Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

05 березня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 20 жовтня 2001р. вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] від якого мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON]. 17 червня 2003р. вона розлучилася із відповідачем. Син [PERSON] проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина від відповідача [PERSON] вона не отримує, а тому просить суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 600грн. щомісяця, до повноліття дитини та аліменти за останні 3 роки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що відповідач не цікавиться дитиною, матеріальної допомоги на дитину не надавав і наполягала на стягненні аліментів. Прохала розглянути цивільну справу заочно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, до суду повернулося поштове повідомлення з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає ( а.с.17,20). Згідно вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач [PERSON] викликався до суду через оголошення у пресі (а.с. 25 ), але до судового засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив . Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу без його участі , на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Цивільна справа за клопотанням позивачки розглянута судом заочно. Вислухавши позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20 жовтня 2001р. до 17 червня 2003р. та розлучилися, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського РУЮ Запорізької області. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6). Таким чином відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Він працездатний та може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600грн. щомісячно. Позивач та дитина проживають окремо від батька, а останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню із відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема те, що відповідач працездатний, працює, а також він зобов'язаний утримувати дитину. Що стосується аліментів за останні три роки, то суд вважає за необхідне відмовити позивачці в задоволені позову в частині стягнення із [PERSON] аліментів за останні 3 роки. Згідно ч.2 ст.190 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачка в судове засідання не надала суду докази того, що вона вживала заходів, щодо одержання аліментів із [PERSON], але не могла їх одержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial