Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що вона є дружиною померлого [PERSON] , який народився [INFO] . До тимчасової окупації частини Луганської області вони проживали в [ADDRESS] . З 20.06.2017 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи та проживали в с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України [INFO] в селищі Ювілейне Артемівського району міста Луганськ. Причина смерті: набряк головного мозку, інфаркт головного мозку не уточнений. Заявниця, яка є громадянкою України та бажала зареєструвати смерть свого чоловіка громадянина України згідно українського законодавства, звернулася до Ізяславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області із заявою про державну реєстрацію смерті свого чоловіка, але у здійсненні такої державної реєстрації їй було відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті чоловіка був наданий документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в селищі Ювілейне Артемівського району міста Луганськ, оскільки встановлення факту смерті необхідно заявнику для вирішення питання стосовно спадкових прав. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ізяславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, в заяві просив провести розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявник є громадянином України та дійсно є дружиною померлого, що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів: копією паспорта громадянина України заявника, копією паспорта померлого, копією свідоцтва про одруження. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в селищі Ювілейне Артемівського району міста Луганськ помер [PERSON] , що посвідчується лікарським свідоцтвом про смерть № 69 від 18.05.2019, та свідоцтвом про смерть від 26 липня 2019 року виданим Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського місцевого управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Також, даний факт підтверджується показами свідка [PERSON] , яка суду показала, що сім"я [PERSON] , як переселенці проживали у її будинку в с. Васьківці Ізяславського району, та періодично їздили до місця своєї реєстрації. У травня 2019 року [PERSON] знаходився у селищі Ювілейне, Артемівського району міста Луганськ, де і помер, про що її повідомили по телефону. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. При цьому, згідно постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктах та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 року № 1351-УІІІ смт. Ювілейний м.Луганська Луганської області слід зазначати смт. Катеринівка м.Луганська Луганської області. Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства. Так, відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, у зв`язку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку. Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За цих обставин надані заявником медичні документи, а саме: лікарське свідоцтво про смерть за № 69 від 18.07.2019 року, суд вважає як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті громадянина України [PERSON] , не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території Луганської області, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України. А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000,

Outcome: approved