Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей та стягнення з відповідачів аліментів на дітей в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її зять [PERSON] та дочка [PERSON] не створюють необхідних умов для проживання, розвитку та виховання своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Діти фактично проживають з нею у с.Луковець-Журівський Рогатинського району, яка є для них бабусею. Батьки проживають окремо від дітей , не цікавляться ними, не займаються їх вихованням, зловживають алкогольними напоями, тим самим ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім того, батьки не надають коштів на утримання дітей , хоча мають таку можливість, оскільки є працездатними особами. Просила позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO] , [PERSON], [INFO] та стягувати щомісячно з відповідачів на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. В доповнення до позовної заяви суду пояснила, що оскільки батьки зловживають алкогольними напоями діти в жовтні 2013 року самі прийшли проживати до неї в с.Луковець-Журівський Рогатинського району, де двоє із них навчаються в Луковець-Вишнівській ЗОШ 1-2 ст. Діти не бажають повертатись до місця проживання батьків в с.Вишнів Рогатинського району, оскільки вони будучи в нетверезому стані влаштовують сімейні скандали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Свої заперечення обгрунтували тим, що проживають в с.Вишнів Рогатинського району , ведуть господарство, припинили зловживати алкогольними напоями. Окреме проживання дітей від них зумовлене тим, що що їх забрала від них позивач по справі [PERSON] Вважають, що немає підстав позбавлення їх батьківських прав, а позивач має на меті лише отримувати кошти на дітей, не піклуючись про них та не виховуючи їх. Прокурор прокуратури Рогатинського району Сапожнікова Ю.О. у судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення позову в повному обсязі, оскільки обставини, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Представники служби в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Скорбач Р.М. та Базилевич І.Я. суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] неналежно виховують дітей, не забезпечують їм умов для нормального проживання, зловживають спиртними напоями. На попередження працівників служби у справах дітей не реагують. Комісія з питань захисту прав дитини своїм рішенням від 14 серпня 2014 року вирішила за доцільне та в інтересах дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, показання свідків та дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO] , [PERSON], [INFO]. Позивач по справі [PERSON], [INFO], яка є бабусею малолітніх дітей звернулась до суду з позовом про позбавлення свого зятя [PERSON] та дочки [PERSON] батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, зловживають алкогольними напоями. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації №17 від 14 серпня 2014 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO]. З акту обстеження матеріальних і житлово-побутових умов проживання позивача по справі [PERSON], з характеристики на [PERSON], яка видана сільською радою, з довідки №39 від 07 липня 2014 року, яка видана Луковець-Вишнівською ЗОШ 1-2 ст. вбачається, що малолітні діти фактично проживають в с.Луковець-Журівський Рогатинського району Івано-Франківської області, онуками опікується бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON]. Умови проживання задовільні, двоє дітей, які є шкільного віку навчаються у Луковець-Вишнівській ЗОШ 1-2 ст. Разом з тим в інших документах, зокрема в характеристиці на [PERSON] , яка видана сільським головою с.Вишнів Рогатинського району вказано, що він проживає з дружиною [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми, а в характеристиці на [PERSON] зазначено, що вона проживає з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON]. Такі розбіжності в документах ставлять під сумнів достовірність вказаної в них інформації щодо фактичного проживання дітей та можливість прийняття їх як належний та допустимий доказ у справі. Крім цього вони спростовуються вище викладеними письмовими доказами та показаннями свідків. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] і їй відомо, що подружжя [PERSON] зловживає спиртними напоями, а тому діти приходять до бабусі та проживають з нею в с. Луковець -Журівський Рогатинського району . Фактично бабуся [PERSON] опікується дітьми . Самі діти говорять, що їм краще у бабусі, бо батьки випивають та влаштовують сімейні скандали по місцю свого проживання в с.Вишнів Рогатинського району. Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок [PERSON], яка теж проживає в с.Луковець-Журівський Рогатинського району та є сусідкою позивача. У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як визначено в п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що відповідачі, як батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей , матеріально їх не утримують, не проявляють щодо них турботи. Не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей , їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей , що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Вони не спілкуються з дітьми, що є необхідним для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, хоч мають таку можливість. [PERSON], [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками , а тому їх необхідно позбавити батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на неповнолітніх дітей, то дана вимога підлягає до часткового задовлення з наступних підстав. Згідно частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ст.180 СК України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. Батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що є важливою складовою виховання та необхідне для нормального самоусвідомлення дитини. Як передбачено ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.1 ст.184 СК України зазначено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд може визначити, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З врахуванням обставин справи та вимог ст.184 СК України, суд визначає для відповідачів розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме матеріальне становище відповідачів по справі, які не працюють, стан здоров'я відповідачів, які не визнані інвалідами, є працездатними особами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі по 200,00 гривень на кожну дитину. Стягнення аліментів на дітей розпочати з дня пред'явлення позову, тобто з 08 вересня 2014 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial