Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

7 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити той факт, що [PERSON] та [PERSON], [INFO], який помер 22 серпня 2017 року є однією і тією ж особою і заповіт, складений 17 лютого 2006 року у Антонівській сільській раді Томашпільського району Вінницької області на імя [PERSON] від імені заповідальника [PERSON] належить спадкодавцю [PERSON]. Дану заяву обґрунтовано наступним. Він народився 21 квітня 1994 року в м. Одеса. Його дідом був [PERSON], [INFO], який 22 серпня 2017 року помер в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області. За життя дід склав заповіт у Антонівській сільській раді, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що він матиме і належить йому на день смерті за законом заповів йому. Заявник вирішив належним чином оформити спадкове майно, що залишилось після смерті діда, оскільки саме на його імя був складений заповіт, однак виявилося, що секретар Антонівської сільсьокї ради при друкуванні заповіту допустила помилку при написанні прізвища діда, тому з цією заявою заявник звернувся до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з"явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі у зв'язку з зайнятістю, заяву підтримує, просить її задовольнити. \~ \~ \~Представник зацікавленої особи Антонівської сільської ради у судове засідання не зявився, однак сільський голова подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності їхнього представника, проти заявлених вимог не заперечує. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.129\~Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності парвовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною другою ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено,\~що 22 серпня 2017 року в\~с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 4). 17 липня 2008 року Томашпільською районною державною адміністрацією [PERSON] був виданий державний акт серії ЯД № 413412, відповідно до якого останній є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 5). Як вбачається з заповіту посвідченого 17 лютого 2006 року секретарем Антонівської сільської ради [PERSON], [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с. 9). Однак, при друкуванні заповіту секретар Антонівської сільсьокї ради допустила помилку при написанні прізвища заповідача. Згідно довідки виконавчого комітету Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 112 від 21 лютого 2018 року [PERSON] і [PERSON] являється однією і тією ж особою (а.с. 11). Отже,\~викладені у\~заяві твердження\~заявника [PERSON], що [PERSON] та [PERSON], [INFO], який помер 22 серпня 2017 року є однією і тією ж особою і заповіт, складений 17 лютого 2006 року у Антонівській сільській раді Томашпільського району Вінницької області на імя [PERSON] від імені заповідальника [PERSON] належить спадкодавцю [PERSON], тому заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.Отже, судові витрати суд залишає за заявником. \~ \~ \~ \~\~На підставі наведеного,

Outcome: approved