Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

25 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 27 травня 2011 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На даний час аліменти, які вона отримує за рішенням суду не можуть в повній мірі задовольнити потреби їх дитини. У зв'язку з чим, з урахування уточнених позовних вимог просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки [PERSON] на тверду грошову суму у розмірі п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Проте, відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 10 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Барвінківського районного управління юстиції (а. с. 5). Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 27 травня 2011 року було стягнуто з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 грн. (а.с.5). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Зважаючи на те, що в даний час матеріальне становище позивача та дитини погіршилося, у зв'язку з тим, що дитина все ще потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду та стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу) батька. Враховуючи викладене та з огляду на пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до завдань цивільного судочинства, та виходячи насамперед з інтересів дитини, з огляду на норми ст.155 СК України, згідно яких здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, суд, з урахуванням підстав, що зумовлені виключно інтересами дитини, дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначивши їх, з урахуванням положень ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком матері і батька. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами ст.ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved