Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа - Виноградівський РВ ГУ ДМС України, Малокопанська сільська рада Виноградівського району. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державний нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори від 19.03.2008р., є власникоми житлового будинку по вул.Центральній-9 в с.Мала Копаня, Виноградівського району. Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідачка - колишня її невістка, яка перебувала з її сином [PERSON] з 21.05.2005р. по 16.02.2015р. у зареєстрованому шлюбі та в цей час проживала у належному позивачці будинку. В подальшому в грудні 2014р. вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, в лютому 2015р. між ними шлюб був розірваний і з кінця 2014р. відповідачка проживає у своєму будинку №47 по вул.Бєлгородська в м.Виноградів, проте відповідачка знятись з реєстрації у її будинку в добровільному порядку не бажає, між нею та відповідачкою не має ніяких домовленостей з приводу проживання і користування її будинком, вважаючи що її права власника порушенні, позивачка, відповідно до приписів ст.ст.71,163 ЖК України, ст.16 ЦК України просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування її житловим будинком по вул.Центральній-9 в с.Мала Копаня, Виноградівського району. Цивільним законодавством України, а саме ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Оскільки, будинок належить до приватної власності, то відносини стосовно користування жилим приміщенням визначено Цивільним кодексом України. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. Позивачка [PERSON] як власник будинку не може у повному обсязі володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Позивачка вважає, що відповідач втратила право користування житловим будинком, так як в будинку вже декілька років не проживає. ЇЇ реєстрація в будинку впливає на оформлення субсидії, чим обмежує право позивачки на користування будинком. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час і месце розгляду справи в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд спраи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання повторно не з"явилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином - засоби масової інформації «Новини Закарпаття» №№143-144, заяв про причини своєї неявки або відкладення справи не надала, а відтак, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що що будинок по вулиці Центральна, 9 в селі М.Копаня, Виноградівського району, належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори від 19.03.2008 року. Відповідач по справі [PERSON] - колишня невістка позивачки, яка зареєстрована в будинку з 14.10.2009 року. З 2014 року відповідачка [PERSON] в зазначеному будинку не проживає, що підтверджується довідкою Малокопанської сільської ради Виноградівського району № 02-47/326 від 30.09.2016 року. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, виникають проблеми з оформленням позивачем субсидій на оплату комунальних послуг, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому позивач [PERSON] змушена звернутися за захистом до суду. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.557 та ч.1 ст.321 ЦК України, - «Власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном» і «Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Статтею 55 Конституції України визначено, що - «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом...Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань». Підсумовуючи вищевикладене, можна чітко зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] у відповідності до чинного законодавства повністю втратила право на користування належним позивачці [PERSON] житловим будинком, але в зв'язку з тим, що вона не бажає знятись з реєстрації в добровільному порядку, тому позивачка змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved