Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

17.10.2018 р. позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.10.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 02.10.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 13 346,37 грн., яка складається із: тіла кредиту - 1 806,61 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 780,92 грн., нарахованої пені - 8 647,11 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 611,73 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. Ухвалою суду від 08.11.2018 року відкрито провадження у вказаній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, разом з позовною заявою представником позивача подана до суду заява про розгляд справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив до суду відповідач не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 800 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з 01.01.2013 року зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік, з 01.09.2014 р. - 34,80 % на рік, 01.04.2015 року - 43,2 % на рік (а. с. 4 - 8, 9). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 02.10.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 13 346,37 грн., яка складається із: тіла кредиту - 1 806,61 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 1 780,92 грн., нарахованої пені - 8 647,11 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 611,73 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 1.1.3.2.2 умов у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 1.1.7.11. умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ "Приват Банк" також підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved