Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, вказуючи на те, що з 16 жовтня 2004 року і по теперішній час вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу, за спільні кошти подружжям були придбані транспортні засоби, які були зареєстровані на ім`я [PERSON] В добровільному порядку розділити спільно нажите майно вони не можуть, а тому, уточнивши свої позовні вимоги, [PERSON] просить в рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя виділити відповідачу мотоцикл SKYBIKE QM150-10Е 2016 року випуску, стягнувши з нього на користь позивача 1/2 частину його вартості в сумі 8571 грн. 30 коп., стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2005 року випуску, в розмірі 75 622 грн. 06 коп. та понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Жайворонко І.В. позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовних вимогах. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Менько Д.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, які містять матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. З 16.10.2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 16.10.2004 року (а.с.8). В період шлюбу було придбане майно: автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2005 року випуску, колір білий та мотоцикл SKYBIKE QM150-10Е 2016 року випуску. Згідно договору купівлі-продажу 7442/2019/1382912 транспортного засобу від 28.03.2019 року продавець [PERSON] передав у власність покупцеві [PERSON] транспортний засіб: марка VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER 2005 року випуску, колір білий, номер кузова [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] зареєстрований за продавцем 04.02.2016 року підрозділом МВС ЦЕНТР 7442 (а.с. 127) З довідки Регіонального сервісного центру в Чернігівській області від 06.04.2019 року № 31/25/14-202 та реєстраційної картки ТЗ, наданих на вимогу суду в порядку витребування доказів, вбачається, що мотоцикл SKYBIKE QM150-10Е 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований ДКП № СКС-0116558 від 22.12.2016 за [PERSON] (а.с.22-23). Згідно висновку автотоварознавчої експертизи, яку було призначено ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 05.06.2019 року за клопотанням позивача та її представника, проведення якої було доручено експертам Чернігівського відділення Київського НДІСЕ (а.с.48-49), ринкова вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний № [NUMBER] станом на час проведення огляду 14.06.2019 року, складає 151244,12 грн. Ринкова вартість мотоцикла «SKYBIKE QM150-10Е», державний реєстраційний № [NUMBER] , станом цін на момент призначення експертизи 05.06.2019 року складає 17142,67 грн. (а.с.61-70). Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями статті 65 СК України. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом правового висновку висловленого ВСУ 08.04.2015 у справі № 6-7цс15, при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, останній має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім"ї майна. Відповідач та його представник посилаються на те, що метою придбання автомобіля було його використання у своїй підприємницькій діяльності, а не в інтересах сім`ї, а так як у нього з дружиною не було спільних заощаджень для його придбання, то він взяв позику 30.11.2015 р. у [PERSON] у розмірі 150 000 грн., які зобов`язався повернути, а також в кінці 2015 року він брав позику у [PERSON] у розмірі 4000 доларів США під заставу, його мати продала автомобіль у 2016 році і він розрахувався, що і підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Мотоцикл він взагалі придбав для свого неповнолітнього сина і його дружині про це було відомо, але суд не може прийняти таку позицію сторони з огляду на те що, якщо навіть на час придбання в шлюбі майна використовувалися запозичені кошти одним із подружжя, вони вважаються використаними в інтересах сім"ї і не є особистою власністю подружжя. Крім цього, відповідач не довів суду, що майно було придбане за особисті кошти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірний автомобіль був спільною сумісною власністю сторін, що відповідач самостійно, без згоди на те позивача продав належний їм обом на праві спільної сумісної власності автомобіль, а тому право позивача на володіння спільним сумісним майном порушене відповідачем та підлягає захисту відповідно до положень ст. 60, 61, 65, 70, 71 СК України та ст. 355, 368 ЦК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 75 622,06 грн. грошової компенсації половини вартості зазначеного автомобіля. Поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст.71 СК України), а отже з відповідача слід стягнути на користь позивача 1/2 частину вартості мотоцикла, в сумі 8 571,30 грн. Розподіл судових витрат здійснити в порядку визначеному ст.137, 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 842,00 грн. витрат по сплаті судового збору, 348,20 грн. витрат по сплаті судового збору за забезпечення позову, 14 400,00 витрат на правову допомогу, 3 768,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи.

Outcome: approved