Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

24.09.2019 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованості за послуги централізованого опалення у сумі 21 710,64 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1 921,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що квартира [ADDRESS] , власником/наймачем якої є відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. З 01.12.2011 по 01.05.2018 відповідач не сплачувала у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 21 710,64 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачу про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення, проте, відповідач борг не сплатив. Ухвалою судді від 11.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (а.с.23,24). Відповідно до п. 15.8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду. За таких обставин, відповідача повідомлено про порядок розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, яке опубліковано 15.11.2019. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про порядок розгляду справи, у встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Відповідно до розрахунку нарахувань по особовому рахунку, за період з 01.12.2011 по 01.05.2018 заборгованість за надані послуги централізованого опалення становить 21 710,64 грн. (а.с.4-5). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03.09.2018 КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з [PERSON] (а.с.6). Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.263 ЦПК України, Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, представник позивач належними і допустимими доказами повинен довести наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідача. Судом встановлено, що відповідач зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] не значиться, що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 08.10.2019 (а.с.17). Крім того, позивач не надав доказів та не заявляв клопотань про їх витребування щодо належності на праві власності квартири [ADDRESS] відповідачу у справі [PERSON] та не підтвердив наявність у відповідача статусу наймача або іншого права користування зазначеною квартирою у період з 01.12.2011 по 01.05.2018 на підтвердження споживання послуг централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування [PERSON] у зобов`язальних правовідносинах з позивачем з приводу надання останнім таких послуг квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] за відповідачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або за будь-якою іншою особою не зареєстровано, а тому з урахуванням обсягу доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог до [PERSON] у зв"язку з чим позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed