Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

27.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 22.11.1999 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 26. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача [PERSON]. В 2012 році шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сім'ю не можливо, просив позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON]. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 14,16) Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності не надходило ( а.с. 17,18). З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами 22.11.1999 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області , актовий запис № 26 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача [PERSON]. В 2012 році шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.ст.104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved