Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду до [PERSON], третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Наталія Михайлівназ зазначеним позовом та просила зменшити обов"язкову частку у спадщинні [PERSON] до 1/8 частини спадкового майна та визнати за нею право власності на 7/8 частин майна в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що [INFO] помер [PERSON]. 25 квітня 2008 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким належну йому земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, згідно з державним актом [NUMBER], виданим 24.05.2002 року Новоукраїнською РДА, що зареєстрований в книзі Державних актів на право власності на землю за № 279, заповідав позивачу. Крім позивача на майно померлого, претендує його донька [PERSON], яка на час відкриття спадщини була непрацездатною особою - пенсіонером за віком та має право на обов»язкову частку у спадщині і звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON], 1947 року народження, про якого зазначила у своїй заяві про прийнятті спадщини [PERSON], з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. В зв»язку з тим, що [PERSON] тривалий час хворів та потребував постійного стороннього догляду, а син та донька не здійснювали такий догляд, тому просить зменшити обов»язкову частку відповідача у спадщині. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали повністю та пояснили, що позивачем не надані докази існування таких обставин, які б свідчили про необхідність зменшення її обов»язкової частки у спадщині. Також відповідач вказала, що за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом вона не зверталась і бажає отримати 1/4 частину спадкового майна, зокрема земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просила слухання справи провести у її відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням позицій сторін, суд встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які виникли між сторонами. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого 11 травня 2010 року відділом РАЦС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області (а.с.17). 25 квітня 2008 року [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 1527, згідно з яким належну йому земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, згідно з державним актом [NUMBER], виданим 24.05.2002 року Новоукраїнською РДА, що зареєстрований в книзі Державних актів на право власності на землю за [NUMBER], заповідав позивачу. Указана земельна ділянка згідно з державним актом складається з двох: [NUMBER] площею 1,71 га та [NUMBER] площею 2,228 га. Технічною документацією про встановлення (відновлення) меж зазначених земельних ділянок точна площа ділянок складає: [NUMBER] - 1,7074 га; [NUMBER] - 2,2807 га. (а.с. 8-16, 22). Як вбачається з копії спадкової справи, після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М. були подані заяви про прийняття спадщини від [PERSON], відносно якої був складений заповіт, та від [PERSON], яка є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Новоукраїнським рай ЗАГС Кіровоградської області 15.04.1960 року (а.с.61-69). У копії витягу із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 18.06.2010 року №23990583 вказано, що за життя [PERSON] на все майно склав заповіт, який зареєстрований в спадковому реєстрі № 42511748 номер в реєстрі нотаріальних дій 1238 та посвідчений нотаріусом 30.05.2007 року, а другий заповіт, зареєстрований в спадковому реєстрі № 44596357, номер в реєстрі нотаріальних дій 1527, посвідчений нотаріусом 25.04.2008 року (а.с. 71). Тобто заповіт, який склав [PERSON] на користь [PERSON] 25 квітня 2008 року на належну йому земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, згідно з державним актом [NUMBER], виділяє дане нерухоме майно із загальної спадкової маси, на яку він раніше склав заповіт 30.05.2007 року. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Крім того у ч.2 ст. 1254 ЦК України зазначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю, або у тій частині, в якій він йому суперечить. В своїй заяві про прийняття спадщини від 18.06.2010 року [PERSON] вказала, що крім неї спадкоємцем за законом є брат спадкодавця [PERSON] (а.с.66). 24 березня 2014 року приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українська Н.М. відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], вказавши що крім [PERSON] є інші спадкоємці - [PERSON], 1944 року народження, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом, де вказала, що у спадкодавця є ще один син [PERSON], 1947 року народження, який заяву про прийняття спадщини не подавав. Тому нотаріус не може видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки неможливо визначити на яку частку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. В п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, що суд може зменшити розмір обов'язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269 ЦК України. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В п. 3.15 Порядка вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюста, № 296/5 від 22.02.2012 року(далі Порядок), зазначено, що в разі не подання спадкоємцем протягом шести місяців до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Пункт 3.20 Порядка визначає, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття такою особою спадщини встановлюється три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Також у пункті 5.15 Порядку зазначено, що визначивши розмір обов'язкової частки, нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обов'язкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину за законом, а спадкоємцеві за заповітом - свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Враховуючи те, що [PERSON], 1947 року народження, про якого вказала відповідачка при прийнятті спадщини за законом, заяву про прийняття спадщини, зокрема земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, протягом установленого строку до нотаріуса не подавав, тому слід вважати, що коло спадкоємців після смерті спадкодавця встановлено, та необхідно вирішити питання про видачу спадкоємцям свідоцтв про спадщину - [PERSON] - за заповітом на 3/4 частини земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, згідно з державним актом [NUMBER], виданим 24.05.2002 року Новоукраїнською РДА, а [PERSON] - 1/4 частину цієї земельної ділянки за законом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України). Оскільки позивачкою не наведено жодних обставин, які б були підставою для зменшення обов'язкової частки у спадщині відповідача, а зазначені нею обставини про те, що син та донька не здійснювали догляд за [PERSON] не можуть бути такою підставою, то суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині [PERSON] та визнанні за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на 7/8 частин земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 3,99 га, що знаходиться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, згідно з державним актом [NUMBER], виданим 24.05.2002 року Новоукраїнською РДА - відмовити.

Outcome: dismissed