Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

29.10.13 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, а також аліментів на дитину. В подальшому вимоги були уточненні. Остаточно позивач просила винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання дитини, щомісячно в розмірі 25 % частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 10 % частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2007 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO] На даний час між ними припинені подружні відносини, сторони проживають окремо. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, яка проживає разом із позивачем. Вона одна займається її матеріальним утриманням, самостійно утримувати дочку їй важко, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в заявленому розмірі. Крім того зазначила, що на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, належних доходів не отримує, тому просить стягувати з відповідача також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, покликаючись на обставини та факти, викладені в позові, просить такий задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позов щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 25 % всіх видів заробітку та 10 % на утримання дружини. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19.05.2007 року у міському відділ РАЦСу Львівського МУЮ, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с.2/. Від спільного подружнього життя останні мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження останньої в матеріалах справи /а.с. 3/. Судом також встановлено, що на даний час сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного домашнього господарства, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач не виконує свій обов'язок щодо матеріального утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, дитина проживає разом з нею, відповідач ухиляється від утримання дружини та може сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Суд не бере до уваги заперечення відповідача що стосується вимоги по виплаті аліментів на утримання дружини, оскільки останнім не надано суду належних та обґрунтованих доказів на підтвердження таких заперечень. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини та дружини в заявленому позивачем розмірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дітей від шлюбу та платника аліментів, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи.

Outcome: approved