Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Ужгородського відділення №99 Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошової заборгованості за Договором банківського строкового вкладу (депозиту) та відшкодування завданої шкоди. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 11.11.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір - заяву №300131/130974/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті, згідно з умовами якого позивач вніс на вкладний рахунок банку [NUMBER] 190000грн. строком до 11.12.2014 року. 12.12.2014 року між сторонами договірні відносини було продовжено та укладено Договір - заяву №300131/146612/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць, а 12.01.2015 року договірні відносини знову було продовжено та укладено Договір - заяву №300131/155476/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць строком до 12.02.2015 року. Оскільки після закінчення строку дії Договорів відповідач не повернув депозитного вкладу, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] депозитну заборгованість в розмірі 190000грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 30000грн., витрати на правову допомогу в розмірі 20000грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч.1 ст.224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 11.11.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір - заяву №300131/130974/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті, згідно з умовами якого позивач вніс на вкладний рахунок банку [NUMBER] 190000грн. строком до 11.12.2014 року. 12.12.2014 року між сторонами договірні відносини було продовжено та укладено Договір - заяву №300131/146612/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць, а 12.01.2015 року договірні відносини знову було продовжено та укладено Договір - заяву №300131/155476/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць строком до 12.02.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями даних Договорів - Заяв. Факт передачі позивачем коштів в розмірі 190000грн. підтверджується наявною в матеріалах справи копією Квитанції №1 від 11.11.2014 року. Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Таким чином, в зобов'язанні, яке виникло між позивачем та відповідачем, згідно Договорів - Заяв №300131/130974/1-14 від 11.11.2014 року, №300131/146612/1-14 від 12.12.2014 року та №300131/155476/1-15 від 12.01.2015 року, кредитором є позивач, а боржником є відповідач, який зобов'язаний повернути кошти та відсотки за користування ними. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України. У відповідності до п.5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, та умовах якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. З наявного в матеріалах справи копії листа №714 від 16.02.2015 року вбачається, що [PERSON], після закінчення терміну дії договору, звертався до відповідача із вимогою про повернення депозитного вкладу, яка на сьогоднішній день залишилася без належного реагування. Отже, відповідач порушив зобов'язання в розумінні ст.610 ЦК України (порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а тому з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню на користь [PERSON] розмір вкладеного депозиту в сумі 190000грн. Також судом встановлено, що [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача, неможливості розпоряджатися власними коштами. Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставною для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Однак, суд приходиться що переконання, що вимога позивач про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000грн. підлягає частковому задоволенню, та встановлює її розмір 1000грн. Окрім того, судом встановлено, що позивач в обгрунтування своєї вимоги про відшкодування витрат на надання правової дороги в розмірі в розмірі 20000грн., в супереч Постанови КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» та ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не надано розрахунку щодо вартості таких послуг, а тому на думку суду сума витрат в розмірі 20000грн є необґрунтованою та завищеною. А тому суд, приходить до висновку, що ця вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000грн. Враховуючи вище наведенні обставини, суд приходить до переконання, що з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] сума депозитного вкладу, моральну шкоду, витрати на правову допомогу, а також на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial