Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

03.02.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним: вони з відповідачем є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу у 2008 році син залишився проживати разом з нею, а відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. Також зазначає, що її син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне серйозне лікування, яке у м. Слов'янську вона не може надати. Крім того після завершення АТО у місті, вона не має місця роботи і заробітку, так само як і її нинішній чоловік [PERSON], який знайшов роботу у м. Ростов-на-Дону, має там житло та може забезпечити як її так і її сина. Також до цього міста виїхало багато її родичів, які будуть їй допомагати виховувати дитину як морально так і матеріально, допоки його стан здоров'я не поліпшиться, для того щоб повернутися в Україну. Незважаючи на всі її зусилля, вона не може отримати згоду від колишнього чоловіка на тимчасовий вивіз дитини за кордон. У зв'язку з чим, просила суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за межі України без нотаріально оформленої згоди батька неповнолітньої дитини [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради Ковальчук І.Ю. у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила суд винести рішення по справі на власний розсуд. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: [PERSON] народився [INFO] року у м. Миколаївка Донецької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] 24 липня 2008 року уклала шлюб з [PERSON], після укладання шлюбу її прізвище змінено на [PERSON] (а.с.8). Розглядаючи справу суд виходив з наступного чинного законодавства: Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 153 СК України ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Згідно до ст. 13 «Загальної декларації прав людини», прийнятої і проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної асамблеї від 10 грудня 1948 року кожна людина має право свободи пересування і обрання собі місця проживання в межах кордонів кожної держави; кожна людина має право залишити будь-яку країну, включаючи також і власну, і повертатися до своєї країни. Відповідно до статті 10 «Конвенції про права дитини» прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20 листопада 1989 року, держави-сторони поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] покинув сім'ю, участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Проведення антитерористичної операції на території Донецької області продовжується. Позивач бажає тимчасово виїхати разом із неповнолітнім сином за межі України і отримати на це офіційний дозвіл відповідача [PERSON] не має змоги. Виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], разом із матір'ю [PERSON] тимчасово за межі України не буде суперечити суспільним інтересам держави та буде відповідати інтересам дитини, в тому числі і в плані її безпеки. Таким чином, суд має всі підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved