Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

20 липня 2020 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Білгород - Дністровської районної державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2020 року, залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Білгород - Дністровської районної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в якості третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, вимоги позивача мотивовані тим, що [INFO] помер її батько - спадкодавець [PERSON] .. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: рухомого та нерухомого майна; домобудівництва; грошових заощаджень; земельного паю та земельної ділянки. Позивач у своєму позові вказує, що встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, а саме: 1) не була освідомлена про факт смерті батька /повідомлена лише з 27.05.2020 р/; 2) в період вступу у спадщину була відсутня в Україні/ проживала з сім`єю та маленькою дитиною за межами країни/; 3) у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями з розповсюдженням корона вірусної інфекції СОVID-19 на території обох держав не було можливості перетину кордонів. Тож, враховуючи вищевикладені обставини, вона і звернулась до суду з даним позовом. 21 вересня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. Від третьої особи [PERSON] надійшов письмовий відзив від 19.11.2020 року, згідно якого вона наполягала на відсутності жодних доказів, які дійсно підтвердили факт пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини позивачкою з поважних причин До того ж, вказує, що позивач не надала до суду доказів того, що вона зверталась до інших спадкоємців з проханням надати їй згоду на подання заяви про вступ до спадщини. Надаючи заперечення на відзив третьої особи, позивач у своїх письмових поясненнях від 05.01.2021 року стверджувала, що [PERSON] уводить в оману суд з приводу відсутності поважності причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після батька, адже їй дійсно не було відомо про смерть [PERSON] , позивачу не повідомили цю звістку, про дату поховання батька їй також нічого не було відомо. Вважає, що [PERSON] навмисно не ставила до відома позивача про факт смерті батька , аби позбавити її права на спадщину. Між тим, позивач надала до суду документи, підтверджуючі факт дійсного знаходження за межами України та введення жорстких карантинних заходів з 12.03.2020 року, внаслідок чого вона б не мала змоги перетнути кордон. 20 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зі згоди представника позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 16 березня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно листа Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори № 610/02-14 від 14.07.2020 року, на звернення [PERSON] з питань оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] повідомлено, що у провадженні Білгород-Дністровської РДА знаходиться спадкова справа 407/2019 від 24.12.2019 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] . В результаті проведення правової оцінки наданих позивачем документів встановлено, що у порушення п.1 ст. 1270 ЦК України, [PERSON] пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, визначений діючим законодавством України, що відповідно до ч.1 п.2 ст 49 ЗУ «Про нотаріат», є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Як на поважність причини пропуску строку подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини позивач посилалась на необізнаність факту смерті батька, проживання її за межами України, та введенням жорстких карантинних заходів внаслідок яких вона не могла перетнути кордон. Вказане підтверджує копією свого закордонного паспорту з відмітками про візи, копією Виду на жительство [PERSON] у РФ /згідно документу з 28.09.2017 по 28.09.2022 року/ та приєднаною з Урядового порталу копією постанови КМУ за № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19». Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, у відповідності до п.3.1.-3.5 глави 10 вищенаведеного Порядку, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. 3.2. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. 3.4. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. 3.5. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини». Однак за ствердження позивача про неможливість подання відповідної заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , їй не повідомили про смерть батька, оскільки вона була за кордоном і не могла знати про вказані обставини, та у зв`язку з введення жорстких карантинних заходів, внаслідок чого вона була позбавлена можливості перетнути кордон. Оскільки після відкриття спадщини і протягом шести місяців Закон зобов`язує спадкоємця заявити про себе, адже за цей час нотаріус визначає число спадкоємців; з цього часу йде відлік на прийняття спадщини або відмову від нього, тому подання після цього строку відповідної заяви повинна обґрунтовуватись поважністю причин такого пропуску. У відповідності до листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Поважність причин пропуску, на які посилалась позивач зумовлені об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини у визначений чинним законодавством шестимісячний строк. Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Згідно зі п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. На підставі викладеного, суд вважає, що строк на звернення до нотаріальної контори позивачем пропущений з поважної причини, з об`єктивних обставин, тому її позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1220, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved