Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

06.08.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: - визначити, що розмір часток у спільній сумісній власності [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку, кадастровий номер 4810136600:01:020:0018, площею 0,046 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 01.04.2015 року, становить 1/2 частки у кожного. - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:01:020:0018, площею 0,046 га. за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:01:020:0018, площею 0,046 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , актовий запис про смерть № 4641, свідоцтво про смерть від 26.12.2016 року, видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Позивач та його сестра є єдиними спадкоємцями першої черги після померлої матері. Для оформлення спадкових прав після смерті матері позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні. На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , актовий запис про смерть № 4641, свідоцтво про смерть від 21.12.2016 року, видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями першої черги після померлої матері. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2015 року індексний номер: 35752623, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4810136600:01:020:0018, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і соруд (присадибна ділянка) площею 0, 046 га., частки співвласників не визначені. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстроване реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 01.04.2015 року, про що наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 35752893. Для оформлення спадкових прав після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні. Стаття 87 Земельного кодексу України передбачає вичерпний перелік підстав набуття права спільної часткової власності на земельну ділянку: а) при добровільному об"єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б)при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Нотаріально посвідчений договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку законодавством не передбачений, у зв`язку з чим частки необхідно визначити у судовому порядку. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають зі ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Позивач та відповідач по справі є дітьми померлої [PERSON] та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України мають право на спадкування після смерті матері в першу чергу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2017 року, оформленого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т., син померлої - позивач по справі, успадкував, 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавиці на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області 30 жовтня 1987 року за реєстровим номером № 1-2406. Дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Миколаївської області 06 листопада 2012 року за реєстровим № 3-316 замість зіпсованого, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 07 листопада 2012 року за номером запису 20789 в книзі 124, реєстраційний номер 37932550. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1226 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захист цивільних прав та інтересів є визнання права. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи факт визнання відповідачем зазначеного позову, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved