Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

13.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначив, що 28 грудня 2008 року в с. Торське Краснолиманського району Донецької області померла його тітка [PERSON], [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно. 18 серпня 2004 року [PERSON] був складений заповіт на імя [PERSON], яка 19 березня 2015 року відмовилася від прийняття спадщини. 21 березня 2015 року відмовився від спадщини рідний брат померлої [PERSON] [PERSON] 21 березня 2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 21.03.2015 року йому відмовлено у реєстрації заяви про прийнятті спадщини у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що він є спадкоємцем за законом, не прийняв спадщину з поважних причин і просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяви просив їх задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити. Суду пояснив, що він є рідним братом померлої [PERSON] Як спадкоємець по закону 21 березня 2015 року відмовився від прийняття спадщини, про що надав нотаріусу відповідну заяву. Відповідач [PERSON] селищна рада Краснолиманського району Донецької області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, рішення просив винести на розсуд суду (а.с.40). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі (а.с.41). Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши позивача, третю особу, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 грудня 2008 року в с. Торське Краснолиманського району Донецької області померла його тітка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО №341694, виданим [PERSON] селищною радою м. Красний Лиман Донецької області (а.с.10). [PERSON] була зареєстрована за адресою: вул. Кооперативна б. 23, с. Торське Краснолиманського району Донецької області, що підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Краснолиманського району Донецької області (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ст. 1217 ЦК України. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Судом встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт 18.08.2004 року, яким зробила заповідальне розпорядження все її майно, що буде належати їй на день смерті і на що по закону вона буде мати право, в тому числі земельну ділянку, яка передана їй у приватну власність та житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходяться в с. Торське, вул. Кооперативна, 23 м. Красний Лиман Донецької області заповіла [PERSON], що посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Як встановлено судом [PERSON] 19 березня 2015 року відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою (а.с.7). Згідно з частиною 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом визначена ст. ст. 1261-1265 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця; у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини; у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Судом встановлено, що 21 березня 2015 року відмовився від спадщини рідний брат померлої [PERSON] [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченою заявою (а.с.8) та його поясненнями у судовому засіданні. Відповідно до відомостей державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 06.10.2015року № 1043/02-14-к щодо майна [PERSON], яка померла 28.12.2008 року зверталися спадкоємці: - [PERSON] постановою державного нотаріуса від 21.03.2015 року було відмовлено у реєстраціїї заяви звязку з пропуском строку для прийняття спадщини; - [PERSON] 21.03.2015 року надав заяву про відмову від спадщини; - [PERSON]Є 21.03.2015 року надала нотаріально засвідчену заяву про відмову від спадщини. Свідоцтва про право на спадщину по закону державною нотаріальною конторою не видані (а.с.48). Позивач [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №454362, що його видано Голубцівським районним бюро записів актів громадянського стану Луганської області 05.11.1959 року (а.с.12). 21 березня 2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 21.03.2015 року йому відмовлено у реєстрації заяви про прийнятті спадщини у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.6, 20). Згідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори у звязку з тим, що він одержав право на спадкування після відмови від її прийняття спадкоємцем за заповітом [PERSON], та відмови від її прийняття спадкоємцем за законом попередньої черги [PERSON] Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про\~встановлення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved