Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її матері - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно за життя фактично належало спадкодавцям, яке ними було набуте як новостворене майно, в якому вони проживали до дня смерті та вважали своєю особистою спільною власністю. Однак, за їх життя первинна реєстрація права власності на спадкове майно проведена не була. У зв'язку з тим, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадковий будинок, вона, як спадкоємець за законом, у встановленому порядку законом порядку, не має можливості оформити спадкові права на майно Вона, як спадкоємець за законом, спадщину прийняла, тому просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування в цілій частині на житловий будинок [ADDRESS]. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова Гуцул В.Д., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Представник третьої особи без самостійних вимог - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, начальник управління Делятинчук А.І., надав суду заяву, про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча нотаріальною конторою Пріц О.І., подала до суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Заслухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи встановлено, що [INFO], померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої, відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], у зв"язку з тим, що спадщина відкрилася [INFO], дані правовідносини підлягають врегулюванню положеннями ЦК УРСР (в ред. 1963 року). У відповідності до ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з зостереженням. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1) він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, в строк, що не перевищує шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка [PERSON], та її батько [PERSON], спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], - 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], прийняли на підставі п. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року). [INFO], помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на належну йому частку спадкового житлового будинку [ADDRESS], у зв'язку з чим, правовідносини спадкування в даному випадку підлягають регулюванню ЦК України (в ред. 2004 року). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом майна, що залишилося після смерті батька - [PERSON], спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] та протягом шестимісячного строку не заявила провідмову від такої. Як встановлено судом, майнового спору з приводу спадкування житлового будинку, після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON], не має, оскільки інші спадкоємці першої черги спадкування за законом від спадщини відмовилися, що стверджено наданими ними нотаріально посвідченими заявами про відмову від спадщини. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що згідно запису погосподарської книги Верхньоводянської сільської ради, спадковий житловий будинок за життя належав померлим батькам позивачки - [PERSON] та [PERSON]. Згідно технічного паспорта на спадковий житловий будинок, такий побудований у 1980 році. Враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, вона прийняла спадщину за законом, що залишилася після смерті матері шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном та також прийняла спадщину після смерті свого батька так я к на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судові витрати по справі, позивачка виявила бажання залишити за собою, про що вказала у прохальній частині позовної заяви. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved