Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання її діда [PERSON] до 24.08.1991 року на території, яка стала територією Україною відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що дід заявника [PERSON] був громадянином України і станом на 24 серпня 1991 року ( з 1986 по 1995 р.) був зареєстрований та постійно проживав на території, яка стала територією України, а саме в селі Йосипівка, Вільшанського району Кіровоградської області. 15 вересня 2018 року заявник через Основ'янський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області подала документи для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». Але 11.10.2018 р. вона дізналася про те, що її заява про набуття громадянства з додатками були повернуті до Основянського РВ ДМС у м. Харкові. Документи були повернуті 10.10.2018 р. ГУ ДМСУ в Харківській області з вимогою « оформити документи, які підтверджують факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 року відповідно до вказівки ДМС України від 22.09.2017 р. № 6.4/7095-17, а саме: що картка прописки не є документами, які в установленому порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання цієї чи іншої особи на території України до 24.08.1991 року. При цьому, заявник зазначає, що [PERSON] помер [INFO] р. та вона вичерпала всі досудові засоби встановлення факту постійного проживання її діда [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 р., який їй необхідний для набуття громадянства України. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. В матеріалах справи є відзив на заяву, в якій зазначено, що розгляд заяв про набуття громадянства України врегульовано Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Достатність наданих заявником доказів слід оцінювати виходячи з положень ст.80 та 89 ЦПК України. Вислухавши заявника, її представника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Захареука, район Теленешти, Республіка Молдова. Батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Мати заявника [PERSON] народилась [INFO] р. та її дошлюбне прізвище «[PERSON]. Її батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] 03.02.1992 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого дружина змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] Заявник з 1998 року проживає на території України, що підтверджується довідкою Костуватського району Братського району Миколаївської області № 30 від 25.01.2013 року. Згідно довідки Костуватської ЗОШ I-II ступенів Братської районної ради Миколаївської області від 22.02.2018 року, [PERSON] з 2002-2004 та з 2008-2011 року навчалась у вказаній школі, де отримала свідоцтво про загальну середню освіту. Згідно довідки Миролюбівської ЗОШ I-III ступенів Братської районної ради Миколаївської області від 22.02.2018 року, [PERSON] з 2011-2013 року навчалась у вказаній школі, де отримала атестат про повну загальну середню освіту. Довідкою Посольства Республіки Молдова в Україні № 004 від 13.01.2017 року підтверджується факт того, що [PERSON], [INFO] року не отримувала громадянство Республіки Молдова і з питань оформлення документів Національної паспортної системи не зверталась. Згідно довідки Основ'янського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області № 6324/4329 від 13.04.2018 року, [PERSON] зверталась до Основ'янського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області з заявою про встановлення особи та оформлення паспорта України та перевіркою не встановлено її належність до громадянства будь-якої держави. Листом Основ'янського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області [PERSON] повідомлено, що її документи повернуті та їй необхідно надати докази на підтвердження проживання на території України до 24.08.1991 року її діда згідно вимог ГУДМС України в Харківській області. Дід заявника [PERSON], [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується інформцією, наданою Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Миколаївській області № 1862/15.10-4.4 від 04.09.2018 року. Згідно довідки Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 11.10.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно був зареєстрований на території Йосипівської сільської ради в с.Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області, відповідно до запису по господарській книзі Йосипівської сільської ради (1986-1990) № 11, особовий рахунок № 750 та по господарській книзі Йосипівської сільської ради (1991-1995) № 9 особовий рахунок 355. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч.2 ст. 256, яка змінена на ст. 315 ЦПК, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р., 13 листопада 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» в редакції Закон від 18.01.2001 №2235-III (із змінами та доповненнями) і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України»,громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку. Зокрема, згідно ч.ч. 1,7ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року за №215 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом). В ході судового розгляду справи повністю знайшов підтвердження факт, що [PERSON] станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України. Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved