Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 04.09.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. У даному шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, через декілька років після одруження їхнє спільне життя погіршилося, між ними немає добрих сімейних відносин, взаєморозуміння, духовної близькості. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, їхній шлюб існує тільки формально, вони проживають окремо. Позивач уважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Кухта О.В. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, у якій просила строк на примирення сторонам не надавати, позов задовольнити, з підстав наведених у ньому. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Подала до суду заяву згідно з якою просила провести розгляд справи у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання малолітніх дітей з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте після його укладення [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 04.09.2010 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 27.10.2021 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27.10.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27.10.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відповідно. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві через деякий час після одруження між сторонами зникло взаєморозуміння, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач не заперечила проти розірвання шлюбу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене вище, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання надалі іменуватися прізвищем набутим після реєстрації шлюбу, а тому суд залишає останній прізвище, набуте нею після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Щодо вимоги відповідача про визначення місця проживання малолітніх дітей з нею, то суд зазначає, що позивачем вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей не ставилося, а тому дане питання не може бути вирішено в межах даного позову.

Outcome: approved