Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, укладеному 18 січня 2015 року у виконкомі Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №01. Від даного шлюбу у них є дитина, син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку стосовно матеріального утримання, коштів на забезпечення не надає. Можливості самостійно належним чином утримувати дитину позивачка не має. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини подружжям не досягнуто. В зв'язку з чим просить винести рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON], будучи допитаний Старосамбірським районним судом Львівської області, в порядку судового доручення, позовні вимоги визнав, згідний на задоволення позову та прсить справу розглянути в його відсутності. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, укладеному 18 січня 2015 року у виконкомі Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №01. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], і відповідно до його свідоцтва про народження відповідач являється його батьком. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка сама виховує та утримує дитину. Вказана обставина підтверджується довідкою Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області № 2091 від 07.06. 2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у частині 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, обов'язок [PERSON] утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання його неповнолітньої дитини в користь [PERSON] у розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, в даному випадку з 14 липня 2017 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в сумі 640 гривень. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved