Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу номер 1613 від 16 травня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., укладений між відповідачем [PERSON] , як продавцем, та відповідачем [PERSON] , як покупцем щодо 49/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до договору дарування від 11 квітня 2003 року № 692, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Лимар О.А., позивач [PERSON] набув право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором дарування від 19 жовтня 2005 року № 4177, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , остання набула у спільну часткову власність 49/100 часток вказаного домоволодіння. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року у цивільній справі № 1109/824/12, провадження № 2/404/26/13 в порядку виділу частки майна подружжя за [PERSON] визнано право власності на 49/100 часток, а за [PERSON] на 51/100 частку житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, з [PERSON] на користь [PERSON] також стягнуто грошову компенсацію в розмірі 65216 грн. за 8/25 часток домоволодіння згідно його ринкової вартості. Однак в подальшому частки у спільній власності між [PERSON] та [PERSON] були істотно змінені. Вказано, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року, провадження № 22-ц/781/1182/14 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2013 року змінено, визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частин будинку [ADDRESS] . В свою чергу, за [PERSON] суд апеляційної інстанції визнав право власності на 83/100 частин вказаного будинку. Вказане судові рішення набрало законної сили відповідно до ст. 319 ЦПК України. Таким чином, остаточна частка відповідача [PERSON] у праві спільної власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , мала б становити 17/100 частки. Незважаючи на це, 16 травня 2014 року між відповідачем [PERSON] , як продавцем, та відповідачем [PERSON] , як покупцем, укладено оскаржуваний договір купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, відповідач [PERSON] набула право власності на 49/100 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка нібито належала відповідачу [PERSON] Отже, маючи право лише на 17/100 частки житлового будинку та продавши 49/100 його частини, відповідач [PERSON] розпорядилась 32/100 частки майна, яке належало позивачу [PERSON] Позивач вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року не були додержавні вимоги ч.ч. 1,2 ст. 203 ЦК України. Вказано, що на момент укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., відповідач [PERSON] не була власником 49/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] в розумінні ст. 317 ЦК України. З огляду на це, [PERSON] не мала відповідного права продажу вказаного товару (49/100 частки житлового будинку) на момент укладення оскаржуваного договору. Таким чином, зміст договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року суперечить нормам діючого цивільного законодавства України, а відповідач [PERSON] , крім того, на момент його укладення не володіла необхідним обсягом цивільної дієздатності. Вважає, що внаслідок укладення відповідачами оскаржуваного договору було порушено право позивача на 32/100 частки будинку [ADDRESS] . Посилаючись на норми статей 203, 215, 216 ЦК України просив позовну заяву задовольнити. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Іванової Н.Ю. від 04 січня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.27-28/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 лютого 2018 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та витребування доказів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовську Ольгу Валеріївну. Витребувано у приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовської Ольги Валеріївни оригінал та/або належним чином завірену копію договору купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] /а.с.68-69/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 березня 2018 року відкладено підготовче засідання по справі та задоволено клопотання представника позивача Ковальчук Ю.М. про продовження строку підготовчого засідання для подання доказів на підтвердження заявлених позовних вимог /а.с.109-110/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.118/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2019 року відкладено розгляд справи для виклику в судове засідання відповідача [PERSON] для дачі особистих пояснень по справі на задоволення клопотання представника позивача /а.с.171/. 29 січня 2018 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Виноградової Л.Г., до суду надійшов відзив на позову заяву, відповідно якого вказано, що відповідач з позовними вимогами не погоджується у повному обсязі. Зазначено, що 29 квітня 2014 року [PERSON] отримала у спільну часткову власність за договором дарування 51/100 частку житлового будинку [ADDRESS] ) загальною площею 56 кв.м. Попередній власник цієї частки житлового будинку [PERSON] придбав у спільну часткову власність цю частку з прилюдних торгів (свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 17 березня 2014 року № 935) на виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргів. 16 травня 2014 року [PERSON] отримала у спільну часткову власність за договором купівлі-продажу 49/100 часток житлового будинку [ADDRESS] ) загальною площею 56,6 кв.м. Попередній власник цієї частки житлового будинку [PERSON] набула право власності (спільна часткова) на цю частку будинку за договором дарування від 19 жовтня 2005 року за реєстровим № 4177. Після проведення реконструкції житлового будинку з будівництвом добудов літ. «А1» та «а2», в результаті якої загальна площа будинку збільшилась до 99,8 кв.м., вищевказаний договір дарування від 29 квітня 2014 року та договір купівлі-продажу від 16 травня 2014 року були погашені та відповідач [PERSON] стала власником житлового будинку [ADDRESS] , розмір частки: 1, загальна площа будинку 99,8 кв.м., підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданий 03 грудня 2015 року, видавник: Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області. Також, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розташований реконструйований житловий будинок з надвірними будівлями, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 березня 2015 року № 34707982. Вказано, що в момент вчинення правочину (укладення договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року) норми цивільного законодавства не порушувались. [PERSON] є добросовісним набувачем нерухомого майна. На момент вчинення правочину та його нотаріального посвідчення за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на 49/100 часток житлового будинку [ADDRESS] будь-які обтяження даного нерухомого майна в Державному реєстрі були відсутні, а ухвала суду апеляційної інстанції була постановлена після укладення договору купівлі-продажу. Вказано, що в провадженні Кіровського районного суду міста Кіровограда перебувала цивільна справа № 404/767/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частки житлового будинку недійсним. Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, та просив визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 16 травня 2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на 49/100 часток домоволодіння [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2015 року було відкрито провадження у справі. 11 листопада 2015 року ухвалою суду, згідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (позивач подав заяву про залишення позову без розгляду), позовну заяву залишено без розгляду. До позовної заяви позивачем надано копії рішень судів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою (справа № 1109/824/12). Вважає, що фактично у рішенні суду першої інстанції була допущена арифметична помилка щодо визначення розміру частки позивача у спільному з [PERSON] нерухомого майні. Так, рішенням першої інстанції від 07 серпня 2013 року ( із урахуванням ухвали від 20 листопада 2013 року про виправлення описки в рішенні): за [PERSON] визнано право власності на 49/100 часток житлового будинку [ADDRESS] та наведено перелік виділених приміщень в житловому будинку та надвірних будівель та споруд та стягнуто на користь [PERSON] компенсацію за 8/25 часток домоволодіння в розмірі 65 216 грн., [PERSON] та [PERSON] виділено у користування відокремлені земельні ділянки з часткою 49/100 (289,6 кв.м.) та 51/100 (301,4 кв.м.) відповідно. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року в частині визнання права власності на 49/100 часток будинку [ADDRESS] за [PERSON] та визнання права власності на 51/100 частину цього ж будинку за [PERSON] змінено. Визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частин будинку [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 83/100 частин будинку [ADDRESS] . В решті рішення залишено без змін. Так, апеляційним судом змінено лише частки у спільному майні, а не складові частини нерухомого майна (приміщення та господарські будівлі і споруди), на яке визнано право власності [PERSON] та [PERSON] , - вони залишились не змінними. Не змінними залишились і частки земельної ділянки: частка 49/100 (289,6 кв.м.) за [PERSON] та 51/100 (301,4 кв.м.) за [PERSON] Зазначене також підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у цивільній справі № 404/5129/14-ц від 17 червня 2016 року за позовом [PERSON] до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, ПП « Нива В .Ш», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу їх проведення, визнання недійсним акту продажу з прилюдних торгів, протоколу їх проведення, визнання недійсним акту продажу з прилюдних торгів, свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно (51/100 частка будинку [ADDRESS] ). Крім того, зазначено, що договір купівлі-продажу 49/100 частки було посвідчено 16 квітня 2014 року, тому з урахуванням ст.ст. 253, 245 ЦК України, строк позовної давності сплив 17 квітня 2017 року /а.с.45-48/. Позивач [PERSON] та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Додатково вказали, що відповідач [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу 16 травня 2014 року не повідомила нотаріуса, що між нею та позивачем є спір з приводу житлового будинку [ADDRESS] . Зазначили, що вказане є також підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним. Відповідач [PERSON] та її представник заперечили проти позову та просили у його задоволенні відмовити. Представник відповідача [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Від третьої особи, приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Березовської О.В., надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] , представників сторін, дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали цивільних справ № 404/767/15-ц, номер провадження 2/404/1279/15 та № 1109/824/12, номер провадження 2/404/26/13, дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначене право кожної особи на захист свого порушеного цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Згідно статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду за захистом, передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції та законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним». З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.2 зазначеної статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з квітня 2005 року. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінилось з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 19 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального кругу Корчак Л. В . , [PERSON] передав [PERSON] безоплатно 49/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8613169, виданого 12 жовтня 2005 року обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» цей житловий будинок, 49/100 частин якого відчужується, під літ. Аа - цегляний, загальною площею 53.2 кв.м., у тому числі житловою - 35.1 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 591.0 кв.м., має надвірні будівлі, що до нього прилягають: Г - сарай, І - замощення, Жж - погріб, З - гараж, Е - зливна яма, N - огорожа. Відповідно до пункту 4 вказаного договору за заявою власника відчужується та переходить у користування обдарованої: кімната 8.4 кв.м., кімната 8.1 кв.м., 1/2 частина прибудови «а», 1/2 частина прибудови «а1», 1/2 частина гаража «З», 1/2 частина погріба «Жж», 1/2 частина огорожі «N", 1/2 частина замощення, 1/2 частина зливної ями «Е» /а.с.183/. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8957874 від 16 листопада 2005 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 49/100 часток будинку розташованого в [ADDRESS] а.с.184/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано в червні 2010 року. Відповідно до довідки про належність нерухомого майна № 77615 від 28 травня 2012 року [PERSON] належить 51/100 ч. на підставі договору дарування від 11 квітня 2003 року та [PERSON] - 49/100 ч. на підставі договору дарування від 19 жовтня 2005 року житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] а.с.6/. В січні 2012 року відповідач [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до [PERSON] про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, просила в порядку виділу частки майна подружжя розділити домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року по цивільній справі № 1109/824/12, номер провадження 2/404/26/13 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково. В порядку виділу частки майна подружжя визнано право власності за [PERSON] на 49/100 часток житлового будинку [ADDRESS] (в графічному додатку № 2 зображено жовтим кольором) та виділено в житловому будинку: приміщення - «1-1» пл. 5,2 кв. м, вартістю 4365 грн., літ «1-5» пл. 1,0 кв.м вартістю 839 грн., літ. «1-6» пл. 1,0 кв.м вартістю 839 грн., літ. «1-2» пл. 8,4 кв.м. вартістю 11894 грн., літ. «1-4» пл. 8.1 кв.м. вартістю 11459 грн. 1/2 частину огорожі літ. «N» вартістю 3685 грн. 05 коп., 1/2 частину огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 05 коп., а всього разом з домоволодінням на суму 33506 грн. [PERSON] з часткою 49/100 виділено в користування відокремлену земельну ділянку площею 289,60 кв.м., на якій розташовані належні їй частка житлового будинку літ. «а», що в графічному додатку № 3 зазначено жовтим кольором). [PERSON] необхідно зробити в одній з кімнат вхідні двері з зовні, зробити в розподільній стіні між помешканнями літ. «1-1» та літ. «1-2» і літ. «1-2» та літ. «1-4» дверний отвір для здійснення функціонального зв`язку; прибудувати до своєї частини будинку недостатньої площі (6,30 кв.м.) у вигляді підсобних приміщень, щоб вона відповідала мінімальній площі однокімнатної квартири, замурувати дверні отвори між житловими кімнатами літ. «1-2» та літ. «1-3», літ. «1-3» та літ. «1-4», а також літ. «1-6» та літ. «1-7». За [PERSON] в порядку розподілу майна подружжя визнано право власності на 51/100 частку житлового будинку [ADDRESS] та виділено (в графічному додатку №2 зображено голубим кольором) в житловому будинку: приміщення літ. «1-3» пл. 18,60 кв.м вартістю 26338 грн., літ. «1-7» пл. 3,6 кв.м вартістю 15476 грн., літ. «1-8» пл. 10,3 кв.м вартістю 44283 грн., надвірні будівлі: літ. «Г»- сарай вартістю 2614 грн., літ «Жж» погріб вартістю 13372 грн., літ «З» - гараж вартістю 33448 грн., замощення «1» вартістю 17177 грн., зливна яма «Е», вартістю 6740грн., 1/2 частина огорожі літ. «N» вартістю 424 грн. 05 коп., 1/2 частина огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 05 коп., ворота літ. «N» вартістю 4408 грн., всього по домоволодінню 167966 грн. [PERSON] з часткою 51/100 виділено у користування відокремлену земельну ділянку площею 301,40 кв.м., на якій розташовані належні йому частка житлового будинку літ. «Аа1» та надвірні будівлі (в графічному додатку №3 зазначено голубим кольором). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 65216 грн. за 8/25 часток домоволодіння згідно його ринкової вартості та оплату за проведення експертизи в розмірі 1471 грн. 20 коп. З [PERSON] суд стягнув судовий збір з урахуванням сплаченого в сумі 107 грн. 30 коп. в розмірі 1163 грн. 80 коп., а з [PERSON] стягнув судовий збір в розмірі 1323 грн. 30 коп. на користь держави /а.с.7-8/. 27 серпня 2013 року представник [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду міста Кіровограда із заявами про видачу виконавчого листа та копії рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року та отримала їх 04 вересня 2013 року. В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з заявою про виправлення описки в рішенні суду від 07 серпня 2013 року по справі № 1109/824/12, 2/404/26/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільної часткової власності. Просив, виправити наступні помилки: [PERSON] на [PERSON] : абзац шостий [PERSON] на [PERSON]: абзац десятий 53.2 на 56.20 та доповнити після слова «із:» котельні 1-1 (площею 5.2 кв.м), на другій сторінці рішення: абзац перший - (59/100) на (51/100); абзац дев`ятий - (59/100) на (51/100), на третій сторінці рішення: абзац перший -49/100 на 17/100; абзац другий 51/100 на 83/100: абзац десятий 49/100 на 17/100; 3685 грн. 05 коп. на 424 грн. 50 коп.; 3685 грн. 05 коп. на 3685 грн. 50 коп.; абзац одинадцятий - 49/100 на 17/100, на четвертій сторінці рішення: абзац перший [PERSON] на [PERSON] ; 51/100 на 83/100; 424 грн. 05 коп. на 424 грн. 50 коп.; 3685 грн. 0.5 коп. на 3685 грн. 50 коп.: абзац другий Григорію на [PERSON] ; 51/100 на 83/100: абзац третій [PERSON] на [PERSON] ; абзац четвертий - [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2013 року заяву [PERSON] про виправлення описки в рішенні суду від 07 серпня 2013 року по справі №1109/824/12, 2/404/26/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільної часткової власності задоволено частково. В рішенні суду від 07 серпня 2013 року по справі №1109/824/12, 2/404/26/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільної часткової власності замість імені відповідача « [PERSON] » вказано « [PERSON] », замість частини будинку, а саме «для співвласника [PERSON] (59/100)» вказано «для співвласника [PERSON] (51/100), замість «1/2 частину огорожі літ. «N» вартістю 3685 грн. 05 коп.» вказано «1/2 частину огорожі літ. «N» вартістю 424 грн. 50 коп.», замість «1/2 частину огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 05 коп.» вказано «1/2 частину огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 50 коп.», замість «будинок загальною площею 53,2 кв.м» зазначено «будинок загальною площею 56.2 кв.м.», доповнено дев`ятий абзац наступними словами, після слова «із» котельні 1-1 (площею 5.2 кв.м.) /а.с.9/. Відповідно до акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна від 13 березня 2014 року [PERSON] , заступником начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження: до складу якого входить виконавчий лист № 1109/824/12 від 04 жовтня 2013 року Кіровського районного суду міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в розмірі 65216 грн. 00 коп. та оплати за проведення експертизи в розмірі 1471 грн. 20 коп., виконавчий лист № 404/677/13-ц від 31 липня 2013 року Кіровського районного суду про стягнення з [PERSON] грошової компенсації в сумі 9494 грн. 47 коп. на користь [PERSON] , виконавчий лист № 404/677/13 від 31 липня 2013 року Кіровського районного суду про стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 226 грн. 80 коп. на користь [PERSON] , у відповідності до статей 54, 62 Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038, складено акт про наступне: Згідно договору № 1212203 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна від 20 вересня 2012 року, Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції передав на реалізацію Організатору прилюдних торгів - ПП « Нива В.Ш. » арештоване нерухоме майно боржника. Організатором прилюдних торгів (ПП « Нива В.Ш. ») 06 березня 2014 року за адресою: [ADDRESS] проведено прилюдні торги з продажу арештованого нерухомого майна боржника, яке належить [PERSON] , 51/100 частина. Коротка характеристика реалізованого майна: 51/100 частина житлового будинку загальною площею 32,5 кв.м., житловою площею - 18,6 кв.м, надвірні будівлі: сарай, погріб, гараж, замощення, зливна яма, 1/2 частина огорожі, ворота, розташовані на земельній ділянці - 301,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка не приватизована. Дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності на 51/100 частку будинку підтверджуються договором дарування, 692, 11 квітня 2003 року приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Лимар О.А. Право власності зареєстровано в ОБТІ 16 листопада 2005 року, реєстровий № 191620. Згідно протоколу проведення прилюдних торгів № 1213371 від 06 березня 2014 року стартова (початкова) ціна лоту № 1-51/100 частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , становила 66699 грн. 00 коп. без ПДВ, продажна ціна лоту складала - 67000 грн. 00 коп. без ПДВ. Учасники прилюдних боргів: [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [ADDRESS] та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [ADDRESS]. Переможцем прилюдних торгів став - [PERSON] /а.с.99/. 20 березня 2014 року [PERSON] було подано апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року. Ухвалою судді апеляційного суду Кіровоградської області Савченко С.О. від 28 березня 2014 року заяву [PERSON] про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року задоволено та поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільного майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2013 року. Відповідач [PERSON] була повідомлена про розгляд справи апеляційним судом Кіровоградської області, приймала участь у судових засіданнях, копію рішення апеляційного суду Кіровоградської області отримувала. 16 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно якого покупець [PERSON] передала, а покупець [PERSON] прийняла у власність 49/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за номером [ADDRESS] сплатила за них обговорену грошову суму . Житловий будинок , 49/100 часток якого за цим договором відчужуються, складаються з будинку - Ааа1 , загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м, має побутові будівлі, що до нього прилягають: гараж - Б, погріб - В, сарай - Г, яма - «Е» вимощення - І, огорожа - N- N2. Вказана частка житлового будинку належала продавцю на підставі договору дарування посвідченого Корчак Л.В., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, 19 жовтня 2005 року за реєстровим номером 4177. Продаж 49/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за домовленістю сторін вчиняється за 74700 грн., які продавець одержала повністю від покупця, до підписання цього договору. Відповідно до пункту 4 вказаного договору продавець стверджувала, що на момент укладення цього договору вказане вище майно не перебуває під арештом чи забороною, іпотекою, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, самовільних переобладнань та добудови, прихованих недоліків, судового спору щодо нього немає, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, прав щодо нього у третіх осіб немає, сервітут не встановлений, як юридична адреса воно не використовується, внаслідок продажу цього майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних дітей та інших осіб, яких продавець зобов`язаний утримувати за законом чи договором. Згідно до пункту 5 договору, вказано, що відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстратором цього реєстру Березовською О . В., актуальна інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно відчужуваної частки житлового будинку відсутня. Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстратором цього реєстру [PERSON] ., актуальна інформація про обтяження стосовно продавця відсутня. Відсутність податкової застави підтверджено Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави /а.с.180-181/. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року в частині визнання права власності на 49/100 частин будинку [ADDRESS] за [PERSON] та визнання права власності на 51/100 частину цього ж будинку за [PERSON] змінено. Визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частин будинку [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 83/100 частин будинку [ADDRESS] . В решті рішення залишено без змін /а.с.10-11/. У червні 2014 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, приватного підприємства «Нива -В.Ш.» в особі філії 12 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу їх проведення, визнання недійсним акту продажу з прилюдних торгів, свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2016 року у задоволенні вимог [PERSON] до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, приватного підприємства «Нива -В.Ш.» в особі філії 12 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів від 06 березня 2014 року, проведених філією 12 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», з приводу реалізації 51/100 частки домоволодіння [ADDRESS] належні [PERSON] , визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів № 1213371 від 06 березня 2014 року та протоколу проведення прилюдних торгів від 06 березня 2014 року, визнання недійсним акта від 06 березня 2014 року продажу з прилюдних торгів 51/100 частки домоволодіння по [ADDRESS] належні [PERSON] , за ціною 66699,00 грн., визнання недійсним свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 березня 2014 року на ім`я [PERSON] на 51/100 частки домоволодіння [ADDRESS] та скасування державної реєстрації права власності на 51/100 частку домоволодіння [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , судових витрат відмовлено /а.с. 49-54/. В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частини житлового будинку недійним. Просив, визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 16 травня 2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності на 49/100 часток домоволодіння [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , стягнути солідарно з відповідачів по справі судові витрати. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 листопада 2015 року по цивільній справі № 404/767/15-ц, номер провадження 2/404/1279/15 за заявою позивача позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - [PERSON] , приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна про визнання договору купівлі продажу частки житлового будинку недійсним, скасування державної реєстрації залишено без розгляду. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 29 квітня 2014 року отримала за договором дарування 51/100 частку житлового будинку [ADDRESS] ( м. Кропивницькому ) від попереднього власника [PERSON] , який придбав його на торгах на виконання рішення суду про стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] боргів. А 16 травня 2014 року [PERSON] придбала за договором купівлі-продажу 49/100 частин вказаного житлового будинку у [PERSON] . Таким чином, відповідач [PERSON] стала власником житлового будинку [ADDRESS] ( м. Кропивницькому ). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34707982 від 11 березня 2015 року, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,0594 га на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.93/. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 49024240 від 03 грудня 2015 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м., житловою площею 53,4 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] /а.с.91/. 13 березня 2018 року позивач, [PERSON] , звернувся до начальника Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 198 КК України відносно [PERSON] та [PERSON] /а.с.104/. 13 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою про проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, просив провести перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовської Ольги Валеріївни (свідоцтво № 7021, адреса: [ADDRESS] ) дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за 2013 - 2014 роки. Притягнути приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовську Ольгу Валеріївну до відповідальності, встановленої Законом України «Про нотаріат» /а.с.105/. Відповідно до листа начальника головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 02 квітня 2018 року № 71-303/04 направленого [PERSON] на його звернення, повідомлено, що 11 грудня 2014 року було проведено планову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Березовської Ольги Валеріївни за період роботи 2012-2014 роки, про що складено довідку 18 грудня 2014 року. За результатами комплексної перевірки роботи приватного нотаріуса визнано задовільною. З метою повного та об`єктивного розгляду звернення та відповідно до пункту 14 Порядку проведення перевірки організації нотаріальної діяльності державних і приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 17 лютого 2014 року № 357/5 та на підставі наказу від 16 березня 2018 року № 91/08 проведено 21 березня 2018 року позапланову перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса щодо дотримання вимог законодавства при посвідченні договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року за р. № 1613. Від приватного нотаріуса відібрано письмове пояснення та копії матеріалів щодо зазначених у зверненні обставин. На виконання вимог глави 3 та 4 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, приватним нотаріусом встановлено осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, про що свідчить копії паспортів, які долучені до матеріалів договору, а також визначено обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб. На виконання вимог глави 6 Розділу І Порядку, приватним нотаріусом встановлено волевиявлення та дійсні наміри осіб, які звернулися для вчинення нотаріальної дії, про що свідчать їх заяви. Належність нерухомого майна [PERSON] приватним нотаріусом встановлена, шляхом огляду правовстановлюючого документа - договору дарування частини житлового будинку від 19 жовтня 2005 року за р. № 4177, за яким позивач передав їй у власність безоплатно 49/100 частин житлового будинку відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у [ADDRESS] . З приводу зазначеного у зверненні питання щодо зволікання приватним нотаріусом рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року, яке ще не набрало законної сили, роз`яснено, що в матеріалах справи, які долучено до договору купівлі-продажу будь-якої інформації щодо судових спорів та рішення судів відсутня. Разом з тим, приватним нотаріусом в пункті 4 договору купівлі-продажу зазначено, що на момент укладення цього договору, вищевказане майно не перебуває під арештом чи забороною, іпотекою, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставне, у податковій заставі не перебуває, самовільних переобладнань та добудови, прихованих недоліків, судового спору щодо нього немає. З пояснень приватного нотаріуса встановлено, що нею в договорі купівлі-продажу зазначено, що сторонам роз`яснено вимоги Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ, а саме, що нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії, подала недійсні та/або підроблені документи, не заявила про відсутність чи наявність осіб, права чи інтереси яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа. Повідомлено, що якщо позивач вважає, що його права порушено, відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, він має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, має право звернутись до органу національної поліції із заявою про вчинення злочину щодо подачі недостовірної інформації нотаріусу при вчиненні нотаріальної дії /а.с.114-115/. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Галагана О.В. від 06 квітня 2018 року у задоволенні скарги [PERSON] на бездіяльність посадових осіб Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального провадження до ЄРДР відмовлено /а.с.112-113/. Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] щодо 49/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., позивач посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року не правильно було визначено частки домоволодіння, які мали б належати йому та відповідачу [PERSON] Вважає, що остаточно і правильно розмір часток визначив апеляційний суд Кіровоградської області у своєму рішенні від 27 травня 2014 року, яким за [PERSON] визнано право власності на 17/100 частин вказаного вище будинку, а за ним 83/100 частин будинку. Проте, не дочекавшись набрання рішення апеляційного суду Кіровоградської області законної сили, відповідач [PERSON] 16 травня 2014 року продала 49/100 частин будинку. Таким чином, відповідач [PERSON] маючи право лише на 17/100 частин житлового будинку, відчужила його відповідачу [PERSON] , з яких 32/100 частки належали йому - [PERSON] Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 215, 216 ЦК України. Правила встановлені цими нормами, повинні застосовуватися судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої-третьої, п`ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 Постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суди повинні встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. В той же час матеріали справи свідчать, що на момент укладення договору купівлі-продажу 16 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , право власності на 49/100 часток житлового будинку були зареєстровані за відповідачем [PERSON] , рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року набрало законної сили, договір купівлі-продажу був укладений до ухвалення рішення апеляційним судом Кіровоградської області, державна реєстрація позивачем частки в розмірі 83/100 проведена не була. Таким чином, судом встановлено, що на час відчуження частки будинку відповідач [PERSON] вважалась його власником і мала законні підстави володіти, користуватись і розпоряджатись нею на свій розсуд. Та обставина, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року було змінено судове рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року, не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, оскільки рішенням апеляційного суду змінено лише частки у спільному майні, виділених рішенням суду [PERSON] та [PERSON] , а не складові частини нерухомого майна, вони залишились незмінними. Судом також встановлено, що в акті державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна від 13 березня 2014 року /а.с.99/ 51/100 частка житлового будинку по [ADDRESS] становить 32,5 кв.м. Згідно плану житлового будинку, який міститься в справі № 1109/824/12, номер провадження 2/404/26/13 (додаток 2 до висновку будівельно-технічної експертизи № 1074, 1075/23 від 28.11.2012), та за яким було здійснено поділ будинку між [PERSON] та [PERSON] , частина будинку, яка пропонувалась [PERSON] з часткою 51/100 становить 32,50 кв.м. Доводи наведені представником позивача під час розгляду справи щодо того, що відповідач [PERSON] під час укладання договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року не повідомила нотаріуса, що між нею та позивачем [PERSON] наявний спір, який вирішується в судовому порядку з приводу частки, яку вона відчужувала, не знайшли свого підтвердження. Відповідно до Глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, при посвідченні правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вищезазначеним Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено з`ясування нотаріусами наявності судового спору на момент укладення договору з приводу відчужуваного майна. Відповідно до статті 659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року не мав прав третьої особи на даний товар, оскільки рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року йому виділено у власність 51/100 частка житлового будинку [ADDRESS] ) в відповідними складовими частинами нерухомого майна. 49/100 часток житлового будинку в відповідними складовими частинами нерухомого майна були виділені [PERSON] Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року набрало законної сили. Складові частини нерухомого майна, виділені рішенням суду [PERSON] та [PERSON] , залишились незмінними після ухвалення рішення апеляційним судом Кіровоградської області, було змінено тільки розмір часток сторін відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. Саме виділена [PERSON] частка нерухомого майна площею 32,5 кв.м. була реалізована з прилюдних торгів. Таким чином, [PERSON] була продана саме її частка житлового будинку [ADDRESS] ( м. Кропивницькому ) в відповідними складовими частинами нерухомого майна виділена їй за рішенням суду. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного суд вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Обставини, на які позивач посилається, є недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заявлених вимог. З підстав, передбачених ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed