Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

в грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 01.12.2019 року і до досягнення ним повноліття аліменти у розмірі 2000,00 грн., щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 10.10.2009 року та на даний час нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. [INFO] у них із відповідачем народився син [PERSON] , який на даний час проживає разом із нею та саме вона утримує сина, а відповідач не допомагає їй матеріально утримувати дитину, проживає окремо. З метою захисту своїх прав та прав спільної з відповідачем дитини, а також належного утримання останнього, позивач звернулась в суд з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.12.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відповідач відзив на позов не подав та будь-які інші клопотання від нього до суду не надходили. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10.10.2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , сторони у справі (а.с.11). Відповідно до копії паспорта, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка наголошувала, що спільна дитина сторін проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а батько дитини - відповідач по справі, - ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини. Наведене не спростовано відповідачем, як і не спростовано доводи належного матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду даного спору по суті, у відповідності до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік", установлено у 2020 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває повністю на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає та доказів зворотному суду надано не було. Разом з тим, слід зазначити про те, що ініціюючи позов про стягнення з відповідача щомісячно на утримання дитини аліментів у розмірі 2000,00 грн., позивачем не надано жодних доказів на підтвердження здійснення постійних реальних витрат щомісячно на утримання дитини саме в такому розмірі. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою дитину на підставі описаних вище норм права, рівний обов`язок обох батьків в утриманні дитини, та визначений законом прожитковий мінімум для дітей такого віку, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, що відповідає межам прожиткового мінімуму для дітей такого віку та не є меншим ніж 50% від нього, а в решті вимог позову необхідно відмовити, в зв`язку з недоведеністю. Суд вважає, що зазначений розмір аліментів на дитину з урахуванням встановлених судом обставин, та наданих позивачем доказів - буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що законом визначена можливість стягнення аліментів з дня пред`явлення позову, а тому вимога позивача про їх стягнення із 01.12.2019 року є безпідставною та аліменти слід стягнути із дна пред`явлення позову, тобто із 19.12.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial