overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

13.08.2015 р. КПТМ „Криворіжтепломережа" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач є власником нежилого приміщення: [ADDRESS] і зобов'язаний сплачувати за поставлену позивачем теплову енергію і гарячу воду згідно тарифів. За період з лютого по березень 2011р. у відповідача утворилась заборгованість по сплаті в сумі 9594,38 грн., добровільно він сплатив у розмірі 992,11 грн., відповідно залишок заборгованості складає 8602,27 грн., яку просять стягнути КПТМ «Криворіжтепломережа» з відповідача на їх користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.10.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг, а.с. - 6., згідно розрахунку сума заборгованості складає 8602,27 грн., а.с. - 5, судовий наказ від 30.05.2012 р. про стягнення даного боргу, було скасовано судом, а.с. - 3. Відповідач зобов'язання по сплаті не виконує, має заборгованість за період з лютого по березень 2011 р. в сумі 8602,27 грн. Згідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" та п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору про постачання теплової енергії і гарячої води між споживачем і теплопостачальною організацією. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно ст.ст.610-611 ЦК України, ст.ст.67, 68ЖК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» вказану заборгованість в розмірі 8602,27 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн., згідно ст.88 ЦПК України, а всього 8845,87 грн. На підставі ст.ст.67,68 ЖК України, ст.ст.20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

13.08.2015 року [PERSON] \~звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття та\~ про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення донькою [PERSON] , 20.10.2013 року , народження трирічного віку , вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2013 року. Під час шлюбу 20.10.2013 у них народилась донька [PERSON] , яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Оскільки донька [PERSON] ще не досягла трьох років, а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, вважає що має право на своє утримання від чоловіка в розмірі 600 грн.\~ кожного місяця. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, на адресу суду надав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 серпня 2013 року. Під час шлюбу 20.10.2013 р. у сторін народилась донька [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~ 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. [PERSON] на даний час не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

13.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В підтвердження позовних вимог зазначила, що 05.04.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 19.06.2014р.народження, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але до суду надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву. в якій позов визнав та просив справу розглянути без нього. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 05.04.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис № 37 ( а.с. 7). [PERSON], 27.06.2014р.народження, є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 27.06.2014 року відділі ДРАЦС РС Балаклійського РУЮ Харківської област, актовий запис № 141 (а.с. 8). Як стверджує позивачка син мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дружини та дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дитини та дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача стягується судовий збір на користь держави у розмірі 243,60грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та 2243,60грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

13.08.2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до відповідачів [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом . У судове засідання представник позивача не зявився але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Із позову вбачається що 02.10.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 35ДС/00208/К10/20065-А (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 37950.00 грн. з розрахунку 17,5 % річних за користування кредитом на строк з 02.10.2006 року до 01.10.2011 року. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ "Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

13.09.1987 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Ленінградської міської ради народних депутатів (актовий запис № 4582). Від цього шлюбу діти повнолітні. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачкою не склалося, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому він наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він підтримує позов і просить розглянути справу у його відсутність. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона визнає позов і просить розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

13.09.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вищеозначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.08.2016 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона з 30.10.1982 року перебувала у шлюбних відносинах, а 21.01.2016 року рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області їх шлюб було розірвано. Однак, після розірвання шлюбу вони фактично проживали однією сім»єю з [PERSON] та вели спільне господарство. Спільних дітей вони не мали. Коли вона звернулася до державної нотаріальної контори щоб подати заяву на прийняття спадщини, їй порадили звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім»єю. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], підтримали заявлені вимоги та просять встановити факт, що [PERSON] [INFO] проживала однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з тараненко С.Г., що помер 31.08.2016 року. Заінтересовані особи в судове засідання не з"явилися, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили своїми показами той факт, що заявник була одружена з [PERSON], 21.01.2016 року вони розірвали шлюб, однак далі проживали однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з померлим 31.08.2016 року [PERSON] по день смерті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Матеріалами справи та показами свідків доведено факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме: копією свідоцтва про смерть від 05.09.2016 року (а.с.9), копією паспорту громадянина України серія МО 762056(а.с.5), копією свідоцтва про шлюб серія 1-КГ №048105 від 09.09.2009 року (а.с.8), копією рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від т21.01.2016 року про розірвання шлюбу (а.с.10), фактом реєстрації за однією адресою з 1988 року. Встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно для прийняття спадщини після померлого. Відповідно до п.5\~ст.256 ЦПК України\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого\~\~факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та не має спору про право. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

13.10.2014 р. [PERSON], а 15.10.2014 р. [PERSON] звернулись до суду із заявами про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 12.112013 р. у справі за позовом ОСББ „Арован" про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог заявники вказали, що тільки 03.10.2014 р. з'ясували, що відносно них винесено рішення суду про стягнення заборгованості. При цьому вказують, що обидва не є членами ОСББ «Арован» і заявник [PERSON] весь час сплачує комунальні послуги, а тому вона вважає, що претензії із боку позивача - ОСББ «Арован» стосуються тільки сплати консьєржів. Із вищевикладених підстав просять суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судовому засідання обидва заявники підтримали кожен свою заяву. При цьому заявник [PERSON] вказав суду, що він не має жодного відношення до квартири, так як за послуги сплачує заявник [PERSON] - його дружина, а він знятий із реєстрації із 11.03.2014 р. та з 16.04.2014 р. зареєстрований у [ADDRESS]. На підтвердження даного факту надав до суду 2 (два) паспорти гр. України видані на його ім'я 29.11.2011 р. та 28.08.2013 р. вказавши, що паспорт виданий 29.11.2011 р. йому «підкинули» 15.12.2014 р. до дверей квартири. Також у судове засідання з'явився представник позивача та запропонував суду відмовити у даних заявах, так як жодним із заявників не надано до суду належних доказів. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заяви [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню з урахуванням того, що ні заявник № 1 ні заявник № 2 у своїх заявах не послались на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. А що стосується наданих [PERSON] паспортів, то у даному випадку, він безпосередньо підтвердив той факт, що на момент винесення рішення судом у листопаді 2013 р. мешкав та був зареєстрованим у кв. [ADDRESS]. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

13.10.2014 р. [PERSON], а 15.10.2014 р. [PERSON] звернулись до суду із заявами про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 12.112013 р. у справі за позовом ОСББ „Арован" про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог заявники вказали, що тільки 03.10.2014 р. з'ясували, що відносно них винесено рішення суду про стягнення заборгованості. При цьому вказують, що обидва не є членами ОСББ «Арован» і заявник [PERSON] весь час сплачує комунальні послуги, а тому вона вважає, що претензії із боку позивача - ОСББ «Арован» стосуються тільки сплати консьєржів. Із вищевикладених підстав просять суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судовому засідання обидва заявники підтримали кожен свою заяву. При цьому заявник [PERSON] вказав суду, що він не має жодного відношення до квартири, так як за послуги сплачує заявник [PERSON] - його дружина, а він знятий із реєстрації із 11.03.2014 р. та з 16.04.2014 р. зареєстрований у [ADDRESS]. На підтвердження даного факту надав до суду 2 (два) паспорти гр. України видані на його ім'я 29.11.2011 р. та 28.08.2013 р. вказавши, що паспорт виданий 29.11.2011 р. йому «підкинули» 15.12.2014 р. до дверей квартири. Також у судове засідання з'явився представник позивача та запропонував суду відмовити у даних заявах, так як жодним із заявників не надано до суду належних доказів. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заяви [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню з урахуванням того, що ні заявник № 1 ні заявник № 2 у своїх заявах не послались на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. А що стосується наданих [PERSON] паспортів, то у даному випадку, він безпосередньо підтвердив той факт, що на момент винесення рішення судом у листопаді 2013 р. мешкав та був зареєстрованим у кв. [ADDRESS]. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

13.10.2014 р. відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 25.09.2014 р. у справі за позовом ПАТ „БМ Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 26.09.2014 р. він - заявник [PERSON] отримав листівку юридичної компанії «Онікс», у якій заявнику було повідомлено про слухання справи 25.09.2014 р. та запропоновано останньому затягувати розгляд справи у Оболонському р/с м. Києва. При цьому представник позивача (як вказано у заяві) лише 03.10.2014 р. ознайомився із заочним рішенням від 25.09.2014 р., а відповідач [PERSON] не був належно повідомлений про час та місце слухання справи. Тому із вищевикладених підстав просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судове засідання з'явилась представник [PERSON] - [PERSON], яка підтримала дану заяву у повному об'ємі. Також у судове засідання з'явився представник позивача та запропонував суду відмовити у повному об'ємі. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві останній не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

13.10.2014р. до Слов"янського міськрайонного суду звернувся позивач з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] він досяг повноліття. Однак в теперішній час він продовжує навчання в Слов'янському технікумі Луганського національного аграрного університету, є студентом 3 курсу, денного відділення. Строк навчання до 30.06.2016 року. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітків (доходів) відповідача, щомісячно, на період його навчання, а саме до 30.06.2016 року. Позивач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані, утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач по справі - [PERSON] (а.с.5). [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, але він продовжує навчання на 3 курсі в Слов'янському технікумі Луганського національного аграрного університету, денне відділення, строк навчання закінчується 30 червня 2016 року, що підтверджується довідкою (а.с.3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання сина не надає. Згідно зі ст. 10 ч.2,3 ЦК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що дані вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

13.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування позову пояснила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час [PERSON] є студентом денного відділення Запорізького національного технічного університету, факультет міжнародного туризму та управління, ІV рівень акредитації. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на період навчання, а в разі продовження навчання до досягнення дитиною 23-х років. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні Запорізького національного технічного університету, факультет міжнародного туризму та управління, ІV рівень акредитації, строк навчання до 31.08.2015 року, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки до закінчення дитиною навчання, тобто до 31.08.2015 року.

Outcome: partial