Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до умов кредитного договору № 32-2014 від 31 січня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 30 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення не пізніше 30 січня 2017 року зі сплатою 27% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 32-2014 від 31 січня 2007 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] 31 січня 2014 року були укладені договори поруки № 31-201-1, № 31-2014-2, відповідно до умов яких поручителі [PERSON], [PERSON] зобов'язуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов'язання щодо повернення коштів за кредитним договором № 32-2014 від 31 січня 2014 року та сплати відсотків станом на 05 вересня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 33 331 грн. 18 коп., що включає: заборгованість за основним боргом у розмірі 18 195 грн. 56 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 9 007 грн. 53 коп., інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 4 953 грн. 67 коп., три відсотки річних від прострочених сум заборгованості у розмірі 1 174 грн. 42 коп., а також відшкодувати витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 1 600 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.4). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 67). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 32-2014 (а.с.25-29) відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов'язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору, а.с. 25 зворот) Відповідно до п. 2.2 кредитного договору № 32-3012 від 31 січня 2014 року кредит надається в розмірі 30 000,00 грн. на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30 січня 2017 р. на споживчі цілі. Як вбачається з п. 2.3 кредитного договору № 32-3012 від 31 січня 2014 року за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 27% процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом (п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3 договору, а.с.25 зворот). Згідно з п. 3.3.3. кредитного договору № 32-3012 від 31 січня 2014 року позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, починаючи з 01 лютого 2014 р., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та сплати процентів позичальник зобов'язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором. (а.с. 25 зворот). Згідно з п.. 3.3.4 кредитного договору № 32-3012 від 31 січня 2014 року якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру вказаного у п.п. 3.3.3 цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платеже з урахуванням вимог п. 9.2 цього договору (а.с. 25 зворот, 26). Відповідно до п. 10.1 кредитного договору № 32-3012 від 31 січня 2014 року всі спори між сторонами, які виникають у зв'язку з цим договором, вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні домовленості - у судовому порядку відповідно до законодавства (а.с.29). Згідно з п. 11.1 кредитного договору № 32-3012 від 31 січня 2014 року Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язання. До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору (у т.ч. щодо всіх грошових зобов'язань - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце при виконанні договору (п.п.11.1.1-11.1.3, а.с.29). 31 січня 2014 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 32-2014-1 (а.с. 35-39), та між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] договір поруки № 32-2014-2 (а.с. 30-34), відповідно до умов яких поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання, у т.ч. того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. (п. 2.1. договорів, а.с. 35 зворот, 30 зворот). Згідно із п. 10.1. договорів поруки № 32-2014-1; № 32-2014-2 від 31 січня 2014 року цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язання за кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим договором. До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору (у т.ч. щодо всіх грошових зобов'язань поручителя - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років. (п.п. 10.1.1, 10.1.2 договорів, а.с.39, 34). Позивачем виконані зобов'язання за кредитним договором № 32-2014 від 31 січня 2014 року, що підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника з 31 січня 2014 р. по 05 вересня 2017 р. (а.с. 9-24). Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання, передбачені укладеним між сторонами кредитним договором, не виконав, у зв'язку з чим станом на 05 вересня 2017 року утворилася заборгованість, що включає: заборгованість за основним боргом - 18 195 грн. 56 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 9 007 грн. 53 коп., інфляційне збільшення заборгованості - 4953 грн. 67 коп., три проценти річних від суми заборгованості - 1 174 грн. 42 коп., а всього розмір заборгованості складає 33 331 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 6), звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с. 7-8). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник забов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобо*язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Як вбачається з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 „Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", вирішуючи питання про інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. У разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Як вбачається з матеріалів справи, поручителі [PERSON], [PERSON] поручилися відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники на підставі самостійних договорів поруки. Таким чином, з урахуванням Правової позиції Верховного Суду України у справі №6-1348цс15, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та на користь позивача слід стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 32-2014 від 31 січня 2014 року станом на 05 вересня 2017 року у розмірі 33 331 грн. 18 коп., солідарно, та з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 32-2014 від 31 січня 2014 року станом на 05 вересня 2017 року у розмірі 33 331 грн. 18 коп., солідарно. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь позивача витрати, пов*язані зі сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved