Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2014 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 02.02.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. [PERSON] 06.03.2017 року звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - сина [PERSON] - у твердій грошовій сумі - по 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, та на своє утримання - по 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов»язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дитини; сама позивачка доглядає за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку і також потребує матеріальної допомоги від чоловіка (відповідача). В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги відповідно за первісним та зустрічним позовами підтримали. [PERSON] просив розірвати шлюб з [PERSON], стверджуючи, що збереження сім»ї сторін є неможливим, оскільки він фактично проживає з іншою жінкою - [PERSON] та вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]; зустрічний позов він просив задовольнити частково та встановити розмір аліментів на сина [PERSON] - по 800,00 грн. щомісячно, а на утримання [PERSON] - по 700,00 грн. щомісячно, з урахуванням його матеріального стану. [PERSON] просила зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, вирішити питання щодо призначення сторонам строку для примирення. Заслухавши пояснення [PERSON] та його представника [PERSON], [PERSON] та її представника [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2014 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю - [PERSON] (а.с.8-9). Як стверджують сторони, починаючи з вересня 2016 року вони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, проживають окремо; раніше в сім»ї мали місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; його твердження про те, що він фактично проживає з іншою жінкою - [PERSON], з якою він має спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], підтверджуються наданою копією свідоцтва про народження дитини (а.с.59), дані обставини також не заперечуються [PERSON]; [PERSON] заперечує проти призначення будь-якого строку з метою примирення сторін, тому клопотання [PERSON] про призначення строку для примирення за встановлених обставин не підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов в частині вимог первісного позову про розірвання шлюбу має бути задоволений. Як стверджують сторони, після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір»ю - [PERSON]; будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів сторони не укладали. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання сина [PERSON], [INFO],а також дружини до досягнення сином трирічного віку; він працює, є суб»єктом господарської діяльності, має відповідні доходи, які отримує періодично; будь-яких утримань з його доходів за виконавчими документами на користь інших осіб не відбувається. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, матеріальне становище відповідача [PERSON], стан здоров»я дитини - сина [PERSON]; посилання [PERSON] про те, що він також має на утриманні старшу дитину - сина [PERSON], [INFO] та молодшу дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.59-60), і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - сина [PERSON], [INFO] - у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2017 року і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, а також встановити розмір аліментів на утримання дружини - [PERSON] - по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2017 року і до [INFO]; при цьому, заперечення [PERSON] в частині визначеного розміру аліментів є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні достатніми доказами; за встановлених обставин, в решті вимог зустрічного позову [PERSON] має бути відмовлено.

Outcome: approved