overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

23.05.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 32). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони не підтримують шлюбних стосунків, з липня 2014 року проживають окремо, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, з липня 2014 року проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо. При зверненні позивачки до суду з даним позовом, останньою було сплачено судовий збір розміром 243,60 грн., які слід стягнути з відповідача на її користь, оскільки відповідно до вимоги ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

23.05.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 17.04.1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 55. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Враховуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON]. судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Просила залишити їй призвіще [PERSON]. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 55 ( а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с.6-7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

23.05.2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що в 2001 році він отримав в приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею4,96 яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району, Херсонської області , право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-Х № 029920 , який виданий 21.08.2001 року Новомихайлівською сільською радою Новотроїцького району . В цьому році в зв»язку з необхідністю реєстрації речового права на вказану земельну ділянку з»ясувалося, що з вини працівника сільської ради , який заповнив бланк державного акту , неправильно . В акті вказане прізвище «Еней», хоча його прізвище «Єней», по батькові [PERSON], хоча він [PERSON], ім"я [PERSON], а він [PERSON]. Встановлення факту належності йому державного акту необхідне для реєстрації речового права на вказану земельну ділянку. Заявник надав до суду заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, просить заяву задоволити. Заінтересована особа Новомихайлівська сільська рада Новотроїцького району Херсонської області надали до суду заяву згідно якої проти задоволення заяви не заперечують, просять слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено факт, що державний акт приватної власності на землю І-ХС №029920, який виданий 21.08.2001 року Новомихайлівською сільською радою Новотроїцького району на ім.»я [PERSON] Дежовича належить [PERSON], який народився 31 жовтня 1938 року. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі зазначеного, п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

23.05.2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач працювала у них на посаді молодшої медичної сестри операційної хірургічного відділення з 08.02.2012 року та була звільнена з підстав, передбачених п.4 ст. 40 КЗпП України ( за прогул) 30.09.2015 року. Оскільки відповідачеві надавалась щорічна основна відпустка терміном 24 календарних дні та додаткова оплачувана відпустка за особливий характер роботи терміном 6 днів , а всього 30 календарних днів за період роботи з 08.02.2015 року по 07.02.2016 року , відповідач повинна повернути кошти, які були їй виплачені в рахунок невідпрацьованої частини робочого року, розмір яких складає 744.39 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач кошти не повертає, просили стягнути з відповідача на їхню користь 744.39 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з»явилась, за місцем своєї реєстрації судові повістки не отримує, а отже враховуючи заяву представника позивача та вимоги ч. 4 ст.169 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що відповідач на підставі наказу № 45-к від 07.02.2012 року була прийнята на посаду медичної сестри операційної хірургічного відділення з 08.02.2012 року ( а.с.6). Наказом № 515-к від 30.09.2012 року відповідач звільнена з роботи з 30 вересня 2015 року з підстав , передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 8) Відповідно до наказу № 115-к від 24.06.2015 року відповідачеві надавалась щорічна основна відпустка терміном 24 календарних дні та додаткова оплачувана відпустка за особливий характер роботи терміном 6 календарних днів, всього 30 календарних днів за період з 08.02.2015 року по 07.02.2016 року. Отже відповідачеві надавалась відпустка за невідпрацьовані частини робочого року, 12 календарних днів та за вказані дні їй виплачені кошти у розмірі 744.39 грн. Позивач неодноразово направляв відповідачеві вимогу про повернення зазначених коштів, у зв"язку з її звільненням з роботи, однак відповідач ігнорує звернення позивача ( а.с. 11-13). Ч.1 ст. 22 ЗУ « Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Оскільки відповідач після закінчення наданої їй щорічної та додаткової відпустки на роботу не вийшла, допустила прогули, їй не нараховувалась заробітна, а тому кошти для відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року відсутні, 744..39 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ч.1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

23.05.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями розташованого в с. Ольгопіль по вул. Центральній,5, Чечельницького району Вінницької області після покійної матері [PERSON]. При звернені до нотаріальної контори йому було відмовлено в оформелені будинку в зв"язку з відсутністю на нього правоустановлюючих документів, на попереднього власника. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю по мотивах вказаних в позовній заяві. Представник Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області до суду не з`явився, однак надав заяву в якій просить, щоб справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 222047 [PERSON] померла 21 грудня 2011 року (а.с 6 ). Згідно свідоцтва про народження серія II-ГН № 396778 батьками позивача записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно технічного паспорта на житловий будинок розміщеного в с. Ольгопіль по вул. Центральній,5 право власності на покійну [PERSON] не зареєстровано (а.с. 9). Таким чином, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

23.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу щомісяця у звязку з продовженням ним навчання до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2018 року. Позивачка будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини своєї неявки суд не повідомив . Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідач є батьком позивача (а.с.4), яка навчається в Харківському національному університеті ім.В.Н.Каразіна з терміном навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. та мешкає окремо від свого батька відповідача по справі та знаходиться на утриманні матері-позивача [PERSON], відповідач має постійний заробіток, працює Локомотивне депо м.Красний Лиман. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає ,що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця. Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

23.06.2017 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який мешкає та зареєстровані в [INFO]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.07.2009 року по 01.02.2017 року у сумі 16329,82 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.7, 8) Як вбачається з довідки по особовому рахунку, який відкритий на імя [PERSON] заборгованість за період з 01.07.2009 року по 01.02.2017 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 16329,82 грн.(а.с.5-6) Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.07.2009 року по 01.02.2017 року у сумі 16329,82 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

23.06.2017 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який мешкає та зареєстровані в [INFO]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.12.2011 року по 01.01.2017 року у сумі 15648,57 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS]. (а.с.7) Як вбачається з довідки по особовому рахунку, який відкритий на імя [PERSON] заборгованість за період з 01.12.2011 року по 01.01.2017 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 15648,57 грн.(а.с.4) Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.12.2011 року по 01.01.2017 року у сумі 15648,57 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

23.06.2017 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачам, які мешкають та зареєстровані в [INFO]. Відповідачі не проводили плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.07.2013 року по 01.11.2016 року у сумі 10279,97 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в [INFO]. (а.с.5, 13,14) Як вбачається з довідки по особовому рахунку, який відкритий на імя [PERSON] заборгованість за період з 01.07.2013 року по 01.11.2016 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 10279,97 грн.(а.с.4) Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобовязанням, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача за період часу з 01.07.2013 року по 01.11.2016 року у сумі 10279,97 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved