Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась 29 травня 2018 року до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2016 року у справі №522/4239/15-ц, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 20000 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Мотивує свої вимоги тим, що 18 жовтня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області . стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісяця до її повноліття. Під час вирішення справи, апеляційний суд скасував рішення місцевого суду від 19.07.2016 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача - моряка за спеціальністю, та виходив з того, що відповідач не має постійної роботи, тому його дохід є нерегулярним та мінливим. Тобто, відповідач надав заяву про згоду щодо встановлення аліментів у розмірі 5 000 грн. щомісяця. Наразі матеріальне становище відповідача значно покращилося, про що свідчить неодноразове перетинання кордону України в період з 11.06.2012 року по 23.06.2017 року та тривале там перебування, що підтверджує наявність у відповідача грошових коштів, які позивач оцінює як більше ніж середній достаток. Крім того, в період з 2012 по 2017 роки відповідач здійснював трудову діяльність за спеціальністю моряка на судах дального плавання іноземних власників, розмір оплати праці де за індивідуальним трудовим договором становить 5000 євро щомісячно. За таких обставин позивач вважає, що матеріальне становище відповідача покращилося, дохід набув характеру постійного, а тому він в змозі надавати доньці більшу допомогу, суму якої позивач вказує як 20000 грн. щомісячно. Провадження у справі відкрито 07 червня 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду справи. 05 листопада 2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Мотивує свої заперечення тим, що всі долучені до позовної заяви докази, стосовно покращення матеріального становища відповідача є неналежними та не містять інформації щодо предмета доказування. Крім того, сама позивачка, хоч і є інвалідом 2-ої групи, але працездатна однак не бажає працювати, хоча має таку фізичну можливість та утримувати доньку. На теперішній час відповідач по справі [PERSON] не має постійної роботи, постійного джерела доходів, навчається в учбовому закладі на контрактній основі, крім того, має на утриманні двох батьків - пенсіонерів, не має заборгованості по сплаті аліментів. Донька [PERSON] не страждає на якісь хронічні тяжкі хвороби, не потребує особливих вимог або потреб. Вона є звичайна дитина з звичайними потребами, а тому розмір аліментів в сумі 5000 грн. щомісячно задовольняє її потреби повністю. Також, окрім щомісячного перерахування на утримання дитини аліментів в сумі 5000 грн., [PERSON] також додатково сплачує вартість навчання дитини в Одеській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів „ Крок" яка склала: в 2015 році - 37 800 грн., за 2016 рік - 45 000 грн., у 2017 році - 34800 грн., 2018 рік - 49400 грн. (по листопад включно). 03 грудня 2018 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті Представник позивача подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Представник відповідача подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. 20 грудня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Даним рішенням встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області 18 жовтня 2016 року було змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року по справі № 522/4239/15-ц (провадження № 2/522/1042/16) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - в частині визначення розміру стягуваних аліментів з «1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно» на «у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно» з врахуванням сплачених [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], платежів у загальному розмірі 69986,00 грн. Також, вказаним рішенням встановлено, що станом на дату судового розгляду даної справи відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON]. Крім того, окрім щомісячного перерахування позивачу аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. (по грудень 2016 року включно), відповідач також здійснює оплату за навчання доньки загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Крок», розмір якої склав у 2015 році - 37800,00 грн., а у 2016 році - 45000,00 грн. Як вбачається з довідки серії МСЕ № 070277, з 2005 року позивачу [PERSON] встановлена друга група інвалідності з дитинства безстроково, та рекомендована робота із скороченим робочим днем або індивідуальним графіком роботи. Станом на дату судового розгляду даної справи позивач отримує державну соціальну допомогу та не працює, при цьому відповідач страждає на хворобу хребта, в зв'язку з чим йому рекомендовано обмеження фізичних навантажень. Також судом встановлено, що позивач разом з донькою проживає у благоустроєній квартирі та використовує автомобіль, які були придбані сторонами за час шлюбу та є об'єктами їх спільної сумісної власності, в той час, коли відповідач позбавлений можливості користуватися цим майном. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2016 року залишено без змін. Відповідно до ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 53096984 по виконанню виконавчого листа № 522/4239/15 від 23.11.2016 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у сумі 5000 грн. щомісячно. Заборгованість по аліментам станом на 15.08.2018 року відсутня. Тобто, судом встановлено виконання відповідачем вказано рішення суду про стягнення аліментів станом на час розгляду справи. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інших випадках. Позивач мотивує можливість збільшення розміру аліментів в даному випадку тим, що у відповідача змінився матеріальний стан в сторону покращення та тепер він в змозі сплачувати 20000 грн. 00 коп. аліментів щомісячно. При цьому, як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на те, що нею була отримана інформація про покращення матеріального стану відповідача, однак джерело цієї інформації позивач не вказує. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду надано листа Державної прикордонної служби України від 23.06.2017 року № 0.64-20039/0/15-17, відповідно до якого [PERSON] в період з 11.06.2012 року по 25.05.2017 року неодноразово перетинав державний кордон України та перебував за кордоном певний час. Позивач вказує на те, що ця інформація опосередковано підтверджує наявність у відповідача фінансової можливості тривалий час передувати за кордоном (із розрахунку 1 день перебування - мінімум 50 євро), а в сукупності з фактом придбання відповідачем за 503616 грн. автомобіля [NUMBER] марки HONDA, модель ACCORD, шасі (VIN) [NUMBER], 2012 року випуску, вказує на те, що відповідач має достаток більше ніж середній. Суд критично оцінює такі докази позивача, так як ним не надано жодного підтвердження понесених відповідачем витрат під час перебування за кордоном, а надана суду копія реєстраційної картки автомобіля - витяг станом на 18.01.2017 року, не містить даних про стан, та вартість автомобіля. Також, позивач посилається на те, що листом ДП «Адміністрація морських портів України» від 16.09.2016 року підтверджено видачу дипломно-паспортним відділом служби капітана Херсонської філії ДП «АМПУ» Херсонського морського порту відповідачеві 29.12.2014 року посвідчення особи моряка [NUMBER], яке на разі є діючим, що опосередковано, разом з фактам перетину кордону, підтверджує факт здійснення відповідачем в період з 2012 року по 2017 рік трудової діяльності за спеціальністю моряка з оплатою труда, відповідно до індивідуального трудового договору в розмірі 5000 євро щомісячно. Суд критично оцінює дані докази, так як дані про перетин відповідачем кордону України не є доказами наявності у відповідача роботи за кордоном. Крім того, суд встановив, що відповідно до листа Адміністрації морських портів України» - посвідчення особи моряка відповідача діє до 29.05.2017 року. Також, його наявність не свідчить про збільшення у [PERSON] доходів та появи постійного заробітку. Таким чином, суд доходить висновку, що всі докази долучені до позовної заяви, є неналежними, так як не містять інформації щодо предмета доказування, згідно ст.77 ЦПК України. При цьому суд приймає до уваги, що відповідачем надано докази, що він має на утриманні двох батьків пенсійного віку. Оскільки [PERSON] не надала суду будь-яких належних доказів на підтвердження позовних вимог, а також не довела в суді свої позовні вимоги, суд відмовляє в задоволені її позову про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed