Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

16 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив про розірвання зареєстрованого 01 травня 2005 року шлюбу з відповідачкою, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. У судовому засіданні позивач та представники позивача позов підтримали. Пояснили, що дружина залишила сім'ю у січні 2014 року та пішла до іншого чоловіка. Прийняті ним міри до збереження сім'ї позитивних наслідків не мали. Відповідачка не змінила своєї поведінки, а така обстановка у сім'ї негативно відображається на стані психологічного здоров'я його та дітей. Відповідачка позовні вимоги визнала та зазначила про створення нової фактичної сім"ї і не бажання примиритися з чоловіком, бо втратила до нього почуття любові та поваги за попереднього неналежного виконання сімейних обов'язків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя перебуває у юридично зареєстрованому шлюбі, який укладено 01 травня 2005 року у Новопетрівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області України, актовий запис №1, що підтверджується представленим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) та мають від шлюбу неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], згідно наданого свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.5), та [PERSON], [INFO], за записами свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.29). Сторони припинили сімейні та подружні стосунки, на підставі чого позивач заявив вимогу про розірвання шлюбу. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримують подружніх стосунків з січня 2014 року та проживають окремо, тобто на протязі більше як шести місяців. Причиною розпаду сім'ї слугувала негідна поведінка дружини, яка допустила подружню зраду. Сторони втратили один до одного почуття, що слугували основою шлюбного союзу та не бажають надалі продовжувати сімейні відносини. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дітей подружжя, що мають істотне значення, та ухвалює про задоволення позовних вимог. Суд визнає з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції сторін, недоцільним відповідно до ст.111 СК України прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право відповідачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися дошлюбним прізвищем. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідачки на користь позивача понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 243грн.60коп. за квитанцією №10 від 16 травня 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved