Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 27000,00 грн. боргу за договором позики та 839,83 грн. 3% річних, а всього 27839,83 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що 16.08.2013р. на підставі укладеного сторонами договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], позивачка передала відповідачці кошти в сумі 27000,00 грн. Вказані кошти відповідачка мала повернути в строк до 15.08.2014р., однак свої зобовязання не виконала. В судове засідання представник позивача не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила стягнути з відповідачки 27839,83 грн. боргу та 2000 грн. витрат на правову допомогу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується витягом з реєстру відправки рекомендованої поштової кореспонденції Корольовського районного суду м.Житомира за 16.06.2015р. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2013р. сторонами було укладено договір позики грошей, згідно п.1.1 якого [PERSON] (позикодавець) передала у власність [PERSON] (позичальник) грошові кошти в сумі 27000,00 грн. (а.с.6). Пунктом 2.1 договору позики сторони узгодили графік повернення позики, згідно якого грошові кошти в сумі 27000,00 грн. позичальник зобовязувалася повернути в строк до 15.08.2014р. Відповідно до п.3.8 договору позики позикодавець та позичальник домовились, що розрахунок повинен бути зроблений в м.Житомирі. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4158. Відповідачка суму позики у встановлений термін не повернула. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріалами справи, зокрема, договором позики від 16.08.2013р., підтверджується, що відповідачка отримала у позивачки грошові кошти в сумі 27000 грн. та на даний час борг не повернула. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивачки 27000 грн. основного боргу підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Перевіривши виконаний позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що нарахування 3% річних в сумі 839,83 грн. проведено згідно вимог чинного законодавства та підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом ст.ст.79,84 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. На підтвердження розміру витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, позивачка надала угоду №49 від 23.12.2014р. та квитанцію №18 від 26.05.2014р. до прибуткового касового ордеру на суму 2000 грн. (а.с.16, 17). Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки 2000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Outcome: approved