Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонернео товариство "Державний ощадний банк України, від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління (далі Позивач), звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до заяви про приєднання від 03.04.2017 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Заява про приєднання) [PERSON] приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та йому був встановлений кредит в сумі 40000 гривень строком на 20 місяців з можливістю продовженням на той самий строк, на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з фіксованою процентною ставкою 28 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач використовував встановлений йому кредит шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкових відрахувань протягом тривалого часу. Відповідно до умов договору за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитної лінії, що здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. Однак, Відповідач станом на 29.01.2020 допустив прострочення виконання зобов`язання 85 днів, а прострочена заборгованість за кредитом складає 43916,55 гривні, що складається з: 39996,51 гривні сума кредиту, 3798,92 гривні прострочені відсотки, 17,00 гривень комісія, 74,62 гривні пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, та 29,52 гривні 3% річних за несвоєчасне повернення основного боргу. Отже, зважаючи на те, що договірні зобов`язання Відповідачем не виконуються, представник позивача просить стягнути з Відповідача в користь Банку заборгованість у розмірі 43916,55 гривні та судові витрати в сумі 2102 гривні, що були понесені банком на оплату судового збору при подачі даної позовної заяви до суду. Ухвалою від 05.03.2020 було відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, представник банку [PERSON] надіслала суду клопотання, в якому зазначила, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу без участі їхнього представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням Укрпошти про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавав. Відзиву у визначений судом строк Відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою Відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду Позивача та не подання відзиву Відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності Відповідача, який повторно в судове засідання не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання від 03.04.2017 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Заява про приєднання) [PERSON] приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням заяви про приєднання від 03.04.2017 Клієнт домовляється з Банком викласти укладений між ними Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №276397 від 07.12.2015, рахунку № [NUMBER] в новій редакції, викладеній/закріпленій в цій Заяві про приєднання, Тарифах та Договорі, та підтверджує досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним Законодавством України для такого роду договорів. Підписанням заяви на приєднання Клієнт беззастережно підтвердив, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору (5.5). Поточний рахунок № [NUMBER] було відкрито та Позичальнику встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в розмірі 40000 гривень на 20 місяців з фіксованою процентною ставкою 28% річних за користування кредитними коштами (6.1-6.5). Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 29.01.2020 допустив прострочення виконання зобов`язання 85 днів, а прострочена заборгованість за кредитом складає 43916,55 гривні, що складається з: 39996,51 гривні сума кредиту, 3798,92 гривні прострочені відсотки, 17,00 гривень комісія, 74,62 гривні пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, та 29,52 гривні 3% річних за несвоєчасне повернення основного боргу. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Банком на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надано розрахунок заборгованості за договором, виписку з особового рахунку [PERSON] , в яких показані всі операції зі зняття грошових коштів, погашення та нарахування відсотків і неустойки. У постанові НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції. Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, з іншими заявами, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст.267 ЦК України, до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з\~наведеного,\~враховуючи\~\~положення ст.\~ст.\~133\~та 141 ЦПК України\~та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2102 гривні, суд стягує з Відповідача вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь Позивача.

Outcome: approved