Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

23 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 січня 2018 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Одеса) зареєстрували шлюб з відповідачкою, актовий запис №3. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2018 року сторони спільно не проживають. Причиною розпаду родини є різні погляди на життя та різні характери. Між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, сумісне життя та збереження сім`ї є неможливими. За судовим наказом з позивача стягуються алвменти на утримання дитини. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив судовий збір з відповідачки не стягувати. Відповідач також надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає, просила справу слухати в її відсутність, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 19 січня 2018 року в Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 3); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 09 червня 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.6). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через непорозуміння у сім"ї, втрати почуття любові, поваги і розуміння один до одного, разом не проживають; донька проживає з відповідачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнає, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не вирішує питання про стягнення на його користь витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved