Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. На обґрунтування своїх вимог вказав, що з серпня 2016 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. За період цих відносин у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовилася подавати спільну заяву матері та батька про реєстрацію народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, тому актовий запис про народження дитини був вчинений відповідно до ст.135 СК України. Оскільки він впевнений, що є батьком [PERSON], [INFO], а відповідач не бажає внести відомості про нього як про батька до актового запису про народження дитини, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх батьківських прав. В зв'язку з цим просить суд визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON], [INFO]. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином 23.01.2018 року, що підтверджується розпискою про вручення повістки. 09.02.2018 року відповідач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, так як не може прибути до суду в зв'язку з наявністю у неї малолітньої дитини, також вказала, що вона повністю визнає позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Веселинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області свого представника в судове засідання не направив, однак до суду надійшла заява, в якій начальник Відділу просить розглядати справу у відсутність представника та не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч.3,ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову, і що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] та відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з серпня 2016 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. За період цих відносин у них народився 15 вересня 2017 року син [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не подали спільну заяву матері та батька про реєстрацію народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, тому актовий запис про народження дитини був вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивач впевнений, що є батьком [PERSON], [INFO], однак сторони не можуть дійти згоди щодо добровільного внесення зміни до актовго запису про народження дитини. Тому, позивач просить суд визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлено особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Згідно з п.4, п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Відповідно до актового запису про народження №50 від 20 вересня 2107 року та Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актовго запису про народження, виданих Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, державна реєстрація народження дитини [PERSON], 15 вересня 2017 року, проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Батьківство позивача [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO], підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними індивідуальної картки вагітної та породіллі [PERSON], у якій в графі "прізвище і місце роботи чоловіка" вказані особисті дані позивача "[PERSON], [INFO], Веселинівське відділення поліції; даними експрес -накладної № 20400056682928 від 31 липня 2017 року про купівлю дитячого візка, виданої на ім'я [PERSON]; переказом позивачем грошових коштів на особовий рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією ПриватБанку від 29.09.2017 року; фотографіями, зробленими в електронній формі, на яких позивач зображений з дитиною [PERSON], та вказане свідчить про те, що позивач спілкується з дитиною, проводить з нею вільний час, приймає участь у вихованні дитини. - (а.с.5-7, 9-11). З врахуванням пояснень позивача, змісту заяви відповідача, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що в підготовчому засіданні встановлено, що біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved