Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

04 червня 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що за життя [PERSON] належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом із [PERSON] за однією адресою проживала його дружина [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте померла не встигнувши оформити свої спадкові права. За життя [PERSON] залишила заповіт від 28.09.2012 року, за яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . При цьому інших спадкоємців після [PERSON] за заповітом та законом немає. Позивач спадщину прийняв, однак, звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітомйому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів. В даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. Ухвалою судді Шабас О.С. від 05.06.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.01.2020 року було закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник за довіреністю від 26.02.2019 року адвокат Ісоєв М.Н. не з`явилися, від останнього завчасно до канцелярії суду була подана письмова заява з проханням справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В в судове засідання також не з`явився, проте подав до канцелярії суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглядати за відсутності їх представника, вирішення справи покладає на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08 квітня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Золочівським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 54, про що того ж дня видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . Рішенням Золочівської селищної ради народних депутатів Золочівськогго району Харківської області VIII сесії ХХІІ скликання № 829 від 08 серпня 1997 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,12 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку на господарських споруд в [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства. [INFO] у віці 57 років в смт Золочів Золочівського району Харківської області помер [PERSON] , про що 26 квітня 1999 року Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 81 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] у віці 84 років в смт Золочів Золочівського району Харківської області помер [PERSON] , про що 18 серпня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області № 180 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 28 вересня 2012 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: все її майно, де б таке не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 2070. [INFO] у віці 91 років померла [PERSON] , про що 17 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис № 209 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З інформацій директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Бєлової С.М. від 09.08.2016 року № 120 та від 06.04.2017 року №76 вбачається, що згідно архівних матеріалів КП користувачем житлового будинку 1950 року будівництва загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS] , був [PERSON] (нині померлий). Право власності на даний будинок станом на 31.12.2012 року не встановлено. Вказаний будинок вперше про інвентаризовано згідно замовлення [PERSON] 30.07.1975 року. Відповідно до довідки Золочівського селищного голови Бондаренко Т.А. від 02.08.2016 року № 02-18/851 [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті спадкодавця [PERSON] та протягом шести місяців з дня його смерті за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована та проживала: [PERSON] - дружина, [INFO] . З довідки депутата Золочівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Барбіна С.С. , складеної за участі сусідів [PERSON] та [PERSON] , засвідченої секретарем селищної ради Колодько О.С. від 21.01.2019 року № 38 [PERSON] , його дружина [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON] дійсно проживали в [ADDRESS] з [PERSON] з 10.05.2010 року до дня її смерті [INFO] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 168887258 від 01.06.2019 року у вказаних реєстрах відсутні відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, відносно житлового будинку [ADDRESS] . Житловий будинок «А-1» 1950 року будівництва, житловою площею 29,6 кв.м, загальною площею 49,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , має такі господарські будівлі та споруди: веранда «а», ганок «а1», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», огорожа №1-4, вигрібна яма №5, що вбачається із копії технічного паспорта від 29.10.2019, інвентаризаційна справа № 1887. З інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» Бєлової С.М. від 31.10.2019 року № 512 29.10.2019 року на замовлення [PERSON] було проведено поточну інвентаризацію житлового будинку «А-1» (1950 року забудови) житловою площею 29,6 кв.м, загальною площею 49,3 кв.м, з верандою «а», ганком «а1», господарськими будівлями і спорудами: літньою кухнею «Б», погрібом «В», сараєм «Г», огорожею № 1-4 та вигрібною ямою № 5, розташованого адресою: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 1887 житловий будинок було вперше проінвентаризовано 30.07.1975 року згідно замовлення [PERSON] (померлого [INFO] ). Будь-які дозвільні документи на будівництво відсутні. Житлові будинки з належними до них господарськими будівлями та спорудами побудовані до 05.08.1992 року, не потребують введення в експлуатацію, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року, затвердженого Міністерством юстиції України 05.09.2012 року за № 1538/21850. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 29.10.2019 року складає 154913 гривень. Станом на 31.12.2012 року по КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» право власності не зареєстровано. Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 180/2013, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.06.2019 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області 05 червня 2019 року заведена спадкова справа №180/2013, після померлої [INFO] [PERSON] . 05.06.2013 року до нотаріальної контори за вх. № 359 надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] . Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34174716 від 05.06.2013 року Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області 28.09.2012 року було посвідчено заповіт [PERSON] за реєстровим номером 2070, який станом на 05.06.2013 року є чинним. З інформації завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Борисенко К.Б. від 27.08.2019 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Золочівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57345264 від 27.08.2019 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 жовтня 2016 року № 1954/02-31, винесеною державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , що належав [PERSON] , чоловіку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем після якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщин6у, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні. При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року „Про порядок застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року" побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх приватною власністю. Таким чином, починаючи з 1948 року громадяни будують житлові будинки в містах, селищах міського типу та в сільській місцевості лише на праві приватної власності. Згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року, затвердженого Міністерством юстиції України 05.09.2012 року за № 1538/21850 житлові будинки з належними до них господарськими будівлями та спорудами побудовані до 05.08.1992 року, не потребують введення в експлуатацію. Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] , на праві власності, що підтверджується рішенням Золочівської селищної ради народних депутатів Золочівського району Харківської області VIII сесії ХХІІ скликання № 829 від 08 серпня 1997 року. Вказаний житловий будинок, який було побудовано до 05.08.1992 року, не потребує введення в експлуатацію. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, проте померла [INFO] , не встигнувши оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно після смерті свого чоловіка [PERSON] . Проте виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Відтак, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є лише визнанням державою цього права. Водночас виникнення вказаного права у [PERSON] на спірний будинок пов`язано лише із фактом прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом відповідно до положень ст.ст.1266, 1268, 1269,1270 ЦК України. Отже, до складу вказаної спадщини після смерті [PERSON] увійшли усі права та обов`язки, що [PERSON] мала на момент смерті, в тому числі і ті, що вона набула як спадкоємець після смерті свого чоловіка [PERSON] , з моменту відкриття спадщини [INFO] , яку [PERSON] фактично прийняла, проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Той факт, що спадкодавець [PERSON] , успадкувавши спірний будинок від свого чоловіка не встигла отримати відповідний правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно, не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємця за заповітом [PERSON] , оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття. Одночасно позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до Золочівської держаної нотаріальної контори. Проте, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, позивач, виходячи з наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказу Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості оформити спадщину нотаріально, в зв`язку з чим порушені права підлягають захисту в обраний позивачами спосіб, що відповідає допущеному порушенню.

Outcome: approved