Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона виступала поручителем за кредитним договором між відповідачем та третьою особою [PERSON], виконала повністю зобов`язання за кредитним договором, просила визнати її іпотекодержателем та визнати за нею право власності на нерухоме майно. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, при цьому позивач пояснила, що в 2009р. вони з [PERSON] усно домовились про те, що вона виконує зобов'язання [PERSON] за кредитним договором і до неї переходить право власності на зазначене в договорі іпотеки нерухоме майно. З січня 2009р. вона виконувала зобов'язання [PERSON] за кредитним договором, за цей період вона сплатила близько 1000000 грн., третя особа [PERSON] сплачувала частково до січня 2009р. кредитні кошти, всього [PERSON] сплатила близько 100000 грн., 09.01.2009р. в відділенні банку вона віддала [PERSON] 40000 грн., ніяких письмових документів про передачу грошових коштів вони не оформлювали. Представник позивача [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] виконала всі зобов'язання [PERSON], які були станом на 09.01.2009р., в договорі поруки помилково стоїть дата 2008 рік, вважає, що відповідачем в справі має бути банк, а не [PERSON] Відповідач, що\~ належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання\~ не з`явився, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з причини "великої завантаженості представників банку" (а.с. 110-112), зазначені причини не визнані судом поважними, зі згоди позивача в судовому засіданні 18.12.2015р. суд ухвалив проводити заочний розгляд справи (а.с. 112), що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Третя особа [PERSON], що належним чином через представника повідомлена про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 143), повторно не з'явилась в судове засідання (перша неявка 03.12.2015 (а.с. 100), друга неявка 25.01.2016р (а.с. 133)). Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 09.02.2016р., хоча справа призначена на 10.02.2016р. (а.с. 148). Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Оскільки відкладення судового засідання з причини повторної третьої неявки третьої особи не передбачено діючим цивільним процесуальним законодавством України, представник третьої особи [PERSON] заявляла клопотання, які розглянуті судом, неодноразово заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення права сторін на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод справа розглядається у відсутність третьої особи [PERSON] та її представника [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Між третьою особою [PERSON] та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року про отримання [PERSON] кредиту в розмірі 520 000 грн. з процентною ставкою 17% річних, дата остаточного повернення кредиту 10 серпня 2017 року (а.с. 6-11). 23.08.2007р. між третьою особою [PERSON] та відповідачем було укладено договір іпотеки № 014/03-03/16/674/1 , відповідно до п.1.1. договору іпотеки цей договір забезпечує вимоги відповідача, що витікають з кредитного договору № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року. За договором іпотеки третьою особою [PERSON] було передано в іпотеку відповідачу нежитлове приміщення загальною площею 405, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Широківський район, смт. Широке, вул. Леніна, буд. 98, прим. 2, яке належить [PERSON] на праві власності (а.с. 13-15). Третя особа [PERSON] є власником вищезазначеного нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2006р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.03.2006р.(а.с. 12, 152). Відповідно до договору поруки від № 12/129/674/3 від 09 січня 2008 року, укладеного між відповідачем, з однієї сторони та позивачем, з іншої сторони, та третьою особою [PERSON], з третьої сторони, поручитель (позивач [PERSON]Г.) на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором (відповідачем) відповідати по борговим зобов'язанням Боржника (третьої особи [PERSON]М.), які виникають з умов кредитного договору № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року, а саме: повернути кредит в розмірі 520 000 грн, сплатити проценти за його користування в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (а.с. 16). Позивач в судовому засіданні пояснила, що цей договір поруки укладався 09.01.2009р., а не 09.01.2008р., що в договорі поруки припущена описка, 09.01.2009р. вона віддала [PERSON] 40000 грн., але відповідних письмових доказів на підтвердження вищезазначених пояснень суду не надано. Відповідач 07.10.2015р. направляв позивачу вимогу про дострокове повернення кредитних коштів (а.с. 19). В період 01.01.2009р. по 16.10.2015р. позивачем сплачено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року у сумі 951 869, 70 грн., із якої 498892, 73 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 452976, 97 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованість погашена повністю, що підтверджується довідкою відповідача та квитанціями про сплату грошових коштів (а.с. 21, 26-57, 150). Відповідно до статті 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. \~ \~ \~ \~ Згідно зі статей 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем укладено договір поруки від 09 січня 2008 р. (письмових доказів укладення договору в 2009р. суду не надано), за умовами якого позивач [PERSON] бере на себе зобов'язання перед відповідачем відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з кредитного договору № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року, а саме: повернути кредит в розмірі 520000 грн., сплатити проценти за його користування, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору (а.с. 16), договором іпотеки № 014/03-03/16/674/1 від 23.08.2016р. також забезпечені вимоги на суму 520000 грн., а згідно з довідкою та квитанціями позивач [PERSON] виконала зобов'язання за [PERSON] за тілом кредиту на суму498892, 93 грн. та сплатила відсотки (а.с. 21), тому вимоги про перехід до позивача усіх прав кредитора відповідно до статті 556 ЦК України та визнання позивача іпотекодержателем за договором іпотеки задоволенню не підлягають. За наведених обставин відбувається суброгація, тобто перехід права вимоги про стягнення сплачених позивачем за договором поруки грошових коштів з третьої особи [PERSON] на користь позивача, таких вимог позивачем не заявлено. \~ \~ \~\~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на Предмет іпотеки - нерухоме майно, то ці вимоги не підлягають задоволенню , оскільки, як зазначено вище, боргові зобов'язання третьої особи [PERSON], зазначені в п.1.2 договору поруки, виконано позивачем не в повному обсязі. Крім того, вимога про визнання права власності на Предмет іпотеки повинна заявлятись з дотриманням вимог статей 36-39 Закону України "Про іпотеку", і належним відповідачем в даному випадку повинен бути Іпотекодавець - власник нерухомого майна. Відповідно до частин другої та третьої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, позовні вимоги позивача нею не доведені, не обґрунтовані, тому в позові слід відмовити. Згідно зі статті 88 ЦПК України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають. Відповідно до частини шостої статті 154 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 553-559 ЦК України, ст.ст. 36-39 Закону України "Про іпотеку"

Outcome: dismissed