Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] помер батько чоловіка позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області померлому належала 1/4 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON] були: дружина померлого [PERSON], син померлого [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON]. Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним постійно проживали спадкоємці [PERSON] та [PERSON], які вважалися такими, що прийняли спадщину померлого [PERSON] До нотаріальних органів за оформленням спадщини вони не звертались. [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини не звертався, і вважається таким, що не прийняв спадщину свого батька. Таким чином, після смерті [PERSON] дружина та син [PERSON], успадкували по 1/8 частині вищезазначеного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами. [INFO] померла мати чоловіка позивачки [PERSON]. Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області померлій належала 1/4 частина житлового будину з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] та 1/8 його частина, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] ( 1/4+1/8=3/8 ). Спадкоємцями першої черги за законом були сини померлої - [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON]. Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею постійно проживав її син (чоловік позивачки) [PERSON], який вважається таким, що прийняв спадщину померлої матері. До нотаріальних органів за оформленням спадщини він не звертався. [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини своєї матері не звертався, і вважається таким, що не прийняв її спадщину. Таким чином, після смерті [PERSON] її син, чоловік позивачки [PERSON] успадкував 3/8 частини вищезазначеного житлового будинку. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області чоловіку позивачки належала 1/4 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Також йому належала 1/2 частина будинку, яку він успадкував після смерті своїх батьків. 29 жовтня 2010 року позивачкою була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 07.03.2012 року справа № 2-93/2505/12 за позивачкою було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину вищезазначеного спадкового будинку з побутовими та господарськими спорудами після смерті її чоловіка, [PERSON], а 1/2 частина цього спадкового будинку, яка також належала чоловіку позивачки, залишилась не оформленою в порядку спадкування. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.07.2012 року, позивачка також є власником 1/4 частини вищезазначеного будинку. Відповідно довідки Городнянського БТІ, спадковий будинок побудований в 1984 році, процент готовності житла 100 %. Право власності на ? частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відносився спадковий житловий будинок - ‹‹колгоспний двір››. Через відсутність правовстановлюючих документів на частини будинку, що належали спадкодавцям, позивачка не може оформити спадкові права на спірну частину будинку в нотаріальному порядку. Зазначені обставини спонукали позивачку звернутися до суду з відповідною заявою. Ухвалою судді від 09 липня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. 14.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з самостійними позовними вимогами до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання за ним права власності на 3/16 частини житлового будинку [ADDRESS] та право на ? частину земельної частки ( паю ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Доводи заяви обгрунтовуються тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що в розумінні діючого на той час законодавства - статей 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року свідчило про прийняття ним спадщини його матері. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, що діяла станом на 1997 рік, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців оригіналів документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Позивач [PERSON] має сертифікат на земельну частку ( пай ), що був виданий при житті його матері. Спадкове майно після смерті матері позивача складається з 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] ( 1/4 частина їй належала як члену колгоспного двору, головою якого був батько позивача; а 1/8 частина їй належала після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] як спадщина після його смерті, яку вона фактично прийняла, тому що постійно проживала та була зареєстрована разом з померлим батьком в спірному житловому будинку, але яку не встигла оформити. Право власності на належні матері та батьку частки в житловому будинку [ADDRESS] не зареєстроване. Крім того до складу спадщини увійшло право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ‹‹Добробут›› с. Дібрівне Городнянського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER]. Позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не може надати нотаріусу документи на підтвердження родинних відносин, тому що в різних документах по різному написано прізвище та ‹‹по-батькові›› його батьків. Крім того, відсутні свідоцтва про шлюб батьків позивача. Отримати відомості актового запису про їх шлюб немає можливості, тому що книги реєстрації актових записів про укладення шлюбу по с. Дібрівне за 1924 рік не збереглися. Тому позивач [PERSON] просив встановити факт, що [PERSON], що помер [INFO], та [PERSON], що померла [INFO] були чоловіком та дружиною; встановити факт прийняття позивачем спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за ним право власності в порядку спадкування на 3/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] Чернігівської області, а також в порядку спадкування право на ? частину права на земельну частку ( пай ) площею 3,37 га в умовних кадастрових гектарах, розташовану в [ADDRESS] згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку ( пай ) 15.09.1996 року за [NUMBER]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Проти позову [PERSON] заперечувала, оскільки останній на момент смерті його батьків проживав в м.Чернігові, ніяких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини, не вчиняв, після смерті батьків їхній будинок не доглядав, присадібну ділянку не обробляв. Представник позивачки [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] на підставі відповідної довіреності від 15.05.2015 року, у судовому засіданні у повному обсязі підтримав заявлені позивачкою позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені позивачкою в позовній заяві, проти позову [PERSON] заперечував. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені позивачем в позовній заяві. Проти позову [PERSON] заперечував Представник відповідача - Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмове клопотання від 29.07.2015 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позовної заяви [PERSON] не заперечують ( а.с. 87 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи заінтересована особа повідомлялась належним чином. В.о. начальника реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 14.07.2015 року за вих. № 02.1-8/58 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника ( а.с. 67 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки представника суд не повідомлено. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що визнання відповідачем Смичинською сільською радою Городнянського району позову [PERSON] не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, та позовні вимоги, заявлені позивачкою [PERSON] підлягають задоволенню. В той же час позовні вимоги третьої особи - [PERSON], який заявив самостійні вимоги на предмет спору не знайшли підтвердження під час судового розгляду та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідженням актового запису про смерть №14 від 02.04.1994 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 92 роки в с.Дібрівне Городнянського району Чернігівської області. Місце його проживання зазначене: [ADDRESS]. (а.с.69) Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Як свідчать письмові докази справи, показання свідків, допитаних в судовому засіданні, померлий [INFO]. у с. Дібрівне [PERSON] був чоловіком [PERSON], померлої [INFO], та батьком [PERSON], померлого [INFO]. Всі документи за його життя та після його смерті складені на ім"я [PERSON], в тому числі довідки сільської ради, записи в погосподарській книзі, свідоцтві про народження [PERSON] Актовий запис про шлюб між [PERSON] та [PERSON] не зберігся, проте докази справи свідчать про те, що за життя [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 14.05.2015 року за вих. № 321 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі станом на 01.01.1994 року за № 402-403 в будинку за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON], який помер [INFO], разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON], зареєстрований та проживав з 1960 року і по день смерті; [PERSON], зареєстрована та проживала з 1960 року; [PERSON], зареєстрований та проживав з 1960 року; [PERSON], зареєстрована та проживала з 1964 року ( а.с.12 ). Спадкова справа до майна [PERSON], померлого [INFO], , в нотаріальних органах не відкривалась. Отже відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] та його дружина [PERSON] З актового запису про смерть №20 від 01.06.1997 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років в с.Дібрівне Городнянського району Чернігівської області. Місце її проживання зазначене: [ADDRESS]. (а.с.70) Згідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 14.05.2015 року за вих. № 322 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі станом на 01.01.1997 року за № 385-386 в будинку за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], разом з нею були зареєстровані та проживали : [PERSON], зареєстрована та проживала з 1960 року і по день смерті; [PERSON], зареєстрований та проживав з 1960 року; [PERSON], зареєстрована та проживала з 1964 року ( а.с.13 ). Спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO], в нотаріальних органах не відкривалась. (а.с.85) Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років в с. Дібрівне, Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 7 ). Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] 08.03.1972 року уклав шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу подружжю присвоєні прізвища : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 9 ). Відповідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 15.05.2015 року за вих. № 331 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі станом на 01.01.2010 року за № 307 в будинку за адресою : [ADDRESS] на день смерті [PERSON], який помер [INFO], разом з ним були зареєстровані та проживали : [PERSON], зареєстрований та проживав з 1960 року і по день смерті; [PERSON], дружина, зареєстрована та проживала з 1964 року і по [INFO] ( а.с.14 ). Після смерті [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за законом, 29.10.2010 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 29.10.2010 року була заведена спадкова справа № 212/2010 до майна [PERSON], який помер [INFO]. Свідоцтво про право на спадщину по вищезазначеній спадковій справі не видавалися ( а.с. 70-75 ). З довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24.06.2015 року за вих. № 523 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 1996-1990 роки, особовий рахунок № 391-392 в будинку [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року, постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON], голова сім'ї, якому належала 1/4 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON], дружина, якій належала 1/4 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON], син, якому належала 1/4 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON], невістка, якій належала 1/4 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищевказане домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року всі члени колгоспного двору не втратили права на частку в майні. Земельно-кадастрової книги нема ( а.с. 15 ). Зазначені дані підтверджуються також записами в погосподарській книзі с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, копія якої міститься в матеріалах справи ( а.с. 16-21 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ј частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] ( а.с. 22-23 ). З довідки № 257 від 28.04.2015 року, виданою Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ( а.с. 28 ), встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 липня 2012 року, виданого виконкомом Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на 1/4 частину; [PERSON] на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року, справа № 2-93/2505/12 на 1/4 частину. Право власності на другу половину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за вищезазначеною адресою станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Житловий будинок побудовано до 1984 року. Процент готовності житла 100 %. Станом на 21 травня 2015 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 135201 грн. ( а.с. 28 ). Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 09.04.2012 року № [NUMBER] встановлено, що 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташована за адресою : [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 07.03.2012 року ( а.с. 24 ). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.07.2012 року встановлено, що 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташована за адресою : [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 25 ). З витягу про державну реєстрацію прав від 24.07.2012 року № [NUMBER] встановлено, що ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.2012 року ( а.с. 26 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 1984 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», голова колгоспного двору [PERSON] і його члени, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/4 частину спірного домоволодіння, на праві спільної сумісної власності. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] встановлено, що за станом на 30.04.2015 року відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 94,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 61,3 кв.м., Б-1 сарай, а-1-1 - сарай, В-1 сарай, Д-1 погріб, 1.2 - огорожа ( а.с. 29-30 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право власності на частину успадкованого ним нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачкою своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Одночасно суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме мав на руках сертифікат про право на земельну частку (пай), належну його матері [PERSON] за її життя. При цьому в позовній заяві [PERSON] послався на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції, що діяла станом на 1997 рік, згідно якої доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців оригіналів документів, виданих відповідними органами на ім"я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. При цьому позивач не надав суду жодного оригіналу правовстановлюючих документів на ім"я його матері [PERSON], надавши до справи тільки копію сертифікату [NUMBER] за земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства „Добробут" (а.с.65). Матеріалами справи підтверджується, що на момент смерті матері [PERSON] проживав та був зареєстрований в м.Чернігові (а.с. 53 зв.), з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, чого представник позивача [PERSON] не заперечував в судовому засіданні. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивачки [PERSON] та проживали тривалий час поряд з [PERSON] та [PERSON], факт володіння [PERSON] спадковим майном його матері, а саме будинком спадкодавця [PERSON], чи його частиною в судовому засіданні не підтвердили. Ці свідки показали, що після смерті матері [PERSON] приїздив тільки 2 рази на поминання, а після цього в період з 1997 року в будинку з"являвся лише декілька разів. Все господарство, яке залишилось після смерті [PERSON], продовжувала вести позивачка [PERSON] та її померлий на даний час чоловік [PERSON], який і прийняв спадщину своїх батьків. Наявність у позивача [PERSON] копій певних документів, які посвідчують майнові права його померлої матері, не є доказом його вступу в управління чи володіння спадковим майном, яке належало за життя [PERSON] З огляду на це, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведений факт прийняття спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON], і тому в задоволенні його позовних вимог слід відмовити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved