Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в зазначеному будинку не проживає більше 5 років, не сплачує комунальні послуги, особистих речей відповідача в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться та не користується. Проживає за іншою адресою, де сами проживає відповідач, позивачу не відомо. В наслідок наведеного відповідач перешкоджає користуватись та розпоряджатись позивачу своїм майном. Ухвалою судді від 28 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відзив на позов не надходив. В судове засідання позивач не з`явилася. Надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, заяви про відкладення розгляду справи не надала. У зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 6 січня 2018 року (а.с.7-8) та копії\~Витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності №\~110059943\~(а.с.\~9)\~ [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 24 вересня 2021 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та її сестра [PERSON] , [INFO] . (а.с.17) Факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами комісії від 23 вересня 2021 року та від 24 вересня 2021 року, в яких зазначено, що [PERSON] зареєстрована та проживає у власному домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстрована з 3 жовтня 2006 року, але фактично не проживає з грудня 2014 року сестра [PERSON] , [INFO] . (а.с.18). Відповідачка будь-яких заперечень щодо обставин, викладених в позові до суду не надала. Положеннями ст.ст.\~319,\~321 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи те, що будинок перебуває у власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінила своє місце проживання і є такою, що без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, а отже з метою усунення перешкод позивачу в користуванні та розпорядженні власністю її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved