Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхньої неповнолітньої дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання доньки по 700 грн. щомісячно , починаючи з часу подачі позову до суду і до повноліття дитини. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, однак не заперечує щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу(заробітку) відповідача. Відповідач подав до суду заяву, в якій також просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково: просить суд визначити розмір аліментів у частці від його доходу(заробітку), або ж у твердій грошовій сумі в розмірі по 550 грн. щомісячно . Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 2 Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач має постійний дохід, а саме: отримує пенсію по вислузі років. Доказів на підтвердження того, що відповідач крім вказаної пенсії має інші нерегулярні та мінливі доходи позивачкою не надано. А тому підстав визначати розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у суду немає. Таким чином аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні відповідачем сплачуватись в частці від його доходу (заробітку). При визначенні такої частки суд враховує, що відповідач інших утриманців крім своєї неповнолітньої доньки [PERSON] не має. А тому розмір аліментів на її утримання повинен складати 1\\4 частку доходу (заробітку) відповідача. При цьому розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що визначення розміру аліментів у частці від доходу(заробітку) відповідача не є виходом за межі позовних вимог, оскільки із позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: partial