Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

19.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, який мотивував тим, що рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.02.2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] та його утримання було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 30.01.2017 року і продовжувати до досягнення [PERSON] двадцяти три річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання [PERSON]. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів відбулися зміни у Законі щодо порядку стягнення аліментів. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на його користь та на утримання аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від позивача до суду надійшла письмова заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі. В своїй заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі, та додав до заяви довідку про склад сім'ї. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 22.02.2017 року рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області по справі № 739/166/17 було задоволено позовну заяву [PERSON] та стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь та на утримання його повнолітнього сина [PERSON] аліменти - в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 30 січня 2017 року і продовжувати до досягнення [PERSON] двадцяти три річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання [PERSON]. Згідно припису статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених - 22.02.2017 року, аліментів підлягає збільшенню. Зважаючи, що позивачем не ставиться питання про збільшення розміру аліментів шляхом зміни частки від заробітку (доходу) [PERSON], аліменти мають стягуватись у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, встановленому рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.02.2017 року. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1/4 частки заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.02.2017 року по справі №739/166/17 та стягувати щомісячно з [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER]) на користь та на утримання його повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення [PERSON] двадцяти три річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання [PERSON].

Outcome: approved