Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] 22 квітня 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що [PERSON], яка померла 06 січня 2014 року, за свого життя, 17 листопада 2011 року отримала в приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого успадкувала після померлої 16.08.2010 року [PERSON] земельну ділянку площею 4,25 га., розташовану на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але в зв»язку зі смертю не встигла зареєструвати право власності у встановленому законом порядку на своє ім»я. [PERSON] є спадкоємцем вказаного майна померлої за заповітом. По цій причині Полтавська державна нотаріальна контора відмовила їй (позивачу), як спадкоємцю, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно померлої . Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка була успадкована [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідачів Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської оласті, Глобинської райдержадміністрації Полтавської області, представник третьої особи - Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що заперечень щодо задоволення позову не мають. Представник відповідача - Глобинської районної державної адміністрації, представники третіх осіб - Глобинського РУЮ Полтавської області, відділу держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області в судове засідання не з»явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не направили. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 06 січня 2014 року померла [PERSON]. 17 листопада 2011 року отримала в приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу [PERSON]Г свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого успадкувала після померлого 16.08.2010 року [PERSON] земельну ділянку площею 4,25 га., розташовану на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але в звязку зі смертю не встигла зареєструвати право власності у встановленому законом порядку на своє імя. За життя - 20 січня 2011 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Пронозівської сільської ради Глобинського районуПолтавської області за реєстровим № 2, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 4,25 га. , кадастровий номер 5320687200:00:002:0055, розташована на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON] успадкувала після смерті сестри [PERSON], 17 жовтня 2011 року, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17 листопада 2011 року приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON]Г, зареєстроване в реєстрі за № 2728. За життя [PERSON] на передбачених законом підставах набула право на вказану земельну ділянку, проте, не встигла провести її державну реєстрацію та отримати правовстановлюючий документ на неї. По цій причині перша Полтавська державна нотаріальна контора відмовила позивачу [PERSON], як спадкоємцю, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно померлої [PERSON]. Згідно довідки відділу Держземагенства у Глобинському районі від 21 квітня 2016 року №1276/86-16, грошова оцінка земельної ділянки площею 4,25 га, яка належала на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №223977, становить 64242,24 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є смерть власника. Вказане свідчить про неможливість виготовлення державного акту на ім»я спадкодавця, а тому спір про право може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 142/2014, заведеної першою Полтавською державною нотаріальною конторою, позивач, як спадкоємець за заповітом, в установлений строк прийняв спадщину, подавши відповідну заяву. Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини та які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає Спадщина відумерлою не визнана. Встановивши, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку, а [PERSON] вчасно прийняла спадщину за заповітом, суд прийшов до висновку, що її позов підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved