Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. [INFO] померла його мати - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила. Після її смерті позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 31 жовтня 2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 06 листопада 2019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 03 грудня 2020 року, судовий розгляд призначений на 24 січня 2020 року та відкладався на 13 лютого 2020 року, на 06 березня 2020 року та на 01 квітня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від в. о. завідуючої Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 264/2016, наданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 392 від 06 вересня 2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною - [PERSON] (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1956 року (а.с.9). [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 23.03.1998 року секретарем виконкому Дрімайлівської сільської ради, яким все своє майно заповів сину [PERSON] та дочці [PERSON] . Відомості про прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] відсутні. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 60). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 393 від 06 вересня 2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8). Згідно з матеріалами спадкової справи № 264/2016, 19 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 09.10.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.17). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 229 від 07.09.2019 року, станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи), на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 18). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1960 році (а.с. 19-21). У виписках з погосподарських книг Дрімайлівської сільської ради за 1991-2015 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.12-16). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 05.08.1992 року, а саме в 1960 році, в період зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина - [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved