Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], згідно остаточно уточненої редакції якого просить виділити їй в натурі 53/100 частин квартири [ADDRESS] в окрему квартиру, визнати за нею право власності на виділене нерухоме майно, сплатити [PERSON] за відхилення від її ідеальної частки у спільній частковій власності на 2,06 кв.м. грошову компенсацію в сумі 61375 грн., припинити право спільної часткової власності із [PERSON] та стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати. Позивач посилається на те, що вона та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. На сьогоднішній день існує технічна можливість виділити належну позивачці частку зазначеної квартири в окрему квартиру, проте сторони не можуть досягти взаємної згоди з цього питання у позасудовому порядку, в зв'язку із чим позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач та його представник просять задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позові. Відповідач та його представник позов не визнали, просять відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість, недоведеність належними доказами, а також на порушення законних прав та інтересів відповідача у разі виділу в натурі частки квартири належної позивачу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 53/100 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 17.05.2005 р. (а.с.5) Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 47/100 частин зазначеної квартири: 470/ 3000 частин на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.1996р. та 940/ 3000 частин на підставі договору дарування від 20.05.2004 р. Як вбачається з технічного паспорту від 26.04.2005 р., квартира [ADDRESS] в цілому складається з шести жилих кімнат жилою площею 114,3 кв.м., корисною площею 156,3, загальною площею 157,5 кв.м. та має два самостійні виходи. В особистому володінні та користуванні позивача знаходяться: Жила кімната площею 29,5 кв.м., жила кімната площею 18,4 кв.м., жила кімната площею 17,6 кв.м. з балконом 0,6 кв.м., кухня площею 5,2 кв.м. (а.с.7 - 10) В особистому володінні та користуванні відповідача знаходяться: Жила кімната 17,0 кв.м. з балконом 0,6 кв.м., жила кімната площею 23,1 кв.м., жила кімната площею 8,7 кв.м., кухня площею 15, 4 кв.м., коридор площею 2,7 кв.м. Інші приміщення квартири: Коридор площею 10,7 кв.м., кладова площею 2,4 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м. є приміщеннями загального користування. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1055/24 від 21.06.2016р., виділ у натурі 53/100 частин квартири [ADDRESS] , які належать [PERSON] є технічно можливим з мінімальним відхиленням від ідеальної частки співвласниці [PERSON] у праві спільної часткової власності на 2,06 кв.м. При цьому експертом наданий єдиний варіант, згідно якого запропоновано виділити [PERSON] блок ізольованих приміщень №1- № 6 квартири [ADDRESS] загальною площею 84,4 кв.м., жилою площею 65,5 кв.м., до складу якого входять: Жила кімната № 1 площею 29,5 кв.м., жила кімната № 2 площею 18,4 кв.м., жила кімната № 3 площею 17,6 кв.м. з балконом площею 0,6 кв.м., кухня № 4 площею 5,2 кв.м., коридор № 5 площею 10,7 кв.м., кладова № 6 площею 2,4 кв.м. [PERSON] запропоновано виділити блок ізольованих приміщень № 7 - № 13 квартири [ADDRESS], загальною площею 73,1 кв.м., жилою площею 48,8 кв.м.. до складу якого входять: Жила кімната № 9 площею 17,0 кв.м. з балконом 0,6 кв.м., жила кімната № 10 площею 23,1 кв.м., жила кімната № 12 площею 8,7 кв.м., кухня № 11 площею 15,4 кв.м., коридор № 8 площею 4,3 кв.м., коридор № 13 площею 2,7 кв.м., туалет № 7 площею 1,3 кв.м. Даний виділ має бути проведено шляхом закриття (закладання) дверних отворів між коридорами № 5 і № 8 та між коридором № 8 і кладовкою № 6, перенесення електролічільника і точки введення електропостачання [PERSON] з приміщення коридору № 5 до свого блоку приміщень, переобладнання [PERSON] приміщення ванної, переобладнаної з приміщення кухні №4 в приміщення сумісного санвузлу шляхом монтажу унітазу в точці проходження стояка каналізації. За висновком експерта запропонований варіант поділу є взаємовигідним для обох сторін спору так, як зберігаючи загальний блоковий порядок користування приміщеннями, в особисте користування кожного із співвласників квартири залучаються додаткові площі місць загального користування та забезпечується повна ізоляція цих блоків один від іншого з влаштуванням необхідних за функціональністю складами приміщень. Розмір грошової компенсації [PERSON] за мінімальне відхилення від її ідеальної частки у спільній частковій власності визначено експертом в сумі 61375 грн. Також експертом надана відповідь, що у разі виділу у натурі частки [PERSON], ринкова вартість частки квартири [ADDRESS], належної [PERSON] збільшиться на 166840 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до ст. 317 ч.1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 355, ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності . Відповідно ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна, для власника який здійснив такий виділ право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадках встановлених законом таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як роз'яснив Верховний Суд України в п. 14 Постанови ПВС № 20 від 22.12.1995 р. із змінами від 25.05.1998 р. „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Стаття 152 ЖК України регулює порядок проведення переобладнання і перепланування приватного житлового фонду та визначає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Як вбачається з квитанції № 15 від 19.12.2016 р., на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 р., на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області позивачкою внесено 61375 грн. (шістдесят одна тисяча триста сімдесят п'ять гривень) у якості грошової компенсації [PERSON] за відхилення на 2,06 кв.м. від її ідеальної частки у спільній частковій власності на квартиру [ADDRESS]. Доводи представника відповідача про те, що в результаті виділу [PERSON] у натурі її частки квартири, [PERSON] та її родина позбавляться можливості користування більш комфортним на їх думку входом в будинок з під арки суд оцінює критично, оскільки за висновком експерта, на час проведення експертизи зазначений вхід до блоку приміщень що перебувають в особистому користуванні [PERSON] не є основним, у той час, як другий вхід з внутрішнього двору житлового будинку в цілому відповідає протипожежним нормам та є більш зручним для користування [PERSON], забезпечуючи їй доступ із сходової клітини парадної безпосередньо до блоку приміщень у її особистому користуванні. Відтак на думку суду зазначені заперечення представника відповідача не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved