Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] . звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди завданої йому майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме просив стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування за завдану матеріальну шкоду - 10077грн. , та стягнути за завдану моральну шкоду 5000грн., а також судові витрати . Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 15 вересня 2015року близько 17 години 50хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford-Transit-2/5-D» реєстраційний номер [NUMBER], на парковці СТО, розташованій на вул. Сучасній, рухаючись заднім ходом , в порушення Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з належним йому автомобілем [NUMBER] , внаслідок чого його автомобілю було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, вартість відновлюваного ремонту становить 23162,30 грн.. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім». Після події ДТП він звертався до страхової компанії із заявами про відшкодування шкоди, і шкода йому була відшкодована в сумі 13334грн.88ко.. Разом з тим не відшкодованою залишилась шкода в сумі 9827грн.42коп. , не сплачена страховою компанією, яку він і просить стягнути із зазначеного відповідача. Крім того винними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди оскільки у зв"язку з ДТП він переніс нервове потрясіння, тривалий час не міг користуватись автомобілем, що створювало значні труднощі для нього , вимушений був позичати гроші в родичів на ремонт автомобіля. Також в нього порушився сон. Загострились серцеві болі, стан депресмії. Розмір такої шкоди він оцінює в сумі 5000грн.. В судове засідання позивач не з'явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] зазначені вимоги підтримав, навів аналогічні доводи. [PERSON] позов визнав частково, в частині відшкодування суми франшизи 1000грн., в іншій частині вимоги не визнав. Третя особа - ПрАТ «Київський страховий дім», повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши письмові пояснення, в яких зазначив, що після отримання інформації про ДТП та відповідно до наданого автотоварознавчого дослідження, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 17918,60грн., згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 18.11.2015року. Відповідальність власника транспортного засобу «Ford-Transit-2/5-D» реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] відповідно до страхового полісу №АЕ/5228425 від 20.08.2015року застраховано ПрАТ «Київський страховий дім». За даним договором передбачено відшкодування шкоди завданої майну в розмірі 50 000грн., розмір франшизи складає 1000грн. Відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не підлягають відшкодуванню сума франшизи та втрата товарної вартості автомобіля ( ст.9, ст.32 п.32.7). 16.09.2015року [PERSON] звернувся із заявою про відшкодування шкоди і страховою компанією йому було сплачено суму відновлювального ремонту за мінусом суми франшизи 1000грн. та за мінусом поадтку на додану вартість, відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Тому страхове відшкодування було виплачено позивачу без врахування зазначених сум в розмірі 13334,88грн.. Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача перевіривши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та встановив наступне. 15 вересня 2015року близько 17 години 50хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford-Transit-2/5-D» реєстраційний номер [NUMBER], на парковці СТО, розташованій на вул. Сучасній, рухаючись заднім ходом , в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем [NUMBER] , внаслідок чого його автомобілю було завдано механічних пошкоджень. За вказане адміністративне правопрушення [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються постановою суду від 12.10.2015року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за зазначеним фактом порушення правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 60 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Вирішуючи питання про розмір завданої шкоди та підстав для її відшкодування, суд виходить з наступного. За загальним правилом, відповідно до ст. 1166 ЦК України- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Тобто підставами для цивільно-правової відповідальності є сукупність таких умов як, неправомірність дій чи бездіяльності, причинний зв'язок таких дій чи бездіяльності з настанням наслідків. Згідно ст. 1188 ЦК України- шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, саме: шкода завдана, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Позивач, на обгрунтування вимог стосовно розміру завданої шкоди послався на висновок №274 експертного автотоварознавчого дослідження від 18.11.2015 року , з якого вбачається , що вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля [NUMBER] , становить 23162,30грн.. Вартість відновлювального ремонту автомобіля (без врахування втрати товарної вартості автомобіля , далі ВТВ) складає- 17918,60грн.. Ринкова вартість автомобіля на час проведення дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 191830 грн.. Відповідно до платіжного доручення №9059 від 26.11.2015року [PERSON] ПрАТ «Київський страховий дім» було перераховано страхове відшкодування в сумі 13334,88грн.. В суді встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford-Transit-2/5-D» реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована відповідно до страхового поліса №АЕ/5228425 від 20.08.2015року ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до ст.3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відлповідно до ст.29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим правовідносини, що виникли між позивачем та страховою компанією, повинні регулюватись ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки саме зазначений закон є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно ст.32 п.32.7 цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. За приписами ст. 36 п. 36.2 наведеного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Як вбачається із пояснень страхової компанії, документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачем не було надано у зв'язку з чим здійснено виплату без врахування ПДВ? що становить 4583,72грн(17918,60грн-13334,88грн.) . Разом з тим зазначена обставина не є перешкодою для отримання суми ПДВ після надання позивачем відповідного документу про проведення ремонту та не звільняє страховика від її сплати за відповідних , наведених вище обставин. За таких обставин підстав для стягнення цієї суми з відповідача на теперішній час не має і в цій частині вимог слід відмовити. Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 18.11.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля (що складається з вартості ремонтних робіт, вартості деталей, вартості матеріалів) становить 17918,60грн. Вартість матеріальних збитків спричинених потерпілому [PERSON] становить 23162грн.30коп. (що складається з вартості відновлювального ремонту-17918грн., втрати товарного стану автомобіля- 5243,70грн.). За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. У пункті 32.7 статті 32 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Ураховуючи те, що згідно з пунктом 8.6 Методики величина втрати товарної вартості транспортного засобу враховує втрату товарного вигляду транспортного засобу, можна вважати, що пункт 32.7 статті 32 Закону також виключав виплату страховиком потерпілій особі і відповідного відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, правильне застосування пункту 32.7 статті 32 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачає аналіз відповідної правової норми в її системному взаємозв'язку з вимогами, передбаченими статтями 22, 1166 і 1187 ЦК України. Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України (Постанова від 04.06.2014р. у справі 6-49цс14) Враховуючи вимоги ст.12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, та враховуючи умови договору страхування укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Київський страховий дім», розмір франшизи встановлено в сумі 1000грн.. Враховуючи вищенаведене, відшкодування суми франшизи також повинно бути здійснено винною особою, тобто відповідачем. Враховуючи, що страхове відшкодування , сплачене страховою компанією , не включає суму франшизи, яка становить 1000грн., а також суму втрати товарної вартості автомобіля позивача- 5243,70грн., зазначені суми всього- 6243,70грн., підлягають стягненню з особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду, а саме з [PERSON]. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ч.2 п. 3 ст.23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як на підстави завдання такої шкоди [PERSON] посилається на те, що його майно було пошкоджено, та саме у зв'язку з цим він переніс нервове потрясіння, переживав, погіршився стан його здоров'я, тривалий час не міг експлуатувати автомобіль, вимушений був займати гроші на його ремонт . Дослідивши надані доводи та докази на їх підтвердження, суд виходить з того, що факт пошкодження відповідачем [PERSON] належного [PERSON] майна, автомобіля [NUMBER], мав місце. Суд вважає доведеним факт душевних страждань позивача, у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась з вини [PERSON], та як наслідок пошкодження майна позивача. Разом з тим розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Надані позивачем докази не обгрунтовують його доводів про наведені ним доводи в повній мірі. А саме не надано доказів погіршення стану його здоров'я. Враховуючи вищенаведене , суд приходить до переконання , що розмір завданої моральної шкоди повинен бути зменшений та становити 2000грн., враховуючи приписи ст.1167 ЦК України, якою передбачено , що відповідальність за завдану моральну шкоду несе особа, яка її завдала. Позивач також просив стягнути судові витрати . Як вбачається з наданих суду документально підтверджених витрат, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 974,40грн., сплачено за висновок автотоварознавчого дослідження 250грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000грн., а загалом 3224,40грн. Зазначені витрати позивач поніс у зв'язку з підготовкою позову до суду. Зазначені витрати підтверджено квитанціями про їх сплату. Відповідно ж до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, такі витрати відшкодовуються пропорційно частці задоволених вимог. Враховуючи викладене стягнення судових витрат повинно бути здійснено з відповідача [PERSON] в сумі 1700грн..

Outcome: partial