Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані дві особи вона та відповідачка, яка є її рідною донькою. Відповідачка мала намір змінити своє місце проживання, залишити квартиру і проживати в іншому місці разом з чоловіком з яким перебуває в фактичних шлюбних відносинах. На початку 2004 року відповідачка в її відсутність, забравши всі свої речі пішла з квартири. Відповідачка уже більше 10 років не проживає у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Ніхто перешкод в користуванні квартирою їй не чинив, вона добровільно залишила квартиру. Посилаючись на вимоги ст.405 ЦК України, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву, якою позов підтримала повністю, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через органи ЖБК «Октава», про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, заперечень та клопотань не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності від 17.11.2003 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації вбачається, що квартира [ADDRESS], складається з двох кімнат, житловою площею 29,9 кв.м, загальною площею 52,5 кв.м, дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.4). Згідно довідки форми -3 виданої ЖБК «ОКТАВА» № 142, від 15.09.2016 року, вбачається, що в спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - власник квартири та [PERSON] - донька власниці квартири та відповідачка по справі (а.с.5). Згідно довідки виданої ЖБК «ОКТАВА» №169 від 27.09.2016 року вбачається, що ніяких скарг від [PERSON] про створення їй перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] до правління ЖБК не надходило (а.с.17). Згідно акту ЖБК «ОКТАВА» складеного 27.09.2016 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS], починаючи з 2004 року фактично не проживає громадянка [PERSON], [INFO], що підтвердили мешканці будинку та сусіди (а.с. 16). Відповідачка в квартирі не проживає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до змісту ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; відповідно до змісту ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч би ці порушення і не були поєднані із позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків. Оцінюючи зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги по позову є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому виносить рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн., 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved