Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

13.07.2015 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № НАЕ6RX01420480 від 10.08.2006 року в розмірі 86355, 94 грн. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № НАЕ6RX01420480 від 10.08.2006 року, [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 7818,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком кредитний договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищезазначені кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 23.06.2015 року в нього виникла заборгованість в розмірі 86355, 94 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися. До суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких представник зазначає, що дійсно на підставі кредитного договору , який був укладений між сторонами по справі , відповідач отримав споживчій кредит в сумі 7818,80 грн. строком на один рік. Свої зобов»язання за вказаним договором відповідач виконав, повернувши банку отриману у борг суму, сплативши проценти та штрафні санкції. Однак підтвердити факт виконання своїх зобов»язань відповідач не має можливості, у зв'язку із не встановленням місця знаходження відповідних квитанцій. Також представник відповідача зазначає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв'язку із закінченням строку позовної давності. Крім того , в своїх запереченнях проти позову , представник відповідача просив провести розгляд справи без участі відповідача. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № НАЕ6RX01420480 від 10.08.2006 року, [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 7818,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком по 09.08.2007 року. ( а.с.5-9) Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку ( Далі -Умов) складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Крім того, факт укладення вищевказаного договору також підтверджує й представник відповідача, про що зазначає в своїх письмових запереченнях. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.5.3 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань , передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити Банку штрафи в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості Встановлено, що в період дії договору, відповідач належним чином не дотримувався умов договору, внаслідок чого станом на 23.06.2015 року року в нього виникла заборгованість в розмірі 86355 грн. 94 коп., з яких: 22690,37 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1266,66 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 57810,53 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ; 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина); 4088,38 грн. -штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та укладеним між сторонами договором. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Суд не може взяти до уваги представника відповідача, щодо погашення відповідачем всієї суми заборгованості, оскільки вважає їх необґрунтованими, у зв'язку з тим, що суду не надано доказів , щодо погашення відповідачем всієї суми заборгованості. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довесті ті обставини , на які вона посилаються як на підставу своїх вимог або запечерень. Що стосується заперечень представника відповідача, щодо порушення позивачем строку позовної давності звернення до суду з даними вимогами, суд також не може погодитись з вказаними запереченнями, виходячи з наступного: Згідно із ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з кредитного договору, відповідачу був наданий кредит строком до 09.08.2007 року. Відповідно до п.5.5 Умов договору, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 ( п»ять) років. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем були здійснені періодичні виплати по заборгованості за весь період її нарахування. Останнє погашення заборгованості було здійснено відповідачем - 20.11.2013 року в сумі 13770,00 грн.. Відповідно до ст.. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Отже, здійснення платежу щодо погашення заборгованості, який був зроблений відповідачем 20.11.2013 року , дає підстави вважати про визнання ним свого боргу перед Банком. Таким чином , строк позовної давності по даній справі обліковується з 20.11.2013 року, а отже позивач звернувся до суду без порушення строку позовної давності. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за договором кредиту, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved