Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

13 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектар із земель АФ імені Ватутіна, яка розташована на території Воронівської сільської ради. Він своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї матері, вступивши у фактичне володіння спадковим майном. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті матері, але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився, сільський голова направила листа про розгляд справи без участі їхнього пердставника, позов визнають. Третя особа - приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакова Л.С. в судове засідання не з'явилась, направила суду копію спадкової справи, але своєї думки з приводу позову не висловила. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився, причин неприбуття не повідомив, хоча належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали, суду зазначили, що проти визнання права власності на земельну ділянку за їхнім братом [PERSON] не заперечують, спадщину після смерті матері вони не прийняли і на неї не претендують. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON] була [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та про смерть матері (а. с. 10-11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. З довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28 грудня 2018 року №1580/162-18 вбачається, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Воронівської сільської ради Білопільського району, агрофірма імені Ватутіна, на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 12 березня 1997 рок, виданого згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 17 лютого 1997 року №57. Сертифікат одержаний [PERSON] за життя, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів (а. с. 14, 85). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зі спадкової справи вбачається, що 22 січня 2019 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмаковій Л.С. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, (а. с. 58-74). На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері, але в оформленні спадщини нотаріус йому відмовила, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений ще за життя спадкодавцем (а. с. 74). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п. п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у власності АФ імені Ватутіна розміром 4,57 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved