Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання останньої втратившою право на користування належним позивачу на праві власності будинком № 12 по вул. Степова в с. Молочки, Чуднівського району, Житомирської області, з огляду на непроживання відповідачки у вказаному житлі з 30.07.2014 року та небажання зареєструватись вказаної особи офіційно за новим місцем її фактичного проживання, що порушує права власника житла. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що в останніх числах липня 2014 року [PERSON], забравши з хати майно, виїхала з належного позивачу будинку № 12 по вул. Степова в с. Молочки і більше там із вказаного часу не проживає. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, направивши письмову заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з не можливістю явки в судове засідання через проходження лікування у Чуднівській ЦРЛ, не подавши при цьому доказів на підтвердження обставини, викладеної в клопотанні. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого проходженням лікування у відповідному медичному закладі. З огляду на неподання відповідачкою доказів на підтвердження своєї хвороби, суд вважає клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи таким, що призводить до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ \~ статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 58-59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Зазначені у позовній заяві правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до наявного у матеріалах справи договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Чуднівської ДНК 13.04.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 391, [PERSON] є власником житлового будинку № 12 по вул. Степова в с. Молочки, Чуднівського району. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають лише члени сім'ї власника житла,\~ які проживають разом\~ з ним. Згідно ч.\~2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При розгляді справи про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за нормами цивільного законодавства підлягає доведенню факт відсутності члена сім'ї власника житлового приміщення без поважних причин понад один рік, а також з`ясування наявності чи відсутності іншої домовленості між ними. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08.10.2010 року, який був розірваний згідно рішення Чуднівського райсуду від 19.08.2014 року. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать: дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Відповідачка вселилася у будинок № 12 по вул. Степова в с. Молочки, Чуднівського району, в якості члена сімї власника житла (дружини), але з 30.07.2014 року вона за вказаною вище адресою не проживає, що підтверджується довідкою Молочківської сільської ради від 07.08.2015 року № 327 та показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] Отже, відповідно до ст. 405 ЦК України [PERSON] втратила право на користування вказаним житлом. Зважаючи на задоволення позову, з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати на суму 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved