Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхньої неповнолітньої дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 500 грн. щомісячно визнає. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що вбачається з актового запису про народження №237 від 19.12.2015р., вчиненого відділом ДРАЦС Полонського РУЮ Хмельницької області. Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2 При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На день вирішення спору судом на підставі пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, а також із заяви відповідача, поданої до суду, встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, офіційно ніде не працює, не має на утриманні інших дітей або батьків, є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби. Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів сторонами суду не надано. З врахуванням викладеного, суд погоджується з думкою сторін стосовно визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно визнав повністю, в цій частині позов підлягає задоволенню. В той же час , позовна вимога щодо встановлення розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину є необгрунтованою , оскільки такий розмір аліментів визначений ч.2 ст. 182 СК України, і передбачає його встановлення за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України, тобто лише в разі визначення аліментів в частці від доходу(заробітку) платника аліментів, а не в разі встановлення аліментів в твердій грошовій сумі. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: partial