Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

16 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який уточнювала, посилаючись на те, що [INFO] помер її дід - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями [PERSON] є позивачка, а також дружина спадкодавця - [PERSON] та син спадкодавця - [PERSON] , які відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки. Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлий [PERSON] за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позиваці свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 16 квітня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 07 травня 2020 року, після усунення позивачкою виявлених судом недоліків позовної заяви та після з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідачів, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 01 червня 2020 року. Судовий розгляд справи по суті призначений на 23 червня 2020 року та був відкладений на 12 серпня 2020 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 6/2020, наданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Амбарновою Л. М. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою об`єднання житлово-будівельних кооперативів № 471 від 31 січня 2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною - [PERSON] , сином - [PERSON] , невісткою - [PERSON] та онукою - [PERSON] (а.с.81). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 1971 року (а.с.53). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 51). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.52). Таким чином [PERSON] є онукою [PERSON] . Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з ч. 1 ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України (який був чинним у 1992 році) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Згідно з матеріалами спадкової справи № 6/2020, 01 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнової Л. М. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її діда - [PERSON] (а.с.80). 01 лютого 2020 року [PERSON] та 21 лютого 2020 року [PERSON] звернулися приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнової Л. М. із заявами, в яких відмовилися від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.80,87). Відомості щодо інших спадкоємців, які претендують на спадщину, у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно з постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнової Л. М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.04.2020, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.10). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР від 14.02.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 18) У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1955 році (а.с. 12-17). У виписці з погосподарської книги Дрімайлівської сільської ради на 2016-2020 вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , житловий будинок перебуває у приватній власності. Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , був збудований до 05.08.1992 року, перебував у власності спадкодавця до реєстрації шлюбу, але за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючого документу на будинок, його спадкоємцем є позивачка, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved