overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики , трьох відсотків річних та відсотків за користування коштами. Всього 10316,88 доларів США , що в еквіваленті станом на 09.06.2015 року складає 217686,17 грн. Вказує, що 08.06.2012 року на підставі усного договору та згідно письмової розписки [PERSON] отримав від нього 7350 доларів США з умовою повернення суми боргу до 08.07.2012 року. Проте, [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконав та продовжує користуватись коштами, взятими у борг. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні позовній заяві. Просить позов задоволити, стягнути на його користь з [PERSON] борг та відсотки за користування коштами . Відповідач у судове засідання не з "явився. Про час та день судового розгляду повідомлявся належним чином, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи та винесення заочного рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного . Судом встановлено , що 08 червня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 7350 доларів США. Вказану суму зобовязався повернути до 08.07.2012 року. Отримані кошти у строк, зазначений у розписці , не повернув, а тому відповідно до ч. 2 ст. 625, ст.. 1050 ЦК має повернути [PERSON] грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки розпискою від 08.06.2012 року не передбачено стягнення відсотків за користування сумою боргу, а міститься лише умова щодо строку повернення отриманої суми, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково: стягнувши суму боргу та трьох відсотків річних. Сума боргу в розмірі 7350 доларів США, враховуючи офіційний курс долара НБУ станом на 09.06.2015 року , в гривневому еквіваленті становить 155085 грн. Три відсотки річних за три роки користування [PERSON] грошовими коштами , отриманими в борг від [PERSON] від суми заборгованості становить 13575,32 грн.( 155085 х 3% х 3 роки ) Крім того, стягненню з відповідача підлягають судові витрати у сумі 1563,41 грн та 243,60 грн. що є витратами позивача в частині сплати судового збору, що передбачено ст. 88 ЦК України. На підставі наведеного , ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] 01.09.2014р. отримав у нього позику у розмірі 1600 доларів США строком до 10.02.2015р., про що склали розписку. Відповідач позику не повернув. Позивач позов підтримав, надав суду аналогічні пояснення. Відповідач у судове засідання не з"явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.09.2014 року [PERSON] отримав у [PERSON] 1600 доларів США та зобов'язався повернути позивачеві 10.02.2015 р., про що склали розписку. В зазначений строк відповідач кошти не повернув. 25.02.2015р. [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення боргу, однак відповіді не отримав, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав. Судом встановлено, що у відповідності зі ст..ст.1046, 1047 ЦК України сторонами по справі укладено договора позики. Згідно ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Відповідно ст..1049 ЦК України позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач по справі позику не повернув, розмір позики на день розгляду справи за курсом долару складає 33600 грн., яка підлягає стягненню. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 350 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві покликається на ту обставину, що 04 квітня року він позичив відповідачці 17 000 доларів США, що згідно офіційного кукрсу НБУ на день звернення до суду становить 425255 гривень, на підтвердження чого відповідачка написала розписку. Згідно даної розписки відповідачка [PERSON] зобов»язувалася повернути йому гроші на першу вимогу, коли він таку заявить в усній чи письмовій формі. 07 червня 2016 року він звернувся до [PERSON] з письмовою заявою з вимогою про повернення йому 17 000 доларів США, проте відповідачка дану суму йому так і не повернула. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у сумі 425255 гривень та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити повністю з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідачка [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем її проживання, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не направила, а тому суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних (постановляє заочне рішення), проти чого позивач та його представник не заперечують. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми. Судом встановлено, що 04 квітня 2016 року позивач та відповідачка уклали договір позики грошей, за яким позивач надав відповідачці 17000 доларів США, на підтвердження чого відповідачка написала розписку. Дана обставина стверджується розпискою. З письмової вимоги від 07.06.2016 року вбачається, що [PERSON] просить [PERSON] повернути йому позичені нею 17000 доларів США. З пояснень позивача вбачається, що борг відповідачкою йому не повернуто. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст.611, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 240000 грн., процентів від простроченої суми в розмірі 282082 грн. 19 коп., посилаючись на те, що 1 червня 2011 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач передав [PERSON] 30 планшетних комп»ютерів Ipad 2, а той зобов»язувався оплатити їх вартість в сумі 240000 грн. до 10 червня 2011 року в м. Хмельницькому. Також сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання відповідач зобов»язаний сплатити [PERSON] 5% місячних від простроченої суми. На підтвердження укладення вказаного договору позивачем виписана відповідна накладна, на якій [PERSON] написав розписку про виконання своїх зобов'язань. Однак, до цього часу відповідачем борг так і не повернуто. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в ідповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. С удом встановлено, що 1 червня 2011 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач передав [PERSON] 30 планшетних комп»ютерів Ipad 2, а той зобов»язувався оплатити їх вартість в сумі 240000 грн. до 10 червня 2011 року в м. Хмельницькому. Також сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання відповідач зобов»язаний сплатити [PERSON] 5% місячних від простроченої суми. На підтвердження укладення вказаного договору позивачем виписана відповідна накладна, на якій [PERSON] написав розписку про виконання своїх зобов'язань. Однак, до цього часу відповідачем борг так і не повернуто. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому розмір шестидесяти процентів річних від простроченої суми позики за період з 1 червня 2011 року по 15 травня 2013 року становитеме 282082 грн. 19 коп. (240000 грн. х 60%:365 днів х 715 днів). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 240000 грн., проценти від простроченої суми в розмірі 282082 грн. 19 коп., а всього: 522082 грн. 19 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 10900 грн., посилаючись на те, що відповідач 2 вересня 2015 року позичила у нього 14400 грн., зобов»язуючись повернути їх до 2 вересня 2017 року. Однак, до цього часу борг повернуто лише в сумі 3500 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 2 вересня 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] 14400 грн., які відповідач зобов'язувалась повернути до 2 вересня 2017 року. Однак, до цього часу борг повернуто лише в сумі 3500 грн. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 11180 грн., посилаючись на те, що відповідач 24 жовтня 2013 року позичив у нього вказану суму позики, половину яких зобов»язувався повернути до 30 червня 2014 року, а решту - до кінця 2014 року. Однак, до цього часу борг так і не повернув. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 24 жовтня 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 11180 грн., половину яких відповідач зобов»язувався повернути до 30 червня 2014 року, а решту - до кінця 2014 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] написав відповідну розписку. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості і пені за договором мотивуючи тим, що він є приватним підприємцем і 8 жовтня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір на поставку відповідачу дверей. Вартість дверей становила 1800 гривень. Вказану суму відповідач повинен був сплатити за два місяці, то б то до 7 грудня 2013 року. Але до теперішнього часу відповідач не сплатив ні копійки. Договором передбачено, що за прострочку погашення боргу більше чим на 15 календарних днів нараховується пеня у розмірі 20 гривень за добу. Сума пені з 23 грудня по 26 вересня 2014 року становить 4940 гривень. Таким чином, загальна сума боргу за поставлені двері становить 6740 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить суд стягнути з відповідача борг за проданий товар у розмірі 6740 гривень та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про причину неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є приватним підприємцем і 8 жовтня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір на поставку відповідачу дверей. Вартість дверей становила 1800 гривень. Вказану суму відповідач повинен був сплатити за два місяці, то б то до 7 грудня 2013 року. Але до теперішнього часу відповідач не сплатив ні копійки. Договором передбачено, що за прострочку погашення боргу більше чим на 15 календарних днів нараховується пеня у розмірі 20 гривень за добу. Сума пені з 23 грудня по 26 вересня 2014 року становить 4940 гривень. Таким чином, загальна сума боргу за поставлені двері становить 6740 гривень. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач порушив умови договору тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за поставлений товар, та у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення за період з 15 червня 2010 року по 9 вересня 2015 року збитків в зв»язку з інфляцією в сумі 41542 грн. 60 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 7232 грн. 71 коп., а всього: 48445 грн. 31 коп., посилаючись на невиконання відповідачем рішення Хмельницького міськрайонного суду від 6 квітня 2011 року про стягнення з нього на користь позивача заборгованості за договором позики в сумі 46000 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 квітня 2011 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 46000 грн. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума збитків в зв»язку з інфляцією, нарахованих на суму 46000 грн. за період з 15 червня 2010 року по 9 вересня 2015 року становить 41542 грн. 60 коп., сума 3% річних від простроченої суми за цей же період становить 7232 грн. 71 коп., а всього: 48445 грн. 31 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначив, що 25.06.2013 року відповідач взяла у неї в борг грошові кошти у розмірі 23000,00 грн., про що був укладений договір позики, посвідчений 25.06.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зі строком повернення 20.12.2013р. Станом на 01.07.2014р. сума позики відповідачем не повернута. У зв'язку із цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу в розмірі 23000,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд зазначеної справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України [PERSON] викликалася до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда" № 94-95 (23475-23476), номер якої вийшов 21.08.14, але в судове засідання остання не з'явилася. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: 25.06.2013 року відповідач взяла у неї в борг грошові кошти у розмірі 23000,00 грн., про що був укладений договір позики, посвідчений 25.06.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зі строком повернення 20.12.2013р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів 20.12.2013 року. Однак відповідач на даний час не повернула зазначені кошти позивачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved