Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, по якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду /а.с. 15-16/. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надала заяву, якою просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги визнав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управляння юстиції 12.03.2003 року /а.с. 3/. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є повнолітньою, працездатною особою, батьком, який за законом зобов`язаний утримувати свою дитину до повноліття. Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі, в свою чергу, відповідач щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. не заперечував. Тому, з врахуванням зазначеного та норм ст. 184 СК України, є всі підстави для стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 768,4 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved