Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання, вказуючи що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року, від якого мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей та на утримання позивача матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги змінила, просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення їх сином трирічного віку, а також аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, заперечень не має, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка № 496 від 24.01.2014 року, яка видана КП «ЖЕО №1» м. Білгород - Дністровський Одеської області. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини та по утриманню дитини. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 29.01.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі..1 ст.75, 79, ч.2 ст.84, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved