Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

26.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, посилаючись на наступні обставини. 27 березня 2014 року о 07 годині 00 хвилин [PERSON] з метою зайняття незаконним рибним промислом, знаходячись на озері Сасик, в районі с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області, здійснював незаконний вилов риби всупереч п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства № 19 від 15.02.1999, забороненим знаряддям для любительського риболовства - сіткою. При цьому було виловлено рибу цінних порід, а саме - карась в кількості 4 штук. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.04.2014 року по справі № 515/978/14-п [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на нього штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Згідно такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, відповідач, внаслідок незаконного лову риби, завдав шкоду рибним запасам України у розмірі 68 грн. 00 коп. Шкода, завдана відповідачем незаконним ловом риби, судом не стягнута та до теперішнього часу добровільно не відшкодована. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 01.10.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований 10.07.2009 року в [ADDRESS]. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України, надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином. Відповідач причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, в силу ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, за клопотанням представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 66 Конституції України - кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України „Про тваринний світ" за №2894-111 від 13.12.2001р. - громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Частиною 1 статті 63 цього Закону передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», до повноважень посадових осіб органів рибоохорони відноситься право «подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів». Згідно ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Судом встановлено, що 27 березня 2014 року позивачем було складено протокол № 011484-251, згідно якого відповідач, порушуючи вимоги законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов риби в період державної заборони на озері Сасик, в районі с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області однією сіткою, чим спричинив збитки рибним запасам України виловом риби карась в кількості 4 (чотирьох) штук (а.с.6). Відповідно до вказаного протоколу, постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.04.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави (а.с.4). Із копії накладної № 805 від 27.03.2014 року (а.с.8) видно, що у [PERSON] було вилучено рибу карась у кількості 4 шт. - загальною вагою 1 кг. Копією квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 011484 від 27.03.2014 року (а.с.7 зв.) підтверджується, що у [PERSON] було вилучено сітку моно, синього кольору, довжиною 20 м, висотою 1,2 м, ячією 55 мм в кількості - 1 шт. В результаті зазначених неправомірних дій, відповідач заподіяв шкоду рибним запасам України, згідно «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» за № 1209, в розмірі 68 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до абз.1 п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню та вважає можливим стягнути шкоду заподіяну відповідачем [PERSON] рибному господарству України внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних біоресурсів у розмірі - 68 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved