Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

17 лютого 2014 року Орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Прокуратура Мукачівського району про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, яка являється матір»ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей в актовий запис про народження внесені у відповідності до вимог ст. 135 ч.1 СК України. [PERSON] та [PERSON] перебувають в обласному Будинку дитини м. Свалява, а [PERSON] влаштована в Ракошинську дільничну лікарню. Відповідач вироком Мукачівського міськрайонного суду від 08.07.2011 року засуджена до двох рооків позбавлення волі за те, що покинула малолітню [PERSON] в зимовий період на третьому поверсі будинку з метою позбавитися від її матеріального утримання. Ухвалою Малинівського районного суду м. Одеси від 31.07.2013 року умовно-достроково звільнена від відбування покрання. Відповідач характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, безвідповідально ставиться до материнських обов»язків: не приділяє достатньої уваги малолітній дитині, не турбується про її зовнішній вигляд. В судовому засіданні представник позивача Лукеча І. І. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі, а проти винесення заочного рішення не заперечив. Прокурор м.Мукачево в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, а тому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди представника позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється матір»ю малолітніх [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а.с. 5), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а.с. 6) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а. с. 7). Згідно з повідомлень з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському районі Головного управління юстиції у Закарпатській області «щодо підстав державної реєстрації народжень» державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проведена згідно ч.1 ст. 135 СК України (а.с.8, 9, 41). Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 08.07.2011 року відповідач засуджена до двох років позбавлення волі за ст.ст. 135 ч.1 , 166 КК України (а. с. 11-12). Згідно з повідомлення голови спостережної комісії Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 09.08.2013 за № 16 [PERSON] ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.08.2013 року умовно-достроково звільнено від відбування покарання (а. с. 13). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої/неповнолітньої дитини від 21 серпня 2013 року діти проживають у важких матеріально-побутових умовах (а.с. 20). Згідно з акту обстеження матеріально-побутових умов жительки с. зняцево, [ADDRESS] гр. [PERSON] від 21 жовтня 2013 року в будинку відсутні всі комунікації, матеріально-побутові умови проживання сім»ї незадовільні для проживання дитини, в будинку антисанітарний стан (а.с. 21). Висновком проведеної психологічної роботи фахівця МРЦСССДМ про сім»ю [PERSON] від 22.10.2013 № 559 встановлено, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не приділяє достатньої уваги малолітній дитині [PERSON], [INFO], не виконує материнських обов'язків щодо її виховання (а. с. 15). Як вбачається з листа Обласної дитячої лікарні від 25.10.2013 № 3549/08-01 24.10.2013 року о 12 год. 50 хв. у приймальне відділення ОДЛ м. Мукачево була доставлена [PERSON], [INFO], яку мати залишила у сусідки тиждень тому (а. с. 16). Рішенням виконавчого комітету Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 25 жовтня 2013 року № 69 визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дочок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно листа Обласного будинку дитини від 30 жовтня 2013 року за №1020 з 15.03.2011 року по теперішній час на тимчасовому повному державному утриманні виховуються [PERSON], [INFO], а з 07.08.2012 року також [PERSON], [INFO] За час перебування в закладі мати дітей не відвідувала і участі у їх вихованні не приймала (а.с.17). Висновком органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації за №02-26/13 від 11 січня 2014 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с.10). Згідно характеристики Зняцівської сільської ради [PERSON] ніде не працює, раніше судима, користується негативними відгуками від односельчан, зловживає алкогольними напоями (а.с. 19). Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимоги ст. 12 ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав " ухилення від виконання батьківських обов"язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей, не проявляє батьківської турботи та уваги, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток. Крім того, відповідач вироком Мукачівського міськрайонного суду від 08.07.2011 року засуджена за вчинення умисного злочину відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] за ст. 166 КК України (злісне невиконання батьками, опікунами чи піклувальниками встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування, що спричинило тяжкі наслідки), залишила малолітню доньку [PERSON], [INFO] у сусідки. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції "Про права дитини", в ч.2 ст.6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в ч.1 ст.19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, що у даному випадку ставить 243,60 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved