Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

13.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27.03.2008 року у розмірі 20000 грн. 00 коп., стягнути судовий збір 1600 грн. Як на підставу позову посилається на те, що 27.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №2424, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти. За цим кредитним договором він виступав як поручитель. 03.02.2017 року він сплатив банку в рахунок погашення кредитної заборгованості 20000 грн. У зв'язку з чим, він, як поручитель, який погасив заборгованість у вказаному розмірі, просить стягнути з відповідача вказану суму коштів. Ухвалою суду від 11.01.2018 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 01.11.2018 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач не з'явилася, неодноразово повідомлялася своєчасно та належним чином про час та місце розгляд справи, причини неявки не повідомила. 19.01.2018 року відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження та позов з додатками, однак відзиву на позов не надала. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»). Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління не з'явився, надав письмові пояснення на позов, у якому просив задовольнити позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 20000 грн. Зазначив, що Банк підтверджує, що дійсно [PERSON] як поручителем було сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2424 від 27.03.2008, укладеним з [PERSON], 03.02.2017 р. частину боргу в сумі 20000 грн. Станом на 25.02.2019 року у [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2424 від 27.03.2008 року перед АТ «Ощадбанк» відсутня. Просив розглядати справу у його відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2008 р. між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" (правонаступником якого є АТ «Ощадбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №2424, відповідно до якого банк надав, а позичальник [PERSON] отримала грошові кошти у сумі 150 000 грн. 00 коп. з кінцевою датою погашення 26 березня 2025р., зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Також, 27.03.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" (правонаступником якого є АТ «Ощадбанк»), відповідачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №2424/1 відповідно до якого поручитель [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань боржником, та був повідомлений, що у разі порушення боржником [PERSON] виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому Договором поруки. Відповідно до п. 3.2 договору поруки солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.08.2014 року (справа №642/2490/13-ц) стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості за кредитним договором №2424 від 27.03.2008 року в розмірі 208565 грн. 94 коп. На підставі вказаного рішення суду було відкрито 27.01.2015 року виконавче провадження, яке значиться завершеним. Згідно з квитанцією від 03.02.2017 року, [PERSON] сплатив Банку - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» борг в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2424 від 27.03.2008 року - 20000 грн. Відповідно до листа Банку від 03.02.2017, підтверджено, що [PERSON] сплатив 20000 грн. банку в рахунок погашення кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором від 27.03.2008 року. В письмових поясненнях представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління зазначив, що станом на 25.02.2019 року у [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2424 від 27.03.2008 року перед АТ «Ощадбанк» відсутня. Таким чином, заборгованість за вказаним кредитним договором, за яким [PERSON] був поручителем, погашена в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Враховуючи, що зобов'язання за кредитним договором №2424 від 27.03.2008 року виконано в повному обсязі і заборгованість за цим договором перед АТ «Ощадбанк» відсутня, беручи до уваги сплату позивачем як поручителем в рахунок погашення вказаного кредитного договору - 20000 грн., то до [PERSON] як до поручителя перейшли права кредитора за цим договором на вказану суму (20000 грн.), тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума коштів у розмірі 20000 грн., сплачених в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2424 від 27.03.2008 року. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved