Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи тим, що 23.04.1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилися сини, які на даний час досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є те, що у неї є підстави вважати, що відповідач вчинив подружню зраду. Зважаючи на внутрішні моральні орієнтири та цінності, вважає, що подружня зрада відповідача унеможливлює підтримання шлюбних відносин. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, підтримання позовних вимог та не заперечення щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно повторного свідоцтва про одруження Серія І-НМ № 057593, виданого 18.02.1999 року, сторони 23.04.1988 року зареєстрували шлюб у селі Марківці Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 29). Неповнолітніх дітей у позивача та відповідача немає. Позивач стверджує, що причиною розірвання шлюбу є те, що у неї є підстави вважати, що відповідач вчинив подружню зраду. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Позивачем при поданні позовної заяви проведено розрахунок судових витрат, які пзивач понесла та очікує понести при розгляді справи, які складаються із витрат по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved