Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього на користь відповідача на утримання двох дітей, на підставі ч.1 ст.192 СК України, оскільки стверджує, що у зв"язку із працевлаштуванням його матеріальний стан погіршився. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи заперечила проти задоволення позову, не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів немає. Заслухавши пояснення представників, дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають значення у справі, суд встановив наступне. Встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду від 19.11.2013 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 605 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Встановлено, що на час постановлення рішення і три місяці потому позивач не був офіційно працевлаштованим, мав виключно випадкові заробітки. Із 01 грудня 2013 року позивача прийнято на роботу (основне місце роботи) дорожнім працівником у філію «Хустський райавтодор». Йому нараховано заробітну плату за місяць (грудень 2013 року) у розмірі 1324,35 грн., а отримав 1171,19 грн. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що у зв'язку зі зміною матеріального стану позивача у бік погіршення, є підстави для застосування до правовідносин між сторонами спору положень ч.1 ст.192 СК України, та розмір аліментів підлягає перегляду у бік зменшення. Позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів у частці від його доходу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту ст.184 СК України, у твердій грошовій сумі аліменти можуть бути призначені за наявності обставин, що мають значення, за заявою платника або одержувача аліментів. Вдіповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому частиною 2 ст.182 СК України встановлено правило, за якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, мінімальний розмір аліментів, що стягуватимуться у частці від доходу платника, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2014 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII, та становлять 1032 грн. для дітей віком до шести років, та 1286 грн. для дітей віком від шести до вісімнадцяти років. Отже, мінімальний розмір аліментів, що стягуватимуться на утримання доньки [PERSON], [INFO], не може бути меншим за 385,80 грн., а на утримання доньки [PERSON], [INFO], - за 309,60 грн. При цьому, суд враховує, що відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Цією статтею встановлено обмеження на загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Частиною 4 ст.70 Закону встановлено, що у таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Суд констатує, що відрахування із заробітної плати позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі, що не є меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (що разом становить 695,40 грн.), не перевищує сімдесяти відсотків від одномісячного доходу, у розмірі, про який заявив позивач, а також є значно меншим за розмір аліментів, що стягуються із позивача за рішенням суду від 19.11.2013 року. На виконання вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує насамперед інтереси малолітніх дітей, а також ті обставини, що у платника немає інших дітей, доказів на підтвердження наявності у позивача на утриманні непрацездатних батьків позивач суду не надав; платник є здоровим, працездатним, молодим за віком чоловіком, який своєю працею здатен та зобов'язаний забезпечити достатній матеріальний рівень утримання власних дітей. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу платника, що змінює розмір аліментів у бік зменшення, а із платника належить стягувати аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітків щомісячно на двох дітей.

Outcome: partial