Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

14.05.2019 року до суду звернувся позивач КС „САМАРА" з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. 31.05.2019 року до суду надійшли довідки про місце реєстрації проживання відповідачів - фізичних осіб. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 27 серпня 2019 року. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 181/18 від 26.03.2018 року в сумі 11418.73 грн., з яких 5247.46 грн., - залишок по кредиту; 6171.28 грн., - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 26.03.2018 року між кредитною спілкою «САМАРА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 181/18. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 5500.00 грн., строком на 24 місяці, починаючи з 26 березня 2018 року по 25 березня 2020 року. Відповідач [PERSON] зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем [PERSON] 26.03.2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 17 від 26.03.2018 року на суму 5500.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 181/18 від 26.03.2018 року, [PERSON] зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 25.03.2020 року. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, зробила в рахунок погашення кредиту два платежу та припинила сплачувати заборгованість за кредитом, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п. 4.5. Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 16 квітня 2019 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 11418.74 грн., яка складається з: - 5247.46 грн. - залишок по кредиту, - 6171.28 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. В забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] . Відповідно до умов договору поруки відповідач [PERSON] відповідає за зобов`язаннями [PERSON] в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс Кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору. Вказану вище суму заборгованості відповідачі не сплачують в добровільному порядку, направлені на їх адреси вимоги залишились без відповіді, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачі в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не надали. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.03.2018 року між кредитною спілкою «САМАРА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 181/18. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 5500.00 грн., строком на 24 місяців, починаючи з 26.03.2018 року по 25.03.2020 року. Відповідач [PERSON] зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем [PERSON] 26.03.2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 17від 26.03.2018 року на суму 5500.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 25.03.2020 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме видав відповідачу кредитні кошти в сумі 5500.00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 17 від 26.03.2018 року. В свою чергу відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, , зробила в рахунок погашення кредиту два платежу та припинила сплачувати заборгованість за кредитом, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п. 4.5. Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 16 квітня 2019 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 11418.74 грн., яка складається з: - 5247.46 грн. - залишок по кредиту, - 6171.28 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушені права позивача шляхом несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором № 181/18 від 26.03.2018 року на користь КС «САМАРА» в загальній сумі 11418.73 грн., яка складається з: - 5247.46 грн. - залишок по кредиту, - 6171.28 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором з відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки з відповідачем [PERSON] № 181/18 від 26.03.2018 року, що підтверджується копією договору поруки. Відповідно до умов договору поруки № 181/18 від 26.03.2018 року відповідач [PERSON] несе відповідальність перед позивачем за неналежне виконання, або невиконання боржником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань, в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс Кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржником за кредитним договором також підлягають задоволенню. Так як вимога про стягнення заборгованості з поручителя пред`явлена в строки, передбачені ст. 559 ЦК України. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 181/18 від 26.03.2018 року в загальній сумі - 11418.74 грн., яка складається з: - 5247.46 грн. - залишок по кредиту, - 6171.28 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Так як відповідач [PERSON] свої обов`язки за укладеним кредитним договором виконувала неналежним чином, тому і виникли підстави для відповідальності у поручителя - відповідача [PERSON] в солідарному з боржником порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 960.50 грн., з кожного так як заборгованість за кредитним договором з відповідачів стягується в солідарному порядку. На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved