [PERSON] Лучіки Василівни житловий будинок розташований по [ADDRESS] та поділити його, визнавши за ним право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку та визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,2449 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд , кадастровий номер [NUMBER] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в матерілах справи є її заява, в якій вона вказує на те, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у її відсутності. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заперчив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 60 CK України майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 70 Сімейного кодексу України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 27.09.1987 року [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Порубнянської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] 11.10.2005 року було підписано договір купівлі - продажу, відповідно до якого покупець - [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8601976 від 11.10.2005 року, [PERSON] є власником вище вказаного житлового будинку. Відповідно до технічного паспорту на нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS] до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», житловою площею 101,3 кв.м. загальною площею 134 кв.м., сараї літ. «Б», «В», «Г», «Е», «Ж», «З», «І», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «К», огорожа №1-2, колодязь І, інвентаризаційною вартістю 129 850 гривень. Відповідно до п.п. 22, 23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи вартість предметів вказаних у переліку за домовленістю сторін було проставлена і їх вартість, а тому суд їх приймає за основу. Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Слід зазначити у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають в цій частині до задоволення. Посилання представника третьої особи на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] є предметом іпотечного договору від 26.06.2008 року між ПАТ «Держаний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON], жодним чином по позбавляє права іопотекодержателя звернутись до суду з позовом до позивача і відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, що ним було зроблено, і на даний час справ перебуває на розгляді. . Крім цього, з договору дарування земельної ділянки від 06 березня 2007 року, ВЕМ № 934899 зареєстрованого в реєстрі за № 1094 від 06 березня 2007 року, вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку, яка розташована в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області кадастровий номер № [NUMBER] Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 075614, [PERSON] Лучіка Василівна на підставі договору дарування [NUMBER] зареєстрованого в реєстрі за № 1094 від 06 березня 2007 року є власником земельної ділянки площею 0,2449 га, яка розташована в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. кадастровий номер якої [NUMBER] Статтею 57 Сімейного кодексу України визначено, яке майно є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Так, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. З огляду на це, земельна ділянка площею 0,2449 га, яка розташована в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. кадастровий номер якої [NUMBER] перебуває у приватній власності відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Посилаючись на вищевказані норми Закону, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки. Разом з тим, згідно вищевказаних норм Закону, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій саме розміщені житловий будинок та споруди, без зміни її цільового призначення. Проте, до такої особи не переходить право на 1/2 частку загального розміру земельної ділянки, як того просить позивач. В судовому засіданні позивач та його представник не заявляли клопотання про призначення судової експертизи, для визначення частки земельної ділянки, на яку він має право, у разі набуття права власності на 1/2 частку житлового будинку господарських будівель і споруд. З огляду на ці обставини, позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки не підлягають до задоволення, що не позбавляє позивач права на повторне звернення до суду.

Outcome: partial