Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: ПАТ «Укрсіббаннк», [PERSON]та [PERSON] з позовом про визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що під час перебування у шлюбі ними спільно набуто право власності на трикімнатну квартиру. Право власності було оформлено на чоловіка [PERSON] Згідно укладеного договіру 13.02.2008 її чоловік від акціонерного комерційного інноваційного банку „УкрСиббанк" отримав 52700 дол. США, цього ж дня з ним укладено договір іпотеки № 77036 відповідно до якого квартира була передана у іпотеку. Отриманий кредит вони оплачували разом, що підтверджується квитанціями. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси 01.07.2016 з її чоловіка на користь ПАТ „УкрСиббанк" стягнуто залишок суми наданого кредиту в розмірі 21693,61 дол. США та пеню з відсотками за користування коштів та їх несвоєчасне повернення в розмірі 37814,27 грн. Оскільки квартира належить їм на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу то вона має право на свою частку у даному майні. Просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] - квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? частину вищезазначеної квартири. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] звернулась з заявою до ПАТ „УкрСиббанк", [PERSON], [PERSON] про уточнення позовних вимог, в якій просила припинити права спільної сумісної власності та визнання за позивачкою право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач не з'явилися, скерували заяву про розгляд справи у їх відсутність та просили позовні вимоги, з урахуванням остаточних змін, задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, скерував заяву про розгляд справи у його відсутність та позовні вимоги визнав повністю . Представник третьої особи ПАТ «Укрсіббанк» за довіреністю Богомаз Н.О. в судове засідання не з'явилася, скерувала пояснення та клопотання про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви, в яких проти позовних вимог не заперечували та просили справу слухати без їх участі. У зв'язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та об'єктивного дослідження суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,що позивач [PERSON] перебуває із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.02.1984. Під час перебування в шлюбі, сторонами спільно набуто право власності на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на склад сім'ї з чотирьох чоловік, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Право власності було оформлено свідоцтвом про право власності на житло від 05.02.1998, що видане Соснівським райвиконкомом м. Черкаси та зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 17665148 від 08.02.2008 за реєстраційним номером 22049802 та записано в реєстраційну книгу 165 № 475., що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 76200653 від 19.12.2016. Між відповідачем [PERSON] та АКІБ "УкрСиббанк" правонаступником є ПАТ «УкрСиббанк» 13.02.2008 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11297973000, згідно з яким, [PERSON] отримав 52700,00 дол. США. Цього ж дня, укладено договір іпотеки № 77036, відповідно до якого, спірна квартира за адресою [ADDRESS] передавалась у іпотеку ПАТ «Укрсиббанк». Договір іпотеки був укладений між третьою особою ПАТ «Укрсиббанк», відповідачем [PERSON], позивачем [PERSON] та третіми особами [PERSON] та [PERSON] Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2016 у справі № 712/1206/16 з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто залишок суми наданого кредиту в розмірі 21693,61 дол. США та пеню з процентами за користування коштів та їх несвоєчасне повернення в розмірі 37814,27 грн. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Перебування квартири в іпотеці не впливає на можливість поділу даного майна між співвласниками. Таке визнання не припиняє договору іпотеки та право банку звернути стягнення на квартиру. Водночас, слід зазначити, що банком як кредитором вже обрано спосіб захисту шляхом стягнення грошової суми недоплаченого кредиту, а тому, звернення стягнення може відбутись лише у випадку відсутності іншого майна. Законом України «Про іпотеку» не передбачено, що майно, яке передано в іпотеку є неподільною річчю. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно з ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набується на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як передбачено ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи, що квартира в [ADDRESS] що належить сторонам на праві спільної сумісної власності та є неподільною річчю, а відповідно не може бути поділена між сторонами в натурі, відповідно до їх часток, суд вважає за можливе визнати ідеальні частки сторін у цьому майні без його реального поділу та залишити майно у їх спільній частковій власності, припинивши спільну сумісну власність. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що виділ позивачу належної їй частини квартири не порушує прав інших осіб, в тому числі і прав відповідача, як співвласника квартири, тому суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved