Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - квартирою № 46 в будинку № 14 по вул. 30 років Перемоги в м. Камянець-Подільський Хмельницької області шляхом виселення [PERSON] з квартири. В подальшому уточнив позовні вимоги, просить суд виселити [PERSON], а його вселити в спірну квартиру. В обгрунтування вимог вказує, що з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали вищевказану квартиру, про що свідчить нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. В грудні 2014 року шлюб між ними було розірвано, після чого, без його згоди , колишня дружина поселила в спірну квартиру свого батька [PERSON] На даний час він має намір проживати в квартирі, проте оскільки квартира однокімнатна, то постало питання про виселення [PERSON] з неї. Зробити це в добровільному порядку останній відмовляється, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги і просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] має право на проживання у цій квартирі і він не перешкоджає вселенню [PERSON] до своєї квартири, крім того, заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу , укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 28 січня 2004 року і посвідченого приватним нотаріусом Камянець- Подільського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 436 , придбали на праві спільної часткової власності однокімнатну квартиру за № 46 по вул. 30 років Перемоги у м. Камянець-Подільському Хмельницької області , загальною площею 36,9 кв.м. по ? частині кожний. Відповідно до довідки ККП «Господар» від 25.05.2015 року за №1251 в даній квартирі значиться зареєстрованою лише [PERSON], а [PERSON] не зареєстрований, але являється уповноваженим власником квартири. Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від22.05.2015 року у квартирі проживає без реєстрації [PERSON], крім того, цього не заперечує і представник відповідача [PERSON], тому дана обставина доказуванню в суді не підлягає. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно вимогам ч. 3 ст. 319 вказаного кодексу, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 3 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON], як власник майна, в силу ст. 391 вказаної норми права, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїм проживанням у [INFO], створює [PERSON], як власнику майна, перешкоди у здійсненні тим права користування та розпорядження своїм майном, тому це право підлягає захисту у суді про усунення перешкод шляхом виселення із спірної квартири [PERSON]. Судом не встановлено, а відповідач не довів свого права на житлове приміщення , оскільки [PERSON] не зареєстрований у даній квартирі і згоди на його вселення в квартиру позивач [PERSON] не давав. Не підлягає задоволенню клопотання представника відповідачів [PERSON] щодо застосування, при вирішенні спору, строку позовної давності, оскільки при виселенні відповідача, суд враховує, що останній, проживаючи у квартирі, будь-яких прав при цьому не набув, а лише створював перешкоди для користування квартирою одному із співвласників, а саме бувшому чоловіку своєї доньки і тому в даному випадку строк позовної давності застосовуватись не може. Тому, виходячи з наведеного суд вважає, позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача, витрати по оплаті судового збору [PERSON] в сумі 794 грн. 80 коп., що стверджується квитанціями № 34586185 від 25.06.2015 року та № 113931 від 08.09.2016 року.

Outcome: approved