Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на її утримання на користь опікуна або державної установи за місцем перебування дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що її син перебував у громадянському шлюбі з [PERSON], від якого у них народилася донька [PERSON]. Відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З 2006 року відповідач [PERSON] живе окремо, ухиляється від виховання доньки, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. З цього часу всі питання щодо виховання [PERSON] вирішується нею самостійно, без участі і підтримки відповідача, дитина знаходиться на її повному утриманні, для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля. Дитина мати майже не бачить, материнської турботи і ласки не отримує. Беручи до уваги, що відповідач не виконує жодного з покладених на неї законом обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якій іншій участі у вихованні дитини, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи Шестак В.В., діюча на підставі довіреності, не з'явилась, подала заву, в якій просила розглянути справу без її участі, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] та остаточно ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно поновленого свідоцтва про народження, виданого 11 березня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №01, [PERSON] народилася [INFO]. В графі Батьки вказано: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до довідки з місця мешкання, виданої директором ПП «Ваш двір» 05.04.2014 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з онукою [PERSON], [INFO] з 2010 року по теперішній час. З Висновку, наданого органом опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON] є громадянкою, в рожині якої виховується малолітня дитина [PERSON]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, який складено службою у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації від 25.02.2014 року встановлено, за даною адресою мешкають [PERSON], її громадський чоловік [PERSON] та малолітня [PERSON] Житло складається з трьох кімнат. Дитина мешкає в окремій кімнаті, де є всі необхідні дитячі речі, книжки. Згідно характеристики з ЗОШ №41 підписаної директором, малолітня [PERSON] виховується в родині [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням, мати [PERSON] самоусунулась від виховання доньки, не приділяє їй увагу, батьківські збори не відвідує. Відповідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного головою КСН «Жемчужний» від 02.04.2014 р., вихованням та утримання малолітньої [PERSON] займається громадянка [PERSON] Спеціалісти служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації неодноразово відвідували громадянку [PERSON], але застати вдома не змогли, на виклики до служби у справах дітей остання не з'являлась. Підсумовуючи вищенаведене, Орган опіки та піклування вважає, що встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON]. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, при цьому вона не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як роз'яснено п. п. 15, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлений факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, ставлення відповідача до своєї дитини суперечить моральним засадам суспільства та є неприпустимим, що підтверджується зібраними по справі доказами, та є достатнім для вжиття судом крайнього заходу впливу на [PERSON], а саме до позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь опікуна/піклувальника або державної установи за місцем перебування дитини, аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved