Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розлучення, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сім"ю. Між ними немає почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Така поведінка відповідача приносить їй лише негативні емоції, душевні страждання. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки, відповідач працездатний і не працює, просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 583 грн. Окрім цього вона не може працювати, так як здійснює догляд за дитиною до трьох років, соціальних виплат не вистарчає. Вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 689 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову заперечив та пояснив, що він не відмовляється утримувати дитину і платити аліменти в сумі 589 грн. Однак не згідний платити аліменти на утримання дружини, оскільки вона заробляє надаючи послуги по манікюру , також отримує щомісяця одноразову державну допомогу на дитину, а він при цьому не працює, доходів немає. На розлучення згідний. Просить позов задоволити частково тільки щодо розлучення та стягнення аліментів на дитину, в іншій частині позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 29.12.2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського РУЮ Львівської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін [INFO] року народилася донька- [PERSON] Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються між собою та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв'язку з чим доцільно є такий розірвати. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний та мінливий заробіток, є працездатним та немає на утриманні інших осіб, тому аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 583,50 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу ст.ст. 80 ч.1, 84 ч.2, 4 Сімейного кодексу, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінивши усі зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, про те, що відповідач є молодою особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551, 20 гривень та 551,20 грн. судових витрат на користь позивачки, сплачених нею при подачі позову до суду.

Outcome: approved