Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Центр надання адміністративних послуг м. Дніпро «Лівобережний» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Його право на вказану квартиру підтверджується ордером на житлове приміщення № 1561 серії 01 від 16.08.1988 року. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які фактично ніколи не проживали у даному житловому приміщенні, не сплачують комунальні послуги та ніякого майна, належного відповідачам у квартирі не має. Враховуючи зазначене, позивач просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 06 жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надали, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення суду відповідно до вимог чинного законодавства. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.08.1988 року [PERSON] з сім`єю із шести осіб видано ордер на житлове приміщення № 1561 серії 01, який надав останньому право на зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Склад сім`ї: основний наймач [PERSON] , дружина [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом, складеним сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та затвердженим головою правління ОСББ «Лівобережний-83», відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не мешкають в квартирі [ADDRESS] більше десяти років. Отже, у вказаній квартирі відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не мешкають. При цьому, позивач вказує, що на даний час лише він сплачує всі комунальні платежі, що порушує його інтереси. Відповідно до вимог\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно\~ст. 61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно\~ст. 63 ЖК України\~предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. У відповідності до\~ст. 61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Стаття 71 ЖК України\~встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За змістом\~ст. 107 ЖК України\~у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил\~ст. 89 ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі, не проживають у спірній квартирі понад понад строки, встановлені\~ст.71 ЖК України, не несуть витрати по утриманню житла. При цьому, доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів у жилому приміщенні понад зазначені строки та доказів на вчинення їм перешкод у користуванні квартирою, суду не надано. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідачі, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved