Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вони\~з відповідачем\~по справі, [PERSON] перебувають в зареєстованому шлюбі, який укладено 10.09.2015 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1706. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, підсобного господарства не веде. Відповідач коштів на її утримання не надає. Зважаючи на ці обставини, вона опинилася на даний час в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач фізично здорова людина, офіційно працює в рятувально-водолазній службі Івано-Франківської області де отримує доходи, а тому має можливість надавати допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2019 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. 10.04.2019 року через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В судове засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1600,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розписка про отримання повістки. Однак на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначає, що позивачка по справі на сьогоднішній день є повністю працездатна Він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини, через те що його офіційний дохід становить 4 200 грн. в місяць. Позивачка подала також позов про аліменти, на утримання їх неповнолітніх дітей. Додаткових заробітків він не можу знаходити, оскільки його робота є позмінною і із за складності її виконання в інший час він змушений відпочивати та бути вільним в постійній готовності для виклику в надзвичайних ситуаціях . Доводи позивача про те що вона перебуває в скрутному матеріальному становищі нічим не підтверджуються і є надуманими. Позивачка проживає разом із її батьками, в яких є в наявності квартира в м. Надвірна та інший житловий будинок в с. Бистриця. Просить в\~позові позивачки\~до нього\~про стягнення\~коштів на\~утримання дружини\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Судом встановлено, що сторони по справі проживають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 10.09.2015 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1706 (а.с. 5). У шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. [PERSON] є батьком, [PERSON] - матір'ю, що підтверджується\~\~копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7). З акту\~обстеження матеріально-побутових\~умов сімї,\~складеного депутатом\~Бистрицької сільської\~ради вбачається,\~що на\~даний час\~позивач проживає\~разом з\~неповнолітніми дітьми\~в будинку її батьків, не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми до 3-х років,. Чоловік з сім»єю в с. Бистриця на даний час не проживає та не зареєстрований. (а.с. 8). Згідно довідки про склад сім"ї виданої Бистрицькою сільською радою за № 339/02.2-27 від 11.03.2019 року позивачка [PERSON] проживає в с.Бистриця ур. Посьолок,228 разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] (а.с.9 ) . Як встановлено\~із довідки\~Рятувальної водолазної\~служби Івано-Франківської\~області за\~№ 136\~відповідач[PERSON] працює на посаді берегового матроса Рятувально-водолазної служби Івано-Франківської області, його загальний дохід з 01.10.2018 р. по 31.03 2019р. становить 34873 грн 00 коп. ( а.с.25 ). В судовому\~засіданні позивач\~не заперечила\~факт звернення\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітніх\~дітей,\~однак рішення\~судом на\~час розгляду\~справи не\~прийнято. Судом встановлено, що матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітніми дітьми та не працює, відповідач не надає. Доходів позивача, не достатньо для самостійного утримання дітей. Доводи відповідача\~\~про те, що він не може надавати матеріальної допомоги дружині суд не приймає до уваги з огляду на таке. Із матеріалів справи встановлено, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за двома малолітніми дітьми: сином [PERSON] 20.08.2016року народження, який досягне трьохрічного віку 20.08.2019 року та сином [PERSON] 30.08.2017року народження, який досягне трьохрічного віку 30.08.2020 року.\~\~ Позивачем в судовому засіданні представлено докази, що вона отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, інших доходів не має та не заперечується факт зверненя до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Ці виплати зі сторони держави та відповідача згідно\~статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»\~та\~статті 179 Сімейного Кодексу України\~є власністю дітей і не призначені для утримання їх матері. У частині першій\~статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~визначено, що прожитковий мінімум - вартісна\~\~величина\~\~достатнього\~\~для забезпечення\~\~ нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування,\~\~а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг,\~\~необхідних\~\~для\~\~задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~Об»єктивно встановлено, що у зв»язку з необхідністю здійснення догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку позивач не має можливості працювати з метою отримання власного доходу хоча б в межах встановленого Законом прожиткового мінімуму для працездатної особи для забезпечення своїх власних потреб.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Натомість відповідач свою позицію щодо неможливості надання утримання дружині вмотивовує лише тим, що його офіційний дохід в розмірі 4200грн на руки незначний та зазначає, що позивачем подано позов про стягнення аліментів на дітей, що поставить його у скрутне становище, а в свою чергу позивач є працездатною та не є особою пенсійного віку та особою з інвалідністю. \~\~\~\~\~\~\~Відповідно до частин другої, четвертої та шостої\~статті 84 Сімейного кодексу України\~\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, можливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач не довів, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі при наявності стабільного доходу у виді заробітку, тому суд дійшов висновку, що він не обмежений у можливості надавати утримання дружині до досягненя дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~Право дружини на утримання саме до досягнення дитиною трьох років прямо передбачено положеннями\~статті 84 СК України, не залежить від перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною та\~\~її матеріального становища, а у чоловіка на підставі зазначеної норми Закону виникає обов»язок утримувати дружину у визначений період. \~ \~ \~ При\~визначенні розміру\~коштів на\~утримання дружини\~суд враховує\~факт проживання\~дітей з\~позивачем;\~їх малолітній\~вік та\~не досягнення\~ними трьох\~років,\~перебування позивача\~у відпустці\~по догляду\~за дітьми\~до досягнення\~ними трьох\~років,\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~вартість життя,\~обмеження позивача\~у можливості\~самостійно працювати\~у зв»язку\~з необхідністю\~догляду за\~дітьми,\~матеріальний стан\~відповідача,\~зокрема наявність\~постійного доходу,\~стан здоров'я\~платника аліментів,\~який є\~фізично здоровий.\~Тому суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не має можливості працювати, оскільки доглядає їх спільних дітей, однак в меншому розмірі, ніж заявлений позивачем, а саме по 800\~грн.\~щомісячно, що не перевищує розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом, для відповідної соціальної групи (працездатної особи) до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьох років, що є об'єктивним\~і справедливим. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 75, 80, 84 СК України,

Outcome: approved