overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

29 січня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітніх дітей - дочки [PERSON], 2001 року народження та дочки [PERSON], 2002 року народження, в розмірі по 1\\3 частині його заробітку (доходу), тому що вони з відповідачем живуть окремо, відповідач не надає коштів на утримання дітей, які на її утриманні. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю і пояснила, що її заробітку в сумі 2124 грн. в місяць не вистачає на утримання дочок. Відповідач в суді позов визнає частково, пояснив, що він інвалід третьої групи, пенсію отримує невелику, працює, але заробіток теж невеликий. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами розірвано в січні 2016 року, вони проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою. Позивачка працює, отримує заробітну плату в сумі 2124 грн. Відповідач отримує пенсію по інвалідності в сумі 1174 грн. та заробіток в сумі близько 1500 - 1600 грн. Дані обставини встановлені з доводів позовної заяви та наданими суду письмовими доказами - свідоцтвом про народження дітей, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про проживання дітей з позивачкою, довідками про розмір пенсії та заробітної плати відповідача, довідка про інвалідність та пенсійне посвідчення про інвалідність відповідача. . Згідно ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково, враховуючи такі обставини. Відповідач є інвалідом та продовжує працювати. Відповідно до ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (далі - Закон) прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року становить 1455 грн. Мінімальний розмір стягнення повинен бути не менше 30% від цієї суми, що становить 436 грн.50 коп. на одну дитину, а на двох дітей стягненню підлягає не менше 873 грн. в місяць. З врахуванням розмірів пенсії та заробітної плати, які отримує відповідач, стягнення аліментів щомісячно у розмірі по 1\\3 частині від його заробітку (доходів) призведе до порушення його інтересів щодо забезпечення його права на мінімальний прожитковий мінімум, оскільки буде меншим від цього мінімуму, що встановлений статтею 7 Закону для осіб, які втратили працездатність. Тому суд визначає розмір аліментів в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходів). Такий розмір аліментів не порушує інтересів дітей та відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 29 січня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 лютого 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 6, від якого мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Майнового спору не мають, тому просить строк на примирення не надавати, шлюб між сторонами розірвати, дочку залишити на її утриманні та вихованні, судові витрати покласти на відповідача. У ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просить шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання дитини з нею, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «Поддяча», судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13 лютого 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 6, від якого мають одну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства приблизно рік тому, позивач має іншу сім"ю, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити її інтересам. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем «Поддяча». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

29 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 02 березня 2017 року Васильківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, особливо в останній час, по причині того, що відповідач не цікавиться інтересами сім"ї, вихованням дитини, не бере участі у веденні домашнього господарства, що призвело до втрати сторонами поваги один до одного. Примирення між сторонами не можливе. Просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 02 березня 2017 року сторони зареєстрували шлюб Васильківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересамодного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Курінська сільська рада Бахмацького району Чернігівської області. Заяву обґрунтувала тим, що в неї відсутні документи, що підтверджують її родині відносини з померлою матір'ю [PERSON] а встановлення факту родинних відносин їй необхідно для оформлення після померлої матері спадщини. У судове засідання заявник не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO]. Свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON], при цьому в свідоцтві про народження заявника прізвище та ім'я померлої матері записано помилково - [PERSON] замість [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області заявник убуло відмовлено внести зміни до актового запису про народження, що підтверджується відповідним висновком (а.с.12). З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до пункту другого Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про становлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 256 ЦПК України суд може встановлювати факт родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи доведено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Встановлення факту роддиних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

29 травня 2014 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 24.10.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16526-241011, згідно якого відповідачеві було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті гривні з встановленим лімітом 4 300,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 6 385,43 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16526-241011, згідно якого відповідачеві було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті гривні з встановленим лімітом 4 300,00 грн. Відповідач умов договору не виконує, в зв'язку з чим станом на 15.01.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 6 385,43 грн., яка складається з: тіла кредиту - 2 930,49 грн., простроченого тіла кредиту - 1 369,51 грн., заборгованість за комісіями - 2 085,43 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 6 385,43 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO], яка перебуває на її утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання сторони не з"явилися, проте надали до суду заяви, в яких позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, а відповідач уточнені позовні вимоги визнав та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки і згідно закону він зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд визначає їх у твердій грошовій сумі в сумі по 500 гривень щомісячно на дитину, починаючи з 29 травня 2015 року і до її повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

29 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.05.2017 р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.05.2017 р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош С.А. лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК" ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, неадекватна, вважає, що родичі вбили чоловіка, прислуховується, розмовляє сама з собою. Висловлює погрози на адресу родичів. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з"явилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила, що 04 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. При розірванні шлюбу просить залишити дитину проживати з нею та залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в заяві, яку направив до суду позов визнав повністю, просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 04 квітня 2014 року перебувають у шлюбі. ( а.с.3). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] . ( а.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

29 травня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 29 листопада 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилися сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач не здійснює матеріальне забезпечення сім»ї, проживає окремо, через що подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved