Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON], 18 листопада 1993 року, про що у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 45. Від спільного подружнього життя у них народились троє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON],[INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на повному її забезпеченні. Позивачка з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. Між ними зовсім відсутнє порозуміння й повага один до одного. За таких обставин, позивач переконаний, що подальше збереження їхньої сім"ї є абсолютно неможливим, і це змушує її звернутися до Виноградівського районного суду з цим позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просив суд такі задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 18 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, про що у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 45. Від спільного подружнього життя у них народились троє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON],[INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на повному її забезпеченні. Позивачка з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. Між ними зовсім відсутнє порозуміння й повага один до одного. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вирішив, що шлюб краще розірвати. Шлюб носить формальний характер. Строк на примирення позивачка просить їм не давати, так як зберігати їхню сім»ю є недоцільно. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, та права їх дітей. Тому позов, заявлений позивачкою [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved