Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 21.10.2014 року звернулися до суду з позовом до [PERSON], 3 особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, посилаючись на те, що відповідач є братом покійного чоловіка [PERSON] (позивачки) - [PERSON], який помер у 2010 році; відповідач не проживає в квартирі з 1995 року, спірну квартиру він залишив добровільно, забрав свої особисті речі і з того часу в квартирі не проживає постійно, квартирою не цікавиться, будь-якого належного йому майна в квартирі не має, ніяких витрат по квартирі він не несе; квартира [NUMBER] є двокімнатною, неприватизованою; оскільки відповідач залишається бути зареєстрованим за адресою спірної квартири, тому позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило; представник 3-ої особи - Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві в судове засідання не з"явився, своєю заявою просив справу розглядати за його відсутності (а.с.28). Судом відповідно до положень ст.224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно копії ордера №93726 серії Б від 07.12.1981 року та довідки форми №3 від 08.10.2014 року по квартирі [ADDRESS] - квартира [NUMBER] є двокімнатною, не приватизованою, житловою площею 26,20 кв. м; власником особового рахунку по квартирі є позивач [PERSON]; зареєстровані в квартирі 3 особи - позивачі та [PERSON], [INFO] (відповідач) - з 1994 року (а.с.6-7, 39). Як стверджують позивачі, [INFO] року помер [PERSON] (чоловік позивачки [PERSON] та батько позивача [PERSON].), відповідач [PERSON] є братом померлого [PERSON] (дядьком [PERSON].) - а.с.15, 39. Ствердження позивачів про те, що відповідач в 1995 році добровільно залишив спірну квартиру, забрав свої особисті речі і з того часу в квартирі не проживає постійно, квартирою не цікавиться, будь-якого належного йому майна в квартирі не має, ніяких витрат по квартирі він не несе, підтверджуються також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з яких вбачається, що [PERSON] (відповідач) в спірній квартирі не проживає постійно понад 10 років. Відповідачем [PERSON] будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надано. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї (колишніх членів сім"ї) за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] в частині вимог позову про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доведені в судовому засіданні, тому позов в цій частині підлягає задоволенню; вимога позивачів в частині зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири є безпідставною, оскільки по суті є питанням виконання рішення суду в частині вимоги про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у разі набрання рішенням суду законної сили, тому в цій частині позову має бути відмовлено.

Outcome: partial