Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

20 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. В заяві посилається на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,29 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Заявник зазначає, що прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину заявник отримав відмову у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. В зв'язку з цим, заявник [PERSON] звернувся до суду та просить встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] Крім того, в заяві [PERSON] зазначає, що після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,35 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яку померлий фактично успадкував після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року, однак не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки між останніми не було доведено факту родинних відносин. Довести документально факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не може, а тому просить також встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлою [INFO] року та [PERSON], померлим [INFO] року, а саме, що [PERSON] була матір'ю [PERSON], а останній її сином. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі та з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] року в с. Степанівка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого зареєстрована [INFO] року Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 22. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої, зокрема увійшло право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,29 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 23 березня 2001 року Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіт не склав, а тому заявник, як син спадкодавця, отримав право на спадщину у першу чергу. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки, він в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся та не надав доказів прийняття ним спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 встановлено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом». Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини». Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у заявника виникла необхідність звернутись до суду з вимогою про встановлення факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Факт вступу в фактичне володіння спадковим майном підтверджується наявністю у заявника оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, а саме: державного акту на право приватної власності на землю; використанням земельної ділянки та сплатою заявником податку за земельну ділянку, що підтверджується актами обстеження земельної ділянки. Всі ці дії були вчинені заявником в шестимісячний термін після відкриття спадщини. Крім того, заявник у встановлений законодавством термін розпорядився спадковим житловим будинком, розташованим в [ADDRESS], та надав його для проживання іншим особам, що підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту фактичного прийняття спадщини є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, а факт вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном, встановленим. Що ж стосується встановлення факту родинних відносин судом встановлено наступне. [INFO] року в с. Степанівка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON], смерть якої була зареєстрована Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 23. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,35 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 23 березня 2001 року Миколаївською сільською радою та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] Згідно письмових роз'яснень завідуючої Веселинівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Євстратової О.М. від 28 березня 2017 року № 255/01-16, після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв батько заявника [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, оскільки не було доведено факт родинних відносин між ним та його матір'ю. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла зазначена як [PERSON]. В зв'язку з відсутністю актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON], заявник не може документально довести факт родинних відносин між його батьком [PERSON] та [PERSON] Від встановлення факту, що мають юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON] був сином [PERSON], а остання його матір'ю, залежить право заявника [PERSON] на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на земельну ділянку, яка була фактично успадкована його батьком [PERSON] після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 1 вказаної статті передбачає встановлення факту родинних відносин. Частиною 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК (в редакції 1963 року) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження в досліджених в судовому засіданні документах. Так, згідно довідки Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 06 березня 2017 року № 128 [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] разом із сином [PERSON], копією із погосподарської книги, копією заповіту посвідченого 11 вересня 2001 року секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що заявника та його родину знають, його батько [PERSON] та [PERSON] за життя, підтримували родинні стосунки та взаємовідносини між ними були як матері і сина. За таких обставин, суд вважає, що факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд

Outcome: approved