Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість у загальній сумі 18211,91 гривня, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № б/н від 10 грудня 2010 року, укладеного між ними, про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач в 2012 році погасив свій борг за кредитним договором повністю і з того часу не знімав гроші з картки. В судовому засіданні 19 квітня 2016 року представник позивача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України (а.с.114-115). Послався на те, що позивачем пропущено як трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення боргу, так і однорічний строк позовної давності за вимогами про стягнення комісії, пені, оскільки перше порушення договору клієнтом допущено 19 вересня 2011 року, а позивач звернувся до суду лише в листопаді 2015 року. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно договору № б/н від 10 грудня 2010 року, укладеному між ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-32). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом відповідача у заяві (а.с.7). Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ "КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно пункту 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг. Згідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, в т.ч. з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. За пунктом 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою із зміною Правил та/або [PERSON] банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Згідно із п.2.1.1.3.5 Умов клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 97-104). Таким чином, у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України прийняті на себе зобовязання не виконав. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 30 вересня 2015 року у відповідача існує заборгованість за кредитним договором. Дана заборгованість виникла у відповідача [PERSON] у звязку з несплатою ним поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним, строк сплати яких відповідно до умов договору б/н від 19 грудня 2010 року до 25 числа місяця, наступного за звітним. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20 цс14, якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як видно з розрахунку заборгованості, прострочена заборгованість в сумі 126 гривень 90 копійок виникла у відповідача 31 січня 2013 року, тому саме з цієї дати починається перебіг позовної давності. З позовом до суду позивач звернувся 13 листопада 2015 року (а.с.2), тобто у межах трирічного строку позовної давності. Враховуючи вище викладене, суд не погоджується із запереченнями відповідача про те, що у задоволенні позову належить відмовити у зв'язку з пропуском позивачем трирічного строку позовної давності. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Як видно з розрахунку заборгованості, пеня в сумі 2750 гривень нарахована позивачем за період з 31 січня 2013 року по 30 вересня 2015 року. Суд приймає до уваги заперечення відповідача в частині застосування позовної давності щодо вимог про стягнення пені та комісії, і приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути пеню та комісію, нараховані за один рік, тобто за період з 30 вересня 2014 року по 30 вересня 2015 року, що складає 1200 гривень (2750 грн.-1550 грн.). За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню у сумі 16661,91 гривня, з яких: заборгованість за кредитом 2730,77 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 11387,72 гривні; заборгованість за пенею та комісією 1200 гривень; відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень - штраф (фіксована частина), 843,42 гривні - штраф (процентна складова). . На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 1218 гривень (а.с.1).

Outcome: partial