Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2013 року вона уклала з відповідачем договір позики, за яким передала останньому суму позики в розмірі 900\~000,00 грн., яку відповідач зобовязувався повернути у строк до 29 грудня 2014 року. У відповідності до п.п.3.1. Договору позики, факт отримання позики відповідачем підтверджується його підписом під текстом договору позики та додаткового засвідчення не потребує. Станом на даний час, незважаючи на неодноразові вимоги позивачки, позика відповідачем не повернута. Тому позивачка просить суд стягнути із [PERSON] на її користь розмір заборгованості з врахуванням втрат від інфляції, трьох відсотків річних від простроченої суми та пені за прострочення повернення позики, що сумарно становить 2 497 949, 55 грн. В судове засідання сторони не з»явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ 27 грудня 2013 року позивачка уклала з відповідачем договір позики, за яким передала останньому суму позики в розмірі 900\~000,00 грн., яку відповідач зобовязувався повернути у строк до 29 грудня 2014 року. У відповідності до пп.3.1. Договору позики, факт отримання позики відповідачем підтверджується його підписом під текстом договору, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Через невиконання відповідачем своїх зобов"язань по договору, у нього утворилася заборгованість перед позивачкою, яка станом на 20.06.2017 року становить - 2\~497\~949,\~55 грн., яка складається з наступного: 900\~000,00 грн. - заборгованість за позикою, 66 945,21 грн. - три відсотки річних від простроченої суми, 639 807,08 грн. - втрати від інфляції, 891 197,26 грн. - пеня за прострочення повернення позики. Розмір заборгованості стверджується договором позики та розрахунком ціни позову, які знаходяться в матеріалах справи /а.с. 4-12/. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем розміру заборгованості за договором позики від 27.12.2013 року. \~Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути\~ заборгованість за договором позики від 27.12.2013 року у розмірі 2\~497\~949,\~55 грн., яка складається з наступного: 900\~000,00 грн. - заборгованість за позикою, 66 945,21 грн. - три відсотки річних від простроченої суми, 639 807,08 грн. - втрати від інфляції, 891 197,26 грн. - пеня за прострочення повернення позики. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 8000 грн., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією № 0.0.791410083.1 від 22.06.2017 року (а.с.1). Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі.

Outcome: approved