Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в ј частки доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини; також просить стягнути із [PERSON] аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. Позов обґрунтовує тим, що перебуває із відповідачем в шлюбі, що 04 травня 2017 року зареєстрований виконавчим комітетом Черевківської сільської ради Овруцького району, Житомирської області. Під час дії шлюбу в них [INFO] народилася дочка, [PERSON] . Вказує, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим ніде не працює, жодних доходів крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, тому потребує допомоги від відповідача. Відповідач жодної допомоги не надає хоча позивач вважає, що він може підтримати матеріально дочку і її, як дружину, з якою проживає дитина до виповнення дочці трьох років, оскільки офіційно працює та має достатній дохід. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся повісткою за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт з повісткою був повернений до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до Акту про вручення повістки від 25.04.2019 року працівники КП «Вишнівськводоканал» не вручили повістку про виклик до суду на 08.05.2019 року, оскільки від отримання повістки відмовився. Зважаючи на викладене, суд розцінює вказану відмову як акт свідомої дії відповідача та вважає його належним чином повідломленим про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з 04 травня 2017 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Черевківської сільської ради Овруцького району, Житомирської області, актовий запис у книзі реєстрації №01. Під час дії шлюбу в них народилася дочка, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2018 року. Відповідно до виписок з карткового рахунку у АТ КБ «Приватбанк» за 2018 рік на ім`я [PERSON] вона отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 860,00 грн. В судовому засіданні також встановлено, що на утриманні позивача знаходиться син від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , який постійно хворіє та потребує лікування. Що підтверджує медична довідка №473 від 12.11.2018 року видана Комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова». Відповідно до витребуваної судом та дослідженої в судовому засіданні довідки №5 від 15.02.2019 року виданої КП «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] дійсно працює в КП «Вишнівськводоканал» на посаді слюсара, а його заробітна плата за період з лютого 2018 року по січень 2019 становить 133 261, 97 грн. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року: для дітей віком до шести років становить 1626,00 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, відповідно до ст. 182 СК України, суд, з урахуванням виваженості, розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, наявність в позивачки ще одного утриманця який потребує лікування, приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, а відповідач є працездатною особою, має офіційний заробіток, то суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення повністю. Крім того, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, до досягнення дочкою, [PERSON] трьохрічного віку в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України). Зважаючи на це суд вважає, що вимогу про стягнененя аліментів на утримання позивача, як матері неповнолітньої до досягнення нею трьохрічного віку слід задоволити частково в розмірі 1000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Outcome: approved