Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

23.12.2014 р. до суду надійшов даний позов, в якому позивачка просить суд ухвалити рішення та позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] Свій позов позивачка мотивує тим, що 17.12.1998 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON]. 12.01.2006 р. шлюб позивачки і відповідача було розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO]., до досягнення дитиною повноліття, які відповідач сплачував невчасно і не в повному обсязі. Позивачка вказує, що з часу розлучення і по даний час відповідач свою дочку [PERSON] не бачив жодного разу,матеріальної (крім несвоєчасно сплачених аліментів) та моральної допомоги по утриманню дитини відповідач не надавав, з дитиною не спілкується. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, а тому і пред"явлено даний позов. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій свій позов підтримала і просить слухати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав і не заперечує проти його задоволення, підтверджує, що все, що вказано у позові та у висновках, підтверджує, бо дійсно дитину не утримував, оскільки така не є його дочкою. А тому допит свідків, витребування будь-яких інших документів не потрібно. Представник органу опіки і піклування у справах дітей та молоді Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, хоча судом належно і вчасно було повідомлено сільського голову про день, час та місце слухання справи, не направлено заяви про відкладення розгляду справи, а тому справа слухається у відсутність даного представника. Представник відділу опіки і піклування служби у справах дітей Чутівської РДА Полтавської області не з'явився, за підписом начальника служби до суду поступив лист з проханням слухати справу у відсутність представника даної служби та прохання позов задовольнити. Представник служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської РДА Черкаської області вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки для цього є всі підстави. Суд, заслухавши, осіб, які беруть участь у справі, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, суду пояснено, що всі докази надані, а тому суд, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 17.12.1998 р. між позивачкою (до шлюбу - [PERSON]) та відповідачем відділом РАГС Бердичівського міського виконавчого комітету Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №652 та видано свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). [INFO] у шлюбі народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Корсунь- Шевченківського РУЮ Черкаської області, в якому зазначається, що батьком дитини є [PERSON] (а.с.10). 12.01.2006 р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 12.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чутівського РУЮ Полтавської області (а.с.11). Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. В п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифіковану Україною 27.02.1991 року, вказано про право дитини, коли розлучилися її батьки, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, бо не цікавиться її життям, не відвідував її вдома, в дитячому дошкільному закладі, у школі, не цікавиться станом здоров'я дитини, не надає матеріальної допомоги, в т.ч. на лікування дитини, яка є хворою, про що свідчать надані суду документи ( а.с. 31, 32, 33), так вказала позивачка, а відповідач протилежних доказів не надав і вказане позивачкою, підтвердив. Судом також встановлено, що позивачкою неодноразово надсилались заяви до Корсунь - Шевченківського відділу державної виконавчої служби Черкаської області про те, що вона не отримує аліменти від відповідача на утримання дочки [PERSON], на підтвердження чого суду надано копію виконавчого листа та довідки Корсунь - Шевченківського ВДВС про те, що позивачка дійсно не отримує аліменти від відповідача (а.с.12-15).В зв'язку з цим позивачка відмовилась від аліментів і ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.16). Таким чином, вказані докази стверджують те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жодної матеріальної, моральної допомоги не надає (а.с.22, 23, 27-30). До суду також надано копії висновків органу опіки та піклування - виконкому Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області та Чутівської РДА Полтавської області про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 17-21), з висновками у яких відповідач погодився. Тобто, з урахуванням того, що позивачкою зазначено достатні підстави для застосування крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], надано переконливі докази того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, і що вирішення даного спору та захист інтересів дитини можливе тільки у разі позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому суд також враховує і поведінку відповідача, який позов визнав у повному обсязі та підтвердив суду ще надану у 2009 році нотаріально засвідчену заяву від нього про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд задовольняє позов і позбавляє відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, при задоволенні позову суд повинен стягнути з відповідача судовий збір, який у даному випадку підлягає стягненню в дохід держави та становить 243 грн.60 коп. Але відповідач заявив клопотання про звільнення його від сплати даної суми та надав суду документи про те, що він мав складну операцію і на даний час є непрацюючим, бо оформляє документи для одержання групи, а його дружина на даний час є онкохворою, про що суду також надано відповідні, належно засвідчені документи. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України « Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може звільнити сторону від сплати судового збору. Таким чином, суд звільняє відповідача від сплати судового збору в дохід держави, у сумі 243 грн.60 коп., у зв'язку з його тяжким матеріальним станом.

Outcome: approved