Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про усиновлення дитини, вказуючи на те, що 12 січня 2019 року Маневицьким районним відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції Волинської області було зареєстровано його шлюб з [PERSON] . До реєстрації шлюбу із заявником [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який рішенням суду від 30 серпня 2018 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 2 березня 2021 року був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Заявник [PERSON] разом з [PERSON] та її малолітньою дитиною [PERSON] проживають однією сім`єю в [ADDRESS] . У заявника з малолітньою дитиною [PERSON] склались гарні стосунки. [PERSON] не заперечує відносно усиновлення. Заявник піклується про дану дитину, створює належні умови для її розвитку, утримує, виховує її та ставиться до неї, як до своєї рідної дитини, бажає її усиновити. Матеріальне забезпечення його сім`ї та побутові умови проживання на належному рівні. Заявник має достатні доходи, щоб забезпечувати сім`ю всім необхідним. За місцем проживання він характеризується виключно з позитивної сторони, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, спиртним не зловживає. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд оголосити його усиновлювачем малолітнього [PERSON] , а також записати його батьком цієї дитини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив оголосити [PERSON] усиновлювачем малолітнього [PERSON] , а також записати його батьком цієї дитини. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] , представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області Карпюк Л.М. заявлені вимоги визнали у повному обсязі, не заперечують щодо надання судом права на усиновлення малолітнього [PERSON] заявнику [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Маневицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з?явився, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності представника вказаної заінтересованої особи та заінтересованої особи, суд ухвалив - проводити розгляд справи у відсутності представника Маневицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та заінтересованої особи [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи,представника заінтересованої особи, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п?ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п?ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім?єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім?єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв?язку з усиновленням втрачають правовий зв?язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Відповідно до ст. 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім?ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров?я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров?я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров?я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров?я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв?язку з віком або станом здоров?я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім?ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно ст. 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2019 року Маневицьким районним відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб заявника з [PERSON] . До реєстрації шлюбу із заявником [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який рішенням суду від 30 серпня 2018 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 2 березня 2021 року був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Заявник [PERSON] разом з [PERSON] та її малолітньою дитиною [PERSON] проживають однією сім`єю в [ADDRESS] . У заявника з малолітньою дитиною [PERSON] склались гарні стосунки. [PERSON] не заперечує відносно усиновлення. Заявник піклується про дану дитину, створює належні умови для її розвитку, утримує, виховує її та ставиться до неї, як до своєї рідної дитини, бажає її усиновити. Матеріальне забезпечення його сім`ї та побутові умови проживання на належному рівні. Заявник має достатні доходи, щоб забезпечувати сім`ю всім необхідним. За місцем проживання він характеризується виключно з позитивної сторони, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, спиртним не зловживає. Зазначені обставини підтвердив заявник в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються заінтересованими особами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 січня 2019 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 2019 року та серії [NUMBER] від 28 травня 2015 року, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 2 березня 2021 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 3198 від 5 травня 2021 року, заяви [PERSON] від 14 квітня 2021 року, довідок ТОВ „Алан Транс Сервіс" № 3 та № 4 від 5 травня 2021 року, довідки МВС України серії ІІА № 1913895 від 1 квітня 2021 року про відсутність судимостей, висновку про стан здоров?я [PERSON] від 13 квітня 2021 року, висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток [PERSON] від 6 травня 2021 року, акту обстеження умов проживання від 16 квітня 2021 року, висновку Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини № 596/01-26/2-21 від 28 квітня 2021 року. Суд вважає недоцільним з`ясування згоди дитини на усиновлення, оскільки вона проживає в сім`ї заявника [PERSON] і вважає його своїм батьком. Зазначене відповідає вимогам ч. 4 ст. 218 СК України. Суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст. 229-231 СК України записати заявника батьком дитини, про що внести зміни до актового запису про народження цієї дитини, оскільки це буде відповідати інтересам [PERSON] , що знайшло підтвердження в судовому засіданні. Аналізуючи пояснення сторін, зібрані та досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заявник [PERSON] є особою, яка відповідно до вимог ст. 211 СК України може бути усиновлювачем, здатна створити дитині стабільні і гармонійні умови для життя та розвитку, що відповідатиме інтересам цієї дитини, а тому його заяву слід задовольнити та надати [PERSON] право на усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , оголосивши його усиновлювачем цієї дитини.

Outcome: approved