overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 14.11.2009 року, під час якого у них 27.05.2010 року народилася донька Марія, а 25.11.2012 року - донька Вікторія, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в звязку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 14.11.2009 року, під час якого у них 27.05.2010 року народилася донька Марія, а 25.11.2012 року - донька Вікторія, які на даний час проживають з матір"ю, на що вказали сторони у судовому засіданні. На даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і сторони настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне Шиманська. Зважаючи на заявлену у судовому засіданні позицію позивачки, судові витрати по справі слід покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 16.06.2003 року, до укладення якого у них [INFO] року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом останніх років проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що сторони у 2010 році припинили шлюбні стосунки і не мають наміру їх поновлювати. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 16.06.2003 року, до укладення якого [INFO] року у них народився син [PERSON], який на даний час проживає з матір"ю в с. М.Волиця, Чуднівського району, що підтверджується довідкою Маловолицької сільської ради від 04.09.2014 року № 306. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім"я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивачки, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. Зважаючи на позицію позивачки, судові витрати по справі слід покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 18.07.2009 року, під час якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, подружньою зрадою чоловіка та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом місяця проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 18.07.2009 року, під час якого [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з матір"ю в с. Вільшанка, Чуднівського району, що підтверджується довідкою Вільшанської сільської ради від 03.11.2014 року № 861. Судом встановлено, сторони на даний час фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо, що не заперечувалось відповідачем. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на позицію позивачки, понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 25.02.1992 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], який в даний час перебуває на утриманні матері та на утримання якого позивачка просить стягнути з батька дитини на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що через постійні сімейні конфлікти спільне життя сторін є неможливим. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що відповідач наносить їй побої, застосовує фізичне насильство до дитини та її матері. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, проживаючи окремо. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між сторонами відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не маючи наміру поновлювати подружні відносини з чоловіком. Відповідач також не бачить можливостей щодо збереження сім"ї. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу. [PERSON] являється батьком свого малолітнього сина [PERSON] згідно свідоцтва про його народження, що є в матеріалах справи, і не ставить питання про оспорення свого батьківства. Син в даний час проживає разом з матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить довідка Чуднівської міської ради від 03.03.2014 року № 525. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і вказаний позивачкою розмір стягнення (1/4 частина всіх доходів батька) є прийнятною, зважаючи на працездатність останнього. З оглядуна задоволення позову щодо стягнення аліментів, з відповідача у дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. З огляду на проживання малолітньої дитини з матір"ю, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 243,60 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 25.02.2006 року, під час якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що сторони майже чотири роки не підтримують подружні відносини і їх шлюб носить суто формальний характер. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 25.02.2006 року уклали шлюб, під час якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 26.03.2008 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] народилась донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, пияцтвом чоловіка та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом півтора року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені в заяві обставини справи, вказавши, що відповідач постійно влаштовував сімейні сварки, наносив їй побої, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 27.04.2012 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши на неможливість примирення подружжя. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 27.04.2012 року уклали шлюб, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 27.11.2010 року, під час якого у них [INFO] народилась донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом трьох місяців не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. Відповідач також не заперечує проти задоволення позову. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]. Просить ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 11 лютого 2010 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Великокурінською сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, часто дебоширить. У звязку з цим, між ними припинено подружні стосунки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав підтримала повністю, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 28.04.2015 року позов визнав частково. У подальшому на розгляд справи не з"явився. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №049376 стверджується та обставина, що 11 лютого 2010 року Великокурінською сільською радою Любешівського району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] під актовим записом №2. Згідно свідоцтв про народження серії І-ЕГ №№ 129360, 155974 сторони від шлюбу мають малолітніх дітей відповідно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі-СК) визначено підгрунтя вільної згоди жінки та чоловіка на шлюб. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 2 статті 104 СК, однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя відповідно до статей 105, 110 СК. Згідно з частиною 2 статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя тривалий час не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові, що в сукупності суперечить інтересам позивача та дітей. В суді зясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що перспектив для збереження шлюбу немає, а тому є всі підстави його розірвати. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243, 60 грн. судових витрат Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двоє дітей, одна з яких неповнолітня, а саме дочка [PERSON], [INFO]. Покликаючись на те, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, ніде не працює, періодично виїжджає на сезонні роботи, [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що з травня 2014 року вона фактично розірвала шлюбні стосунки з відповідачем і проживає з дочкою в іншому населеному пункті. Відповідач по справі може сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки він є фізично здоровою особою та працездатний, веде підсобне господарство, виїжджає на сезонні роботи. А тому просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Проте з розміром стягнення аліментів не згідний, оскільки ніде не працює. Просив зменшити заявлений позивачкою розмір стягнення аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 05.04.1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двоє дітей, одна з яких неповнолітня, а саме дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Вичівської сільської ради Зарічненського району від 15.07.2014 року, неповнолітня [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON] - позивачки по справі. (а.с.7). Як вбачається з довідки Вичівської сільради від 01.10.2014 року, відповідач по справі [PERSON] з 04.11.2008 року по даний час ніде не працює. (а.с.15). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує обставини, зокрема, матеріальне становище платника аліментів, який ніде не працює і регулярного доходу не має, проте є працездатним, інших утриманців не має, а тому рахує за доцільне стягнення проводити в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного ст.ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial