Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення неповернутого у строк банківського вкладу (депозиту) за договором строкового банківського вкладу (депозиту) №534782 від 03.01.2013 року та додатковим договором №1 від 08.01.2014 року в розмірі 126 456 гривень 02 копійки та нарахованих відсотків станом на 31.12.2014 року в сумі 7544 гривні 81 копійку. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 03.01.2013 р. між ним та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 534782 відповідно до якого він передав до установи банку грошові кошти в сумі 123151 гривню 00 копійок із відсотковою ставкою 23,5 % річних, строк повернення вкладу визначений 08.01.2014 року. Посилається, що 08.01.2014 року між ним та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до договору строкового банківського вкладу (депозиту) №534782, відповідно до якого він передав до установи банку грошові кошти в сумі 3305 гривень 02 копійки із відсотковою ставкою 21,00 % річних, строк повернення вкладу визначений 13.01.2015 року. Вказує, що 13.01.2015 року з»явився до центрального офісу банку з метою отримання коштів за вкладом, але співробітники банку повідомили про неможливість повернення коштів в зв»язку зі складною фінансовою ситуацією. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, в разі неявки в судове засідання представника відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності позивача і представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що 03.01.2013 року між [PERSON] та Банком «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №534782, відповідно до умов п.1.1. якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок [NUMBER] для залучення коштів зі строком зберігання вкладу 12 місяців та 5 днів, датою повернення вкладу є 08.01.2014 року. Згідно п.1.2. Договору, вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку на відкритий в банку рахунок [NUMBER] первинний внесок в сумі 123151,00 гривень, а банк приймає на зберігання ці грошові кошти. Згідно п.1.3. Договору, за користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 23,5% річних (а.с.2). 08.01.2014 року між [PERSON] та Банком «Демарк» було укладено додатковий договір №1 до договору строкового банківського вкладу (депозиту) №534782, відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику рахунок строкового банківського вкладу (депозиту) [NUMBER] для зберігання коштів. Датою повернення вкладу є 13.01.2015 року. Згідно п. 1.2. Договору, вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку кошти в сумі 126456,02 гривень, а банк приймає на зберігання ці грошові кошти. Згідно п.1.3. Договору, за користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 21% річних. Як вбачається з копій квитанцій 03.01.2013р. позивачем було внесено грошові кошти за депозитним вкладом №534782 в сумі 123151,00 гривня, а 08.01.2014 року додатково внесено ще 3305,02 гривень (а.с.5, 6). Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Ч.1 ст. 1061 ЦК України визначено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Пунктом 1.3. Договору строкового банківського вкладу (депозиту) №534782, передбачено, що за користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 23,5% річних. Пунктом 1.3. додаткового Договору встановлено, що за користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 21% річних (а.с.2,3). Станом на 13.01.2015 року сума вкладу [PERSON] на депозитному рахунку [NUMBER] становить 126456,02 гривень, нараховані відсотки 7544,81 гривні (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи, що ПАТ "Банк "Демарк" порушив умови договору, грошові кошти на даний час позивачу не повернув, а отже вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за договором строкового банківського вкладу (депозиту) №534782 від 03.01.2013 року, додатковим договором №1 до договору строкового банківського вкладу (депозиту) №534782 від 08.01.2014 року та нарахованим відсоткам є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1340,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved