Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, вказуючи, що сплачуваних аліментів не вистачає на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона не працює, заходиться в скрутному матеріальному становищі, відповідач на даний час працює, постійно отримує заробітну плату, тому вона просить її позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, пояснивши. що його матеріальний стан погіршився, з доходів тільки пенсія, він в повному обсязі виконує свій обов'язок по сплаті аліментів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. 27 вересня 2012 р. рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 1505/5732/2012 р. було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 650 грн. щомісяця, починаючи з 26.06.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона не працює, має скрутне матеріальне становище, на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду з позовною заявою про збільшення розміру стягуваних аліментів. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що в нього матеріальне становище погіршилось, з доходів тільки пенсія, тому сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. не має змоги. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них. Разом з тим позивачем не подано, а судом не здобуто достатньо доказів, які підтверджують наявність передбачених законом обставин, які є підставами для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме позивачем не надано доказів, що у відповідача покращилось матеріальне становище та він отримує більший дохід. В свою чергу, позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, погіршився стан здоров'я неповнолітньої дитини сторін, змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітньої дитини, і є підставою для збільшення розміру аліментів. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed