Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

23.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори - Живолуп Іриною Віталієвною. зареєстровим № 2-2718, їй належить квартира [ADDRESS] . У зазначеному документі моє прізвище вказано як [PERSON] , а ім`я [PERSON] . У паспорті громадянина України її прізвище вказано, як [PERSON] . Також як [PERSON] її прізвище записано у свідоцтві про укладення шлюбу від 18 червня 1994 року [NUMBER] та у картці фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний № [NUMBER] ). На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу від 21 липня 1995 року вона не звертала уваги на правильність написання свого прізвища і лише на час реєстрації зазначеного будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було виявлено наявність помилки у договорі купівлі-продажу, яка перешкоджає їй використовувати свою власність на свій розсуд, так як вона не може зареєструвати свою власність у відповідний державний реєстр. Таким чином, з метою надання їй можливості розпоряджатися своєю власністю необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , укладений 21 липня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] , належить - [PERSON] . Просить суд встановити факт належності - [PERSON] правовстановлюючого документу - договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , укладений 21 липня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] . Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Ізюмської міської ради Харківської області повторно у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№5\~від 31.03.1995\~року „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~р передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21 липня 1995 року посвідчений нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І. В., реєстр № 2-2718 заявниці [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . (а.с.4-5). Відповідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 28 лютого 2000 року заявник значиться як « [PERSON] », а згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 1995 року нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, реєстр № 2-2718 заявник зазначений як « [PERSON] ». (а.с.4-7). \~ \~ \~ \~Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Рішенням Державного реєстратора Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 55087284 від 11 листопада 2020 року було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] оскільки є розбіжності у прізвищі власника. (а.с.11). Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. Згідно ч.2\~ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321\~ЦК України право\~власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved