Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] 14.01.2015 року звернувся до суду із цією заявою, в якій зазначає, що він народився [INFO] року в с. Городовичі Добромильського району Дрогобицької області. В 1976-1978 роках проходив службу в лавах Радянської армії, згодом з 1980 року по 1996 рік працював в Бібрському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів і на Дрогобицькому підприємстві електромереж в м. Дрогобич Львівської області. З 1958 року по даний час зареєстрований та проживає в с. Городовичі Старосамбірського району Львівської області. Однак у нього відсутній паспорт громадянина України, якого він ніколи не мав і який йому на даний час необхідний для оформлення пенсії по віку. Органи міграційної служби у видачі паспорта громадянина України йому відмовляють. Факти його постійного проживання на території України, в тому числі станом на 24.08.1991 року можуть підтвердити громадяни [PERSON] та [PERSON], жителі с. Городовичі Старосамбірського району Львівської області. Просить встановити факт проживання на території України з моменту народження по даний час, в тому числі станом на 24.08.1991 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у заяві, додатково пояснив, що у нього був паспорт громадянина УРСР. Проте даний паспорт ним не було обміняно на паспорт громадянина України, оскільки у 1995 році він його втратив (в поїзді викрали портмане з грошима в тому числі паспорт). Протягом усього свого життя проживав у с. Городовичі. Паспорт громадянина України необхідний йому для оформлення пенсії. Представник заінтересованої особи - Старосамбірського РС ГУДМС у Львівській області в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений. 05.02.2015 року до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень щодо винесення позитивного рішення по даній справі не мають. Заслухавши заявника, допитавши свідків дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності ярличні фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих майнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1 Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] році в с.Городовичі Добромильського району Дрогобицької області (а.с. 3). В 1976-1978 роках проходив службу в лавах Радянської Армії, що підтверджується військовим квитком Серії [NUMBER] (а.с. 4-7). Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] з 20.10.1980 року по 31.08.1982 року працював у Бібрському лінійному виробництві управління магістральних газопроводів. З 01.09.1982 року по 01.11.1996 року працював на Дрогобицькому підприємстві електромереж, а з 01.11.1996 року по 05.01.1998 року на підприємстві Західні магістральні електричні мережі ДЕК «Укрелектропередача» (а.с.9-10). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання заявника на території України в с. Городовичі Старосамбірського району Львівської області. Заявник [PERSON] звертався до Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області з заявою про отримання паспорта громадянина України, проте йому було рекомендовано звернутися до суду для отримання судового рішення, яким було б підтверджено факт його постійного проживання або проживання на територій України станом на 24.08.1991 рік. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, тобто 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України та особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Отже, у судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] з часу народження проживав на території України, а тому він є громадянином України, а відтак заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved