Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа Банк» звернувся з позовом до [PERSON] , про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості в порядку ч.2 ст. 625 ЦКУ у сумі 300456,37 грн. Представник позивача посилається на те, що 06.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку" Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2008/694-Ф03.9/118 відповідно до умов якого Відповідач на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 106000 доларів США. Свої зобов`язання за кредитним договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши грошові кошти. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 2008/694-Ф03. 9/118 від 06.06.2008 року не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.05.2014 року по справі №1205/13 стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту №2008/694-Ф03.9/118 від 06.06.2008 р. у сумі 1560665,46 грн. Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, був затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Тобто, облік заборгованості пов`язаної з кредитними договорами та обліком заборгованості клієнтів за кредитними договорами укладеними з ПАТ «Укрсоцбанк» проводиться за вищевказаними балансовими рахунками, право вимоги за котрими відповідно до Передавального акту від 11.10.2019 року, передано до АТ «Альфа-Банк» 15.10.2019 року. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є Кредитором за кредитним договором укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , та звертається до суду з позовною заявою про стягнення 3 відсотків річних. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.05.2014 року по справі №1205/13, з [PERSON] було стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 2008/694-Ф03.9/118 від 06.06.2008 року в сумі 1560665,46 грн. та третейський збір 16006,65 грн. Відповідно до ч.1 статті 1049 ЦКУ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦКУ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Аналогічні правові висновки висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Згідно з статтею 50 ч.1. Закону України «Про третейські суди» « Обов`язковість рішення третейського суду» сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню внаслідок необґрунтованості.

Outcome: dismissed