Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

29.08.2017 року позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просив визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що в належній йому квартирі зареєстрована відповідач, яка вже більше 10 років не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги, продовжує перебувати на реєстраційного обліку, чим порушує його права як власника. А тому змушений звернутися до суду з даним позовом про усунення перешкод в користуванні власністю. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, зокрема судова кореспонденція направлялася за останнім відомим її місцем реєстрації, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову ( відзиву ) не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі, проти чого позивач не заперечив. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] / а.с. 8-9 /. Згідно довідки, наданої відділом ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 31.08.2017 року, відповідач перебуває на реєстраційному обліку в квартирі [ADDRESS] /а.с.16/. Як зазначено в акті обстеження від 11.08.2017 року за адресою: [ADDRESS], складеного депутатом міської ради [PERSON], зі свідчень сусідів [PERSON]В, [PERSON] відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає за даною адресою /а.с. 12/. Згідно заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2017 року, яке набрало законної сили, було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем /а.с.13/. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, відповідач в спірному житлі була зареєстрований як член сім»ї власника, однак тривалий час там не проживає, залишивши місце своєї реєстрації. \~ \~ \~ \~\~Згідно із ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням: фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. \~ \~ \~Згідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Таким чином, акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.08.2017 року в спірному будинку є беззаперечним та належним доказом вибуття відповідача з місця реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, спірне житло належить позивачу, а відповідач по справі не проживає у ньому більше десяти років, втратила статус члена сім»ї, оскільки шлюб було розірвано, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн..

Outcome: approved