Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про припинення права спільної сумісної власності, виділ у натурі частки із майна та встановлення земельного сервітуту, посилаючись на те, що з 12.02.2011р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 17.10.2018р. розірвано. Мають двоє неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Під час шлюбу, в квітні 2012 року вони придбали домоволодіння з господарськими спорудами по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, цегляного сараю, літньої кухні та гаража. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019р. вказане домоволодіння визнано спільною сумісною власністю подружжя. Між сторонами постійно виникають суперечки щодо користування спільним майном, відповідач не сплачує вартість комунальних послуг, наявність іншого співвласника не дає позивачу можливості отримати субсидію та розпорядитися своїм майном. Присадибна земельна ділянка приватизована відповідачем 12.04.2013р. та є його приватною власністю, у зв?язку з чим необхідно встановити земельний сервітут для обслуговування будинку та господарських споруд. Просила припинити\~право спільної\~сумісної власності\~на домоволодіння,\~що по\~ [ADDRESS] .\~Виділити їй\~в натурі Ѕ частину домоволодіння, що по [ADDRESS] згідно варіанту розподілу №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №08/19-26 від 10.08.2019, а саме кімнати 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, всього загальною площею 52,7 кв.м, літню кухню загальною площею 17,89 кв.м, сарай загальною площею 14,87 кв.м.; встановити земельний сервітут для обслуговування позивачем Ѕ частини зазначеногодомоволодіння. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, уточнивши позовні вимоги щодо встановлення земельного сервітуту відповідно до варіанту №5, визначеного в додатку №10 до висновку судової земельно-технічної експертизи №2054/20-26 від 13.11.2020 року. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що він бажає, щоб виділ половини домоволодіння відбувався по варіанту судової будівельно-технічної експертизи №1, проте не заперечує проти варіанту №2, погоджується на компенсацію вартості його частки. Також не заперечив проти встановлення земельного сервітуту за будь-яким варіантом судової земельно-технічної експертизи. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 березня 2020 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12 травня 2020 року. За клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 04.06.2020р. Ухвалою суду від 04.06.2020р. провадження у справі зупинено у зв?язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 09.07.2020р. провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта, судове засідання призначено на 20.07.2020р.Ухвалою суду від 20.07.2020р. клопотання експерта про витребування додаткових матеріалів задоволено, провадження у справі зупинено. 17.11.2020р. до суду надійшов висновок судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 01.12.2020р. провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 22.12.2020р. Ухвалою суду від 22.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 25 січня 2021 року. За клопотанням представника позивача про допит експерта судове засідання відкладено на 23 лютого 2021 року. В подальшому, для внесення позивачем компенсації за різницю в ідеальній частці власності на депозитний рахунок суду судове засідання відкладено на 22 березня 2021 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної сумісної власності та виділу у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, які регулюються нормами Сімейного кодексу України, а також відносини щодо встановлення земельного сервітуту, які регулюються Цивільним та Земельним кодексами України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2011р., який рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2018р. розірвано. На даний час позивач зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Під час шлюбу, 24.04.2012р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] [PERSON] укладено договір дарування домоволодіння, що по [ADDRESS] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019р., яке набрало законної сили 19.12.2019р. вказаний договір дарування домоволодіння визнано удаваним та визнано укладеним договір купівлі-продажу. Домоволодіння з господарськими спорудами по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, цегляного сараю, літньої кухні та гаража, загальною площею 98,9 кв.м визнано спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, на час розгляду справи співвласниками домоволодіння, що по [ADDRESS] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними. Сторони проживають окремо, між ними постійно виникають суперечки щодо користування спільним майном, наявність іншого співвласника не дає позивачу можливості отримати субсидію та розпорядитися своїм майном. Отже, спільне користування домоволодінням, з огляду на тривалі неприязні відносини між сторонами, є неможливим. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від №08/19-26 від 10.08.2019р. домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку, цегляного сараю, літньої кухні та гаража, загальною площею 98,9 кв.м. Ринкова вартістьспірного домоволодіння становить 400 064 грн. Розподіл будинку можливий з відхиленням від ідеальних часток співвласників. Експерт запропонував два варіанти розподілу житлового будинку. Відповідно до варіанту розподілу №1 першому співвласнику виділяється Ѕ частина домоволодіння, що по [ADDRESS] : кімната 1-1 площею 9,7 кв.м, кімната 1-3 площею 9,3 кв.м, кладова 1-4 площею 3,5 кв.м., котельня 1-5 площею 6,5 кв.м., кладову 1-6 площею 5,7 кв.м, кухню 1-7 площею 8,9 кв.м, коридор 1-8 площею 6,8 кв.м., всього загальною площею 50,4 кв.м, літня кухня загальною площею 17,89 кв.м. Всього виділити майна на суму 192745\~грн 21\~коп.\~Іншому співвласнику виділяється Ѕ частина домоволодіння: коридор 1 площею 8,8 кв.м., кімната 1-1 площею 19,4 кв.м., кімната 1-2 площею 12 кв.м., кімната 1-9 площею 18 кв.м., всього загальною площею 48,5 кв.м., сарай площею 14,87 кв.м.., гараж площею 19,72 кв.м. Всього майна на суму 207318 грн 79 коп. Відповідно до варіанту розподілу №2 першому співвласнику виділяється Ѕ частинадомоволодіння, що по [ADDRESS] : кімната 1-2 площею 12 кв.м, кімната 1-3 площею 9,3 кв.м, кладова 1-4 площею 3,5 кв.м., котельня 1-5 площею 6,5 кв.м., кладову 1-6 площею 5,7 кв.м, кухню 1-7 площею 8,9 кв.м, коридор 1-8 площею 6,8 кв.м., всього загальною площею 52,7 кв.м, літня кухня загальною площею 17,89 кв.м, сарай загальною площею 14,87 кв.м. Всього виділити на суму 227900\~грн 46\~коп.\~Іншому співвласнику виділяється Ѕ частина домоволодіння: коридор 1 площею 8,8 кв.м., кімната 1-1 площею 19,4 кв.м., кімната 1-9 площею 18 кв.м., всього загальною площею 46,2 кв.м., гараж площею 19,72 кв.м. Всього на суму 172163 грн 54 коп. Розмір компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно становить 27868 грн 46 коп. Також експерт вказала на обов?язкове переобладнання та перепланування приміщень з дотримання вимог ДБН, кожним із співвласників в обох варіантах. 22.03.2021 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА в Хмельницькій області 27868 грн 46 коп. як грошову компенсацію за різницю в ідеальній частці власності. Присадибна земельна\~ділянка по\~ [ADDRESS] площею\~0,0615\~га,\~цільове призначення\~-\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~кадастровий,\~номер 6810700000:01:010:0508,\~належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.04.2013р. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №2054/20-26 від 13.11.2020 року безперешкодного проїду і проходів до частин житлового будинку по [ADDRESS] , які визначені в обох варіантах висновку судової будівельно-технічної експертизи від №08/19-26 від 10.08.2019р., немає. Технічна можливість встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку для обслуговування, проїзду та проходу до господарських споруд та частин житлового будинку, визначених у варіантах №1 та №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від №08/19-26 від 10.08.2019, є, та експертом запропоновано 7 варіантів. Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами: копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2018р., копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019р., висновком судової будівельно-технічної експертизи від №08/19-26 від 10.08.2019, висновком судової земельно-технічної експертизи №2054/20-26 від 13.11.2020 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.04.2013р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.04.2013р., копією договору дарування, копією свідоцтва про шлюб та копією паспорта, квитанцією про внесення коштів на депозитний рахунок, копією технічного паспорта на домоволодіння. 4. Норми права, які застосував суд. Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як передбачено ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Із положень ч. 1 ст. 70 СК України слідує, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В силу ч. 1 ст. 71 СК Українимайно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 98\~Земельного кодексу\~України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Статтею 99\~ЗК України визначено види права земельного сервітуту. Перелік, зазначений в данійстатті, не є вичерпним. Згідно з частиною першою статті 99\~ЗК України вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України). За правилами статті 401\~ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб іншихосіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Положеннями статті 403\~ЦК України передбачено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальнихпідставах. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та висновки експертів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом та підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили, співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Сторони набули право спільної сумісної власності на це майно під час шлюбу, їх частки є рівними. Оскільки сторони не домовилися про порядок поділу майна, спір вирішується судом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 6-8 постанови від 04 жовтня 1991 року №7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від №08/19-26 від 10.08.2019, розподіл житлового будинку в ідеальних частках технічно неможливий, але можливий із незначним відступом від ідеальних часток. Висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі і на його спростування стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів. Отже, перешкоди для поділу житлового будинку відсутні. Як слідує з варіанту розподілу №1 цього висновку, першому співвласнику виділяється 19 кв.м житлової площі, іншому 39,7 кв.м., згідно варіанту розподілу №2 21,3кв.м та 37,4 кв.м. відповідно. Визначаючи варіант розподілу майна і виділення його в натурі, суд вважає, що варіант розподілу №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи найбільш повно відповідає принципу рівності часток співвласників. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що слід припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, що по [ADDRESS] . Виділити майно в натурі: [PERSON] Ѕ частину домоволодіння, що по [ADDRESS] згідно варіанту розподілу №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №08/19-26 від 10.08.2019, а саме кімнату 1-2 площею 12 кв.м, кімнату 1-3 площею 9,3 кв.м, кладову 1-4 площею 3,5 кв.м., котельню 1-5 площею 6,5 кв.м., кладову 1-6 площею 5,7 кв.м, кухню 1-7 площею 8,9 кв.м, коридор 1-8 площею 6,8 кв.м., всього загальною площею 52,7 кв.м, літню кухню загальною площею 17,89 кв.м, сарай загальною площею 14,87 кв.м. Всього виділити [PERSON] майна загальною вартістю 227900 грн 46 коп. [PERSON] виділити Ѕ частину домоволодіння, що по [ADDRESS] , а саме коридор 1 площею 8,8 кв.м., кімнату 1-1 площею 19,4 кв.м., кімнату 1-9 площею 18 кв.м., всього загальною площею 46,2 кв.м., гараж площею 19,72 кв.м. Всього виділити [PERSON] майна загальною вартістю 172163 грн 54 коп. Крім того, сторони слід зобов`язати для ізольованого користування виділеною частиною будинку здійснити переобладнання будинку згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №08/19-26 від 10.08.2019р. Також слід присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію у зв`язку із зменшенням частки від ідеальної, виплативши йому з депозитного рахунку ТУ ДСА України у Хмельницькій області 27868 грн 46 коп. Щодо встановлення земельного сервітуту, то така позовна вимога підлягає задоволенню. Так, на час набуття сторонами права спільної сумісної власності на житловий будинок він розміщувався на земельній ділянці комунальної власності, тому в силу вимог Земельного кодексу України до сторін перейшло право спільного користування присадибною ділянкою. У зв`язку з цим, сторони набули право на спільну приватизацію земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , в порядку, передбаченому ЗК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 18-2 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до положень статей 81,116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. [PERSON] приватизував присадибну земельну ділянку одноособово та набув її в особисту приватну власність, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.04.2013р. Незважаючи на те, що на цій земельній ділянці був розміщений спільний житловий будинок сторін, [PERSON] , попри наявність рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019р., не оспорювала приватизацію землі. Отже, [PERSON] не набула права спільної власності на присадибну земельну ділянку площею 0,0615 га (кадастровий номер 6810700000:01:010:0508). На час розгляду справи ця земельна ділянка належить [PERSON] і не може бути віднесена до предмету поділу. У пункті 22-2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» роз`яснено, що встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Судом встановлено відсутність у позивача іншої можливості здійснювати догляд за належними їй на праві власності жилим та нежилими будівлями, запропоновані експертом умови земельного сервітуту є прийнятними. З огляду\~на вказане,\~суд вважає,\~що слід\~встановити земельний\~серітут площею\~0,0221\~га по\~земельній ділянці\~площею 0,0615\~га,\~належній [PERSON] , для обслуговування 1/2 частини домоволодіння з господарськими спорудами, що належить [PERSON] відповідно до варіанту №5, визначеного в додатку №10 до висновку судової земельно-технічної експертизи №2054/20-26 від 13.11.2020 року. Вказаний поділ домоволодіння та встановлення земельного сервітуту не суперечить вимогам закону і не порушує права та інтереси сторін, співвласникам виділяються частини домоволодіння близькі до їх ідеальних часток у праві власності, переобладнання будинку в окремі об`єкти власності не потребують значних затрат, а земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. При цьому судом врахована можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, вимоги ДБН, санітарних правил та правил протипожежної безпеки. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 2841 грн 12 коп. сплачений нею судовий збір та витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 8172 грн.

Outcome: approved