Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Укрграндінвест ЛТД» про визнання недійсним договору №60307312 від 24.11.2012 року , укладеного між сторонами та стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 3939,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.2012 року між сторонами укладений договір №60307312 з додатками №№1,2 про приділення фінансових ресурсів , у представництві відповідача за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.1.1. договору адміністратор, за згодою клієнта зобов'язується вчинити від імені та за рахунок клієнта певні юридичні дії, спрямовані на придбання цільового фінансового ресурсу, зазначеного у додатку №1 до вказаного договору, на умовах діяльності Програми «Укрфінінвест», що міститься в додатку №2. Відповідно до п. 1.3 договору адміністратор використовує суми чистих внесків для формування Фонду Реєстру Клієнтів та його розподілу, а також здійснення оплати Цільового фінансового ресурсу на користь клієнта, вартість якого складає, як вбачається з додатку № 1 - 60 000 гривень. Відповідно до додатку №2 до договору умови участі клієнта у приділенні Цільових фінансових ресурсів базується на створенні реєстрів клієнтів, метою яких є придбання бажаних Цільових фінансових ресурсів у порядку та на умовах, передбачених договором та додатками до нього. Відповідно до умови програми Укрфінінвест», викладеної в додатку №2 до договору, Фонд реєстру - це сума чистих внесків сплачених клієнтами, що витрачаються на їх користь і знаходять на спеціальному рахунку адміністратора в установі банку. В цьому ж додатку цільовий фінансовий ресурс визначається як об'єкти нерухомості, земельні ділянки, транспортні засоби тощо. Отже, цільовий фінансовий ресурс є товаром, захід по приділенню фінансових ресурсів - розподілом права на товар. Оскільки розмір шрифту договору дуже малий, і позивач не в змозі був його прочитати, та попросив адміністратора відповідача в особі Борисової Катерини Олександрівни, розповісти йому про умови договору, коли він отримає від відповідача 60 000 гривень, і, що він повинен для цього зробити. Адміністратор дала позивачу рекламний буклет і сказала, якщо позивач бажає отримати гроші за Графіком № 2, то повинен сплатити водночас 3900 грн. після чого йому одразу, буде надано кредит у розмірі 60 000 гривень і подальшому на протязі 10 років він щомісяця повинен сплачувати 680,00 гривен до повного погашення кредиту. [PERSON] такі умови договору задовольнили, відповідач виписав квитанцію на 3900,00 гривень. 24 листопада 2012 р. позивач сплатив 3900,00 гривень на поточний рахунок відповідача, та 39,00 гривень за послуги банку. Після цього позивач повернувся до представництва відповідача, надав копію квитанції про сплату коштів, та написав заяву про приділення йому коштів у розмірі 60 000,00 гривень. Представник відповідача запевнила позивача, що протягом тижня він отримає ці кошти. Сплинуло два тижні, але відповідач гроші не надав. Після чого позивач прийшов з роз'ясненнями до представництва відповідача, де йому повідомили, що гроші йому дадуть, але спочатку він повинен сплачувати певний час 680 гривень, щомісяця, на що позивач не погодився і попросив повернути гроші які він сплатив, але відповідач відмовився. Позивач вважає, що фактично сплачував відповідачу грошові кошти не за приділення йому фінансового ресурсу, а за можливість одержання права на його придбання, а відповідач в свою чергу без залучення власних коштів, формував групи клієнтів за рахунок коштів, яких здійснював передачу права на приділення цільового фінансового ресурсу одному з учасників групи за рахунок залучених до схеми коштів інших учасників групи, відсутність строків отримання учасників програми товару або грошової суми, відсутності відповідальності ТОВ «Укрграндінвест» за невиконання умов договору, що вказує на введення позивача в оману, дисбаланс прав та обов'язків сторін договору та наявність ознак пірамідальної схеми та нечесної підприємницької діяльності. 3 умов договору вбачається, що при укладанні зазначеного договору,відповідач, допустивши при цьому нечесну підприємницьку практику, не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та строки його виконання, в договорі використовуються неконкретизовані поняття, внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання бажаної для позивача суми грошових коштів, чим відповідачем порушено вимоги ст. 15 Закону «Про захист прав споживачів» право споживача на інформацію про продукцію. Позивач в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 листопада 2012 року між сторонами укладено договір №60307312 про приділення фінансових ресурсів з додатками , предметом якого є надання відповідачем ТОВ «Укрграндінвест ЛТД » учаснику - позивачу [PERSON] , послуг програми «Укрфінінвест ЛТД » , спрямованих на придбання автомобіля (додаток до договору №1) . Вартість цільового фінансового ресурсу - 60 000,00 грн. На виконання п.п.2.1.1 пункту 2.1. розділу 2 договору №60307312 від 24.11.2012 року позивачем 24.11.2012 року сплачено одноразовий комісійний внесок у розмірі 3900,00 грн. Відповідно до п. 3.1 розділу 3 додатку №2 до договору позивач (клієнт) зобов,язався щомісяця сплачувати загальний або мінімальний платіж на зазначений адміністратором поточний рахунок . Зобов,язання по сплаті загальних або мінімальних платежів виникає у позивача (клієнта) з наступного місяця ,який іде за тим, у якому був укладений договір. За умовами договору відповідач (адміністратор) за згодою позивача (клієнта) зобов,язується вчинити від імені та за рахунок клієнта певні юридичні дії , спрямовані на оплату цільового фінансового ресурсу , зазначеного у додатку №1 до договору , на умовах діяльності програми , що містяться у додатку №2, в тому числі: - Сформувати реєстр клієнтів, забезпечити його адміністрування; - Організувати та проводити захід про приділенню фінансових ресурсів та сплати цільового фінансового ресурсу на користь клієнта; - Надавати інші послуги і здійснювати інші правочини , погоджені сторонами у порядку та строки , передбачені цим договором та додатками до нього. Таким чином, за означеним договором позивач сплачує можливість одержання грошових сум, які надаються за рахунок залучення коштів інших споживачів до такої схеми , а не за рахунок продажу або споживання продукції, що свідчить про укладання правочину, з використанням нечесної підприємницької практики. Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика. Нечесна підприємницька практика включає будь- яку діяльність (дії або бездіяльність) , що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняється, як таке, що вводить в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Відповідно до ч. 6 ст. 19 вказаного Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»від 06 листопада 2009 року №9, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлена наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи на нікчемність такого правочину одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Тобто , договір №60307312 від 24.11.2012 року про приділення фінансових ресурсів здійснений та укладений ТОВ «Укрграндінвест ЛТД » з використанням нечесної підприємницької практики є нікчемним, в наслідок того, що його недійсність передбачена законом. Таким чином, аналізуючи вищенаведене , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги [PERSON] законні , обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню. Судом застосовуються наслідки нікчемного правочину , тому сплачена позивачем за договором грошова сума в розмірі 3900,00 гривень, що підтверджується наданою позивачем квитанцією , підлягає стягненню з ТОВ «Укргранднвест ЛТД »»на користь позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved