overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

16.11.2017 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклав шлюб 18.12.1999, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 741. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони фактично з липня 2015 року розірвали шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 16.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 17.11.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 19.02.2018. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. Також, просить розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.12.1999, про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 18.12.1999, актовий запис № 741 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин з липня 2015 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Дитина залишається проживати з матір"ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

16.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 12.10.2012 року в виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу дітей не мають, однак в органах РАЦС шлюб розривати відповідач не бажає. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникають сварки, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності та не змінювати її прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи був повідомлений належним чином, суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2012 року, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб, виданного виконкомом Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 5 ( а.с.3). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

16.12.2013 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2011 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалося, в сім'ї виникають непорозуміння та сварки. На даний час фактично припинені подружні стосунки. З серпня 2013 року проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався і просить його розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з позовом погодився повністю і не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що дружина не бажає разом з ним жити і підтримувати шлюбні стосунки. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбні відносини та разом не проживають з серпня 2013 р., тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім"ї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

16.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказала, що 10.09.2011 р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] Сімейне життя у сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги та згасання почуттів між ними. Постійні сварки та непорозуміння між сторонами тривають вже значну кількість часу, що позбавило їх поваги один до одного. Вже тривалий час сторони фактично не проживають разом, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Сторони втратили всі почуття любові та розуміння і це є поважною причиною для розірвання шлюбу, оскільки позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, а також щодо місця проживання дитини між сторонами не має є. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє. Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10.09.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.09.2011 р. серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.2013 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

16.12.2015 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між собою фактично припинили, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 25 вересня 2009 року зареєстровано шлюб Жовтневим ВРАЦС Криворізького МРУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 677, від шлюбу мають мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

16.12.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], так як він за станом здоров"я не може самостійно реалізувати свої права і захищати законні інтереси, посилаючись на те, що останній страждає тяжким психічним захворюванням в звязку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Окрім того просив суд крім визнання його сина недієздатним, призначити заявника опікуном його сина [PERSON] Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована\~особа явку представника в судове засідання не забезпечила, направила в суд заяву про розгляд справи без представників сільської ради та відсутність заперечень по суті справи. Суд перевіривши \~матеріали \~справи, прийшов \~до \~наступного. \~ [PERSON], [INFO], відповідно до фотокопії свідоцтва про народження серії ІV-ФП №352374 вид.16.01.1993 року (а.с.7), являється рідним сином [PERSON] та проживає разом з сімєю за адресою вул.Виноградна, буд. № 17 в с.Майорівка Новобузького району Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сімї Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за вих.№1291 від 14.12.2015 року (а.с.10). Згідно інформації Новобузької ЦРЛ від 16.12.2015 року за вих.№385-01-11 [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 1995 року. Тяжка розумова відсталість при хворобі Дауна (а.с.9). Як \~вбачається \~з \~довідки МСЕК серії 10 ААА №970248 від 27.09.2011 року [PERSON], [INFO], є інвалідом I групи з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково (а.с.11). Відповідно \~до \~висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної \~експертизи №128 від 16.03.2016 року [PERSON], [INFO], \~страждає вродженим слабоумством тяжкою розумовою відсталістю в результаті хромосомно-генетичних порушень (хвороба Дауна). По своєму психічному стану \~він не може розуміти \~значення своїх \~дій \~та керувати ними. Відповідно \~до \~ч. 1 ст. 39 ЦК України \~суд \~може \~визнати \~фізичну \~особу \~недієздатною, якщо \~вона \~внаслідок \~хронічного, стійкого \~психічного \~розладу, \~нездатна \~усвідомлювати \~значення \~своїх \~дій \~та \~\~керувати \~ними. Таким \~чином, зібрані \~у \~справі \~докази \~та \~їх \~належна \~оцінка \~вказують \~на \~наявність \~підстав \~для \~визнання \~недієздатним \~[PERSON]. Правові наслідки визнання особи недієздатною передбачені ст.41 ЦК України. Згідно ст. 58 ЦК України \~\~над фізичними особами, які визнані недієздатними \~встановлюється опіка. Оскільки \~[PERSON] визнаний недієздатним, тому згідно ст.60 ЦК України \~опіка над ним встановлюється судом. [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та органом опіки та піклування Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області не надано заперечень щодо призначення його опікуном над [PERSON]Г, \~тому відповідно до ст. 63 ЦК України \~[PERSON] \~необхідно \~призначити опікуном над [PERSON]. \~\~ На підставі \~\~ст. ст. 39, 41, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 01.04.2009р.н., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. В підтвердження позовних вимог зазначила, що 27 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Надінний час шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 01.04.2009р.н., який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Від позивачки надайшла заява. про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач до суду не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що з 27.11.2009р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29.09.2016р. шлюб між ними розірвано (а.с.2) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 01.04.2009р.н. (а.с. 3). Як стверджує позивачка син мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, а саме відповідач самостійного заробітку не має, не працює, має нерегулярний, мінливий доход, в зв'язку з наведеним суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

16 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має стабільний дохід. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову й до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з"явилася, до суду звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.13). Відповідач за належного повідомлення у судове засідання не з"явився двічі (а.с. 20,22), про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2008 року (а.с.2) та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджено довідкою Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 06 березня 2015 року та перебуває на її забезпеченні (а.с.14). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так як відповідач не дотримується обов"язку щодо необхідного утримання дитини, то позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення на захист інтересів дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідач проти позовних вимог не заперечив, не спросував доводів позивачки щодо невиконання свого обов"язку по утриманню дитини, в судове засідання не з"явився. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що з 2002 по 2009 рік перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинило сімейні стосунки і проживає окремо, а син проживає з ним та знаходиться на його утриманні, відповідачка не надає допомоги на утримання дитини. Просив суд стягнути з неї аліменти на його користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав повністю та пояснив, що з 26 квітня 2012 року син проживає разом з ним, а відповідачка не надає матеріальної допомоги на його утримання і не приймає участі у його вихованні. Просив суд про задоволення позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідачки в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб від 15 листопада 2011 року (а.с.4). Як свідчить розписка відповідачки від 26 квітня 2012 року (а.с.5), вона добровільно передала сина [PERSON] на виховання його батькові - позивача у справі. На теперішній час позивач та син сторін проживають по [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім"ї від 15 березня 2016 року, виданою виконкомом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.6) та довідкою Олександрівської ЗОШ (а.с.7). Відповідачка зареєстрована в у [ADDRESS], а проживає [ADDRESS], про що свідчить довідка Коростишівського районного суду Житомирської області та копія паспорта [PERSON] Таким чином, позивачем надано суду докази про те, що відповідачка не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, а тому позовна заява знайшла своє підтвердження у ході її розгляду і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 551грн.20коп.

Outcome: approved