Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

23.11.2020 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 13.11.2015 року звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.11.2015 року. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Зазначають, що позичальник [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 04.10.2020 року в неї виникла прострочена заборгованість у розмірі 29476,61 гривень, яка складається з наступного: 5919,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0.00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 5919,59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 2068,44 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 21488, 58 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, також просять стягнути з відповідача на їх користь сплачений судовий збір. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2020 року провадження в справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, під час подачі позовної заяви до суду подав клопотання про слухання справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.11.2015 року. В сою чергу, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в подальшому розмір кредитного ліміту відповідачу було збільшено. При цьому, відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у зв`язку чим фактично уклала з Банком Договір. Згідно матеріалів справи, встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв`язку з чим в неї утворилась наявна заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.11.2015 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , станом на 04.10.2020 року у відповідача виникла прострочена заборгованість у розмірі 29476,61 гривень, яка складається з наступного: 5919,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0.00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 5919,59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 2068,44 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 21488, 58 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" також вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по тілу кредиту зі сплатою заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та заборгованості по пені. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі за користування кредитом, тому позов в частині стягнення суми тіла кредиту слід задовольнити частково, в частині стягнення з відповідача 2400,00 гривень - заборгованості за тілом кредиту, оскільки матеріали справи не містять відомостей з посиланням на докази з приводу збільшення відповідачу тіла кредиту до 5919,59 гривень, як того вимагає позивач в позовних вимогах про стягнення заборгованості з відповідача за тілом кредиту, а тому в решті частини стягнення тіла кредиту в розмірі 3519,59 гривень - слід відмовити. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості: 2068,44 гривень - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 21488, 58 грн. - нарахованої пені, то суд вважає, що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Так, кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Проте, як встановлено судом, умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати пені та відсотків нарахованих на прострочений кредит за невиконання договору. При цьому, судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які підтверджують, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи 13.11.2015 року анкету - заяву позичальника, та відповідно, чи брала остання на себе зобов`язання зі сплати відсотків нарахованих на прострочений кредит та пені, в разі порушення нею зобов`язання з повернення кредиту. Такого висновку дійшов Верховний суд в постанові від 23.12.2020 року в справі № 191/2648/17. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: сума заборгованості до стягнення з [PERSON] складає: 2400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, яку суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача. В решті частини позову позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 171,14 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial