Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

27.11.2014 року до суду заявник звернувся до суду із заявою про продовження міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно [PERSON], 1953 року народження, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за змістом якої зазначена особа знаходиться на диспансерному обліку в Комунальній установі «Обласна психіатрична лікарня» з 1988 року з діагнозом: "Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту", є інвалідом другої групи з цього захворювання. В клінічній картці захворювання переважає параноїдна симптоматика з маячним ідеями відношення, переслідування, агресивними формами поведінки по відношенню до батька, внаслідок чого хворий неодноразово лікувався стаціонарно. Після виписки хворий не приймав амбулаторне лікування, не вважав себе хворим, на прийом до лікаря-психіатра не з'являвся, у зв'язку з чим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2009 року [PERSON] була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, подовжена в останній раз за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2014 року. За останні шість місяців [PERSON] лікаря-психіатра відвідував несвоєчасно. Внаслідок вираженого дефекту критика до свого стану та агресивних форм поведінки по відношенню до родичів відсутня, підтримуюче лікування приймав нерегулярно, тому періоди стабілізації психічного стану неякісні. Крім того, відмічаються часті загострення психічного стану з агресивними формами поведінки. Настанова щодо лікування у добровільному порядку відсутня. У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів хворий являє активний тип соціальної небезпеки, тому потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Прокурор у судовому засіданні підтримав задоволення заяви. Представник заявника лікар-психіатр Бенашвілі М.З. у судовому засіданні доводи заяви підтримав, зазначив, що [PERSON] є інвалідом 2-ої групи з психічного захворювання, потребує примусової психіатричної допомоги, становить загрозу для оточуючих. З метою запобігання вчиненню хворим соціально-небезпечних діянь та захисту прав інших осіб необхідно продовжити строк надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги відносно хворого. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не викликався, але повідомлявся про розгляд заяви, оскільки участь особи, стосовно якої ставиться питання про продовження примусової міри медичного характеру, у засіданні може погіршити його стан. Вивчивши матеріали заяви та надані письмові докази, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв'язку із наступним. У відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" № 1489-14 від 22.02.2000 року, амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно норми ч.5 ст. 12 зазначеного закону до заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2009 року [PERSON] була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, продовжена в останній раз за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2014 року (а.с.3). Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.11.2014 року (а.с.2), [PERSON], 1953 року народження, який мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 147/110, страждає на тяжкий психічний розлад з діагнозом: "Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, змішаний тип дефекту", є інвалідом другої групи з цього захворювання, являє активний тип соціальної небезпеки, тому потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення заяви, оскільки ненадання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] може призвести до соціально-небезпечних дій хворого, що становить загрозу для оточуючих, прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved