Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

06.11.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому, просила стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що діти проживають з нею, та практично перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу дітям не надає, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим, працездатним, одержує мінливі періодичні доходи, які є достатніми не тільки для його нормального існування, а й надання належної матеріальної допомоги своїм дітям в розмірі по 1200 грн. щомісячно. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом. 06.11.2018 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач подала уточнену позовну заяву в частині дати укладення шлюбу та дати народження відповідача, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, відзиву на позов не подавав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Доповівши позовні вимоги, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Як слідує із копії свідоцтва про шлюб сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2011 року /а.с.7/. Як встановлено\~судом,\~батьками неповнолітніх\~дітей :\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони у справі./а.с.4,5,6/. Згідно довідок Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 02.11.2018 року неповнолітні діти проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні /а.с.9,10/. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. \~За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). \~ \~ \~ \~В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, останній взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожного, зокрема, є здоровим, працездатним, отримує мінливі нерегулярні доходи, інших утриманців не має. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», приходить до\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог \~в розмірі\~1200\~грн.\~щомісячно на\~кожного,\~що буде\~відповідати \~як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред'явлення) позовної заяви. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved