Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

02 грудня 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовної заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі, в обґрунтування якої посилався на те, що територіальна громада м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради є власником майна: житлового будинку [ADDRESS]. Балансоутримувачем вказаного будинку є КЗ Житлово-експлуатаційне підприємство №47» Дніпропетровської міської ради. Виконавцем й виробником житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку [ADDRESS] є позивач. Відповідач є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], в якій мешкає та зареєстрована разом з іншими членами родини. Таким чином [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає КП «ЖЕП № 47» Дніпропетровської міської ради. Проте відповідач згідно вимог чинного законодавства не виконує належним чином зобов'язання щодо внесення плати за утримання житла, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на 21 січня 2013 року становить 4 830,80 грн., а також покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору по даній цивільній справі у сумі 229,40 грн. (а. с. 2-5). Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 22). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштової кореспонденції суду (а. с. 21), про причини неявки суду не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення № 013251 від 10 червня 1993 року є власником квартири [ADDRESS] (а. с. 4). Балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №47» Дніпропетровської міської ради. Також судом було встановлено, що позивач за адресою відповідача на підставі укладеного між сторонами договору № 8/118 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11-12). Судом було встановлено, що на ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 847-0380118, за яким здійснюється нарахування плати за надані послуги. Також судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином обов'язку щодо оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території з липня 2003 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по сплаті за зазначені послуги, яка станом на 17 вересня 2013 року становить 3 235,29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (а. с. 8-10). Правовідносини, які виникли між сторонами у регульовані, нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України „Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: укласти з виконавцем договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець житлово-комунальних послуг має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території та інших нормативно - правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача до відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з того, що знайшов підтвердження факт порушення відповідачем зобов'язань, покладених на неї законом та договором, укладеним між сторонами, щодо вчасного внесення плати за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого заборгованість [PERSON] по сплаті за надання таких послуг станом на 17 вересня 2013 року становить 3 235,29 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, приймаючи до уваги, що позивачем був сплачений судовий збір у сумі 114,70 грн., суд вважає за необхідне достягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved