Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

14 березня 2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення коштів, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування ЗАТ комерційний банк «Приватбанк», яке фактично уклало договір кредиту, на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк». Заочним рішенням Смілянського міськрайсуду від 30 грудня 2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за вказаним договором стягнута заборгованість в загальній сумі 3477,30 грн. (борг по тілу кредиту 2810,64 грн. і борг за відсотками 666,66 грн.) та витрати по розгляду справи. Позивач, представник якого уточнив в судовому засіданні свої вимоги з врахуванням винесеного судового рішення, просить стягнути з відповідача борг по кредиту станом на 18 грудня 2014 року в загальній сумі 8408,47 грн., а саме: загальну суму боргу за відсотками - 4221,80 грн., заборгованість по комісії - 3310,07 грн., штрафи за порушення умов договору - 500,0 грн. фіксована частина, - 376,60 грн. процентна складова так як останній не здійснює його погашення, в тому числі і після постановлення судового рішення у 2008 році, та не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов, в тому числі і після винесення рішення судом, а також витрати по справі у вигляді судового збору. Відповідач в судові засідання 24 лютого та 12 березня 2015 року не з"явився, хоча про день розгляду справи був належним чином повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, в тому числі і через оголошення у пресі, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. 14 березня 2007 року відповідач підписав заяву про отримання кредитної картки, де також зазначив, що він згоден з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення. За Умовами та Правилами надання банківських послуг (п.5.5.1) та єдиними тарифами по особистим картковим рахункам встановлено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує відсотки по підвищеній процентній ставці чи додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил визначені штрафні санкції за невиконання відповідачем зобов'язань за договором. Крім того за п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та якщо протягом цього часу жодна сторона не повідомить іншу про його припинення, він пролонгується на той же строк. Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору, визначені у п.5.2 Умов та Правил надання банківських послуг та п. 5.7 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до діючого законодавства по спорах між тими ж сторонами, про той же предмет спору, з тих же підстав, судове рішення повторно винесено бути не може, а тому представник позивача уточнив свої вимоги та просив стягнути лише заборгованість по кредитному договору, яка виникла після дати, станом на яку було подано попередній позов у 2008 році, тобто 15 вересня 2008 року. В зв'язку з цим тіло кредиту не підлягає повторному стягненню, а заборгованість по відсотках повинна бути стягнута лише за той період, що ще не був предметом судового розгляду. Крім того штраф повинен бути вирахуваний в розмірі 5% від загальної суми боргу, що становить 376,60 грн. Таким чином, як вбачається з розрахунку відповідач припинив проводити виплати і станом на 18 грудня 2014 року він має заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення його вимог. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: approved