Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни № 1044 від 01 березня 2018 року про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк заборгованості в розмірі 22428,91 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. В обґрунтування позову зазначено, що між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» в 2014 році було укладений кредитний договір, а з відповідачем ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» вона ніяких договорів не укладала, жодних документів про відступлення прав вимоги від АТ «Банк Ренесанс Капітал» до відповідача, їй не надходило. В 2014 році вона повністю сплатила кредит, документу, який би підтверджував укладання договору в неї не збереглося, окрім картки, фотокопію якої було долучено до позову, та копії чеку про здійснення останнього платежу за вказаним кредитом. 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис №1044 про стягнення з неї, позивачки, на користь відповідача заборгованості в розмірі 22428,91 грн. 27 серпня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, зі стягненням із неї основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2242,89 грн. Про відкриття виконавчого провадження їй стало відомо у вересні 2020 року, коли бухгалтерія Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1», де вона працює, отримала постанову приватного виконавця про звернення стягнення на її заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 серпня 2020 року. Сам виконавчий напис приватного нотаріуса, як і постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, вона, позивачка, не отримувала. Дізнавшись про вказану обставину, вона поштовим відправленням направила листи на адресу приватного нотаріуса Хара Н.С. та приватного виконавця Павелків Т.Л., в яких просила направити їй копію виконавчого напису та всіх документів, на підставі яких було постановлено вказане рішення. Проте, її звернення залишилися без відповіді. Вважає, що АТ «ПУМБ» безпідставно звернулося до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріального напису, бо заборгованість за кредитним договором не є безспірною, оскільки вона, позивачка, не згодна з цією заборгованістю. Посилаючись на статті 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статті 15, 16, 18 ЦПК України, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вважає, що виконавчий напис від 01 березня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 1044, не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 13 жовтня 2020 року, до відкриття провадження у справі, за заявою позивачки, задоволена заява про забезпечення позову, зупинено примусове стягнення (в тому числі із заробітної плати боржника) на підставі виконавчого напису № 1044 від 01 березня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 22428,91 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни згідно виконавчого провадження № 56180386 (а.с. 23-24). Ухвалою суді від 13 жовтня 200 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також цією ухвалою, за клопотанням позивачки, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 1044 від 01 березня 2018 року та належним чином засвідчені копії документів, які були надані Акціонерним товариством «ПУМБ» для вчинення виконавчого напису, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 22428,91 грн. (а.с. 25). Вказані копії документів надійшли до суду 10 листопада 2020 року (а.с. 28-44). Позивачка та її представник - адвокат Єсіпова К.В. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки - Єсіпова К.В. через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надіслала суду клопотання, в якому просить розглядати справу за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення, згідно чинного законодавства. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивачки, її представника, представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи і розглядом справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1044, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 22428,91 грн. за кредитним договором №26254018541624 від 12 березня 2014 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с. 30). У виконавчому написі було вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 25 січня 2017 року по 25 січня 2018 року; сума заборгованості складає 22428,91 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12435,86 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0 грн., прострочена заборгованість за процентами - 9747,74 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн., строкова заборгованість за комісією - 0 грн., строкова заборгованість за процентами - 245,31 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача плату в розмірі 400,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №56180386, та 27 серпня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, [PERSON] (а.с.15). Згідно наданих приватним нотаріусом Харою Н.С. документів, що були витребувані судом (а.с. 28-44), виконавчий напис було вчинено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису, яку представник ПАТ «ПУМБ» за довіреністю - Власенко Ж.В. подала нотаріусу 01 березня 2018 року, згідно статей 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 (а.с. 41). До заяви представником ПАТ «ПУМБ» було додано: - Відомості про АТ «ПУМБ», як про юридичну особу, про його вид діяльності, про керівництво; - Статут АТ «ПУМБ»; - Витяг з наказу від 07 червня 2016 року № 1096 ОС про прийняття [PERSON] з 08 червня 2016 року на посаду начальника відділу судового супроводження Управління юридичного стягнення Департаменту стягнення кредитів ПУМБ Головний офіс м. Київ; - Нотаріально посвідчену довіреність АТ «ПУМБ» від 07 червня 2017 року з терміном дії по 07 червня 2019 року про надання [PERSON] повноважень представляти інтереси Банку, копію паспорту [PERSON] ; - Виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості в розмірі 22428,91 грнстаном на 25 січня 2018 року без зазначення строків її погашення, графіку повернення кредиту, розміру щомісячних відсотків та комісії з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 26254018541624 від 12 березня 2014 року; - Пропозицію укласти договір кредитного рахунку та договір страхування (оферта) від імені [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» від 12 березня 2014 року; - Письмову вимогу (повідомлення) від 08 листопада 2017 року, вих. № 506, Акціонерного товариства «ПУМБ» на адресу позивачки [PERSON] про виконання зобов`язання за кредитним договором № 26254018541624 від 12 березня 2014 року, укладеним між позивачкою та АТ « Банк Ренесанс Капітал», в розмірі 22428,91 грн., що утворилася станом на 08 листопада 2017 року, в строк до 15 листопада 2017 року. Проте, серед наданих нотаріусу документів для вчинення нотаріального напису, крім пропозиції укласти договори (оферта) від 12 березня 2014 року, відсутні інші документи які б підтверджували укладення кредитного договору між [PERSON] та АТ "Банк Ренесанс Капітал», тобто немає підтвердження акцепту такої пропозиції. Нотаріусу не було надано загальних Умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, Тарифи банку, які за узгодженням сторін разом із «пропозицією», складають договір про надання банківських послуг, документи, що підтверджують факт отримання [PERSON] від АТ «Банк Ренесанс Капітал» кредиту, його розмір, процентну ставку, мету отримання кредиту та строк його повернення; виписку про рух коштів за цим договором, розрахунок заборгованості за кредитним договором. Також серед документів, на підставі яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, відсутній договір про відступлення права вимоги, що був укладений між АТ «Банк Ренесанс Банк» та АТ «ПУМБ», а у самому виконавчому написі навіть не зазначено, коли і на підставі якого договору АТ «ПУМБ» став правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал». Також відповідач не надав нотаріусу докази, на підтвердження направлення та особистого вручення позивачці письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором (а.с. 44), оскільки відсутні докази на підтвердження відправлення цієї вимоги [PERSON] та докази, які б підтверджували вручення поштового відправлення боржнику за договором та опис вкладення поштового відправлення на її адресу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. У позовній заяві позивачка стверджує, що вона взагалі не укладала ніяких кредитних договорів з АТ «ПУМБ», а про існування заборгованості перед відповідачем їй стало відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, будь-яких претензій від відповідача на її адресу не надходило, їй не відомі обставини та підстави, з яких АТ «ПУМБ» вимагає від неї сплати заборгованості. Крім того, вона повністю повернула АТ «Ренесанс Банк» кредитні кошти та сплатила відсотки. Таким чином, позивачка не тільки не визнає розмір боргу за кредитним договором № 26254018541624 від 12 березня 2014 року, а взагалі заперечує проти існування в неї заборгованості перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року). Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечно підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно пунктів 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (аналогічні положення містяться у п.п. 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18.06.2003 № 254), особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при вчиненні нотаріального напису, приватний нотаріус Хара Н.С. порушила вимоги пункту 2 Переліку документів щодо необхідності надання оригіналу кредитного договору та підпункту 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки вчинила виконавчий напис за відсутності документів, які є складовими кредитного договору та документів про зміну кредитора у зобов`язанні. Крім того, як було вказане вище, наявність безспірності вимоги, згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пов`язано із загальним та спеціальним строком давності з дня виникнення права вимоги. Підпунктом 3.4. Глави 16 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як вбачається з письмової вимоги (повідомлення), на адресу позивачки (а.с. 44), АТ «ПУМБ» повідомляє [PERSON] про те, що станом на 08 листопада 2017 року в неї існує заборгованість за кредитним договором № 26254018541624 від 12 березня 2014 року, укладеним між Акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] , в розмірі 22428,91 грн., без зазначення складових заборгованості, а у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості в розмірі 22428,91 грн. провадиться за період з 25 січня 2017 року по 25 січня 2018 року із зазначенням складових заборгованості, тобто вказані документи містять розбіжності щодо суми заборгованості та періоду, за який проводиться стягнення заборгованості. Проте, надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, а виписка з рахунку (а.с. 42), фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджується іншими наданими відповідачем доказами про безспірність заборгованості. На підставі виписки з рахунку, в якому відсутній сам розрахунок заборгованості, суд позбавлений можливості встановити, що вказана у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором, нарахована саме за період з 25 січня 2017 року по 25 січня 2018 року. Отже, суд вважає, що при вчиненні нотаріального напису нотаріус також не мав можливості встановити момент, з якого починається відлік строків загальної та спеціальної позовної давності. Правова позиція щодо визначення документів такими, які підтверджують безспірність заборгованості, сформована вищими судовими інстанціями. Так в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.06.2011 року №6-4882св11 зазначено: «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості». У постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2011 року №5015/1965/11 зазначено: «Безспірність заборгованості можуть підтверджувати виключно первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при вчиненні оспорюваного виконавчого напису». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Іншими словами таким бухгалтерським документом може бути виписка по рахунку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 26254018541624 від 12 березня 2014 року, нотаріус Хара Н.С. не переконалася належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та не переконалася в тому, що АТ «ПУМБ» дійсно набуло право вимоги за вказаним кредитним договором, тобто порушила вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене та те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням діючого законодавства, суд вважає, що виконавчий напис №1044 від 01 березня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову та сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved