Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивувала тим, що в процесі роздержавлення земель КСП «Прут» с. Іллінці Снятинського району згідно із сертифікатом ІФ № 253 на право приватної власності на землю , який виданий на підставі рішення Іллінецької сільської ради від 20.02.1996р. 11, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі (1.36) 34 00 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради, в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вказаний документ зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю за №253 та підлягав заміні на державний акт. [INFO] померла [PERSON] , яка являється прабабусею позивачки. Майно останньої , крім земельної частки (пай) в розмірі (1.36) 34 00 умовних кадастрових гектарів, успадкувала її донька [PERSON] , бабуся [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем майна померлої стала її донька [PERSON] , мати позивачки. [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] [INFO] спадкоємець першої черги майна померлої [PERSON] , [PERSON] відмовився від належної йому за законом частини спадкового майна на користь позивачки [PERSON] [PERSON] успадкувати майно прабабусі [PERSON] , яке складається із земельної ділянки в розмірі (1.36) 34 00 умовних кадастрових гектарів не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю. Просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі (1.36) 34 00 умовних кадастрових гектарів на території Заболотівської селищної ради, в межах середньої земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до сертифіката ІФ № 253 на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, виданного на підставі рішення Іллінецької сільської ради від 20.02.1996р. № 11 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю за № 253. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, згідний на заочний розгляд справи, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов частково підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Іллінецької сільської ради одинадцятої сесії другого демократичного скликання від 20.02.1996р. до списків громадян с. Іллінці на роздержавлення земель КСП «Прут» на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки включена- [PERSON] за № 263. Відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 253 від 25.12.1996р. [PERSON] на підставі рішення Іллінецької сільської ради від 20.02.1996р. №11 отримала у приватну власність земельну ділянку в розмірі (1.36) 34 00 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради в межах земельної частки без визначення на місцевості. Даний сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за №253. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виланого на ім"я [PERSON] , остання померла [INFO] . Згідно довідки №1225/02-14 від 19.07.2021р., виданої Першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкоємцем за заповітом до всього майна була дочка померлої [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружились 12.06.1955р. Після реєстрації шлюбу присвоєно чоловіку та дружині прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки №286 від 19.05.2021р. виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району, [PERSON] , 1919 р.н., яка померла у 2006р. була зареєстрована по [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] , 1939 р.н. Згідно довідки №284 від 19.05.2021р. виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району слідує, що на день смерті [PERSON] , остання була зареєстрована у господарстві одна. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища , виданого 20.07.2021р. прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] - "[PERSON] ". Згідно Витягу з реєстру актових записів про смерть, дата смерті [PERSON] [INFO] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру за параметрами пошуку [PERSON] , 1962 р.н. інформація відсутня. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батьками останньої записані: [PERSON] , [PERSON] . На підставі довідки №1415/01-16 від 11.08.2021р., виданої Першою Снятинською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена спадкова справа за №103/2014 від 12.11.2014р. на підставі заяви про прийняття спадщини №180 від 12.11.2014р. [PERSON] , [INFO] . Постановою Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Рибак А.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельну частку (пай) в розмірі 34.00 умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території Іллінецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. У 1996 році в КСП «Прут» проводилося розпаювання відповідно до Указу Президента України від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Відповідно до положень цього Указу (абзац 3 п. 2), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Як член КСП «Прут», позивач мав отримати сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай). Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», громадянин має право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до Архівного витягу з рішення одинадцятої сесії, другого демократичного скликання Іллінецької сільської ради від 20.02.1996 року, списку громадян с. Іллінці на роздержавлення земель КСП «Прут» на право приватної власності на землю в межах середбної земельної частки, під номером 263 значиться [PERSON] . Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією. Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити права на земельну частку. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, представник відповідача Заболотівської селищної ради проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved