Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, який неодноразово уточнив, зазначивши, що він 18.08.2012р., о 06 год. 00 хв., на 744 км автошляху Київ Довжанський, керуючи автомобілем АЗЛК 2141201 державний номер [NUMBER], потрапив в ДТП за участю автомобіля ДЄУ « Ланос» державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. ДТП сталося з вини останнього, який при проходженні шляху з невеликим вигином, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив п.п.11,3,10.1 ПДР України, що підтверджено рішенням суду від 05.10.21012р., за яким останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Пошкодження автомобіля позивача зафіксовані довідкою від 18.08.2012р., що складена на місці пригоди інспекторами ДАІ. Про стразовий випадок страховій компанії « Добробут», де застрахована цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ДЄУ « Ланос», було доведено до відома 18.08.2012р., а 10.11.2012 р. були передані у ПрАТ НФСК « Добробут» усі необхідні документи ( регістрація [NUMBER]) для здійснення страхової виплати, яка до теперішнього часу не виплачена. Сума матеріальних збитків , спричинених автомобілю позивача, встановлена висновком СОД СПД [PERSON]» № 86-251012 уч. від 01.11.2012р та складає 30674,24 грн., яка, на думку позивача, є неповною. Також, внаслідок ДТП позивачеві спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою грудної клітини, синців і подряпин в області тулуба, рук і ніг, з приводу чого проходив стаціонарне лікування з 18.08.2012р. по 28.08.2012р., що підтверджується епікризом № 5458/718, у зв,язку з чим понесені витрати на лікування у розмірі 916,60 грн. Також, позивачем понесені додаткові витрати на евакуацію автомобіля АЗЛК 2141201 державний номер [NUMBER] в розмірі 250,00 грн., проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 400,00 грн.. Також, понесені матеріальні збитки, пов,язані з витратами на пересування з метою відновлення прав, поїздки до ДАІ, збирання довідок, поїздками до суду з приводу протоколу про адміністративне правопорушення, листуванням з страховою компанією, що забирало час, нерви і кошти на бензин та листування. Вважає, що позивачеві спричинена матеріальна шкода на загальну суму 31990,84 грн. Про страховий випадок страховій компанії « Добробут», де було застраховано цивільно-правову відповідальність автомобіля ДЄУ « Ланос» державний номер [NUMBER], доведено 18.08.2012р. та 10.11.2012р. були передані всі документи для здійснення виплати страхової виплати, яка до теперішнього часу залишається не виплаченою. Згідно до ст.549 ЦК України в страховик зобов,язаний сплатити пеню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.11.2012р. по 16.09.2013р., яка нарахована на 50000,00 грн. та складає 11790,39 грн. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 30000,00 грн., виходячи з розумності та справедливості та розміру спричинених моральних страждань у вигляді емоційних, фізичних та психологічних страждань, з яких 2500,00 грн. полягають на страхову компанію згідно до п.9.3 ст.9 ЗУ « Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а 27500,00 грн. полягають на [PERSON] Позивач просить стягнути на його користь з : ПрАТ НФСК « Добробут» страхову виплату у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9647,23 грн.; 400,00 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження, 916,60 грн. витрати на лікування, 2500 грн. у відшкодування моральної шкоди, 11790,39 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов,язань; з [PERSON]- судові витрати в розмірі 377,34 грн.; 27500,00грн. у відшкодування моральної шкоди та 21027,01 грн. у відшкодування матеріальної шкоди ( а.с.142-150). В судове засідання позивач , який був належним чином повідомлений про час розгляду справи , не з,явився, надав заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги та просив розглянути позов у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі двічи у судове засідання не з'явилися, про день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності або про причини неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст.224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність письмових заперечень позивача , суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та ухвалення заочного рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги частково у зв'язку з наступним. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій спричинена шкода в результаті порушення його цивільного права, має право на її відшкодування. Цією ж статтею шкодою визнаються втрати, які особа понесла в зв'язку з загибеллю чи пошкодженням речі, а також затрати, які особа понесла чи повинна буде понести для відновлення свого порушеного права. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування страховик зобов,язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові грошову виплату ( страхову виплату). З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2012р., о 06 год. 00 хв., на 744 км автошляху Київ Довжанський, відбулася ДТП за участю автомобіля АЗЛК 2141201 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ДЄУ « Ланос» державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] ( а.с.27,28). 06 жовтня 2012 р. постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с. 26). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НФСК «Добробут» на підставі полісу № АА/7997537 від 06.11.2011р. р. на суму 100 000 грн. зі встановленим розміром франшизи 1000,00 грн. (а.с. 135). Також, судом встановлено, що позивач, як потерпілий у ДТП та власник автомобіля АЗЛК 2141201 державний номер [NUMBER] , звернувся до ПАТ «НФСК «Добробут» із заявою про настання страхової події та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.19,20,23, 29-31). Протягом встановленого ст. 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 10 денного строку з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направив свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому відповідно до ст. 34.3 вказаного Закону потерпілий мав право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Так, позивач 23.10.2012р. звернувся до СПД « [PERSON]» із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля та 25.10. 2012 року було складено Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля АЗЛК 2141201 державний номер [NUMBER], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту без урахування вартості зносу складає 30674,24 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням вартості зносу складає 13709,04 грн.; загальна вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля, складає 9647,23 грн. ( а.с.33-45). Враховуючи викладене, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує розмір матеріальної шкоди, тому, на користь позивача підлягає відшкодування майнової шкоди, яка складає 9647,23 грн. Відповідно до ст. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у випадку проведення експертизи за кошти потерпілого, страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено СПД [PERSON] 400 грн. (а.с. 46), які в силу вимог ст. 34.3 Закону підлягають стягненню з відповідача- Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут». Крім того, суд вважає, що відповідач Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» повинен сплатити позивачу неустойку за несвоєчасне відшкодування збитків, оскількти, згідно ст.992 ЦК України, в разу несплати страховником страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховник зобов,язаний сплатити неустойку в розмірі встановленого договором або законом. В порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «НФСК «Добробут» у наданий законом 90 денний строк з дня подачі заяви про виплату страхового відшкодування не здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом. Відповідно до ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи. Разом з тим, відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до суми страхового відшкодування не входить сума франшизи, встановлена договором. З огляду на те, що на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача, суд приходить до висновку про необхідність його стягнення судовим рішенням у розмірі 8647,23 грн. зі страховика, за виключенням франшизи1000,00 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно до якого страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «НФСК «Добробут» у наданий законом 90 денний строк з дня подачі заяви про виплату страхового відшкодування не здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом. Відповідно до ст.36.5 Закону України "Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, і яка складає 1073,43 грн., а саме, виходячи з наступного розрахунку. Згідно постанови НБУ № 102 від 21.03.2012р. розмір облікової ставки з 23.03.2012р. становить 7,5%; згідно постанови НБУ № 209 від 06.06.2013р. розмір облікової ставки з 10.06.2013р.. становить 7,0%; згідно постанови НБУ № 315 від 09.08.2013р. розмір облікової ставки з 13.08.2013р.. становить 6,5%. Неустойка нараховується за невиплату страхового відшкодування з суми 8647,23грн. з 10.11.2012 року по 16.09. 2013 року ( в межах позовних вимог). Пеня за період з 10.11.2012р. по 09.06.2013р. : 8647,23 грн. : 100% х 15% ( подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 212 ( дні просрочки) = 753,37 грн. Пеня за період з 10.06.2013р. по 12.08.2013 р.: 8647,23грн. : 100% х 14% ( подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 64 ( дні просрочки) = 212,27 грн. Пеня за період з 13.08..2013р. по 16.09.2013 р.: 8647,23грн. : 100% х 13% ( подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 35 ( дні просрочки) = 107,79 грн. Загальний розмір пені за період з 10.11.2012р. по 16.09.2013 р. складає : 753,37 грн. + 212,27 грн. + 107,79 грн. = 1073,43 грн., яка підлягає стягненню з Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут». Також, з Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені витрати на лікування в розмірі 916,60 грн. згідно до п.22.1 ст.22 ЗУ « Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( а.с.2-7). Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Заподіяння моральної шкоди позивачеві відповідачами в судовому засіданні доведена, оскільки, необережними діями [PERSON] позивачеві були спричинені тілесні ушкодження тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою грудної клітини, синців і подряпин в області тулуба, рук і ніг, з приводу чого позивач проходив стаціонарне лікування з 18.08.2012р. по 28.08.2012р., що підтверджується епікризом № 5458/718 ( а.с. 24) , тому, виходячи з розміру та тривалості моральних страждань позивача , згідно до ст.ст. 23, 1168 ЦК України суд оцінює моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Враховуючи викладене, у відшкодування моральної шкоди на користь позивача з Публічного Акціонерного товариства „Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» підлягає стягненню 2500,00 грн. згідно до п.9.3 ст.9 ЗУ « Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також, з [PERSON] - 7500,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити у зв,язку з їх недоведеністю. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України .

Outcome: partial