Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

14 березня 2018 року позивачі звернулася до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в с.Товста Білопільського району Сумської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 16 травня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіла сину [PERSON] [PERSON] до дня смерті, [INFO] року, проживала разом з [PERSON] за адресою: с.Комарицьке Білопільського району Сумської області. Батько позивачів та чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] року в с.Товста Білопільського району Сумської області. [PERSON] до дня смерті, [INFO] року, проживав разом з дружиною [PERSON] та дітьми: [PERSON], [PERSON] в с.Комарицьке. Позивачі стверджують, що фактично прийняли спадщину після смерті батька (чоловіка), але юридично її не оформили. На даний час позивачі мають намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті [PERSON], але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай) був втрачений, тому нотаріус у видачі свідоцтва їм відмовила. Посилаючись на викладені обставини, позивачі вимушені були звернутися з даним позовом до суду. 11 квітня 2018 року представник за довіреністю від усіх позивачів [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме визнати за кожним позивачем по 1/з частці право власності на земельну частку (пай). Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їх представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської селищної ради у судове засідання не з'явився, голова сільської ради Ігнатьєв І.А. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Третя особа - Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області свого представника в судове засідання не направили, про розгляд справи сповіщені належним чином, про причини неявки не повідомили. Враховуючи те, що сторони та треті особи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивачів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів (а. с. 15, 19). [PERSON] з 06 жовтня 1990 року перебував у шлюбі з позивачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 22). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 14). Як вбачається з заповіту від 22 жовтня 1996 року, зареєстрованого в книзі заповітів за №190, [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповіла своєму синові [PERSON] (а. с. 12). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на все їх майно. Як вбачається з довідки Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21 вересня 2017 року [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів на території Товстянської сільської ради, АПТЗТ «Жовтень», для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 16 травня 1996, виданий згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 16 травня 1996 року, №145. Сертифікат отриманий на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів. Вартість земельної частки (паю) відповідно до інформаційної довідки становить 78 606,00 грн. (а.с.11, 28). Згідно з довідками Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області [PERSON] до дня смерті [INFO] року проживала разом з сином [PERSON] в с.Комарицьке Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконкомом Товстянської сільської ради за №190 від 22 жовтня 1996 року, який не змінювався і не відмінявся. Спадкоємцем на майно, що залишилося після [PERSON] був син [PERSON], який постійно протягом 6-ти місяців із дня її смерті, проживав у спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] зберігав цінні папери, користувався земельною ділянкою, проводив поточний ремонт будинку. Помер [PERSON] [INFO] року, не оформивши спадкових прав. Також в зазначеному будинку проживала дружина [PERSON] - [PERSON] та діти: син [PERSON], донька [PERSON] Спадкоємцем на майно, що залишилося після смерті [PERSON], є його дружина та діти, які постійно протягом 6-ти місяців із дня його смерті проживали у спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] зберігали цінні папери, користувалися земельною ділянкою, проводили поточний ремонт будинку (а. с. 13, 25). З оголошення в газеті «Білопільщина» №133-135 від 07 жовтня 2017 року вбачається, що був загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Білопільської РДА від 16 травня 1996 року на ім'я [PERSON], який вважати недійсним (а. с. 27). 04 січня 2018 року приватний нотаріус Бойко О.І. відмовила у видачі свідоцтва на спадкове майно [PERSON], оскільки втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно (а. с. 26). Згідно зі статтею 534 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з зазначених вище довідок Миколаївської селищної ради після [PERSON] фактично прийняв спадщину її син [PERSON], а після останнього фактично прийняли спадщину його дружина [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 26 березня 2018 року №51364874 та № 51364854 спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], який помер [INFO] року, не заводилися (а. с. 41, 42). Таким чином, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх мати [PERSON] як спадкоємці першої черги в порядку, визначеному ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, прийняли спадщину після смерті [PERSON] та їхні права на спадкове майно останнього є рівними. На даний час позивачі мають намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька (чоловіка). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнати за ними у порядку спадкування за законом після смерті батька (чоловіка) [PERSON], який помер [INFO] року, право власності за кожним на 1/3 частину земельної частки (паю), яка належала на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] року, розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 16 травня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145. На підставі викладеного,

Outcome: approved