Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

03.09.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що від фактичних шлюбних стосунків із відповідачем вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2017 року відповідач позбавлений батьківських прав стосовно сина, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим не виконує свої обов'язки щодо утримання дитини. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання дитини до її повноліття. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.20017 року батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], при цьому питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини судом не вирішувалося. Як встановлено судом, батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, батько дитини не надає матеріальну допомогу на її утримання, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, оскільки стягнення аліментів саме у такому розмірі не погіршить становище відповідача порівняно із становищем позивачки. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved