Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

10 вересня 2018 року [PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 травня 2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2012 року у справі №0309/46/2012 з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви з 10 січня 2012 року і до досягнення ним повноліття. Рішенням Любешівського районного суду від 02 квітня 2012 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Позивач зазначив, що з 01 вересня 2017 року вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON], від даного шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. Вказав, що на даний час його матеріальний стан суттєво погіршився, так як на його утриманні перебуває новонароджена дитина та непрацездатна дружина. Просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], визначивши сплату аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх його доходів, щомісячно, починаючи від дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2012 року з 1/3 частки до 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Оскільки відповідач визнає позов повністю суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний гарантований розмір аліментів, прив"язкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області у справі №0309/46/2012 від 20 лютого 2012 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви з 10 січня 2012 року і до досягнення ним повноліття. З 01 вересня 2017 року позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 01 вересня 2017 року Гута-Боровенською сільською радою. На утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданим 22 травня 2018 року Камінь-Каширським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, а також непрацездатна дружина, яка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, що підтверджено довідкою №1160 від 03 вересня 2018 року, виданою Камінь-Каширським районним управлінням соціального захисту населення. Позивач [PERSON] працює директором ЗОШ І-ІІІ ст. с. Брониця Камінь-Каширського району Волинської області. Беручи до уваги те, що відповідач визнає позов, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та визначає аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved