Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, треті особи: служба у справах дітей Виноградівської РДА, орган опіки та піклування Виноградівської РДА. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 5 вересня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Однак, спільне життя з відповідачем не склалось, різні характери, непорозуміння, конфлікти та постійні сварки призвели до розірвання між ними шлюбних стосунків. Позивач, зрозумівши, що шлюб фактично припинено переїхала разом з дітьми проживати до своїх батьків. Діти знаходяться на її утриманні. Позивач не в змозі в повній мірі забезпечувати їх всім необхідним. В будинку придбаному з чоловіком за час шлюбу їй заборонили проживати. У зв'язку з чим просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей разом з нею та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в загальній сумі 3000 гривень щомісячно. Позивач та її представник в судовому засідання обставини та вимоги позову підтримали, просили такі задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що погоджуються вимогами позову про визначення місця проживання дітей та розірвання шлюбу. Вважає, що неможливість подальшого спільного проживання з дружиною викликано діями останньої, оскільки вона йому зраджувала з іншим чоловіком. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі по 800 гривень щомісячно, оскільки його заробітки є мінливими, в осінньо-зимовий період він не працює. На даний час його стан здоров'я є задовільним, інших утриманців не має. За час окремого проживання він допомагав дітям, купував одяг, оплачував садок та надавав грошову допомогу. Представник відповідача позов просила частково задовольнити з урахуванням позиції свого довірителя. Представники органу опіки та піклування Виноградівської РДА та служби у справах дітей Виноградівської РДА в судове засідання не з"явилися. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] 05 вересня 2009 року уклали шлюб у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 9 (а.с. 12). За час шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнім дітям. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). За поясненнями сторін, за час їх окремого проживання, відповідач частково приймав участь в утриманні своїх дітей. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. За ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, позивач не підтвердила жодними доказами обґрунтованість такого розміру, у звязку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину з урахуванням стану здоровя дітей, задовільного стану здоровя відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей у вище вказаному розмірі. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Щодо визначення місця проживання дітей з матір'ю суд враховує наступне. Статтею 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, у Принципі 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумінні . Вона повинна , коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в всякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Позивач здійснює постійний догляд за дітьми, піклується про них забезпечує нормальний фізичний та духовний розвиток дітей. Тому визначення місце проживання дітей з позивачем буде відповідати їхнім інтересам, що стверджується обставинами позову, які сторонами визнаються, висновком органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дітей сторін з матір'ю (а.с.41-42). Судові витрати понесені позивачем на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині інших витрат від оплати яких позивач звільнена, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial