Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Полтавської області, за участю третьої особи Реєстраціїйної служби ( Центру надання адміністративних послуг Хорольської РДА Полтавської області) про визнання права власності на майно, в якому просив виділити йому [PERSON] , [INFO] , (ідентифікаційний код [NUMBER] місце проживання [ADDRESS] ) належну йому частину у спільній частковій власності, яка ставить 7/50 частки нерухомого майна цілісного майнового комплексу бідівель та споруд, розташованої за адресою [ADDRESS] , що складається з: нежитлових приміщень загальною площею -740,7 кв.м., зазначені в плані під номерами: №9 будівля гаража площею 479,2 кв.м.; №14 будівля ПММ площею 20,4 кв.м.; №16 будівля майстерні 241,1 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в окрему одиницю, як самостійний об`єкт права власності на нерухоме майно; - припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 7/50 частки нежитлових будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати право власності за ним [PERSON] на нерухоме майно (нежитлову будівлю) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 740,7 кв.м., зазначені в плані під номерами: №9 будівля гаража площею 479,2 кв.м.; №14 будівля ПММ площею 20,4 кв.м.; №16 будівля майстерні 241,1 кв.м. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він [PERSON] 30.03.2004 року на підставі договору купівлі продажу посвідченим приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О. придбала, у гр. [PERSON] нерухоме майно, а саме: 7/50 частину нежитлової будівлі цілісного майнового комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається будівля гаража №9 площею 1069,2кв.м.; будівля складу ПММ №14 площею 20,4 кв.м.; будівля майстерні №16 площею 241,1 кв.м. Загальна площа будівлі гаража складає 479,2 кв.м., в зв`язку демонтажем частини будівлі.Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. \~ Позивач [PERSON] в позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області в поданій суду письмовій заяві клопотав розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи Реєстраціїйної служби ( Центру надання адміністративних послуг Хорольської РДА Полтавської області) в судове засідання не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідно до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2\~Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачами пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4\~ст.174 ЦПК України\~відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, право власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК Українизакріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно дост. 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Так, відповідно до ч. 1ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 30.03.2004 року на підставі договору купівлі продажу посвідченим приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О. придбала, у гр. [PERSON] нерухоме майно, а саме: 7/50 частину нежитлової будівлі цілісного майнового комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається будівля гаража №9 площею 1069,2кв.м.; будівля складу ПММ №14 площею 20,4 кв.м.; будівля майстерні №16 площею 241,1 кв.м. Загальна площа будівлі гаража складає 479,2 кв.м., в зв`язку демонтажем частини будівлі.Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. З матеріалів справи вбачається, що згідно до інформаційної довідки щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 08.08.2019 року склад новоутворених об`єктів нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , загальною площею 740,7 кв.м. «за технічними показниками є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі». Згідно\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved