Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

16 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Остання постійно та на день смерті проживала в [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не складала. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку (пай), площею 4,20 га, розташованої на території Супрунівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 19 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації № 118 від 11 березня 2004 року. Позивач як спадкоємець звернувся до держнотконтори для оформлення спадкових прав, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, яка належала матері та вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений внаслідок пожежі будинку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельну ділянку, площею 4,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, представник надала до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримує, просить розглянути справу без їхньої участі. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, просили розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують. Представники третіх осіб - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Першотравневе Білопільського району Сумської області (а. с. 9). Довідкою про причину смерті від 31 січня 2014 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] від нещасного випадку при неконтрольованій пожежі в будинку (а. с. 12). З довідки, виданої Білопільським районним сектором управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 05 серпня 2014 року вбачається, що [INFO] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] сталася пожежа. Внаслідок пожежі вогнем знищено житловий будинок по всій площі (а. с. 13). На підставі довідки, виданої виконкомом Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 21 липня 2014 року за № 511 [PERSON], яка померла [INFO] постійно і на день смерті проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заповіт від імені померлої не посвідчувався виконкомом сільської ради (а. с. 10). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 19 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації № 118 від 11 березня 2004 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 109, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,20 га (а. с. 8). У відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість об'єкту - земельної ділянки, розташованої на території Супрунівської сільської ради, загальною площею 4,20 га станом на 2017 рік становить 117 111 грн. 00 коп. (а. с. 53). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру, виданого Улянівською державною нотаріальною конторою Сумської області вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], держнотконторою заведена за № 169/2014 за заявою [PERSON] (а. с. 40-43). З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. Однак, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку втрачений. Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved