Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем даного майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на майно ні за законом ні за заповітом немає. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.1981 року, убачається, що позивач народилася [INFO] , її батьком зазначений [PERSON] . З свідоцтва про народження позивача убачається, що вона споріднена з померлим [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04 серпня 1993 року батько позивача змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.07.2019 року, підтверджено, що батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті свого батька [PERSON] . Родинний зв"язок підтверджено свідоцтвом про народження, що вважається належним доказом. З представленої довідки Утішківської сільської ради від 13.12.2018 року № 564 убачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті останньої була зареєстрована і проживала позивач [PERSON] . Інших спадкоємців немає. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за законом після смерті свого батька. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В підтвердження наявності спадкового майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS] , в розпорядження суду надано технічний паспорт від 09.10.2019 року та довідку Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області від 07.11.2019 року № 852, що є належним доказом у справі. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Таким чином визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved