Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №105 м. Славута Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківських строкових вкладів на загальну суму 283442,81 грн. В обгрунтування позову позивачка посилалася на те, що 12 червня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №105 були укладені договори №300131/66509/1-14 та №300131/66511/1-4 про банківський вклад (депозит) «Класік» в національній валюті. Відповідно до п.1 вказаних договорів позивачка передала, а відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.3.232906.005 грошові кошти в сумі 139004,75 грн. та на вкладний рахунок № 2630.3.232906.006 грошові кошти в сумі 144438,06 грн., що підтверджується відповідними меморіальними ордерами на внесення готівки. Договори були укладені на строк до 12 липня 2014 року. Після спливу строку договору відповідач повернув нараховані проценти по депозитних вкладах. Незважаючи на письмові та усні звернення, до даного часу не повернуто грошових вкладів. Тому просить задоволити позов. В судове засідання позивачка не з»явилася, клопотала про розгляд справи у її відсутності, за участю її представника адвоката [PERSON] Представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, він додатково пояснив,що після закінчення строку дії договорів про банківський вклад від 12 червня 2014 року, строк розміщення вкладів не продовжувався і до даного часу грошові вклади позивачці не повернуті. Відповідачі [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №105 м. Славута Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» двічі належним чином повідомлялися про день і час розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, однак представники в судові засідання не з»являлися та не повідомляли про причини неявки. Тому суд за згодою позивачки та її представника вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так судом встановлено, що 12 червня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №105 були укладені договори №300131/66509/1-14 та №300131/66511/1-4 про банківський вклад (депозит) «Класік» в національній валюті на строк з 12 червня 2014 року по 12 липня 2014 року. Відповідно до п.1 вказаних договорів позивачка внесла, а відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.3.232906.005 грошові кошти в сумі 139004,75 грн. та на вкладний рахунок № 2630.3.232906.006 грошові кошти в сумі 144438,06 грн. Факт внесення вказаних коштів на депозитні рахунки підтверджується меморіальними ордерами про внесення коштів на депозитні рахунки №27271 від 12 червня 2014 року та №27257 від 12 червня 2014 року. 05 березня 2015 року позивачка звернулася до відповідачів із заявою про повернення суми депозитів у зв»язку із закінченням строку дії договорів від 12 червня 2014 року. Дані вимоги були отримані відповідачами відповідно 05 березня 2015 року та 12 березня 2015 року, про що на заяві наявні відмітки штампу про їх отримання та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.8,9,11). Із пояснень представника позивачки адвоката [PERSON] вбачається, що до даного часу відповідачами не надано відповіді на вказану заяву, депозитні вклади на загальну суму 283442,81 грн. не повернуто. Факт неповернення позивачці депозитних вкладів на вказану суму не спростовано відповідачами. Як визначено ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до положень ч.2 ст. 1060 ЦК України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку(гл. 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу, а відповідно до ст. 1074 ЦК України в редакції, що виникла на час виникнення спірних правовідносин, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Не повертаючи кошти, які належать на праві власності позивачці, банк порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції. Таке порушення виявилося в наступному: у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України, однак в порушення названих норм позивач позбавлена права користуватися своїм майном у виді грошових коштів, які банк отримав від неї на умовах строковості та платності і у встановлений строк не повернув. Таким чином відмова банку у видачі суми вкладів є незаконною, оскільки позбавляє вкладника права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами, є порушенням прав вкладника, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам ЦК України. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківських строкових вкладів законними та обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Відповідач відділення №105 м. Славута Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» не є юридичною особою, тому в задоволенні позову, пред»явленого до вказаного відділення слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 2834 грн.42 коп.

Outcome: approved