Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

07.11.2017 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В заяві він зазначив, що у державному акті на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована на території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, його прізвище імя та по батькові помилково було написано [PERSON]. На даний час, виникла обєктивна потреба отримання витягу з ДЗК та витягу про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки. З цією метою він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, але в результаті перевірки наданих документів було виявлено невідповідність написання імя та по батькові в паспорті та державному акті на право власності на землю. Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, останній просив заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заявлені вимоги задовольнити. Заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та прийняти рішення на підставі матеріалів у справі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації № 662-р від 11.12.2002р., Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 08.04.2003 р. [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 081497, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 30. Проте, вищезазначений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні прізвища власника даної земельної ділянки. Так, в державному акті імя та по-батькові заявника зазначено «Євген Євгенович», тоді як в паспорті «Євгеній Євгнійович». Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. В той же час факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved