Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2018 р. (справа №127/11340/18) розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2019 р. (справа №127/29500/18), яке набрало законної сили 25.04.2019 р., за [PERSON] та [PERSON] визнано право приватної власності по Ѕ частці квартири, що по [ADDRESS] за кожним. Право власності [PERSON] на Ѕ частку цієї квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.05.2019 р. Особовий рахунок № [NUMBER] і договори щодо надання послуг на зазначену квартиру оформлені на [PERSON] . В спірній квартирі відповідач [PERSON] фактично не проживає з 13.01.2019 р., а 20.08.2020 р. вона знята з реєстрації. Позивач з сином зареєстровані та проживають в квартирі по [ADDRESS] . Згодом відповідач зареєструвалась в зазначеній квартирі. Відповідач є співвласником квартири, а тому зобов`язана утримувати майно, що їй належить. З власної ініціативи відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, комунальні послуги не оплачує. Будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням сторони не укладали. Просить стягнути з відповідача 13979,14 грн витрат за оплату житлово-комунальних послуг за період з 25.04.2019 р. до 01.08.2021 р. (а.с. 1-6) В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити, пояснив, що відповідач [PERSON] мала можливість користуватись житлом, періодично знаходилась в квартирі по [ADDRESS] , коли відвідувала сина. Ключів у неї не було, тому що вона відмовилась їх отримати від нього. Відповідач [PERSON] , її представник - адвокат Люлик Р.І. позов не визнали, пояснили, що у відповідача не було можливості користуватись квартирою по [ADDRESS] , співвласником якої вона є, оскільки позивач [PERSON] чинив їй перешкоди у користуванні. У відповідача [PERSON] не було ключів від вхідних дверей квартири. Тобто, доступу до квартири [PERSON] не мала. Лише рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 р. (справа №127/27678/20), яке набрало законної сили 15.06.2021 р., усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою, вселено її в квартиру і встановлено порядок користування житлом. В спірну квартиру відповідач потрапила лише 15.07.2021 р., що підтверджується актом державного виконавця. З того часу [PERSON] має можливість користуватись житлом. Крім того, докази, а саме квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, є неналежними, оскільки в них відсутні показники лічильників і періоди, за які здійснюється оплата. Можливо, у позивача був борг з оплати комунальних послуг ще за період до 2019 р. Позивачем не доведено того, що ним особисто сплачені кошти, позивач [PERSON] здавав квартиру по [ADDRESS] в оренду іншим особам. Просять відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2019 р. (справа №127/29500/18) визнано за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності по Ѕ частці квартири по [ADDRESS] , загальною площею 48,2 кв. м, за кожним. (а.с. 9-10) Згідно довідок МКП «УК «Замостя» №2180 від 03.09.2020 р., №3158 від 13.08.2021 р. в квартирі по [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , 2011 р.н., позивач [PERSON] , 1982 р.н., з 29.07.2020 р., та відповідач [PERSON] , 1982 р.н., з 16.11.2011, яка 20.08.2020 р. знялась з реєстрації, а 07.07.2021 р. зареєструвалась в квартирі. (а.с. 64, 12) Згідно акту №215 від 03.08.2020 р., складеного комісією в складі майстра [PERSON] , за підписом сусідів, відповідач [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] зареєстрована, але на момент обстеження тимчасово не перебуває за зазначеною адресою. (а.с. 13) На а.с. 14 - копія технічного паспорту квартири по [ADDRESS] , згідно якої квартира є двокімнатною, загальною площею 48,2 кв. м. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 р. (справа №127/27678/20) усунуто [PERSON] перешкоди в користуванні житлом та вселено її в квартиру по [ADDRESS] . Встановлено порядок користування квартирою, виділено в користування [PERSON] кімнату, площею 13,2 кв. м, [PERSON] - кімнату, площею 12,5 кв. м, кухню, вбиральню, коридор, лоджию залишено в спільному користуванні [PERSON] і [PERSON] . Рішення набрало законної сили 15.06.2021 р. (а.с. 61-62) В рішенні судом було встановлено, що після фактичного припинення сімейних стосунків та розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] виникали конфлікти, в зв`язку з чим [PERSON] з дитиною залишили квартиру по [ADDRESS] . [PERSON] в судовому засіданні визнав, що замінив замок на вхідних дверях, ключів у [PERSON] не було. Встановлено те, що [PERSON] чинив перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою. (а.с. 61-62) Згідно акту державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Варгас С.О. від 15.07.2021 р. [PERSON] 15.07.2021 р. вселено в квартиру по [ADDRESS] на підставі виконавчого листа №127/27678/20, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.06.2021 р. (а.с. 63) З відомості по особовому рахунку № [NUMBER] на квартиру по [ADDRESS] , який відкрито на позивача [PERSON] , вбачається, що з червня 2019 р. по червень 2021 р. комунальні послуги надавались на 2 особи, що проживають в квартирі, а з липня до серпня 2021 р. - вже на 3 особи. Тобто, до вселення відповідача комунальні послуги надавались двом особам позивачу і сину сторін (про те, що син проживав з позивачем пояснив позивач) і нарахування здійснювались на дві особи. Оскільки позивач примусово вселена в квартиру 15.07.2021 р., саме з цього періоду вона зобов"язана разом з іншим співвласником житла оплачувати житлово-комунальні послуги, що надаються на квартиру. Згідно відомості по особовому рахунку № [NUMBER] та копії квитанції №9241-5406-7107-7851 від 12.08.2021 р. в липні 2021 р. за житлово-комунальні послуги, що надавались по [ADDRESS] , нараховано за послуги і сплачено позивачем 324,34 грн, а саме: за утримання будинку - 187,50 грн, за водовідведення - 35,38 грн, за розподіл газу - 26,11 грн, за вивезення ПВ - 75,35 грн. Ці витрати і підлягають розподілу між власниками квартири, оскільки саме з 15.07.2021 р. [PERSON] була вселена в спірну квартиру і зобов`язана нести витрати з утримання нерухомого майна. За період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р. сума 1/4 частини (відповідач вселена з 15.07.2021 р., тобто, з середини місяця, тому витрати несе в 1/2 частці від 1/2 нарахувань) зазначених витрат з оплати житлово-комунальних послуг становить 81,09 грн. (а.с. 37, 32) Щодо відшкодування витрат за оплату інших житлово-комунальних послуг, що надавались по [ADDRESS] за період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р., то з квитанцій вбачається, що позивач сплачував інші суми, ніж нараховано за липень 2021 р., то ж не доведено, що платежі позивачем здійснено саме за липень 2021 р. а не за попередні періоди, коли відповідач не мала можливості користуватись квартирою. На а.с. 15-31- копії квитанцій про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за період: серпень-вересень 2019 р., листопад-грудень 2019 р., березень-травень 2020 р., серпень 2020 р., жовтень - листопад 2020 р., січень-лютий 2021 р., квітень-червень 2021 р. У ці періоди відповідач [PERSON] не мала доступу до квартири, їй чинились перешкоди у користуванні майном з боку позивача, тому споживачем житлово-комунальних послуг, що надавались по [ADDRESS] , відповідач не була, а відповідно, не повинна оплачувати послуги, споживати які не мала можливості. Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном Згідно ст. 369 ч. 1 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст. 7 ч. 2 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. (справа №751/3840/15-ц) зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 р., мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). На підставі викладеного, враховуючи те, що з 2019 р. позивачем [PERSON] чинились перешкоди відповідачу [PERSON] в користуванні квартирою, вона в ній не проживала, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 р. (справа №127/27678/20) їй усунуто перешкоди в користуванні квартирою і 15.07.2021 р. примусово вселено до квартири по [ADDRESS] , суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг, що надавались по [ADDRESS] , за період з 15.07.2021 р. до 01.08.2021 р. в розмірі 81,09 грн. В решті позову необхідно відмовити. На а.с. 39, 57 - копія договору про надання правничої допомоги від 27.07.2021 р. та квитанція до прибуткового касового ордера №54 від 30.07.2021 р., згідно яких позивачем укладено договір з адвокатом Сидорчук Н.М. про надання правової допомоги і сплачено позивачем 4000,00 грн за послуги адвоката. Відповідно до ст.ст. 141, 137 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 05,27 грн судового збору і 23,20 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: approved