Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

28.08.17р. [PERSON] «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з вищевказаним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути [PERSON] в порядку регресу завдані збитки в розмірі 18 126,65 грн. та 1600 грн. сплаченого судового збору. Заяву мотивує тим, що 06.12.2017 у м. Львові по вул. Кульпарківській, 59 відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER], порушивши ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної. На момент пригоди між [PERSON] «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 76244а5зда. За наслідками настання страхового випадку, [PERSON] «СК «АХА Страхування» прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 18 126,65 грн., згідно рахунку СТО. Таким чином вважає, що в силу вимог ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика в межах фактичних затрат перейшло право вимоги до винної особи про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Представник позивача [PERSON] надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням в газеті «Урядовий курєр» № 15 від 23.01.18р. Не подав відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2017 у м. Львові по вул. Кульпарківській, 59 відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER], порушивши п. 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. На момент ДТП між позивачем [PERSON] «СК «АХА Страхування» та власником пошкодженого Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 76244а5зда від 08.05.14р. Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням вказаного транспортного засобу. Так, за наслідками вищевказаного ДТП, згідно рахунку вартості відновлювального ремонту № 1111/а від 22.12.14р., позивачем [PERSON] «СК «АХА Страхування» виплачено [PERSON] 18 126,65 грн. страхового відшкодування. Даний факт стверджується платіжним дорученням № 152155 від 20.01.15р. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Винуватцем вищевказаної ДТП визнано [PERSON] згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 25.12.14р., яка набрала законної сили. А згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частино 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача виплаченого відшкодування в порядку регресу є обґрунтованими та законними, суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду. Тому, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. В силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню в користь позивача сплачені ним 1600 грн. судового збору. В зв"язку з неявкою учасників судового розгляду фіксування процесу технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України .

Outcome: approved