Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,5304 га та земельну ділянку площею 0,9302, без урахування земель водного фонду площею 0,1893 га, що були надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належали [PERSON], яка померла 20 січня 2008 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] І-ЧН № 021353, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією 19 березня 2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що є спадкоємцем за законом. У встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовляє оформити спадщину на дану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач - Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади в судове засідання свого представника на зебезпечив, надавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 26). Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ЕЛ № 080119, [PERSON] померла 20 січня 2008 року, про що виконкомом Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис за № 02 від 21.01.2008 ( а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина. За життя, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] І-ЧН № 021353, виданого 19 березня 2002 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 99 від 01 березня 2002 року, [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 2,89 га, що розташована на території Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить до спадкового майна. Земельна ділянка складається з двох земельних ділянок 1,6499 га та 1,2434 га . У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. З копії спадкової справи № 251/2016, заведеної після померлої 20.01.2008 [PERSON] вбачається, що [PERSON] як спадкоємець за законом 13.04.2016 звернувся до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини. На підставі державного акту серії [PERSON] І-ЧН № 021353 нотаріус видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,2434 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,6499 га було відмовлено, оскільки відсутній витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Рішенням №РВ-7400106052016 від 02 липня 2016 року позивачу відмовлено у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 1,6499 га, з підстав невідповідності документації із землеустрою вимогам, установленим ЗУ " Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: земельна ділянка накладається на землі водного фонду (р.Вздвижа). Рекомендовано звернутися до розробника технічної документації. 28.09.2016 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області у своїй відповіді роз"яснило, що підставою для винесення Рішення №РВ-7400106052016 від 02 липня 2016 року стало те, що земельна ділянка площею 1,6499 га накладається на землі водного фонду, тобто має в своїх межах земельну ділянку, яка не може бути приватизована на підставі наданої документації. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок (паю) в натурі (на місцевості) 2016 року, виготовленої на замовлення позивача на підставі державного акту [PERSON] І-ЧН № 021353, земельну ділянку (пай) №148 площею 1,6499 га було зменшено та розділено на земельну ділянку площею 0,5304 га та 0,9302 га . Таким чином, встановлено, що позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, отже існує спір про право. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 року відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати належний правовстановлюючий документ, з усуненням порушень земельного законодавства, саме, на імя спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після померлої 20 січня 2008 року [PERSON], право власності на земельні ділянки площею 0,5304 га та 0,9302 га - рілля, яка знаходиться на території Слобідської сільської ради Чернігівського району та області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно копії довідки МСЕК на а.с.9, позивач [PERSON] є інвалідом першої групи, і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений. Враховуючи, що позов [PERSON] задоволено, то судовий збір, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved