Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що відповідно до паспортних даних її ім`я - [PERSON] , коли в трудовій книжці її ім`я вказано як « [PERSON] ». Вказані розбіжності були виявлені працівниками Пенсійного фонду при оформленні пенсії за віком, у зв`язку з чим документи [PERSON] не були прийняті для зарахування стажу роботи. Тому заявник була вимушена звернутись до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме - трудової книжки. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Причину неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правиламип.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993р., встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, при цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності цього документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Так, дійсно згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 16.05.2000 року та копії картки фізичної особи - платника податків, ім`я заявника - [PERSON] . Однак, відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] ім`я заявника вказано - « [PERSON] » на мові оригіналу, що не відповідає даним, паспорту серії [NUMBER] від 16.05.2000 року. При оформленні документів на пенсію Пенсійним фондом заявнику було повідомлено, що зарахувати стаж роботи по трудовій книжці серії [NUMBER] не має можливості, оскільки у вказаній трудовій книжці зазначено ім`я « [PERSON] », яке не відповідає даним паспорту, що підтверджується Листом-повідомленням від 13.02.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області Генічеського відділу обслуговування громадян. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. Також, на підтвердження свого імені [PERSON] були надані наступні докази: копія «Удостоверения [NUMBER] Министерства народного образования Узбекской ССР Управления народного образования Андижанской области», копія Посвідчення [NUMBER] ТОВ «Херсонського навчально-курсового комбіната «Професіонал», копія Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копія Рішення суду про розірвання шлюбу від 25.02.2008 року, копія Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності трудової книжки потрібно заявнику для того, щоб вона мала можливість оформити пенсію, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] .

Outcome: approved