Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час з метою отримання ним паспорту громадянина України. Заява обґрунтована тим, що з 24 серпня 1991 року та по теперішній час [PERSON] постійно проживає на території України. Заявник вказує, що 18 квітня 1990 року Броварським МВ УМВС України в Київській області йому було видано паспорт громадянина України № [NUMBER] , який було загублено при невідомих обставинах. [PERSON] зазначає, що не відновлював паспорт через те, що не було необхідності, оскільки останній багато років ніде не працював офіційно. Заявник вказує, що з тих пір та по 2019 рік він проживав за адресою: [ADDRESS] . Вищенаведену інформацію можуть підтвердити свідки, що знайомі з заявником протягом тривалого часу. Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час необхідне йому для отримання паспорту громадянина України. Заявник у судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2019 року по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та простежується з матеріалів справи, заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Бровари Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Броварським міським РАЦС Київської області 29.01.1974 року. Згідно свідоцтва про неповну середню освіту серії [NUMBER] від 14.06.1988 року вбачається, що [PERSON] навчався у восьмирічній школі № 4 м. Бровари Київської області, яку закінчив у 1988 році. Дані обставити вказують на те, що заявник проживав на території України від самого народження. Для з`ясування усіх обставин справи та підтвердження доводів заявника, у судовому засіданні було здійснено допит свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] є їхнім приятелем, з яким ті періодично зустрічались або в. м. Білгород-Дністровський або в с. Сухолужжя. Крім того, свідки зазначили, що їм відомо про місце проживання заявника, а саме, те, що з 1991 року по 2019 рік [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , а нині проживає за адресою: [ADDRESS] . Зокрема, [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні пояснив, що знайомий із заявником з 2015 року та йому достеменно відомо про те, що [PERSON] з цього часу проживає на території України. Згідно показань [PERSON] , [INFO] , остання знайома із заявником ще з 1991 року, пояснила, що [PERSON] жив увесь цей час в Україні та працював по найму. Свідок [PERSON] , [INFO] зазначив, що знайомий з [PERSON] приблизно протягом 10 років, при цьому, вказав, що заявник завжди проживав та працював в Україні. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час необхідне йому для отримання паспорту громадянина України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України Про громадянство України від 18.01.2001 р. № 2235-ІІІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України (із змінами) (далі порядок). За положеннями ч.1 ст.8 Закону та п.27 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Для встановлення факту належності до громадянства України залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Слід мати на увазі, що питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час, який має юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщозаконом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, факт постійного проживання бабусі заявника на території України по 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими судом матеріалами справи, необхідність встановлення даного факту підтверджена, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання заявника [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час. На підставі наведеного та,

Outcome: approved