Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.09.2020 року між ним та відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого він передав відповідачу 83400,00 грн. у якості безвідсоткової позики, а відповідач зобов`язався повернути йому вказану суму коштів у строк до 11.12.2020 року. Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав і до сьогоднішнього часу борг не повернув. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути гроші за договором позики, але відповідач ухиляється від виконання зобов`язання. А тому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 83400,00 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 11.09.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] до підписання договору передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 83400,00 грн. у безвідсоткову позику, а [PERSON] зобов`язався повернути позикодавцю цю ж суму грошових коштів готівкою у строк до 11.12.2020 року у м. Ужгороді (п. 1 та п. 2 Договору позики). Вказаний договір позики 11.09.2020 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Мойсюк-Торохтіною І.І. та зареєстрований у реєстрі за № 506. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 3 договору позики сторони визначили, що позика вважається, повернутою у випадку наявності на примірнику цього договору відмітки позикодавця про одержання грошей, або наявності заяви позикодавця про повний розрахунок, справність підпису на якій засвідчено нотаріально. Позивач зазначає, що станом на час написання позовної заяви , відповідачем свої зобов"язання за договором не виконано, борг не повернуто. У відповідності до вимог ст. ст. 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем не доведено повернення позивачу суми позики повністю або в частині. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А тому на підставі вищенаведеного суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення та з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 83400,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved