Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 15.09.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . У сторін по справі шлюбні відносини припинені, проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, коштів на утримання дитини не надає.Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню повністю . Згідно ст. 7 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року -дитина , наскільки це можливо повинна знати своїх батьків і мати право на їх піклування за нею. Всі діти на території України , незалежно від раси , кольору шкіри , статі , мови , релігії , політичних або інших переконань , національного , етнічного або соціального походження , майнового стану , стану здоров"я та народження дітей і їх батьків ( чи осіб які їх замінюють ) або будь-яких інших обставин , мають рівні права і свободи ( ч.1 ст.3 ЗУ " Про охорону дитинства "). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 10.07.2020 року, актовий запис № 03 . Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини відповідно до ст.182 СК України, суд враховує матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Зокрема, як зазначила позивач у своєму позові, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, стан здоров`я у нього задовільний. Інших дітей у відповідача немає, доказів про те, що у нього є непрацездатні батьки він суду не надав, а тому виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути кошти судового збору. Відповідно до ст.430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved