overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

17.02.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначила, що перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2011 року, від якого мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила стягнути аліменти в зазначеному розмірі. Відповідач в суді позов визнав частково, заперечивши щодо розміру аліментів, нічим необгрунтувавши свою позицію. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.09.2011 року, в якому [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. Ці обставини підтверджуються свідоцтвами про шлюб та про народження дитини (а.с.4, 6). В даний час відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, він працює, дітей від інших шлюбів, непрацездатних дружини, батьків не має. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини, так як відповідач має можливість та зобов'язаний їх сплачувати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

17.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 10.01.2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникають сварки та непорозуміння, відповідач втратив до позивачки почуття поваги та любові, через що постійно ображає її та підставі чого між ними відсутні нормальні відносини. Шлюбні відносини між ними припинились з вересня 2010 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила суд залишити їй призвіще [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи був повідомлений належним чином, суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданного відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 12 ( а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

17.02.2014 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказуючи, що [INFO] пормер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Донецької області. В установлений законом шестимісячний термін він звернувся до нотаріусу с заявою про прийняття спадщини, але нотаріус не прийняв у нього заяву, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності його батька на майно. В суді йому було відмовлено,та запропоновано звернутися до нотаріальної контори. У теперішній час він звернувся до Волноваської державної нотаріальної контори, де з"ясувалось, що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 26.10.2013 року. Вважає, що з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, тому просить визначити додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька. У судовому засіданні позивач на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.ст.1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців з моменту відкриття спадщини .Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяви про прийняття спадщини,він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця,що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,суд може визначити йому додатковий строк, достаній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом, встановлено, що [INFO] пормер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Донецької області. В установлений законом шестимісячний термін він звернувся до нотаріусу с заявою про прийняття спадщини, але нотаріус не прийняв у нього заяву, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності його батька на майно. В суді йому було відмовлено,та запропоновано звернутися до нотаріальної контори. У теперішній час він звернувся до Волноваської державної нотаріальної контори, де з"ясувалось, що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 26.10.2013 року. Тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини і їй необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно свідотцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] /а.с.3/. На підставі ст. ст. 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 22.08.2010 року між ХНТУ та [PERSON] було укладено типовий договір № 3 про навчання. Відповідно до умов договору відповідач забов»язаний своєчасно вносити плату через установу банку до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняний семестри кожного року на розрахунковий рахунок ХНТУ. Проте заборгованість відповідача перед ХНТУ станом на 06.02.2015 року по оплаті за навчання за договором складає 2245,00 грн. На претензійні листи з вимогою погашення боргу відповідач не реагує. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за навчання в сумі 2245,00 грн. та судовий збір. Представник позивача за дорученням Брєнко А.С. своєю заявою просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим суд вважає можливими ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що між Херсонським Національним Технічним університетом та [PERSON] 22 серпня 2010 року було укладено типовий договір № 3 про навчання. Згідно до п.4.2 договору загальна вартість освітньої послуги становить 23600,00 грн. за весь термін навчання 4 роки. Відповідно до п.4.3 цього ж договору відповідач забов»язаний вносити плату через установу банку до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняний семестри кожного року на розрахунковий рахунок ХНТУ. Згідно розрахунку станом на 06.02.2015 року, заборгованість відповідача перед ХНТУ по оплаті за навчання за договором складає 2245,00 грн. На досудове попередження з пропозицією добровільної сплати заборгованості відповідач не відреагував. Відповідно до ст. 526 ЦК України забов»язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник забов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленому договором. Однак відповідач свої забов»язання за договором не виконав, в зв»язку з чим зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки укладений договір є обов»язковим для виконання сторонами та кожна із них має право вимагати його належного виконання. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказала, що 14.02.2012 р. між сторонами було укладено шлюб і проживали разом до 20.03.2014р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припинені з часу переїзду позивача на інше місце мешкання 20.03.2014р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе. Спільного майна сторони не мають. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з відповідачем, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку позивача. У зв"язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.02.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.02.2012 р. серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.2012 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

17.03.14 позивач звернулась в суд з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - двокімнатною квартирою за адресою: [ADDRESS] (далі -спірна квартра). В позові вказує, що її батько відповідач [PERSON] подарував їй спірну квартиру, після цього в серпні 2012 року відповідач з квартири фактично виселився, проте залишився зареєстрованим у спірній квартирі. Оскільки відповідач більше одного року без поважних причин не проживає у спірній квартирі і його фактичне місце проживання та перебування невідоме, позивач просить визнати відповідача втратившим право користування спірною квартирою. 13.05.2014 року відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Вільне слово» №30 (14820) від 24.04.2014 року. Відповідач про причини неявки суд не повідомляв, заяв про відкладення судового засідання, розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не подав. Від позивача, її законного представника, представника органу опіки і піклування -Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської областіта та третіх осіб поступили заяви про розгляд справи за їх відсутності і проведення заочного розгляду справи. Суд вважає, що неявка позивача, її законного представника, представника органу опіки і піклування та третіх осіб від яких поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, фактичне місце проживання та перебування якого невідоме, є підставою для вирішення справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.1 ст.224 ЦПК. У зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд проводиться без фіксування технічними засобами, у відповідності із ч.2 ст.197 ЦПК. Дослідивши та оцінивши у сукупності наявні в справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

17.03.2014 р. відповідач № 2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2012 р. у справі за позовом ПАТ „Сведбанк" про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що судову повістку про виклик у судове засідання не отримав. Тому вважає, що дане рішення було винесено у його відсутність та відповідача № 1 незаконно, а тому просить суд скасувати заочне рішення та призначити справу до нового розгляду. У судове засідання жоден учасник процесу не з'явився, належним чином були повідомлені. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню із урахуванням того, що у своїх заяві відповідач не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

17.03.2014 року позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 05.09.2008 року у виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина[PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживав алкоголем та чинив фізичне насилля над відповідачкою, в останній раз позивачка навіть змушена була звернутися до лікарні. Спільно не проживають вже пів року, так як постійні сварки стали негативно впливати на нервовий стан дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач Кубаревв судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 10 ( а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.8). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

17.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] вказуючи на те, що 16.08.2008 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем . Свідоцтво про шлюб знаходиться у відповідача. [INFO] від шлюбу народилася дитина -[PERSON]. Одруження виявилося не вдалим, а шлюбні відносини фактично припинилися влітку 2014 року . Їхня дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин у вихованні дитини відповідач не приймає участі. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, витрачає гроші на свої потреби , інтересами дитини на цікавиться. Представник позивача [PERSON], повноваження якої підтверджуються довіреністю , надала до суду заперечення на позовну заяву.Відповідач вважає, що вимога позивача щодо розміру аліментів у 1500 є необгрунтованою, відповідач не має постійного заробітку і аліменти слід слід визначити із середнього заробітку, що існує в місцевості, де він мешкає. Вважає, що розмір аліментів 1500 гривень щомісячно на даний час перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а на кінець поточного року буде майже дорівнювати. 10.04.2015 року представник відповідача надала до суду заяву згідно якої відповідачзгоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 гривень Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала просила її задовольнила, заявила, що згодна із зменшенням позовних вимог до відповідача до розміру 1200 гривень Відповідач до судового засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що оскільки позов визнано частково, вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1200 гривень, до досягнення нею повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 243.60 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 06 жовтня 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Через несумісність характерів, різні погляди на життя, сварки в родині, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримав, уточнив і пояснив, що з жовтня місяця 2014 року спільно із [PERSON] не проживає та бажає створити нову сім»ю. Спільний із відповідачкою син проживає із ним. Просив не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачкою та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір»ю позивача. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають. [PERSON] залишився проживати із батьком, а мати дитини з часу припинення спільного проживання не цікавиться дитиною. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved