Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаною позовною заявою до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області та ВАТ «Плюс Банк». В обгрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстроване обтяження- арешт на все нерухоме майно в межах суми боргу, що належить [PERSON] Арешт накладений постановою б/н від 26.11.2010 року Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області, реєстраційний номер №10542070 на підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №2н-2422 від 22.04.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Плюс Банк» боргу в сумі 11682,57 грн. та постановою б/н від 05.07.2011 року Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області, реєстраційний номер №11350857 на підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №2н-2422 від 22.04.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Плюс Банк» боргу в сумі 11682,57 грн. На даний час заборгованість позивача перед ВАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея банк») погашена, однак арешт майна не скасовано, хоча у його застосуванні відпала потреба. У зв'язку з тим, що на належне позивачу на праві власності нерухомість накладено арешт, він не може нею вільно розпоряджатися, чим порушуються його права. Сторони у судове засідання не зявились, однак подали суду наявні у них докази, що стосуються спору, відтак суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстроване обтяження- арешт на все нерухоме майно в межах суми боргу, що належить [PERSON] Арешт накладений постановою б/н від 26.11.2010 року Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області, реєстраційний номер №10542070 на підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №2н-2422 від 22.04.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Плюс Банк» боргу в сумі 11682,57 грн. та постановою б/н від 05.07.2011 року Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області, реєстраційний номер №11350857 на підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №2н-2422 від 22.04.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Плюс Банк» боргу в сумі 11682,57 грн. (а.с. 7-10). Також згідно до листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області від 05.09.2017 року за №10911 випливає, що вищевказані виконавчі провадження, на підставі яких було накладено арешт на майно позивача знищені, а тому безпосередньо вказаний відповідач позбавлений змоги зняти арешт (а.с. 10-11). Згідно із листом від 09.10.2017 року б/н ПАТ «Ідея банк», яке є правонаступником ВАТ «Плюс Банк» зазначено, що станом на даний час заборгованість [PERSON] перед ВАТ «Плюс Банк» (теперішня назва ПАТ «Ідея Банк») погашена, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості від 09.10.2017 року, яка долучена до матеріалів справи. Відповідач ВАТ «Плюс Банк» (теперішня назва ПАТ «Ідея Банк») не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] про зняття арешту з майна. Отже, суд приходить до висновку, що підстави для арешту на майно припинились, позаяк борг, на підставі якого було накладено арешт, є погашеним. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності особа здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Арешт майна полягає у накладенні заборони на право розпоряджатися відповідним майном. У зв'язку з тим, що належне позивачу нерухоме майно досі перебувають під арештом, він не може ними вільно розпоряджатися, чим порушується його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, відповідно до ст. 391 ЦК України, особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із п. постановою №5 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник. У звязку із наведеним,

Outcome: approved