overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

31.08.2015 р. заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник, аргументує тим, що 16.12.2005 року розпорядженням Тиврівської районної адміністрації №558 заявник стала власником земельної ділянки, площею 2,6519 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Селищенської сільської ради, Тиврівського району, Вінницької області. Однак в державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено помилку. В графі прізвище заявника записано "[PERSON]", тоді як потрібно було внести відповідний запис "[PERSON]". Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду, просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник до судового засідання не з"явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, у заяві зазначив, що проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до паспорта серії [NUMBER] на сторінці де паспорт заповнюється українською мовою записано [PERSON] (а.с.4). Відповідно до Державного акта на земельну ділянку, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видано [PERSON] (а.с. 3). Згідно із ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки заява обґрунтована, факти, викладені в ній знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи по суті. Таким чином, враховуючи зазначене, а також те, що в іншому порядку встановити юридичний факт не можливо, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

31.08.2015 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин. Заявлені вимоги [PERSON], аргументує тим, що [INFO] року помер його двоюрідний брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. За твердженнями заявника, він та [PERSON] є родичами прямої прямої лінії споріднення, оскільки [PERSON] є двоюрідним братом заявника. Однак документи, які могли б підтвердити їх родинний зв"язок було утрачено. Факт, що померлий являється двоюрідним братом заявника підтверджується довідками Павлівської сільської ради. Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду та просити суд встановити факт родинних відносин. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутності . Зацікавлена особа в судове засідння не зявилась, надала суду клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника законні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності родинних відносин заявника та померлого [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження заявника (а.с. 6) та довідками Павлівської сільської ради (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04.12.2014 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином суд вважає , що в судовому засіданні було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] року, є двоюрідним братом [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

31.08.2015 року комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" звернулося до Краснолиманського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з водопостачання. Одночасно заявником подано заяву в порядку ст. 137 ЦПК України про витребування даних про прописку боржника. Розглянувши вказану заяву суддя приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячі з наступного. Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результаттами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу. Згідно з п. 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Враховуючи суть наказного (спрощеного) провадження, при розгляді заяви про видачу судового наказу не передбачено вирішення процесуальних питань про забезпечення доказів, призначення експертизи, зупинення провадження, закриття провадження у справі тощо. Крім того, у заяві про витребування доказів представником позивача навіть не вказано, які саме складності виникли у заявника для їх отримання особисто, які саме обставини перешкоджають їх отриманню. Суду не надано доказів, що, незважаючи на вжиті позивачем та його представником заходів, потрібний доказ одержати не вдалося, оскільки сама лише заява не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом. На підставі вищенаведеного, в задоволенні заявленої вимоги слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

31.08.2015 року комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" звернулося до Краснолиманського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з водопостачання. Одночасно заявником подано заяву в порядку ст. 137 ЦПК України про витребування даних про прописку боржника. Розглянувши вказану заяву суддя приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячі з наступного. Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результаттами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу. Згідно з п. 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Враховуючи суть наказного (спрощеного) провадження, при розгляді заяви про видачу судового наказу не передбачено вирішення процесуальних питань про забезпечення доказів, призначення експертизи, зупинення провадження, закриття провадження у справі тощо. Крім того, у заяві про витребування доказів представником позивача навіть не вказано, які саме складності виникли у заявника для їх отримання особисто, які саме обставини перешкоджають їх отриманню. Суду не надано доказів, що, незважаючи на вжиті позивачем та його представником заходів, потрібний доказ одержати не вдалося, оскільки сама лише заява не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом. На підставі вищенаведеного, в задоволенні заявленої вимоги слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

31.08.2015 року комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" звернулося до Краснолиманського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з водопостачання. Одночасно заявником подано заяву в порядку ст. 137 ЦПК України про витребування доказів, а саме: ідентифікаційного номеру боржника, дати народження боржника. Розглянувши вказану заяву суддя приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячі з наступного. Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результаттами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу. Згідно з п. 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Враховуючи суть наказного (спрощеного) провадження, при розгляді заяви про видачу судового наказу не передбачено вирішення процесуальних питань про забезпечення доказів, призначення експертизи, зупинення провадження, закриття провадження у справі тощо. Крім того, у заяві про витребування доказів представником позивача навіть не вказано, які саме складності виникли у заявника для їх отримання особисто, які саме обставини перешкоджають їх отриманню. Суду не надано доказів, що, незважаючи на вжиті позивачем та його представником заходів, потрібний доказ одержати не вдалося, оскільки сама лише заява не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом. На підставі вищенаведеного, в задоволенні заявленої вимоги слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені, через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. 14.09.2002 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили в 2010 році, через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої доводи мотивує тим, що 17.08.2014 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу гаража, розташованого в районі будинку [ADDRESS] на земельній ділянці за № [NUMBER], площею 20,90 кв.м., з підвальним приміщенням 4 кв.м., оглядовою ямою площею 2 кв.м., загальною площею 21 кв.м. На підтвердження укладення вказаного договору позивач передав [PERSON] 10 000,00 гривень, а останній видав йому розписку. Позивач не має можливості оформити право власності через нотаріальну контору, у зв"язку з відмовою відповідача. Оскільки позивач та [PERSON] домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, але нотаріально оформити договор купівлі - продажу не можливо, то просив визнати договір дійсним. Позивач у судове засідання не з»явився надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання. Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно розписки від 17.08.2014 року, сторони уклали договір купівлі - продажу гаража, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці № [NUMBER], площею 20,90 кв.м., з підвальним приміщенням 4 кв.м., оглядовою ямою площею 2 кв.м., загальною площею 21 кв.м. Гаражом фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані [PERSON] Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу гаража по [ADDRESS] на земельній ділянці № [NUMBER], площею 20,90 кв.м., з підвальним приміщенням 4 кв.м., оглядовою ямою площею 2 кв.м., загальною площею 21 кв.м. і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказану нерухомість. Позивач питання стягнення судових витрат не ставить. На підставі ст.ст. 220, 219 ч.2, 328, 334 ч.3, 657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2012 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені, через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. 26.10.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили в 2013 року, через різні характери, непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

31.08. 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 січня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 25 січня 2014 року зареєстровано шлюб Ленінською сільською радою Апостолівського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 01, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

31.08.2015 року позивачка [PERSON].звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу,зареєстрованого 14.07.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції,актовий запис №821, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки він довгостроково знаходиться у відрядженнях, за час перебування у шлюбі не змогли знайти спільної поведінки стосовно один одного. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов і пояснила, що 14.07.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У кожного перший шлюб. Від шлюбу дітей немає.Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, на релігію. Останні непорозуміння виникли тому, що відповідач не підтримав її в горі, у неї помер батько.Позивачка не бажає миритися з відповідачем, просить шлюб між ними розірвати. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причину неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 14.07.2007 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви, з показів позивачки у суді збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам.. Миритися з відповідачем вона не бажає. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З пояснення позивачки у суді вбачається, що спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

31.08.2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 3 29.09.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] зареєстрованим у Відділі реєстрації актів цивільного стану СМУЮ Сумської області, актовий запис № 2021. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.05.2015 року шлюб був розірваний. Подружжя мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Заробітна плата, яку отримує позивачка не дає можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвитку обдарувань, тому звернулася з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000 грн. щомісячно, та про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог позивачки та розгляд справи без його участі. Суд проаналізував матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 29.09.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] зареєстрованим у Відділі реєстрації актів цивільного стану СМУЮ Сумської області, актовий запис № 2021.(а.с. 4) Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.05.2015 року шлюб був розірваний.(а.с. 5) Подружжя мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.(а.с. 6-8). Стаття 180 СК України передбачає що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що уточненні позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved