Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

23.10.2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , уродженку селища Лисець Івано-Франківської області померлою, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , останнє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересоваї особи подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, заззачивши, що не є заінтересованою особою в даній справі. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в 1994 році матір [PERSON] [PERSON] , [INFO] , уродженка селища Лисець , не повідомивши нікого, покинула своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] поїхала у невідомому напрямку і з того часу ніяких відомостей від неї не надходило. [PERSON] , який являється дідусем заявниці і рідним батьком [PERSON] , [INFO] , ще за життя неодноразово звертався із заявами до поліції про зникнення своєї дочки, однак всі звернення були марними, проведеними заходами її місцезнаходження встановити не вдалося. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.05.2000 року [PERSON] , визнано безвісно відсутньою. ( а.с.9). Відповідно до відповіді ГУНП в Івано-Франківській області від 12.08.2019 року №12394/108/4601-2019 [PERSON] в розшуку за Івано-Франківським ВП ГУНП в Івано-Франківській області, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування, суду, або ухиляється від відбування покарання,а також серед осіб безвісно відсутніх не перебуває. ( а.с.8). Відомості про місцезнаходження [PERSON] невідомі, по місцю реєстрації вона не з"являється протягом 25 років, наявні підстави для визнання даної особа померлою, оскільки вона являється співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим агенством по приватизації Державного житлового фонду 14.04.1998 року. Підставою звернення до суду заявник вказує необхідність оформлення права спадщини на квартиру по [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник надав суду пояснення, що підтверджують зникнення її матері в 1994 році. Свідок [PERSON] яка являється сусідкою заявниці, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] більше 25 років не бачила за місцем її останнього проживання. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Разом з тим, згідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Як вбачається з матеріалів справи, заявником надано суду докази про наявність обставин, що загрожували смертю, або дають підставу припускати загибель [PERSON] . Так як доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд вважає що заяву про оголошення особи померлою слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.308 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved