Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

15.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], а [INFO] помер батько [PERSON], які проживали в [ADDRESS] у будинковолодіння, яке відносилось до суспільної групи "колгоспний двір". Станом на 30.06.1990 року у цьому дворі, окрім покійних батьків, були зареєстровані: він, його дружина [PERSON] та його діти - [PERSON] та [PERSON]. Заповіти від імені покійних матері та батька не посвідчувалися, а тому він вважає, що проживаючи в будинку, прийняв, як спадкоємець першої черги, спадщину після смерті батьків, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. При зверненні із заявою до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батькаі, йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв"язку із тим, що спадкове майно мало статус колгоспного двору частки у якому не визначені, а також із розбіжністю в написанні по батькові покійного батька в правовстановлюючих документах. Із врахуванням вказаних обставин, просив визнати за ним право власності на ціле будинковолодіння, що знаходяться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити із підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала письмові заяви, в яких просила розгляд справи проводити за її відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, відмовляючись від своєї частки у майні колгоспного двору в користь позивача. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство. Згідно із положеннями ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст.ст.524,529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є : [PERSON] та [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видане повторно 20.05.2014 року відділом ДРАЦС РС Жидачівського районного управління юстиції. Як вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER], яке видано Вільховецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 26 лютого 1991 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років (а.с.14). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, що стверджується довідкою Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №45 від 15.01.2014 року(а.с.15). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], а саме її частки в майні колгоспного двору, в рівних частках,є її чоловік [PERSON] та її син- [PERSON], які прийняли спадщину після її смерті відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], яке видано повторно відділом РАЦС Жидачівського районного управління юстиції Львівської області стверджено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 84 роки(а.с16). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, що стверджується довідкою Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №46 від 15.01.2014 року(а.с.17). Спадкоємцями майна останнього, а саме його частки в майні колгоспного двору, яке складається із жилого будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS] є його син - [PERSON], який прийняв спадщину після його смерті відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, рішенням Жидачівського районного суду від 23.06.2014 року, рішенням Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 20.10.2000 року(а.с.7,18,27). Окрім того, відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України відповідачі у справі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відмовились на користь позивача [PERSON] від належних їм часток у майні колгоспного двору. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та за позивачем [PERSON] із врахуванням того, що він, як власник 1/6 частки у майні колгоспного двору, прийняв спадщину після смерті своєї матері та батька, а саме по 1/6 їхніх часток у майні колгоспного двору та у зв"язку із відмовою від своїх часток у майні колгоспного двору дружини та двох дітей, що також становить по 3/6 частки у майні колгоспного двору, слід визнати право власності на майно колгоспного двору, а саме житловий будинок та господарські будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved