Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

5 серпня 2014р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джонсон і Джонсон Україна», треті особи: Подільська та Дніпровська міжрайонні виконавчі дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про зобов'язання прийняти до оплати листки непрацездатності. 2 вересня 2014р. позивач уточнила позовні вимоги. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 03.2014р, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014р, визнано незаконною відмову комісії із соціального страхування роботодавця у виплаті їй допомоги по листках тимчасової непрацездатності серії АГЕ № 695953 та серії АГМ №975614. 2 липня 2014р. вона повторно звернулася до роботодавця із проханням прийняти до оплати листки непрацездатності та забезпечити виплату сум соціальної допомоги. Але 8 липня 2014р. роботодавець повторно повернув листки непрацездатності, як наче оформлені із помилками. Позивач прохала зобов'язати Товариство із обмеженою відповідальністю «Джонсон і Джонсон Україна» прийняти до оплати листки її тимчасової непрацездатності серії АГЕ №695953 та серії АГМ №975614. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що ніким не оспорена хвороба позивача, діагноз підтверджено і листки непрацездатності дійсні. Відмову комісії у виплаті їй допомоги рішенням суду визнано незаконною, а тому листки непрацездатності повинні бути оплачені. Він наполягав на задоволені позову, стверджуючи, що грубо порушуються конституційні права позивача. Представник відповідача в судовому засіданні 24 вересня 2014р. та у письмових поясненнях проти позову заперечувала, посилаючись на неналежне оформлення листків непрацездатності. Представники Подільської та Дніпровської міжрайонних виконавчих дирекцій Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважали позов неправомірним, посилаючись на неналежне оформлення лікарями листків непрацездатності. Вислухавши учасників процесу та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] знаходилась у трудових відносинах із ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» і працювала на посаді фахівця із дослідження ринку збуту. [PERSON] хворіла, що підтверджується листками непрацездатності : серії АГЕ №695953, виданим Комунальним закладом охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради Центром медико-санітарної допомоги №3, у період з 27 серпня 2013р. по 1 жовтня 2013р. та серії АГМ №975614, виданим Комунальним закладом Дніпропетровською міською клінічною лікарнею №6, у період з 7 жовтня 2013р. по 1 листопада 2013р(а.с.5-8). Суд вважає, що відповідач зобов»язаний оплатити надані позивачем листки непрацездатності. Із матеріалів справи вбачається, що роботодавець - відповідач ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» звертався до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з клопотанням про проведення перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності серії АГЕ №695953, виданого Комунальним закладом охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» та серії АГМ №975614, виданого Комунальним закладом Дніпропетровською міською клінічною лікарнею №6 (а.с.93-94). В листопаді 2013р. Фондом соціального страхування була проведена перевірка листків непрацездатності та повідомлено роботодавця про наявність порушень при їх оформлені. За результатами вказаної перевірки було встановлено дійсність листів тимчасової непрацездатності серії АГЕ №695953 та серії АГМ №975614, а також підтверджені діагнози. 20 листопада 2013р. відповідачем на адресу позивача було направлено повідомлення про відмову у прийнятті до оплати ЛН АГЕ №695953 та ЛН № АГМ №975614 та повернуто оригінали вищевказаних листів непрацездатності (а.с.95-96). Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 03.2014р, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.07.2014р, визнано незаконною відмову комісії із соціального страхування відповідача у виплаті позивачу допомоги по листках тимчасової непрацездатності серії АГЕ № 695953 та серії АГМ №975614. Після набрання чинності судових рішень 2 липня 2014р. позивач повторно звернулася до роботодавця із проханням прийняти до оплати зазначені листки непрацездатності та забезпечити виплату сум соціальної допомоги. Але відповідач всупереч рішенням судів повторно повернув листки непрацездатності без оплати. Суд не може погодитись з таким рішенням відповідача з огляду на наступне. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Доводи відповідача із посиланням на рішення комісії соціального страхування щодо відмови позивачу в оплаті днів непрацездатності у вказаному переліку не передбачені. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов»язаний прийняти до оплати вказані листки тимчасової непрацездатності позивача. Встановлені порушення при оформленні листів непрацездатності не спростовують факту хвороби позивача та її перебування на лікуванні у відповідному закладі охорони здоров'я. З урахуванням характеру виявлених порушень в оформленні та видачі лікарняних листів, останні були допущені лікарями закладів охорони здоров'я, а отже не можуть кваліфікуватися в провину [PERSON] Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Кодексу законів про працю України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Згідно із п.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» право на матеріальне забезпечення мають застраховані особи. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення). Відповідно до ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» застраховані особи мають право, в тому числі: отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом; оскаржувати відповідно до законодавства дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Статтями 34 та 35 зазначеного Закону України передбачено, що за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованій особі у разі настання страхового випадку, при захворюванні, надається допомога по тимчасовій непрацездатності у формі матеріального забезпечення. Призначення та виплата матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності проводиться за основним місцем роботи як це передбачено ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Відповідно до ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. В судових засіданнях представник позивача неодноразово наголошував на тому, що саме ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» являється єдиним та належним відповідачем по справі, у зв'язку з чим і заявляє йому вимоги про оплату листків тимчасової працездатності. В силу ч.3 ст.59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доведення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Аналізуючи наведені вище норми права та співвідношуючи їх з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Доводи представників позивача та третіх осіб про допущенні порушення при оформлені листків непрацездатності, суд не приймає до уваги, оскільки це не спростовує факту хвороби позивача та її перебування на лікуванні у вищезазначених закладах охорони здоров"я. Окрім того, порушення оформлення листків непрацездатності були допущені лікарем, а не позивачем. Твердження відповідача про те, що вимоги позивача уже розглянуті Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська не можуть бути прийняті до уваги, так як позивачем заявлені нові вимоги, а також у висновку комісії із соціального страхування відповідача відсутні законні підстави для відмови.

Outcome: approved