overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

12 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 19 вересня 2009 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 148. Від зазначеного шлюбу вони не мають спільних дітей. Позивач посилається на те, що з квітня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 148, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

12 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 4 вересня 2010 року зареєстрували шлюб в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з лютого 2012 року, з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору на даний час вони не мають. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 345. ( а.с.4) Шлюб перший. Згідно свідоцтва про народження виданого 10 травня 2012 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], в графі „батьки" зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. ( а.с.5) У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини на даний час немає. За таки обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

12 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, згідно якого просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 13/123. В обгрунтування позову зазначила, що їй та третій особі - [PERSON] - на праві власності належить по 1/2 частині квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 13/123. В цій квартирі зареєстрований також її племінник -відповідач у справі [PERSON], однак з лютого 2014 року він не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі у догляді за квартирою не приймає, оскільки виїхав за межі України на заробітки до Італії. В судове засідання позивач, представник позивача не з"явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача за довіреністю - третя особа [PERSON] - надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки або клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Суд за згодою представника позивача провив заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Саксаганського районного відділ - до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 27 жовтня 2012 року, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Окрім цього, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Судом встановлено, що 27 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 51 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сім"ї, виданої Романівською селищною радою Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За змістом частини 3 статті 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

12 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження заявлених позовних вимог позивач вказала, що сторони з 7 липня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів малолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про визнання позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи, судом встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

13.01.2014 р. до суду надійшов позов ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до [PERSON], [PERSON], згодом уточнений позивачем, в якому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з 01.01.2010р. по 10.02.2014р. в сумі 2943,95 грн., а також просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» судовий збір в сумі 229,40 грн. В позові представником позивача зазначено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Опалювальна площа квартири складає 69,05 кв.м. Вищезазначена квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Пільг по оплаті за послуги з теплопостачання немає. Даних про приватизацію немає. В судове засідання представник позивача за довіреністю Дігтяренкко В.С. надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За період з 01.01.2010р. по 10.02.2014р. заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання складає 2943,95 грн., згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 16). Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) нараховується окрім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України - наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, тобто щомісячно. Відповідно до ст. ст. 64, 65 ЖК України члени сім'ї наймача несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. Згідно п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, яким затверджено «Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За таких обставин вбачається, що відповідачами не виконані покладені на них Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

13.01.2014р. до суду надійшов позов ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з 01.08.1998р. по 16.10.2012р. в сумі 9887,81 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» судовий збір в сумі 229,40 грн. В позові представником позивача зазначено, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. Опалювальна площа квартири складає 42,81 кв.м. Вищезазначена квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Пільг по оплаті за послуги з теплопостачання немає. Квартира є приватною власністю. В судове засідання представник позивача за дорученням Писаревська О.М. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] є власнком квартири [ADDRESS]. Вказана квартира приєднана до мережі централізованого теплопостачання. За період з 01.08.1998р. по 31.01.2014р. заборгованість відповідача по оплаті за надані послуги з централізованого теплопостачання складає 11272,13 грн. Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) нараховується окрім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, яким затверджено «Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За таких обставин вбачається, що відповідачем не виконані покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказав, що він з відповідачем знаходяться у шлюбі з 31.10.1992 року та проживали разом до 06.07.2013р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з тим, що відповідач проживає з іншим чоловіком. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд справу розглянути без її участі, просила суд прізвище залишити теперішнє. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 31.10.1992 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.10.1992 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.07.2001р. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

13.01.2015 [PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою в якій посилаючись на необхідність оформлення спадкових справ на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], яка є її мачухою, просила встановити факту проживання однією сім'єю з померлою. В судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву, зазначила, що встановлення цього факту має для нього юридичне значення, так як його встановлення дозволить їй документально оформити свої права на спадщину за законом. Вислухав пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. З пояснень заявниці [PERSON] [PERSON] вбачається, що вона проживала разом зі своєю мачухою - [PERSON], однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира). з 1988 року до дня смерті останньої. Вказане житло позивачка та її діти приватизували отримавши його у спільну власність. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.06.2000 року [PERSON] померла [INFO] в м.Миколаєві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали в Квартирі як одна сім'я на протязі більше 10 років до дня смерті останньої. Згідно довідки ТОВ «Миколаївдомсервіс» №346 від 05.02.2015р. [PERSON] та [PERSON] проживали в Квартирі з грудня 1998р. до дня смерті останньої. Статтею 553 ЦК УРСР (ред. 1963р.) встановлено, що предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. Статтею 549 ЦК УРСР (ред. 1963р.) визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. ,,Про судову практику у справах про спадкування"розяснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Дослідженні докази вказують на те, що заявниця проживала постійно проживала однією сім'єю разом з [PERSON] з грудня 1988 року по [INFO] (включно). Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення - можливість оформлення прав на спадщину, тому суд задовольняє його заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Овруцьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану, Житомирської області, актовий запис №86. Зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON], сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають скандали, відповідач постійно ображає її, що принижує її честь і гідність. Вважає, що іх сім"ю зберегти вже неможливо та просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб. Відповідач щодо задоволення позову заперечив, просить надати строк для примирення подружжя, так як розлучатись не бажає, хоче зберегти сім»ю. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 09.08.1997 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO] р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач категорично на примирення не погодилася, зазначила про відсутність будь-яких почуттів до відповідача. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., який вона просить не стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved