Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

15 травня 2014 року на адресу суду поштою надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк" (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивується тим, що 19 серпня 2011 року між ним і відповідачем був укладений кредитний договір, за яким банк надав останньому кредит в розмірі 12000 грн. на поточні потреби зі сплатою 20% річних та передбаченої договором 1,75% щомісячної комісії строком до 19 серпня 2014 року. Позивач зазначає, що відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 08 травня 2014 року в нього утворилася заборгованість в розмірі 51399 грн. 26 коп., з яких: 11249,63 грн. - заборгованість по кредиту, 5178,88 грн. - заборгованість по відсоткам, 6016,05 грн. - заборгованість по комісії, 28954,70 грн. - пеня. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає, просив зменшити розмір пені з урахуванням його складного матеріального стану. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 серпня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування №ВL_ЖГ00064197, за яким банк надав відповідачу 12000 грн. на поточні потреби у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії строком до 19 серпня 2014 року, а останній зобов'язався сплачувати банку 20% річних за користування кредитом та 1,75% від суми кредиту комісії за управління кредитом (а.с.7-15). З огляду на положення п. 9 Спеціальної частини договору та п.4.3 Загальної частини договору у випадку прострочення позичальником сплати або несплати в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додаткової сплати банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, становить 0,5%. Пунктом 2.5 Загальної частини договору встановлено обов'язок позичальника сплачувати проценти, комісію та частину кредитної заборгованості щомісяця, відповідно до Графіку погашення заборгованості. Згідно з п.2.7.1. Загальної частини договору банківського обслуговування банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній ним частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором або правомірних вимог банку. Банк свої зобов'язання по договору банківського обслуговування виконав та надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 12000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 885009 від 19 серпня 2011 року (а.с.22). У зв'язку з тим, що [PERSON] не виконував належним чином умови договору, у нього утворилася заборгованість, про необхідність погашення якої банк попереджав відповідача (а. с. 27). Станом на 08 травня 2014 року розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 51399,26 грн. з яких: 11249,63 грн. - заборгованість по кредиту, 5178,88 грн. -заборгованість по відсоткам, 6016,05 грн. - заборгованість по комісії, 28954,70 грн. - пеня (а.с. 7). У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо несвоєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 11249,63 грн., відсоткам за користування кредитом в сумі 5178,88 грн. та комісії в сумі - 6016,05 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. З огляду на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Беручи до уваги, що розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, враховуючи інші істотні обставини, зокрема, що позивач та його дружина на даний час не працюють, на утриманні мають трьох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], також суд бере до уваги той факт, що позивач протягом тривалого часу, а саме з лютого 2012 року, не сприяв своєчасному погашенню заборгованості по сплаті щомісячного платежу, не скористався своїм правом перевірити цільове використання кредиту та його забезпеченості й фінансового стану позичальника. Відомості про це в матеріалах справи відсутні (а.с.40-44). Тому виходячи з принципів виваженості, розумності і справедливості, суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір стягнення пені до 11 000 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 33444,56 грн. (11249,63 грн. заборгованості за кредитом + 5178,88 грн. заборгованості по відсоткам + 6016,05 грн. заборгованості по комісії + 11000 грн. пені = 33444,56 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову у розмірі 334,45 грн. (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: partial