Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» про стягнення суми 26230,29 грн. Позивачка [PERSON] зазначала, що 12.11.2009 р. вона подала відповідачу заяву № 1027255 на страхування життя на суму 100 000,00 грн.; на підставі зазначеної заяви відповідач 20.11.2009 р. видав їй поліс страхування життя № 1032320, строк дії якого встановлено по 19.11.2024 р. Згідно умов полісу страхування життя, позивачка добросовісно виконувала свої обов'язки страхувальника - щоквартально сплачувала відповідачу страхові платежі в сумі 1809,69 грн. - по 31.12.2014 року. 24.12.2014 р. позивачка звернулася до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору страхування життя від 20.11.2009 р. та сплату викупної суми. 26.12.2014 р. відповідач розглянув дану заяву та погодився з нею; згідно встановленої методики, відповідач провів розрахунок викупної суми при достроковому розірванні договору страхування життя, яка склала 26 230,29 грн., з якою позивачка погодилась. Оскільки, на момент подачі позову відповідач не сплатив нараховану викупну суму, посилаючись на складну економічну ситуацію, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, до матеріалів справи надала заяву від 28.03.2017 року, згідно якої позивачка просить справу розглядати за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи проти постановлення у справі заочного рішення. Представник Відповідача в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши вимоги позову та матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено: як вбачається з наданих позивачкою [PERSON] матеріалів, 12.11.2009 року [PERSON] подала Відповідачу заяву № 1027255 на страхування життя за програмою страхування «Оранта-Максимум» - на суму 100 000,00 грн. (а.с. 4-6 - копія заяви). 20.11.2009 року відповідачем АТ «СК «Оранта-Життя» на ім»я [PERSON] (позивачки) було видано Поліс страхування життя № 1032320, із встановленим періодом дії Договору з 20.11.2009 року по 19.11.2024 року (а.с. 7-8). Ствердження Позивачки про те, що вона згідно умов договору (полісу) добросовісно виконувала свої обов'язки страхувальника, підтверджуються квитанціями про сплату щоквартальних страхових внесків (а.с. 9-29) і не заперечується Відповідачем. Як стверджує позивачка [PERSON], у грудні 2014 р. вона звернулася до Відповідача з заявою про дострокове розірвання договору страхування життя від 20.11.2009 р. та сплату викупної суми. Згідно наданої копії листа-відповіді на ім»я [PERSON] (позивачки) від 26.12.2014 р. ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» (відповідачем) було розглянуто звернення позивачки за вхідним номером 1.1.3-1/1897 - на отримання викупної суми згідно полісу страхування життя №1032320 від 20.11.2009 року та прийнято рішення про виплату викупної суми за Договором у розмірі 26230,29 грн., з якою (сумою) Позивачка погодилась (а.с.30). Згідно ст. 28 Закону України «Про страхування», у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Згідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст.992 ЦК України - у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем судові не надано. На підставі вищенаведеного, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, тобто з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» підлягає стягненню на користь [PERSON] (позивачки) 26230,29 грн. (в об»ємі заявлених вимог). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивачки 640 грн. 00 коп., як судові витрати (а.с.1, 34).

Outcome: approved