Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

10.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а тому немає можливості зберегти сім`ю. Вказує, що подружні відносини припинили, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим звернулася до суду. 15.04.2019 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено підготовче судове засідання. 04.06.2019 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.06.2019 року клопотання відповідача про надання строку на примирення задоволено частково, надано сторонам строк на примирення терміном три місяці, провадження у справі зупинено до закінчення наданого строку. 23.06.2019 року провадження у справі поновлено після закінчення наданого сторонам строку на примирення. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій остання просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибула, про час та місце судового розгляду був повідомлено вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. 11.10.2019 року надійшло клопотання відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, в якому він просить надати строк на примирення терміном на три місяці. Розглянувши дане клопотання судом встановлено, що останнє є необгрунтованим. Так, підстави, на які посилається відповідач у даному клопотанні були заявлені в минулому його клопотанні про надання строку на примирення, яке було розглянуто та задоволено частково 20.06.2019 року. Також у клопотанні відповідач просить надати йому ще три місця строку на примирення, оскільки перебуває в зоні проведення операції об`єднаних сил, з`являтися в судові засідання немає змоги, разом з цим не надає доказів на підтвердження даної обставини. Крім цього, відповідач вказує у клопотанні, що не знайомий з обгрунтуванням позову, однак з моменту надходження до суду позову жодної заяви про ознайомлення з матеріалами справи від нього не надходило. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні даного клопотання. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 01 вересня 2001 року року зареєстрували шлюб у Виконкомі Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 25, що стверджується свідоцтвом про одруження/а.с.4/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] /а.с.8/, [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце свого проживання неповнолітні діти визначають самостійно відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 СК України, оскільки досягли 14-річного віку. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору, сплаченого при подачі позову до суду у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved