Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 25.02.2011 року в с.Каленське, Коростенського району померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Шевченка, 30 в с. Каленське Коростенського району, майнового паю в КСП «Світанок» с.Каленське Коростенського району, земельних ділянок, компенсаційних рахунків в АТ «Ощадбанк». Вказав, що він, як син померлої, є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], але в даний час не може оформити належним чином своїх спадкових прав, оскільки в свідоцтві про його народження вказано прізвище, імя та по батькові матері як „Ольшевська Ганна Миколаївна, а в свідоцтві про смерть останньої - [PERSON]. Також позивач вказав, що після смерті матері він прийняв спадщину, оскільки в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. ( а.с. 51). Представник відповідача - Територіальної громади в особі Каленської сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності; в заяві вказав, що не заперечує проти його задоволення ( а.с. 50). Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2011року в с. Каленське Коростенського району померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 159016 а.с. 5). З довідки №152 від 21.03.2016 року, виданої Каленською сільською радою, слідує, що померлій [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі за № 4 за 2011-2015 роки особистий рахунок № 0191(1) на праві особистої власності належав житловий будинок з усіма надвірними спорудами, 1961 року забудови, що розташований за адресою: с.Каленське Коростенського району по вул. Шевченка, 30 (довідка а.с. 14). Крім того, з довідки № 591 від 24.10.2016 року слідує, що рішенням виконкому Каленської сільської ради за № 28 від 06.12.1993 року та внесеними змінами [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка розміром 0, 60 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Каленське вул.Шевченко, 30, державний акт на право власності на земельну ділянку померла за життя не виготовила. ( довідка а.с. 48). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями в с.Каленське по вул. Шевченка,30, земельна ділянка розміром 0,60 га, майнового паю в КСП «Світанок » с.Каленське, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ -6 № 57 (а.с.25-26) та двох грошових вкладів: -ТВБ № 10005/30 компенсаційний рахунок № 9760/7345 в сумі 5327 грн. 51коп., -ТВБВ № 10005/030 компенсаційний рахунок № 9760/8116 в сумі 1230 грн. 86коп., що відкриті в філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10005/029 на ім"я [PERSON] ( а.с. 35). 19.12.1994 року секретарем виконкому Каленської сільської ради Коростенського району посвідчено заповіт, яким [PERSON] мешканка с.Каленське на випадок своєї смерті належне\~ їй\~ майно,\~де\~б\~воно\~ не\~знаходилось\~та з\~чого б\~воно не складалось, та\~ все\~те,\~\~що буде\~\~ належати\~\~ їй\~ на\~ час\~ смерті\~заповіла\~ своєму сину [PERSON]. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 26. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. Таким чином, позивач по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00016454605 від 22.03.2016 року, вбачається, що 14.10.1951 року виконавчим комітетом Каленської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 11 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON]). ( а.с. 11). Дані свідоцтва про народження позивача та паспорту останнього вказують, що позивач народився 13.07.1952 року в с. Каленське Коростенського району в графі мати зазначено «Ольшевська Ганна Миколаївна», в графі батько « Ольшевський Петро Степанович» (копія свідоцтва про народження а.с. 9). З заповіту, що за життя склала [PERSON], вбачається, що вона в заповіті вказує позивача як свогосина. Вищевказані докази дають суду підстави вважати доведеним той факт, що позивач є сином померлої [PERSON] Відповідно до. ст.256 ч.1 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є позивач по справі [PERSON] як син померлої. Державна реєстрація вказаного будинку за життя померлою не проведена, що підтверджується даними технічного паспорту на житловий будинок ( а.с. 27-31) та довідкою № 778 від 10.11.2015 року, виданою Коростенським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 32). Технічний паспорт на житловий будинок був виготовлений позивачем ( довідка а.с. 33). Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, які діяли на час побудови спадкового будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Таким чином,в суді знайшов підтвердження той факт, що житловий будинок з надвірними господарськими будівлями № 30 по вул.Шевченка в с.Каленське Коростенського району дійсно належав на праві власності [PERSON] в звязку з цим позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як слідує з довідки №01-16/16/1181 від 08.10.2016 року, виданої Коростенською районною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої 25.02.2011 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, заведено спадкову справу № 190/2011 р, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видано. (а.с. 41). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно,так як в даний час через відсутність правовставнолюючих документів позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], підтвердив належними доказами неможливість отримання спадщини у вигляді житлового будинку в нотаріальній конторі (відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності спадкодавця на житловий будинок підтверджено правовстановлюючими документами, позов про визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved