Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій вказав, що між ним та відповідачем ПАТ «Дельта - Банк» укладено кредитні договори № 003-01055-15805120 від 15.05.2012 та, з щомісячним погашенням в розмірі 210 грн., та № 003-99957-140813 від 14.08.2013 з щомісячним погашенням у розмірі 312 грн. Свої зобов`язання щодо оплати позивач виконував своєчасно та в повному обсязі Так, у відповідності до умов договору ним 06.03.2015 року було проведено оплату по вищезазначеним договорам у відділенні зв`язку м. Іллінці Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» однак, в квітні 2015 року до нього зателефонували представники ПАТ «Дельта- Банк» з вимогою негайно погасити заборгованість, що з їх слів виникла за березень 2015 року. На пояснення позивача стосовно того, що ним щомісячні платежі за березень місяць здійснено, йому було запропоновано звернутися до УДППЗ «Укрпошта» щодо підтвердження факту перерахування коштів. 15.05.2015 позивач звертався з письмовими заявами до Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» стосовно перерахунку платежів на користь ПАТ «Дельта-Банк» та 26.05.2015 року отримав відповіді в яких його повідомляли про те, що 02.03.2015 року ПАТ «Дельта- Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а з 03.03.2015 року в ньому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію. Інформація про оплату ним платежів включено до реєстру від 10.03.2015 року та надіслана до ПАТ «Дельта-Банк», як це передбачено договором на приймання платежі, однак тимчасова адміністрація не виконала платіжні доручення - не здійснила зарахування коштів на свою адресу з рахунку Укрпошти, відкритому в ПАТ «Дельта-Банк». Крім того, у відповідності до розпорядження УДППЗ «Укрпошта» від 20.05.2015 року №181 платежі від року в сумі 210 грн. та 312 грн. перераховані з іншого рахунку 20.05.2015 року. У зв`язку із вищевикладеним позивач 04.06.2015 року звернувся із скаргою до прокуратури Іллінецького району Вінницької області з проханням сприяти в вирішенні проблеми яка виникла. 05.06.2015 позивача було повідомлено про те, що його скарга у відповідності до ч. 3 ст.7 ЗУ «Про звернення громадян» направлена для розгляду уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта-Банк» Кадирову В.В. Крім того 08.06.2015 ним було отримано листи з Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта», в яких було зазначено, що в відповідях від 26.06.2015 року мене було помилково проінформовано про перерахування платежів в сумі 210 грн. та 312 грн. від 06.03.2015 року на користь ПАТ «Дельта-Банк», та повідомлено про те, що перерахування його платежів відбувається з рівня Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» з рахунку відкритому в банку. Чергова спроба перерахувати платіж були здійснені 18.05.2015 року платіжне доручення №2731, але тимчасова адміністрація не виконала платіжні доручення Укрпошти та не здійснила зарахування коштів на свою адресу. 21.07.2015 позивачем отримано відповідь тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта- Банк» про те, що відповідальними фахівцями Банку було проведено ретельну перевірку оплат здійснених в рахунок погашення заборгованості по договорах укладених між ним та банком, за результатами якої стало відомо, що платежі у розмірах 210 грн. та 312 грн. які були ним внесені 06.03.2015 року на рахунок Банку не надходили. Позивач зазначає, що Відповідачами будь-яких його законних прав та інтересів порушено не було, однак, у зв`язку із запереченням факту виконання ним зобов`язань ПАТ «Дельта-Банк» у вигляді оплати мною грошових коштів по кредитним договорам які здійснені мною через відділення зв`язку м. Іллінці Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта», ПАТ „Дельта-Банк" застосовано до мене штрафні санкції. Позивач вважає, що постійний тиск з боку представників ПАТ «Дельта-Банк» шляхом телефонних дзвінків та смс - повідомлень з погрозами, а також професійна халатність працівників УДППЗ «Укрпошта» призвело до різкого погіршення його здоров`я, що як наслідок призвело до госпіталізації та проведення двохтижневого лікування, було порушено нормальний спосіб його життя, оскільки я вимушений був докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, що він розцінює, як завдану йому моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити. Представник відповідача Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» Розгонюк Г.М . позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити з огляду на їх безпідставність. Представник відповідача ПАТ «Дельта - Банк» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому ПАТ «Дельта-Банк» подано до суду письмові заперечення, в яких відповідач просить в задоволенні позову відмовити. За таких обставин суд вважає тому суд вважає за можливе проводити розгляд прави у його відсутність та ухвалити в ній заочне рішення. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників її розгляду, дослідивши представлені докази суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено судом між позивачем та ПАТ «Дельта - Банк» було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 003-01055-150512 від 15 травня 2012 року (а.с.18-20) та шляхом прийняття Банком оферти позивача від 14 серпня 2013 року № 003-99957-140813 (а.с.23-26), згідно яких йому надано кредитні кошти. Платежі за вказаними договорами до 06.03.2015 позивачем здійснювалися через відділення поштового зв`язку. 06.03.2015 позивачем було внесено черговий платіж, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.14), однак, як вказує позивач у своїй заяві вказані кошти зараховані на рахунок ПАТ «Дельта-Банк» не були, тому він вернувся із вимогою про зобов`язання ПАТ «Дельта - Банк» зарахувати платежі у розмірі 210 грн. та 312 грн. по вищевказаних кредитних договорах. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» встановлено, що відповідальність за невиконання чи неналежне виконання доручень користувачів щодо поштових переказів несе оператор поштового зв`язку . Відповідно ж до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» у разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам. У разі неможливості вручити адресатам та відправникам поштові відправлення (поштові перекази) вони зберігаються в об`єктах поштового зв`язку протягом шести місяців з дня їх приймання. При цьому суд зважає на те, що на момент здійснення платежу позивачем на підставі постанови НБУ № 150 від 02.03.2015 АТ «Дельта - Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта - Банк» з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію. Згідно ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи встановлено, що під час під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань. Відтак, зважаючи на те, що УДППЗ «Укрпошта» подано відповідний реєстр уже після запровадження тимчасової адміністрації, тому в Банку були відсутні підстави для здійснення списання коштів з поточного рахунку поза межами процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як вбачається з наданих відповідачем розрахунків кредиторської заборгованості [PERSON] за договірними зобов`язаннями (а.с.153-173) у останнього заборгованість по сплаті кредитних коштів відсутня, зобов`язання по погашенню заборгованості виконано повністю, за час дії договорів штрафні санкції за неналежне виконання їх умов відносно [PERSON] не застосовувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на викладені обставини та правовідносини між сторонами у справі суд приходить до переконання, що підстави для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав позивача, шляхом зобов`язання зарахувати суми щомісячних погашень по кредитним договорам та скасування штрафних санкцій відсутні. Що стосується вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на його користь моральної школи в сумі 10000 грн. суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1167 ЦК - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові Пленуму № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно абз. 5 вказаної Постанови Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, з викладених позивачем у своїй заяві обставин не вбачається вини відповідачів у заподіянні моральної шкоди та наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням з боку відповідачів. За таких обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed