Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», згідно з яким просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3805 від 21.10.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., яким запропоновано за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави - автомобіль марки «MITSHUBISHI», модель «PAJERO», реєстраційний номер [NUMBER] , задовольнити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі заборгованості 201 105,56 грн., що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору № 014/2548/73/38454 від 27.06.2006 року за період 25.10.2016 року по 15.10.2019 року. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.06.2006 року між ним та АППБ «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райфайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір 014/2548/73/38454, предметом якого стало надання [PERSON] кредиту у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 4 217,00 доларів США на умовах визначених договором, строком на 60 місяців з 27.06.2006 року по 27.06.2011 року, процентна ставка за користування кредитом складає 12,50% річних. 21.10.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис № 3805 , яким звернено стягнення на автомобіль марки «MITSHUBISHI», модель «PAJERO», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить позивачу на праві власності. Так, у виконавчому написі вказано, що 13.08.2019 року АТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило право вимоги АТ «Оксі Банк», на підставі договору про відступлення прав вимоги, яке у свою чергу, 16.08.2019 року відступило право вимоги за кредитним договором № 014/2548/73/38454 від 27.06.2006 року,ТОВ «Вердикт Капітал». Постановою приватного виконавця виконавчого округ м.Києва Телявським А.М. від 22.10.2019 відкрито виконавче провадження № 60391730 за виконавчим написом № 3805 від 21.10.2019 року. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити. Ухвалою суду від 13.11.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 13.11.2019 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С.від 21.10.2019 року № 3805. Ухвалою від 13.11.2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування від приватного Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С.копій документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 3805 від 21.10.2019 року. 02.01.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позов, згідно з яким він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак до суду представник направив клопотання у якому вказав, що позовні вимоги підтримує, та просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак до суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності.. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 27.06.2006 року між позивачем та АППБ «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райфайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір 014/2548/73/38454, предметом якого стало надання [PERSON] кредиту у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 4 217,00 доларів США на умовах визначених договором, строком на 60 місяців з 27.06.2006 року по 27.06.2011 року. 13.08.2019 року АТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило право вимоги АТ «Оксі Банк», на підставі договору про відступлення прав вимоги, яке у свою чергу, 16.08.2019 року відступило право вимоги за кредитним договором № 014/2548/73/38454 від 27.06.2006 року,ТОВ «Вердикт Капітал». В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. із заявою про вчинення виконавчого напису від 21.10.2019 року, в якій просить вчинити виконавчий напис шляхом звернення стягнення автомобіль марки «MITSHUBISHI», модель «PAJERO 3», рік випуску 2006, колір чорний, номер шасі (кузова, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2548/73/38454 від 27.06.2006 року. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2018 року у справі №369/11680/15-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі від 10.04.2019 року № 201/11696/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 30.10.2012 року, яке набрало законної сили, було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість, яка станом на 29.12.2011 року становила 51 275,66 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30.10.2012 року становить 409 692,52 грн. 21.10.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис№ 3805, яким вирішено звернути стягнення на автомобіль марки «MITSHUBISHI», модель «PAJERO 3», рік випуску 2006, колір чорний, номер шасі (кузова, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості перед Товариства з обмеженою відповідальністю«Вердикт Капітал» у розмірі 201 105,56 грн., що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору № 014/2548/73/38454 від 27.06.2006 року за період 25.10.2016 року по 15.10.2019 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172 з подальшими змінами затверджено «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно з п.2 вказаного переліку за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому вказаний п.2 Переліку попередньо втратив чинність на підставі Постанови КМ № 1602 від 29.11.2001 р., у подальшому після доповнення Переліку вказаним пунктом 2 згідно з постановою КМУ від 26.11.2014 р. № 662 вже ця постанова в частині пункту 2 визнана незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14, яка залишена без змін судами касаційних інстанцій. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. У відповідності до пунктів 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку № 282/20595 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік № 1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов учинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Як вбачається з копії документів, які надані приватним нотаріусом на виконання ухвали суду про витребування доказів, ТОВ «Вердикт Капітал» для вчинення виконавчого напису було надано письмову вимогу в якому повідомлено [PERSON] про існування заборгованості за кредитним договором станом на 12.09.2019 року в загальному розмірі 192 402,21 грн. та повідомлено, що у випадку невиконання вимоги протягом 7 днів може бути вчинено виконавчий напис нотаріуса. Також до заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису від 21.10.2019 року надано реєстр відправленої кореспонденції, проте відсутні докази одержання або неодержання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», яку запропонована нотаріусом до стягнення, відрізняється від розміру заборгованості, зазначеного в письмовому листі-вимозі від 12.09.2019 року надісланого [PERSON] та від встановленої в рішенні Печерського районного суду м.Києва від 30.10.2012 року. Тобто, вище встановлені обставини свідчать про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису між сторонами існував спір в частині нарахованої заборгованості, що, в свою чергу, мало б бути повідомлено стягувачем під час звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Також варто вказати, що підставами для задоволення позовних вимог для суду в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,є і та обставина, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17, з якою погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14, які стосувались оскарження постанови КМУ від 26.11.2014р. №662. Суди дійшли висновку, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, - в тому числі за кредитними договорами. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17зазначено, що згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття .З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, про що правильно зазначив господарський суд апеляційної інстанції у цій справі № 910/13233/17.Перелік № 1172, діючий на даний час в редакції від 29.11.2001 року, не містить вимог щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а відтак виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а виконавчий напис № 3805, вчинений 21.10.2019 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості та вчиненим з порушенням вимог законодавства. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved