overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

08.09.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, в установлений законом строк прийняла спадщину, так як подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак спадщину оформити не може, по причині відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причину неявки свого представника суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є чоловіком позивача, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] про що свідчить довідка Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 05.09.2016 року №843. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач прийняла спадщину, так як подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2016 року, однак нотаріально спадщину вона оформити не може по причині відсутності правовстановлюючого документа на будинок. Відповідно до інформаційної довідки №68849425 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо спадкового майна - домоволодіння в [ADDRESS] відсутні. З повідомлення П»ятнадцятої Київської ДНК від 14.09.2016 року № 3580/02-14 видно, що в провадженні державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №185/2016 року до майна померлого [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого - [PERSON]. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Виходячи з викладеного, [PERSON] набула право власності на вищевказаний житловий будинок. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 1218,1220, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

08.09.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 05 жовтня 2015 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя та несумісність характерів спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Дем»янюк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 5 жовтня 2007 року Ігнатпільською сільською радою, актовий запис №10, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] на подальше проживання залишити з нею. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися. На розлучення подає вже вдруге, перший раз подавала на розлучення у квітні 2011 року, але тоді вони з відповідачем помирилися, він обіцяв, що змінить свою поведінку на краще, проте, обіцяні зміни на краще не настали, адже відповідач зловживає спиртними напоями. В сім»ї відсутнє взаєморозуміння і все це негативно впливає на психологічний стан дітей. Вважає, що зберегти сім»ю неможливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.10.2007 року серії І-ТТП №033322. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №084086. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання дітей, які не досягли десяти років, у відповідності до ч.1 ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків. Позивачка і відповідач дійшли згоди про те, що їхня малолітня дитина буде проживати з матір"ю, про що свідчить заява відповідача про визнання ним позовних вимог. Тому суд не має підстав до відмови у задоволенні цієї вимоги позивачки. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які вона стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

08.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом ДРАЦС Новотроїцького РУЮ у Херсонській області актовий запис №58. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання на 26.09.2017р. та 17.10.2017р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-КГ №100462 від 11.08.2015 року актовий запис №58 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має,примирення між ними не відбулося, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

08.10.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказує, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням суду від 20.12.2013 року та від якого мають 3-х дітей - сина [PERSON], [INFO]р.нар., дочку [PERSON], [INFO]р.нар., дочку [PERSON], [INFO]р.нар.. В даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з цим, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім в розмірі 1/3 частини до повноліття другої дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила стягнути аліменти в зазначеному розмірі. Відповідач в суді позов визнав, погодившись сплачувати аліменти в зазначеному розмірі та вказавши, що на даний час працює. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON]. Ці обставини підтверджуються рішенням суду від 20.12.2013 року та свідоцтвами про народження дітей (а.с.2-5). В даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В суді встановлено, що стан здоров я та матеріальне становище відповідача задовільні, він працює, у нього відсутні інші діти, непрацездатні дружина, батьки. Інших обставин, які б впливали на можливість сплати аліментів та їх розмір, не встановлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей, так як відповідач має можливість та зобов'язаний їх сплачувати. З відповідача підлягають стягненню судовий збір, від сплати яких було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.180-184 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

08.10.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований 03.08.1996 року Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 498. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, проте розірвати шлюб в позасудовий спосіб відповідач відмовляється. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені. Сторони в судове засідання не з"явилися. Позивач, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03.08.1996 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 498. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, проте розірвати шлюб в позасудовий спосіб відповідач відмовляється. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

08.11.2013 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, з 11.08.2009 р. вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилися дочка - [PERSON],[INFO] та син [PERSON],[INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільної матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звернутись в суд. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народився [INFO], їх батьками є сторони по справі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність у платника на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 08.11.2013 р., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Із відповідача слід також стягнути в користь держави судовий збір в сумі 229,40 (двісті двадцять дев»ять гривень сорок копійок)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

08.11.2013 року Сосницьким районним судом винесено судове рішення, яким позовні вимоги задоволено та позбавлено батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], але питання про судові витрати судом не було вирішено. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Виходячи з положень ст.ст.215,220 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення ініційоване судом з власної ініціативи, оскільки судом не вирішені питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає,що питання про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню. 08.11.2013 року Сосницьким районним судом Чернігівської області прийнято рішення по цивільній справі № 745/881/13-ц за позовом органу опіки та піклування Сосницької районної державної адміністрації в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У зв"язку з цим необхідно винести додаткове рішення про стягнення судових витрат. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,враховуючи,що відповідач [PERSON] помер,що підтверджується копією актового запису про смерть від 21.02.2014 року №04 ,то судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. необхідно стягнути з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

08.12.2014 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 20.08.2004 року у Балківській сільській раді Василівського району Запорізької області, актовий запис № 14. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що з 20.11.2014 року шлюбні відносини з відповідачкою припинилися. Подружнє життя у них не склалося, оскільки під час спільного сумісного проживання між ними постійно виникали конфлікти та сварки на ґрунті зловживання відповідачкою спиртними напоями, що призвело до відчуження один до одного, втрати почуття любові, довіри та взаєморозуміння, тому вважає, що їх сім"я розпалася остаточно, наміру продовження подружнього життя з відповідачкою він не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним, просить шлюб, укладений 20.08.2004 року з відповідачкою [PERSON], розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки, про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 серпня 2004 року Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини, копії якого містяться в матеріалах справи (а.с.6). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved