Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що має з відповідачем спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Садова,21 (а.с. 2,5). Відповідач проживає окремо від дитини. Згідно зі\~ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, обовязок утримувати дитину є обовязком як матері, так і батька, а тому батьки для забезпечення дитині необхідного рівня життя зобов'язані нести витрати в рівних частинах. Відповідно до\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року\~„ Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі\~ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наведене, виходячи із прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, встановленого ст.7 ЗУ«Про Державний бюджет України на 2016 рік» в розмірі 1531 грн., обовязку батьків нести витрати на утримання неповнолітньої дитини в рівних частинах, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст. 184 СК України, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На основі викладеного,

Outcome: partial