overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

13.01.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку із відсутністю взаєморозуміння по життєво важливим та сімейним питанням. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, проживають за різними адресами. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2021 року вказану вище позовну прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, про що 23.07.2015 складено відповідний актовий запис за № 1190. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

13.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 28.12.2007 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2007 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 2037. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з 2010 року та проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище ,,[PERSON]". Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

13.02.2015 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишився спадок у вигляді житлового будинку , розташованого в [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Коли він звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину , нотаріус відмовила йому у цьому і рекомендувала звернутись до суду з вказаною заявою. Посилаючись на викладене , просив суд встановити факт останнього місця проживання його батька [PERSON] до дня його смерті [INFO] за адресою : [ADDRESS] , а також - факт постійного проживання його з померлим батьком на день смерті останнього [INFO] за адресою : [ADDRESS] Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з"явився , повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Вислухавши заявника , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Судом установлено , що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого залишився спадок у вигляді житлового будинку , розташованого в [ADDRESS] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] ( а.с.- 7), свідоцтвом про народження заявника ( а.с. - 11 ) , довідкою КП « Любашівське районне бюро технічної інвентаризації» за № 1181 від 26.12.2014 р. , з якої вбачається , що нерухоме майно , розташоване за адрестю: [ADDRESS], зареєстроване на праві власності за [PERSON] (а.с. - 10 ) Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] - сусіди заявника , [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS], разом з дружиною та двома синами , один з яких помер , а другий є заявник по справі. Пояснення зазначених свідків узгоджуються з актом обстеження на предмет фактичного проживання осіб , складеним депутатом Любашівської селищної ради , з якого вбачається , що заявник до дня смерті свого батька [PERSON] проживав разом з ним за адресою : [ADDRESS]. Після смерті батька і до цього часу заявник продовжує проживати у вказаному будинку. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому , що заявник [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні знайшло підтвердження , що встановлення зазначених фактів тягне для заявника юридичні наслідки - отримання свідоцтва про право на спадщину за законом , яка залишилась після смерті його батька. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

13.02.2015 року позивачі звернулися до суду та просили постановити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням , що розташоване за адресою:[ADDRESS] . Вважає, що відповідачка не цікавилися житлом, в якому вона зареєстрована, інтерес до цього житла відповідачкою не проявлявся, комунальні послуги вона не сплачує, протягом чотирьох років без поважних причин не проживає у квартирі та на даний час проживає в м.Симферополь, Тому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе, враховуючи згоду позивачів, провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного : Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачам на праві власності в рівних частинах (а.с.4-6) . Квартира трикімнатна, житловою площею 37,4 кв.м., та загальною площею 62,49 кв.м.. Згідно довідки обслуговуючої організації (а.с.7) за вказаною адресою зареєстровані : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як встановлено судом, відповідачка протягом тривалого часу , а саме з 2013 року у спірній квартирі не проживала. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Судом також встановлено, що [PERSON] житлом не цікавиться, комунальних послуг не оплачує, не бере участі у витратах по утриманню та ремонту квартири. З боку позивачів відповідачці не чинилися будь-які перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Дані факти встановлені судом. Доказів, які б свідчили про наявність поважних причин непроживання відповідачки в спірному приміщенні у матеріалах справи відсутні. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому відповідачку необхідно визнати такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України та ст. 150 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

13.02.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту подачі позову до суду до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 25 вересня 2006 року відповідно до розпорядження голови Менської районної державної адміністрації позивач з чоловіком створили прийомну сім'ю до якої було влаштовано дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON], [INFO]. 06 квітня 2005 року мати дитини, [PERSON] позбавлена батьківських прав рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] перебуває на обліку з усиновлення, тому [PERSON] може вирішити у судовому порядку питання усиновлення нею її підопічного. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.3 ст 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку її матері, батька. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходу. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до її віку. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

13.02.2017 року Петропавлівським районний судом було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення . Рішення суду набрало чинності 22.03.2017 року. 20.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі № 188/520/16-ц про стягнення з відповідачів витрат понесених нею при зверненні до суду , а саме сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.. Сторони в судове засідання не з"явилися , про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд , що ухвалив рішення . може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частина 3 ст. 220 ЦПК України передбачає , що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

13.02.2018 року заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, у якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON], солідарно, на користь держави в особі Благовіщенської центральної районної лікарні Кіровоградської області для зарахування в районний бюджет на рахунок №35411001020937 в ГУДКУ в Кіровоградській області МФО 823016, код 01995309 витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 3 754 грн. 80 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 14.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме в тому, що вони нанесли тілесні ушкодження [PERSON] у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого перелому 10-го ребра справа та 8-го ребра зліва, синців навколо очей з крововиливом в білкову оболонку лівого ока, множинних саден обличчя та тулуба, що спричинило тривалий розлад здоров"я. [PERSON], у результаті отриманих травм, перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Благовіщенської центральної районної лікарні з 27.07.2017 по 10.08.2017, тобто 14 ліжко-днів, вартість лікування становить 3 754 грн. 80 коп. 15.02.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не направляли. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

13.03.2014р. до суду надійшов позов ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з 01.01.2011р. по 25.10.2013р. в сумі 900,48 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» судовий збір в сумі 243,60 грн. В позові зазначено, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. Опалювальна площа квартири складає 29,70 кв.м. Вищезазначена квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Пільг по оплаті за послуги з теплопостачання немає. Квартира є приватною власністю. В судове засідання представник позивача за дорученням Писаревська О.М. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За період з 01.01.2011р. по 25.10.2013р. заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання складає 900.48 грн., що підтверджується інвентарною картою (а.с. 4) Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) нараховується окрім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України - наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, тобто щомісячно. Згідно п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, яким затверджено «Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За таких обставин вбачається, що відповідачем не виконані покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву обґрунтувала тим, що під час її звернення до нотаріуса для оформлення спадщини була виявлена розбіжність у правовстановлюючих документах, що підтверджують родині відносини її з померлою бабусею [PERSON], а встановлення факту родинних відносин їй необхідно для оформлення спадщини. У судове засідання заявник не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO], а свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). [PERSON] народилася [INFO], при цьому ім'я заявника зазначено як - [PERSON], що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] ( а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10) батьками заявника записані [PERSON] та [PERSON], при цьому в свідоцтві про народженні ім'я заявника зазначено - [PERSON], що не збігається із написанням імені заявника в паспорті - [PERSON]. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про становлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факт родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи доведено, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON] Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Встановлення факту роддиних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

13.03.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом , який уточнила 27.05.2014р. , до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 500,00грн. на утримання дочки [PERSON], [INFO], на тих підставах, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 21 лютого 2001року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить стягнути на утримання дитини аліменти в сумі 500,0грн., оскільки своїх коштів на утримання дитини не вистачає, а відповідач більше року на надає допомоги на утримання дитини.. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів(заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав : Шлюб між сторонами укладений 21 лютого 2001року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі народилася дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується поясненнями позивача. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500,0грн. на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 13.03.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 13.03.2014р.

Outcome: approved