Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] В»ячеслав Михайлович звернувся до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що його батько [PERSON] за життя розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 26 травня 2006 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON]К, зареєстрований в реєстрі за №1611, відповідно до якого земельну ділянку, площею 0,0506 га за адресою м. Рівне, вул. Уласа Самчука, 34/1 заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. 05 грудня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №117928. Позивач спадщину прийняв, оскільки своєчасно звернувся в нотаріальну контору із заявою від 26 січня 2012 року про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що між сторонами існує спір про право та не подано правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцеві. Просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0506 га, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. У.Самчука, 34/1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 059477 виданий 18.04.2005 року на підставі рішення Рівненської міської ради № 10 від 25.10.1994 року на ім»я [PERSON], кадастровий номер 5610100000:01:028:0159 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, як на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого 05 грудня 2011 року. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю та просить суд їх задоволити, крім того не заперечила щодо заочного розгляду справи. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №059477, кадастровий номер 5610100000:01:028:0159 [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0506 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в м. Рівне по вул. Уласа Самчука 34/1 (а.с. 7). 05 грудня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 грудня 2011 року серія 1-ГЮ №117928 (а.с. 5). Спадкоємцями належної померлому [PERSON] земельної ділянки в рівних частках є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 29 вересня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ГЮ №148099 (а.с. 11). Із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №25/2112, заведеної Першою Рівненською державною нотаріальною конторою встановлено, що [PERSON] 26.01.2012 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом із спадкодавцем, а тому вважаються такими, що спадщину прийняли. Заяв про відмову від прийняття спадщини не подавали. Із пояснень представника позивача і повідомлення Першої Рівненської державної нотаріальної контори від 15.05.2014 року №988/02-14 судом встановлено, що нотаріусу предявлявся оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, однак через відсутність згоди відповідача відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та повернуто іншим спадкоємцям оригінал правовстановлюючого документу. За викладених обставин позивачу на переконання суду створені перешкоди для оформлення його права власності на 1/3 частку спадкового майна. Судом встановлено, що 20.05.2014 року на імя [PERSON] направлений рекомендований лист (а.с. 12) із пропозицією подати до нотаріальної контори оригінал правовстановлюючого документу. Звернення залишилося без реагування. Повторно 15.07.2015 року відповідачці скеровано цінний лист з описом з аналогічною пропозицією. На звернення позивача [PERSON] не відреагувала. Письмові повідомлення адресовані за місцем реєстрації відповідачки, а тому суд розцінює вжиті заходи як належне повідомлення відповідача про необхідність подання правовстановлюючих документів до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав спадкоємцями [PERSON] в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України, п. 3.3 [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24 753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки позивачем в судовому засіданні доведено, що існують перешкоди для оформлення свідоцтва про право на спадщину, а також подані докази про те, що нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно доведені повністю, а отже позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду, у розмірі 696,12 грн. та 110,00 грн. судових витрат за подання оголошення про виклик відповідача в пресі.

Outcome: approved