Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2000 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , 18.08.2016 року шлюб між ними розірвано. 03.01.2018 року вона (позивачка) зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та змінила прізвище. Донька проживає з позивачкою, та навчається на історичному факультеті за спеціальністю історія та археологія денної форми навчання на контрактній основі Київського національного університету Тараса Шевченка та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Самостійне утримання доньки є надмірним фінансовим тягарем для позивачки, вона не може в повній мірі самостійно матеріально забезпечувати спільну з відповідачем дитину, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову - з 12.03.2019 року до закінчення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, та не більше, ніж до досягнення досягнення нею 23-х років. Ухвалою судді від 15.03.2019 року позов залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 26.04.2019 року, після усунення позивачкою недоліків, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.08.2019 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання та зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Судом встановлено, що згідно довідки № 930 від 30.09.2019 року [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання історичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с.60). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову - з 12.03.2019 року до закінчення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, та не більше, ніж до досягнення досягнення нею 23-х років. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного, ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved