overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника по дорученню [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи [PERSON] державна нотаріальна контора, [PERSON] райдержадміністрація Полтавської області, Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В позові вказала, що 27.02.2008 року помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 4, 29 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належала на підставі Державного акту серія ПЛ № 086290. Позивачка, як спадкоємець звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на вищевказану земельну ділянку, але їй було відмовлено, оскільки у неї відсутні відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а саме Державний акт який втрачено. Прохає суд визнати за нею [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на земельну, яка належала [PERSON], померлому 27.02.2008 року, розташованої на території Хорошківської сільської ради Лубенського району площею, 4, 29 га., на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ПЛ № 086290 від 16.09.2004 року кадастровий номер 5322887900:04:001:0010 виготовленого на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА № 179 від 11.04.2003 року і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала прохала їх задовольнити. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з"явилися направили суду листи з проханням слухати справу без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.02.2008 року помер син позивачки [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 4, 29 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належала на підставі Державного акту серія ПЛ № 086290. Позивачка, як спадкоємець звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на вищевказану земельну ділянку, але їй було відмовлено, оскільки у неї відсутні відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а саме Державний акт який втрачено. У відповідності ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON]В предявила позов до [PERSON]М про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, посилаючись на те, що вона\~\~перебувала з відповідачем в зареєстрованому\~\~шлюбі і від сумісного проживання мають дочку [PERSON]І , яка є студенткою . Оскільки їх дочка потребує матеріальної допомоги, працевлаштуватись у зв»язку з навчанням змоги не має, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання. Позивачка та третя особа [PERSON]І в судове засідання не з"явились. Разом з тим, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справиу її відсутності, позовні вимоги вона підтримує та просить суд такі задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]В з [PERSON] перебували в шлюбних відносинах з 1996 р. по 2003 р. Шлюб між ними розірвано рішенням суду 2003р. Від даного шлюбу у сторін 17 липня 1998 року народилася донька [PERSON]. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Державному Вищому Навчальному Закладі «УжНУ» на філологічному факультеті на денній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У відповідності до\~ст. 199 Сімейного Кодексу України\~якщо повнолітні дочка, синпродовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,з ким проживає дочка,син,а також самі дочка,син,які продовжують навчання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в\~статті 182 цього Кодексу. \~\~\~\~Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що дочка сторін навчається у вищому учбовому закладі і потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримування дочки, яка навчається, в розмірі 1000 грн. щомісячно. На підставі\~ст.199-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] в своєму позові просить стягувати аліменти з [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , 1997 р.н. у розмірі 1200 грн. щомісячно, на час навчання дочки до 30 червня 2017 року. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі , від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23.07.2013 року було присуджено стягувати аліменти з відповідача на утримання дочки по 600 грн. щомісячно до її повноліття. Дочка тепер вчиться на денному відділенні Дрогобицького музучилища і закінчує навчяання 30.06.2017 року. Вона одна утримує дочку , а також матірі похилого віку. Сама вона не працює . Відповідач повинен утримувати дочку до часу досягнення нею 23 років. Дочка в Дрогобичі змушена наймати житло , нести витрати на харчування , на придбання підручників , проїзд додому. Відповідач працює на пасажирських перевезеннях з України у Великобританію і має достатній дохід . Дочка сторін [PERSON] в судовому засіданні , маючи повний об`єм цивільної дієздатності висловилася за зменшення позовних вимог і просиа стягувати аліменти на своє утримання з батька по 600 грн. щомісячно. Пояснила , що вона навчається в музичному училищі в м. Дрогобич, отримує стипендію в розмірі 535 грн. в місяць Вона винаймає житло , частину коштів витрачає на харчування і потребує допомоги. Відповідач погодився сплачувати алменти на утримання дочки до закінчення її навчання. Пояснив , що він в даний час не працює . Ранішк працював а в Англії , а тепер підробляє тимчасовими заробітками. У нього є двоє батьків , які пенсійного віку . Батько і мати хворіють , обом була проведена операція. Крім цього, батько онкохворий .Сам він також хворіє і не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки більше як про 600 грн. . Оцінивши подані докази , суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Як видно із копії рішення Золочівського районного суду Львівськоої області від 23 липня 2013 року , то цим рішеням було присуджено [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] по 600 грн.щомісячно. Відповідач є батьком [PERSON] , 3 лютого 1997 року народення , що підтверджується копією свідоцтва про народження . Як вбачається з довідок Дрогобицького державного музичного училища ім.В.Барвінського від 21.02.2015 року, то [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання .Навчання закінчує 30.06.2017 року. Батьки , у відповідності до ст. 199 СК України, зобов"язані утримувати повнолітніх дітей , якщо вони продовжують навчання і у зв`яку з цим потребують матеріальної допомоги , до досягнення ними 23 років , за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не надано суду доказів про неможливість сплачувати аліменти. Разом з тим , він подав суду копії медичних документів які підтверджують , що він сам хворіє серцевим захворюванням , хворіють його батько і мати. Оскільки [PERSON] і відповідач узгодили розмір аліментів по 600 грн. щомісячно , то суд виходить з цього домовленого між ними розміру.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] в серпні 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом зазначивши, що вони з [PERSON], відповідачем по справі, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, відсутність взаємоповаги та довіри, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, а неповнолітню доньку залишити на проживання та виховання з нею. В судове засідання сторони не з»явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а відповідач визнав (а.с. 9,10). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 29 жовтня 2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2026 (а.с.6), та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сімейне життя не склалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків, сторони спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси малолітньої дитини суд залишає її на проживання та виховання при матері. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 08 травня 2012 року, до шлюбу вступили вдруге та дітей від нього не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах та протилежні погляди на шлюб та сім"ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, а оскільки відповідач не дає згоди на розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу, позивач просить суд розірвати вказаний шлюб. В судове засідання представник позивачки не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити Відповідач належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань до суду не подала. Відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 08 травня 2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ, актовий запис № 430 (а.с. 7). Шлюб у сторін другий, неповнолітніх дітей не мають. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім"ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, отже, збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] в січні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1996 року, але на даний час разом не проживають. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Оскільки між ними з відповідачем не досягнуто домовленості щодо сплати аліментів, позивач просить винести рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів відповідача. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, а відповідач - визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7), а оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання синів, не надав доказів про неможливість сплати аліментів та визнав позов, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в шлюбі з 04 вересня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1409. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що сторони тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати вказаний шлюб. Відповідно до заяви відповідача [PERSON] сторонам надавався строк на примирення (а.с. 12). В судове засідання сторони не зявилися, від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в яких вони наполягали на розірванні шлюбу та вказали, що примирення досягнуто не було. Крім того, позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с. 19, 23). Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками (а.с.17-18, 21-22). Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі з 04 вересня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1409 (а.с. 3). Шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення між сторонами досягнуто не було, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим . На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, а відповідач їх визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з січня 2007 року, від шлюбу дітей не мають, з січня 2016 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнового спору не має, позивач фактично створив нову сім"ю. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, а відповідач їх визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За позовною заявою, сторони перебувають у шлюбі з травня 2011 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO] року, сторони з вересня 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина залишилась з матір"ю, сторони досягли домовленості про утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2014 року, від якого мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки між ними з відповідачем не досягнуто домовленості щодо сплати аліментів, а добровільно коштів на уторимання дітей він не надає, позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів на утримання синів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів. В судове засідання сторони не з"явивлися, надіслали заяви про розгляд справи без їх уачсті, при цьому позивач позов підтримала, а відповідач - визнав (а.с. 11-12). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідач є батьком малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4), а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання синів та не надав доказів про неможливість сплати аліментів, а також позов визнав, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] в травні 2014 року звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» ( далі - ТОВ « Козіївське» ) про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що з 11 липня 2007 року він працював у ТОВ «Козіївське» водієм. В червні 2014 року звільнився з роботи. За період з 1 грудня 2013 року по квітень 2014 року заробітна плата позивачу не виплачена. Сума заборгованості по заробітній платі складає 10990,60 грн. Добровільно виплатити заборгованість відповідач відмовляється, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач не з»явився, подав суду заяву, в якій прохає суд слухати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи , прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено , що згідно трудової книжки [PERSON], виданої 10.10.1990 року, 11 липня 2007 року позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Козіївське» водієм. 2 червня 2014 року [PERSON] звільнений з роботи по скороченню штату працівників на підставі ст.40 п.1 КЗпП України. Стаття 116 КЗпПУ передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем у розмірі 10 990,60 грн. за період з 1 грудня 2013 року по квітень 2014 року підтверджується актом перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов»язкове державне соціальне страхування територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області Державної інспекції України з питань праці № 20-25-655/0804 від 28.04.2014 року . Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача та стягує з ТОВ «Козіївське» заборгованість по заробітній платі в сумі 10990,60 грн.. Крім того, позивач відповідно до ст.5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] в травні 2014 року звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» ( далі - ТОВ « Козіївське» ) про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що з 17 вересня 2013 року він працював у ТОВ «Козіївське» водієм. За період з 1 грудня 2013 року по квітень 2014 року заробітна плата позивачу не виплачена. Сума заборгованості по заробітній платі складає 7731,28 грн.. Добровільно виплатити заборгованість відповідач відмовляється, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У липні 2014 року [PERSON] уточнив позов та прохав стягнути з відповідача 8733,47 грн. У судове засідання позивач не з»явився, подав суду заяву, в якій прохає суд слухати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи , прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено , що згідно трудової книжки [PERSON] виданої 15.08.1978 року., 17 вересня 2013 року позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Козіївське» водієм. 2 червня 2014 року [PERSON] звільнений з роботи по скороченню штату працівників на підставі ст.40 п.1 КЗпП України. Стаття 116 КЗпПУ передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем у розмірі 8733,47 грн. за період з 1 грудня 2013 року по квітень 2014 року підтверджується актом перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов»язкове державне соціальне страхування територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області Державної інспекції України з питань праці № 20-25-655/0804 від 28.04.2014 року . Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача та стягує з ТОВ «Козіївське» заборгованість по заробітній платі в сумі 8733,47 грн.. Крім того, позивач відповідно до ст.5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved