Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4893 грн 93 коп. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач [PERSON] здійснив наїзд на позивача на пішохідному переході, в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1, 19.3 ПДР України, на лікування позивачем було сплачено 4893,93 грн, а так як відповідальність заподіювача шкоди була застрахована в [PERSON] «Страхова група «ТАС», вважає, що є підстави для стягнення матеріальної шкоди зі страхової компанії. Також зазначає, що їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку із необхідністю коштовного лікування, загострення супутніх захворювань, які виникли внаслідок ДТП, крім того, вона витратила всі кошти, які відкладала на операцію, а також вона зазнала моральної шкоди із пошкодженням її речей внаслідок ДТП: куртки, сумки, мобільного телефону. В судовому засіданні позивач підтримала в повному обсязі позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, у поданих запереченнях представник відповідача зазначив, що свою винуватість у вчиненні ДТП [PERSON] не заперечував з самого початку, однак ним було надано позивачу, згідно із розпискою грошові кошти 2850 грн, які він розцінює як достатній розмір моральної шкоди, крім того, у відповідача на утриманні знаходиться малолітня донька, він має ряд захворювань та є малозабезпеченим. Представник відповідача [PERSON] «Страхова Група «ТАС» просив відмовити у позові [PERSON], обґрунтовуючи свої заперечення на позовну тим, що позивач не зверталась на час подання позову до суду до страхової компанії для виплати страхового відшкодування, крім того, вважає, що підтвердженими є витрати на лікування на суму 3027 грн 49 коп., отож, в межах лімітів, встановлений розмір відшкодування моральної шкоди страховою компанією складає 151 грн 37 коп., однак на час подання позову відповідач ніяким чином не порушив права позивача (а.с.44-49). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення в тому, що він, 20.03.2017, о 08.30, у м. Чернігові, по вул.1-го Травня,161, керуючи транспортним засобом ВАЗ, номерний знак [NUMBER], та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкості руху і не зупинився, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON], що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу, а пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1, 19.3 ПДР України. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.06.2017 року закрите провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП в звязку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с. 8). У [PERSON], [INFO], малися тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синцями, саднами та забиттям мяких тканин обличчя, також садна обох колінних суглобів, вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або при ударі об такі ж, по давності утворення, можуть відповідати даті 20.03.2017 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, що підтверджується копією висновку експерта № 383 від 04.05.2017 року (а.с. 53). Постановою від 24.05.2017 року було закрите кримінальне провадження у звязку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а. с. 54), постановою встановлено, що в діях водія [PERSON], вбачається порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 18.1,19.3 ПДР України, а саме: водій [PERSON], наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на автомобілі марки «ВАЗ» 210939-20», реєстраційний номер СВ 1815АЕ, який розташований по вул.. 1 Травня 161, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON], дії водія є причиною і умовою та причиною настання даної ДТП, перебувають в причинному звязку з виникненням цієї ДТП. Згідно із випискою епікризом та листом лікарських призначень [PERSON], а також висновком КТ від 22.03.2017 року, позивачем було витрачено коштів на лікування, у звязку із отриманою травмою від ДТП на суму 2619 грн 70 коп. ( чеки: № 134 від 28.03.2014 року на 326,68 грн; від 07.04.2017 року на 126,24 грн.; на суму 33,40 від 30.03.2017 року (а.с. 32), від 20.03.2017 року № 61 на суму 936 грн 13 коп.; № 100 від 24.03.2017 року на суму 675 грн 88 коп. (а.с. 32 зворотна сторона); чек № 73 від 25.03.2017 року на суму 35,70 грн; від 22.03.2017 року на суму 77,32 грн, № 147 від 20.03.2017 року на суму 113,35 грн (а.с. 33 зворотня сторона), квитанція № 355 від 22.03.2017 року на суму 300 грн (а.с. 34). Саме ці витрати на придбання ліків узгоджуються з листком лікарських призначень № 3792, а також строком перебування на лікуванні внаслідок травм, отриманих від ДТП з 20.03.2017 по 03.04.2017, який зазначений у випсці-епікрізі № 3792 (а.с. 10). Згідно із повідомлення Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» від 06.02.2018 року № 05-02/48, [PERSON] перебувала в кардіологічному відділенні на лікуванні з 05.04.2017 року по 13.04.2017 року з діагнозами ІХС. Дифузний кардіосклероз, гіперхолестерономія та супутніми діагнозами, однак цей діагноз звязку із дорожньо-транспортною пригодою не має. Тому суд не бере до уваги чеки про придбання ліків за призначенням лікарів в цей період. Благодійні внески не є обовязковими платежами та не є витратами, повязаними із лікуванням, тому не підлягають стягненню. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2, ч.5\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так як, згідно із розпискою від 22.02.2013 року [PERSON] було сплачено [PERSON] кошти на лікування 2850 грн (а.с. 70), суд вважає, що в повному обсязі відшкодована ним матеріальна шкода, завдана позивачу, у звязку із придбанням ліків. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що ним відшкодовувалась моральна шкода, оскільки в розписці зазначено, що кошти надавались саме на лікування, тому сплачені кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Так як сума матеріальної шкоди позивачем отримана від [PERSON] в повному обсязі, немає підстав для стягнення її з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», оскільки вона задоволена за рахунок заподіювача такої шкоди, що є безумовним правом позивача, крім того, в разі задоволення вимог до страхової компанії, відбудеться подвійне стягнення матеріальної шкоди. Відповідно до положень п.п.1, 3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода, крім іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як зазначено в розясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер правопорушення внаслідок якого позивач зазнала моральні страждання, які полягають у фізичному болю та стражданнях у зв'язку з ушкодження здоров'я, глибини фізичних страждань, ступеня вини відповідача, тривалості часу лікування, а також враховуючи, що відповідач сприяв госпіталізації позивача відвіз її до травмпункту, надав кошти для її лікування, враховуючи, що позивачем не доведено факту пошкодження її речей внаслідок ДТП та загострення супутніх захворювань, чим вона також обґрунтовувала розмір моральної шкоди, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 5000 грн., яка підлягає стягненню із відповідача [PERSON] Пропорційно задоволеним вимогам, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з [PERSON] в сумі 160 грн на користь держави, відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: partial