Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

04.12.2017 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов'язання директора Київського пансіонату ветеранів праці [PERSON] скасувати наказ № 40-к від 21.04.2016 р. про затвердження складу культурно-побутової комісії та затвердити новий наказ, посилаючись на те, що оспорюваний наказ є незаконним, а процедура його прийняття сфальсифікована. Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, у відповідності до яких заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що оспорюваний Наказ, який на момент розгляду справи скасований, було винесено на підставі Положення. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Шевчук О.П. від 06.12.2017 р. відкрито провадження по справі. У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв'язку зі звільненням судді Шевчука О.П. з посади судді та розподілена судді Саламон О.Б. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 23.01.2018 р. справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 27.03.2018 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, позивач є пенсіонером, якому призначена пенсія за віком та який є інвалідом 2 групи загального захворювання. Відповідно наданих сторонами пояснень, останній проживає в Київському пансіонаті ветеранів праці, що також підтверджується повідомленням про зарахування останнього, витягом з Наказу №212п Відповідно до підпунктів 1.1., 1.3., 1.4. п. 1. Положення про Київський пансіонат ветеранів праці, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.11.2013 року № 2060, Київський пансіонат ветеранів праці (далі - Пансіонат) є стаціонарною соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів праці, інвалідів, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування, з утвореними у разі потреби відділенням тимчасового перебування та відділенням хоспісної допомоги, що входять як структурні підрозділи до складу Пансіонату. Пансіонат заснований на комунальній власності територіальної громади міста Києва та підпорядкований Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент). Засновником Пансіонату є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада. Пансіонат є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, печатку зі своїм найменуванням зразок якої затверджує директор Департаменту, інші печатки, штампи, бланки. Місцезнаходження Пансіонату: вул. Маршала Жукова, 2, м. Київ, 02156. Відповідно до підпункту 2.1. п. 2 Положення "Про Київський пансіонат ветеранів праці», основним завданням Пансіонату є забезпечення належних умов для проживання, соціального-побутового обслуговування, надання медичної допомоги громадянам похилого віку, ветеранам війни та інвалідам, які потребують стороннього догляду і допомоги. Наказом від 21.04.2016 р. № 40к затверджено склад культурно-побутової комісії при Київському пансіонаті ветеранів праці. З матеріалів справи вбачається, що в опорюваний позивачем наказ внесено зміни, у зв'язку з затвердженням наказу від 14.04.2017 р. №44к про склад культурно-побутової комісії при Київському пансіонаті ветеранів праці. В подальшому, наказом від 10.11.2017 р. №79к та наказом №5к від 31.01.2018 р. затверджено новий склад культурно-побутової комісії при Київському пансіонаті ветеранів праці. З наведеного вбачається,що наказ№40-к від 21.04.2016 р., який позивач просить скасувати, станом на день розгляду справи не є чинним. Відповідно до п. 5.4 Положення, у Пансіонаті з числа підопічних і працівників утворюється і працює на громадських засадах культурна-побутова комісія, яка сприяє керівництву установи в підтримці здорового мікроклімату в колективі, створенню санітарно-побутових умов для проживання та організації культурно-масової роботи серед громадян, що проживають у Пансіонаті. З наявних в матеріалах справи доказів, а саме протоколів, вбачається, що до складу культурно-побутової комісії при Київському пансіонаті ветеранів праці, затверджений Наказом від 21.04.2016 р. № 40к, входять підопічні і працівники пансіонату. Посилання позивача на те, що оспорюваний наказ затверджено без проведення консультації з представниками громадськості, не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та оцінюються судом критично. Зокрема, посилання позивача на Постанову Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 р. №996 суд вважає необґрунтованими, оскільки п. 5 Постанови носить рекомендаційний характер. У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду жодних належних, достовірних та достатніх доказів затвердження оскаржуваного Наказу з порушенням норм діючого законодавства. У зв'язку з вказаним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed