overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зазначеним позовом, у якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 2,84 га, та зобов'язати Онуфріївську районну державну адміністрацію, Успенську сільську раду виділити їй в натурі земельну ділянку площею 2,84 га ріллі на території Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що рішенням правління КСП «Шлях Леніна» Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 20.05.1991 року вона була звільнена від обов'язків бухгалтера за станом здоров'я, але з членів зазначеного підприємства звільнена не була. Не дивлячись на це її не було включено до списку осіб, які мають на земельну частку (пай). Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивачки надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсутність та відмову від понесених судових витрат. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися. Від голови Онуфріївської РДА надійшов лист про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника РДА. Від Успенського сільського голови надійшов лист про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Враховуючи, що визнання позову відповідачами є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований її син - [PERSON], який більше року тому залишив спірне помешкання, місце його фактичного перебування їй не відомо. Будь-які речі, що належать [PERSON], в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює їй перешкоди у користуванні житлом, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.319, 321, 386, 391 ЦК України просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Шевченківського районного відділу м.Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до суду не з»явився, повідомлявся належним чином про розгляд даної справи, заяви про бажання приймати участь у судовому розгляді до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради № 2081р від 14.09.2006 р. належить квартира [ADDRESS]. Право власності позивача пройшло державну реєстрацію в ОП ЗМБТІ, про що надано копію витягу. В квартирі, окрім позивача, зареєстрований її син відповідач по справі - [PERSON], який з лютого 2013 р. за місцем реєстрації не проживає, що підтверджено наданим актом від 22.09.2014 р. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. З 22.03.2005 р. у вказаному будинку разом з нею проживають сини - [PERSON] та [PERSON] Після одруження [PERSON], 07.04.2012 р. в будинку була зареєстрована його дружина - [PERSON], [INFO] Подружнє життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, 17.02.2016 р. вони розлучилися. На усні прохання щодо зняття з реєстрації [PERSON] не реагувала. З 20.09.2015 р. відповідач не проживає в будинку, її речі в будинку відсутні, фактичне місце її знаходження позивачу не відомо, як і контактний номер телефону. В цей час весь тягар утримання житла несе вона одноособово та через реєстрацію відповідача не має змоги оформити субсидію. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10). У вказаному житловому будинку зареєстрована колишня невістка позивача - відповідач [PERSON], яка з 2015 р. у будинку не мешкає, що підтверджено поясненнями позивача, викладеними в позові, та довідкою № 3916/839 від 25.04.2017 р. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві приватної власності належить будинок (домоволодіння) [ADDRESS]. В будинку зареєстровані вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач хоча і зареєстрований в будинку, але з дня розірвання шлюбу, тобто з 05.11.2010 р. і по цей час в будинку не проживає та не з»являється. За позовом [PERSON] посилаючись на ст.ст.319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що місцеперебування її колишнього чоловіка наразі їй не відоме. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER], виданого 20.08.1996 р. виконавчим комітетом Запорізької міської Ради народних депутатів, [PERSON] належить на праві власності по 47/200 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.12, 13). В будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.7), з яким позивач розірвала шлюб 05.11.2012 р. (а.с.11). Відповідач за місцем реєстрації не мешкає з 2010 р., що підтверджено поясненнями позивача, свідченням свідка [PERSON] та довідкою № 232 (а.с.6). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] Вирішуючи вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності САС № 152293 від 04.07.2008 р. В спірному житловому приміщенні зареєстровані вона та [PERSON], відповідач у справі, який з лютого 2005 р. в квартирі не мешкає. Місцеперебування відповідача позивачу не відомо. Весь тягар утримання житла несе вона одноособово та через реєстрацію відповідача не має змоги оформити субсидію. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.317, 319, 383, 386 ЦК України, ст.ст.72, 150, 156 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Поясниал, що [PERSON] не є членом її сім"ї. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру САС № 152293, виданого 04.07.2008 р. Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач за місцем реєстрації не мешкає з 2005 р., що підтверджено поясненнями позивача, свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19.10.2001 року в Глуховецькій селищній раді Козятинського району Вінницької області. В шлюбі в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, так як у сторін різні погляди на життя, сімені відносини та виховання доньки. Вони перестали розуміти один одного, втратили відчуття поваги та любові один до одного. Більше чотирьох років сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, в зв'язку з чим позивач звернулась з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, дійсно, шлюб між сторонами по справі зареєстрований 19.10.2001 року в Глуховецькій селищній раді Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В шлюбі в них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Згідно позовної заяви, позивач дійшла до висновку про недоцільність подальшого збереження шлюбу, так як у сторін різні погляди на життя, сімені відносини та виховання доньки. Вони перестали розуміти один одного, втратили відчуття поваги та любові один до одного. Більше чотирьох років сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. На думку позивача сім'я фактично розпалась. На даний час суд встановив, що сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і такі підстави для розірвання шлюбу, які вказані в позовній заяві, мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище [PERSON]", що відповідає вимогам закону. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2001 року, який було розірвано на підставі рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 13.03.2012 року. Після розірвання шлюбу вона повернула своє дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Від шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свої обіцянки по наданню допомоги на утримання сина в добровільному порядку, усунувся від участі в грошовому забезпеченні дитини. Вона з дитиною проживає в м.Києві, де винаймає житло. Її заробітку не вистачає на оплату за житло, інші потреби сім"ї та матеріальне утримання сина. Їй відомо, що відповідач працевлаштований, однак приховує від неї своє місце роботи. Вважає, що [PERSON] має змогу та повинен приймати участь в утриманні сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не явилась. Направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно. Про причини неявки суду не повідомляв. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заперечення на позов не подавав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, без участі відповідача, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України, а також за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 16.06.2001 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано виконкомом Інгулецької міської ради Інгулецького району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №96, присвоєно прізвище дружині -[PERSON] (а.с.2). Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 13.03.2012 року вказаний шлюб було розірвано. Прізвище дружини змінено на дошлюбне - "[PERSON]" (а.с.3). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина зареєстрована з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Позивач працює в м.Києві, отримує заробітну плату (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Відповідачем порушені вимоги ст.180 СК України щодо обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2010року є власником 310 частин жилого будинку [ADDRESS], в якому на даний час зареєстрована відповідачка [PERSON], яка проживала сім'єю без реєстрації шлюбу з колишнім власником житлового приміщення. Відповідачка з 2009 року не проживає в належному позивачу будинку, виселилась добровільно, вказаним житлом не користується, не бере участі в оплаті комунальних послуг, реєстрація відповідачки не скасована, що призводить до збільшення витрат позивача на оплату комунальних послуг. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позовін вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, пунктами 1,5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2010року [PERSON] є власником 310 частин жилого будинку [ADDRESS]. Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] за зазначеною адресо зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Факт відсутності відповідача понад шестимісячний строк в будинку [ADDRESS] підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], довідкою з місця проживання про склад сім»ї від 27.02.2014 року, завіреної головою комітету самоорганізації населення мікрорайону « Зелений», актом опитування сусідів від 26.02.2014року, складеному мешканцями сусідніх будинків та не оспорювалось відповідачкою, що остання з 2009 року фактично не проживає у належній позивачці частині будинку, житлом не користується, участі в утриманні будинку не мере. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача, що відповідач понад 6 місяців не проживає в спірному будинку без поважних причин, житлом не користується, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідно до ст.71 ЖК України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 24.11.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис № 979. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім"ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.11.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис № 979, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони за не спростованим твердженням позивача спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило. За даних обставин шлюб підлягає розірванню. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved