Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

14.10.2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення у порядку регресу кошти, що сплачені нею в рахунок сплати комунальних послуг за квартиру [ADDRESS]. Посилалась на те, що вона та відповідач є власниками квартири [ADDRESS] та зареєстровані в квартирі. Відповідач не сплачує комунальні послуги за квартиру, які нараховуються на нього та на його частину квартири, тоді як відповідно до вимог чинного законодавства повинен утримувати належне йому майно. Зазначала, що за період із квітня 2011 року по жовтень 2014 року вона сплачувала комунальні послуги, що надавались та нараховувались за їхню спільну квартиру та половина коштів з урахуванням розміру інфляції та 3-х відсотків становить 4746 грн.12 коп., які просила стягнути з відповідача на її користь, а також просила стягнути витрати по справі. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили стягнуті з відповідача у порядку регресу 4746.12 грн. та 1000 грн. витрат по справі, які полягають у витратах за надання правової допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності, а також зменшити позовні вимоги у зв"язку із його скрутним матеріальним становищем, не згоден, щоб з нього стягували витрати по справі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач є власником ? частини квартири [ADDRESS] та зареєстрований в ній, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло ( а.с.6). Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, що підтверджується довідкою адресно - довідкового бюро. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач визнав у судовому засіданні, що він із квітня 2011 року не сплачує квартиру плату та комунальні послуги за квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів справи ( а.с. 15-36) квартирну плату та комунальні послуги за період із квітня 2011 року по жовтень 2014 року проводила позивач по справі, зазначені обставини у судовому засіданні не заперечував відповідач. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Ч. 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі зробленого до винесення ним рішення. Відповідач просив застосувати до вказаних правовідносин строки позовної давності та його заява підлягає задоволенню. Позивач пред»явила позов до суду 14.10.2014 року, отже в межах строків позовної давності підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу сплачені кошти по квартирній платі та комунальних послуги з 1 жовтня 2011 року по 1 жовтня 2014 року. Згідно наданих квитанцій сума, що сплачена позивачем за квартирну плата та комунальні послуги становить 7 105 грн. 41 коп., половина із яких становить 3552 грн. 71 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Не можуть бути задоволені позовні вимоги позивача в частині стягнення у порядку регресу вказаних коштів з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, оскільки ч.2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не мав перед позивачем грошового зобов»язання до дня розгляду справи , а тому позовні вимоги про стягнення коштів з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних не ґрунтуються на вимогах закону. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, частково задовольняються вимоги про стягнення судових витрат. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір у розмірі 355.27 грн. підлягає стягненню з відповідач на користь держави.

Outcome: partial