Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 04.12.2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 6071. Зазначає, що у даному будинку крім неї зареєстровані також її дочка [PERSON] , внуки: [PERSON] та [PERSON] , а також відповідач по справі, її брат [PERSON] , який в даному господарстві не проживає з 2015 року. Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача, щоб він добровільно знявся з реєстраційного обліку з її господарства, однак в добровільному порядку він не бажає цього зробити. Реєстрація відповідача в господарстві перещкоджає їй користуватися та розпоряджатися власністю на свій розсуд. Вважає, що оскільки відповідач в господарстві не проживає з 2015 року, він втратив будь-які зв`язки з господарством, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 04.12.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6071, [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . (а.с.6). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради № 306 від 21.02.2020 року в житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , внуки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради № 305 від 20.02.2020 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований в житловому будинку що розташований по [ADDRESS] , проте з 2015 року не проживає за вказаною адресою. Місце проживання особи невідоме. (а.с.8). Довідкою, яка видана виконавчим комітетом Кіцманської міської ради № 307 від 20.02.2020 року, підтверджується зміна назви вулиці домогосподарства з [ADDRESS] , (номер об`єкта по господарського обліку 372-1 в по господарській книзі №8). (а.с.9). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 19 від 27.02.2020 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] ніколи не проживав в житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] . Місце перебування його не відоме. (а.с.10). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є, із припиненням у осіб сімейних відносин з власником втрачається й право користуватися жилим приміщенням у цих осіб. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членам його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і потягом останніх 5-ти років в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved