Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

07 серпня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить витребувати з незаконного володіння відповідача на його користь оригінал Свідоцтва про право на спадщину №4-3748 від 24.12.2007, виданий державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Анікейчик Оксаною Нургалієвною; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; банківську картку Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на розрахунковий рахунок якої зараховувалась пенсія [PERSON] . Позов мотивовано тим, що позивач є рідним сином померлого [PERSON] . На підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ковтун Кларою Вадимівною заведена спадкова справа №3/2020 після померлого [PERSON] . Однак, правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] та банківська картка АТ «Державний ощадний банк України» по нарахуванню пенсії [PERSON] на даний час знаходяться у володінні відповідача, яка у добровільному порядку не має наміру їх віддавати спадкоємцю [PERSON] , чим обмежує право позивача на оформлення спадщини після смерті його батька [PERSON] . Ухвалою судді від 14 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 08.09.2020. 08.09.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 28.09.2020, у зв`язку з витребуванням доказів. 28.09.2020 продовжено перерву в судовому засіданні до 15.10.2020, у зв`язку з витребуванням доказів. 15.10.2020 продовжено перерву в судовому засіданні до 05.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Позивач та третя особа до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Позивач [PERSON] , [INFO] , є рідним сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). На підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ковтун Кларою Вадимівною заведена спадкова справа №3/2020 після померлого [PERSON] , що підтверджується довідкою №11/02-14 від 20.05.2020. Вказаною довідкою приватний нотаріус одночасно інформує, що станом на 20.05.2020 інші заяви до спадкової справи не подавалися. До Спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи, де спадкодавцем є [PERSON] , внесено запис № 65627043, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59700096 від 04.03.2020 (а.с. 13). До складу спадщини входить квартира [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину №4-3748 від 24.12.2007, виданого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Анікейчик О.Н., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 203114203 від 05.03.2020 (а.с. 14). Як убачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2085 від 04.03.2020, виданою управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, спадкодавець [PERSON] був єдиною особою, яка була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с. 16). Також до складу спадщини увійшли грошові кошти, які належали померлому [PERSON] і знаходились на його банківській картці в АТ «Державний ощадний банк України». Позивач зазначив, що останні роки працював та жив на території Німеччини, про що свідчить відмітка посольства України в ФРН від 23.12.2003 у його закордонному паспорті № [NUMBER] (а.с. 17-18), у зв`язку з чим не знаходився поруч з батьком, а прибув до України вже після його смерті та виявив, що доступ до квартири [ADDRESS] , заблоковано сторонньою особою, при цьому зі слів сусідів та знайомих померлого [PERSON] вбачалося про фактичне користування приміщенням та заволодіння іншим майном та речами, які перебувають у вказаній квартирі, громадянкою [PERSON] , яка ймовірно була знайомою спадкодавця та проживала поряд з ним. Позивач має на меті оформити спадщину після смерті його батька [PERSON] , однак правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] та банківська картка АТ «Державний ощадний банк України» по зарахуванню пенсії [PERSON] знаходяться у володінні [PERSON] , яка у добровільному порядку не має наміру їх віддавати спадкоємцю [PERSON] , чим, на думку позивача, обмежує його право на оформлення спадщини, оскільки ненадання спадкоємцем нотаріусу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на відповідне майно, призведе до відмови у вчиненні відповідних нотаріальних дій та неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю. Крім того, позивач у подальшому не зможе звернутися до органу державної реєстрації із заявою про реєстрацію права власності на відповідне майно. У зв`язку з протиправними діями відповідача 06 березня 2020 року до Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшло звернення з приводу зникнення документів на право власності та банківської картки [PERSON] , яке зареєстроване в журналі єдиного обліку ЧВП ГУНП №10253 та розглянуто відділом превенції ЧВП ГУНП відповідно до Закону України «Про звернення громадян» №3350 від 25.03.2020, що підтверджується листом від 16.04.2020 (а.с. 22). Як убачається з довідки №3350 від 25.03.2020, в ході проведеної перевірки [PERSON] пояснила, що перебувала з померлим [PERSON] у цивільному шлюбі з 2008 року до 06.02.2020, вказані у зверненні документи та банківська картка знаходяться в її адвоката, які остання передасть [PERSON] (а.с. 23). Факт заволодіння витребовуваними позивачем документами та банківською карткою відповідач підтвердила в ході судового засідання, зазначивши також, що умовою їх повернення є принесення позивачем вибачень за нанесені образи. Згодом цей факт відповідач вже заперечувала. Про наявність у відповідача документів свідчать і показання допитаних в ході судового засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно із статтею 179, частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною першою статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартири, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до підпунктів 4.12, 4.15 та 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (із змінами та доповненнями), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідна вимога також зазначена в пункті 6 Розділу 2 частини III Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схваленого Рішенням науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009, а саме: «щодо спадкового майна, в тому числі майнових прав, мають бути подані документи, що підтверджують належність майна спадкодавцеві на праві власності». Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом частини 4 статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Ставлячи під сумнів ефективність обраного позивачем способу захисту свого права, тим не менш, враховуючи принцип диспозитивності, а також те, що правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] та банківська картка АТ «Державний ощадний банк України» по зарахуванню пенсії [PERSON] перебувають у володінні [PERSON] , яка у добровільному порядку не має наміру їх віддавати спадкоємцю [PERSON] , а вказані документи необхідні позивачу для можливості оформлення спадщини після смерті його батька [PERSON] , суд дійшов висновку про доцільність задоволення даного позову шляхом витребування у відповідача на користь позивача вищевказаних документів. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини четвертої\~статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Гайдук А.В. на підставі договору про надання правничої допомоги №050320 від 05.03.2020. Згідно квитанції №0.0.1727115989.1 від 05.06.2020 [PERSON] сплатив адвокату 4000,00 грн за правничу допомогу (а.с. 1). Суд вважає зазначений розмір витрат на правничу допомогу таким, що не відповідає критеріям розумності та співмірності зі складністю справи, у зв`язку з чим стягує судові витрати в цій частині в розмірі 2\~000,00 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved