Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою шляхом виселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком, шлюб між ними було розірвано рішенням суду від 24.03.2015 року. Оскільки відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, дебоширить, вчиняє насильство в сімї, погрожує фізичною розправою, тому подальше спільне проживання є неможливим. Просить виселити відповідача [PERSON] із квартири [ADDRESS], що у м. Ківерці Волинської області, за неможливості спільного проживання внаслідок систематичного порушення правил співжиття без надання іншого житлового приміщення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема договору купівлі-продажу квартири від 23.11.1998 року (а.с. 8) позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується також будинковою книгою (а.с. 9-11), згідно записів якої відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою. Відповідно до заяв [PERSON], висновків про результати розгляду звернення громадян (а.с. 15-28) відповідач систематично порушує правила співжиття, вчиняє насильство у сімї. Згідно ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування інакше, як з підстав і в порядку, передбаченому законом. Звертаючись до суду з позовом про виселення відповідача з вказаного вище будинку, позивач свої вимоги обґрунтовувала ч. 1 ст. 116 ЖК України, згідно якої, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 ,,Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо (незалежно від прямих указівок щодо можливого виселення). В судовому засіданні знайшли підтвердження посилання позивачки на систематичне порушення правил співжиття відповідачем [PERSON], підтвердженням чого є дані Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про звернення позивача про притягнення відповідача до відповідальності з приводу неправомірної поведінки по відношенню до позивачки та їхнього сина. А тому позов слід задовольнити та виселити відповідача по справі з вищевказаної квартири.

Outcome: approved