Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

28.10.2020 [PERSON] , що діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, в якому просять: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) страхове відшкодування у розмірі 18 892 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок моральної шкоди; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] , що діє в інтересах [PERSON] , Свідоцтво про народження [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) страхове відшкодування у розмірі 18 892 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок моральної шкоди, 170 028 (сто сімдесят тисяч двадцять вісім) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, а разом 188 920 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) страхове відшкодування у розмірі 18 892 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок моральної шкоди" стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 359 (триста п`ятдесят дев`ять) гривень 26 копійок, три відсотки річних у розмірі 90 (дев`яносто) гривень 06 копійок, інфляційні втрати у розмірі 94 (дев`яносто чотири) гривні 46 копійок, а всього разом - 543 (п`ятсот сорок три) гривні 78 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] , що діє в інтересах [PERSON] , Свідоцтво про народження [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3 596 (три тисячі п`ятсот дев`яносто шість) гривень 38 копійок, три відсотки річних у розмірі 901 (дев`янтсот одна) гривня 56 копійок, інфляційні втрати у розмірі 945 (дев`ятсот сорок п`ять) гривень 60 копійок, а всього разом - 5 443 (п`ять тисяч чотириста сорок три) гривні 54 копійки; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 359 (триста п`ятдесят дев`ять) гривень 26 копійок, три відсотки річних у розмірі 90 (дев`яносто) гривень 06 копійок, інфляційні втрати у розмірі 94 (дев`яносто чотири) гривні 46 копійок, а всього разом - 543 (п`ятсот сорок три) гривні 78 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія» (код ЄДРПОУ - 20602681) на користь [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 02.11.2020 відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду (а.с.35). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.45). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 18 квітня 2020 року приблизно о 06.10 год. у м. Львові по вул. Брюховецька, поблизу перехрестя вулиць Брюховецька-Холодна відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на нерухому перешкоду у вигляді опорного стовпа, за участі автомобіля марки «Audi A6» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП пасажир транспортного засобу [PERSON] з отриманими травмами госпіталізований у реанімаційне відділення КНП КЛШМД м. Львова, де від отриманих травм загинув. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно Полісу №АР4128552 від 03.03.2020 року. Внаслідок загибелі [PERSON] , його матері [PERSON] , батьку [PERSON] , та сину [PERSON] , завдано шкоди. Відтак, просять стягнути з відповідача моральну шкоду, витрати відшкодування утриманцю, на правничу допомогу на загальну суму 233 235,10грн. Відповідач відмовляється добровільно компенсувати матеріальні та моральні збитки, тому змушені звернутись з позовом в суд. Позивачі та їх представник - адвокат Ільків М.М. в судове засідання не з`явились, однак представник позивачів подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розглядати справу у їх відсутності. Представник відповідача ПрАТ «УПСК» у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, представником подано на адресу суду відзив, який долучений до матеріалів справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів без участі представника відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2020 приблизно о 06год. 10хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] по вул. Брюховицькій у м. Львові, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги ліворуч у кювет, де в подальшому автомобіль здійснив наїзд на опорний стовп. Внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР пасажир автомобіля «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] від отриманих травм помер на місці пригоди. За фактом ДТП 18.04.2020р. відкрито кримінальне провадження №12020140000000270. [PERSON] повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується Полісом №АР4128552 від 03.03.2020. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2014 року. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно вказаного Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ( ст. ст. 3, 5 Закону). Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. При цьому у даній статті не встановлено межі відшкодування таких витрат. У ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.23 цього Закону такою шкодою є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. [PERSON] , помер [INFO] внаслідок ДТП, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.05.2020 (а.с.7). Відповідно до ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Відтак, незалежно від вини фізичної особи, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника. Суд вважає, що у зв`язку із загибеллю [PERSON] позивачам, як матері, батьку та сину загиблого, заподіяно моральну шкоду, які слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. У відповідності до п.27.3 ст. 27 цього Закону Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Виходячи з наведеного, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача про відсутність підстав відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. ДТП відбулася 18.04.2020р., розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 4 723,00грн. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 56 676,00грн. Встановлено, що внаслідок загибелі [PERSON] його мати, [PERSON] , батько [PERSON] , та син [PERSON] , зазнали шкоду на загальну суму 226 704 грн.: з яких для [PERSON] - 18 892,00 грн. моральної шкоди, для [PERSON] - 18892,00грн. моральної шкоди, для [PERSON] - 18892,00грн. моральної шкоди та 170028,00 грн. відшкодування утриманцю. Ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачів витрати на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов підставний, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивачі при подачі позову про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2332,35грн.

Outcome: approved