Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

18 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який потім уточнила до [PERSON], третя особа Служба в справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривий Ріг ради про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей на тимчасово окуповану територію України, а саме на територію Автономної Республіки Крим для оздоровлення. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.10.2012 року. В період перебування у шлюбі у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою надати дозвіл на вивезення їх дітей за кордон з метою оздоровлення, на що отримувала відмови. Через немотивоване ухилення відповідача від надання дозволу на виїзд, позивач змушена звернутись до суду та просить суд надати їй дозвіл на виїзд малолітніх дітей на тимчасово окуповану територію України, а саме на територію Автономної Республіки Крим для оздоровлення без згоди батька, та супроводу батька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у період з 23.09.2016 року по 01.10.2016 року, які будуть в цей час мешкати за адресою м. Алушта, с. Ізобільне, вулиця Нова, буд. 63/3. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягає, просила розглянути справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала ( а.с. 47 - заяви). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлен належним чином (а.с. 42-44 оголошення в газеті Вісті Придніпровя") Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлен належним чином ( а.с.41- повістка). Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17.04.2004 року по 22.10.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 10 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 12- \~копія рішення суду ). За час шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 10, 13 -\~копія свідоцтва про народження дитини ). Підставою для звернення до суду з вказаним позовом позивачка зазначила відмову відповідача у наданні дозволу на виїзд малолітніх дітей на тимчасово окуповану територію України, а саме на територію Автономної Республіки Крим для оздоровлення. Відповідно до вимог частини третьої статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами та доповненнями. Порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, також регламентується Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року, відповідно до п. 3 якої в'їзд на територію Автономної Республіки Крим та виїзд з неї громадянам України, які не досягли 16-ти річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року. Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Положеннями пункту третього Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами та доповненнями, визначено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до положень статей 3,6 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально мірі здоровий розвиток дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які визначені Конституцією України та Конвенцією України про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Таким чином, виїзд на тимчасово окуповану територію України, а саме на територію Автономної Республіки Крим для оздоровлення громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Разом з тим, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей на тимчасово окуповану територію України, а саме на територію Автономної Республіки Крим, без згоди та супроводу другого з батьків. Оцінюючи наведені вище обставини, враховуючи те, що позивач [PERSON] у зв'язку із об'єктивними обставинами не має можливості отримати згоду відповідача на виїзд дітей, за кордон, приймаючи до уваги те, що додержання інтересів дітей, забезпечення їх гармонійного, духовного, морального розвитку, оздоровлення, є пріоритетним, позивачем придбані білети на 23.09.2016 року до Автономної Республіки Крим з обов'язковим поверненням на територію України 01.10.2016 року, зазначено адресу де діти будуть перебувати, а саме: м. Алушта, с. Ізобільне, вулиця Нова, буд. 63/3, тому суд надходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,ст.313 ЦК України, ст.ст.141,157 Сімейного кодексу України, Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231,

Outcome: approved