Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 29 квітня 1986 року та 15 травня 1986 року у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони. Свої вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІІ групи (категорія 1), як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи. 29 квітня 1986 року та 15 травня 1986 року працював згідно наказу у складі формувань Цивільної оборони по ліквідації аварії на ЧАЕС. На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 29 квітня 1986 року та 15 травня 1986 року у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони з метою отримання статусу та посвідчення інваліда війни. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Представники зацікавленої особи в судове засідання не з»явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, суд розглядає заяву без участі представників зацікавленої особи. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до посвідчень, заявник [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є постраждалим 1- ї категорії, має 3 групу інвалідності (а.с.11, 13). Зазначене право на отримання посвідчення та передбачені законодавством пільги заявник має у зв»язку із змінами у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який було доповнено пунктом 9 в частині II статті 7, і які набрали чинності 1 січня 2005 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до цих змін особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов»язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданими законами, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: 1. Наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. 2. Підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до трудової книжки, [PERSON], [INFO], працював у «Київському автотранспортному підприємстві 11164» Київського міського виробничого об»єднання вантажного автотранспорту 11100, яке було перейменовано згідно наказу Міністра автомобільного транспорту України №91 від 29.04.1986 року в «Київське автотранспортне підприємство 23062» Київського міського управління вантажного автотранспорту, а в свою чергу «Київське автотранспортне підприємство 23062» з 12.12.1988 року згідно наказу Міністра автомобільного транспорту України №3 від 27.07.1988 року перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Київське автотранспортне підприємство 13062» з 13.05.1981 року по 31.08.1998 року водієм. (а.с.8-10, 49). Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER], виданого Київською міською державною адміністрацією 24 вересня 2013 року, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року першої категорії та громадянином, захворювання якого пов»язані з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с.11). Згідно з довідкою №127 від 31 жовтня 2013 року, [PERSON] приймав участь в ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи та дійсно був направлений у м.Чорнобиль для перевезення хлібо-булочних виробів 29.04.1986 року та 15.05.1986 року в складі Цивільної оборони. (а.с.21) Відповідно до довідки лікарсько-трудової експертної комісії, серії КА-1 № 015044 від 21.07. 2005 року, заявнику встановлено третю групу інвалідності у зв"язку з захворюваннями, пов»язаними ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.13) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт залучення [PERSON] до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації Чорнобильської катастрофи. На момент аварії на Чорнобильській АЕС позивач у зв»язку із виконанням трудових обов»язків перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 23062» (а.с.18-20, 21, 22). Відповідно до діючого на той момент законодавства, а саме - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 та наказу начальника ЦО СРСР від 06.06.1975 року №90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО СРСР), формування Цивільної оборони, в тому числі - невоєнізовані, створювались на всіх без виключення підприємствах, в установах та організаціях. Відповідно до п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи пояснення заявника, представника заявника, покази свідків, матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник був залучений до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов»язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. На підставі викладеного та

Outcome: approved