Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] у грудні 2015 року звернулись з позовом до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме визнати за [PERSON] право власності в порядку успадкування на земельну ділянку площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 28.05.2004р., та визнати за [PERSON] право власності в порядку успадкування на будинковолодіння [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилались на те, що [INFO] померла їх матір - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить будинковолодіння [ADDRESS] та земельна ділянка площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 28.05.2004р. Після смерті матері вони фактично вступили в управління та розпорядження спадковим майном, як спадкоємці першої черги. Разом з тим нотаріусом їм було відмовлено в оформленні спадкових прав, так як матір за життя не оформила право власності на будинковолодіння, а також втрачено оригінал Держакту, на вищевказану земельну ділянку. . Ухвалою суду від 20 січня 2016р. залучено третьою особою на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову - [PERSON] В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просять позов задовольнити з вищенаведених підстав та доповнили, що вони дійшли згоди між собою про порядок поділу спадкового майна і за життя матір бажала, щоб земельна ділянка була успадкована [PERSON], а будинковолодіння - [PERSON] Представник відповідача звернувсь до суду з письмовою завою про те, що не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути у його відсутності. В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши позивачів, третю особу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла матір позивачів - [PERSON] (свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 27.04.2011р. /а.с.6/) і держнотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори відкрито спадкову справу №127/2012 від 28.02.2012р. до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.33-58). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить будинковолодіння [ADDRESS] та земельна ділянка площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 28.05.2004р., що підтверджується даними довідки виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району №287 від 29.10.2015р. (а.с.7) та даними Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 28.05.2004р. (а.с.16). Судом встановлено, що за життя [PERSON] 1 січня 2001 р. склала заповіт, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, зареєстрований у реєстрі за №2 (а.с.42). Як, вбачається з даних вказаного заповіту, [PERSON] заповіла жилий будинок, господарські споруди сину - [PERSON], а земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) заповіла дочці - [PERSON], літню кухню заповіла онуці [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, звернувшись з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори (а.с.30, 36). Також, [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, звернулись з заявою до Старокостянтинівської держнотконтори про те, що відмовляються від прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері і було заповідане на їх ім»я та будуть спадкувати за законом на підставі ст.1261 ЦК України (а.с.45,46). За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом до майна померлої [PERSON], як її рідна дочка (свідоцтво про народження [NUMBER] від 05.07.1972р. /а.с.57/ та свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 14.02.1993р. /а.с.56/) та як рідний син (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 01.02.1970р. /а.с.55/) у відповідності з положеннями ч.1 ст.1261 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], уклавши шлюб 16.01.2008р. з [PERSON] (а.с.44). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 23.12.2010р. /а.с.43/). Оскільки літня кухня, що розташована на території будинковолодіння [ADDRESS], є допоміжною господарською спорудою, тому не може бути віділена в окремий об»єкт. Відповідно до положень ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Виходячи із зазначених нормативних положень частки кожного із спадкоємців [PERSON] є рівними, тобто [PERSON] та [PERSON] мають право кожен на 1/2 частину спадкового майна, тому їх позовні вимоги, в частині визнання права власності на будинковолодіння та земельну частку в цілому за кожним спадкоємцем окремо, не підлягають задоволенню. Як вбачається з даних постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотоконтори №4033/02-31 від 13.10.2015р. та №4750/0231 від 27.11.2015р. [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та не наданням правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.17, 20). Як вбачається з даних постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотоконтори №4034/02-31 від 13.10.2015р. та №4749/02-31від 13.10.2015р. [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та не наданням правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.18-19). Відповідно до роз"ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] слід визнати право власності по 1/2 частці за кожним, на будинковолодіння [ADDRESS] Хмельницької області та по 1/2 частці за кожним, на земельну ділянку площею 3,16га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 28.05.2004р., що належали [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: partial