Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

24.10.2014 року [PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця починаючи стягувати з дня подання пред'явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зазначені вимоги позивача, які нею підтримано в судовому засіданні, обгрунтовуються посиланням на те, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі. Від даного шлюбу у них є спільний син - [PERSON], [INFO]. 1 вересня 2014 року син вступив до Академії сухопутних військ ім.. гетьмана Петра Сагайдачного, денної форми навчання, де на даний час навчається на 1 курсі. Навчання в університеті триватиме до 30.06.2018 року. Навчання та забезпечення цього навчання відбувається за рахунок держави, однак наразі забезпечення здійснюється нею за власні кошти. Після розірвання шлюбу відповідач самостійно з власної ініціативи на даний час не допомагає їй утримувати сина. Вона перебуває на обліку в Лугинському центрі зайнятості і отримує кошти по безробіттю в розмірі 544,00 грн. в місяць. Розмір цієї допомоги мізерний щоб повноцінно утримувати сина і забезпечувати його матеріально під час навчання. Іншого доходу вона немає, працевлаштуватись дуже тяжко, оскільки роботи немає в населеному пункті, де вона проживає. Відповідач працює на посаді голови Жовтневської селищної ради, де отримує стабільно заробітну плату. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, суду пояснив, що на даний час в нього складне сімейне та матеріальне становище. На заробітну плату, яку він отримує, він самостійно утримує та виховує свого малолітнього сина, [INFO], який був народжений від зареєстрованого шлюбу з [PERSON], яка померла [INFO] року. Крім того, він хворіє, стан його здоров'я з року в рік погіршується і це потребує додаткових коштів. Також зазначив, що їхній син в даний час не проживає з позивачем, та перебуває на військовій службі і утримується за рахунок держави. Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Копією свідоцтва про народження стверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою, виданою Академією сухопутних військ України імені гетьмана Петра Сагайдачного від 27.08.2014 року №551 стверджується, що син сторін є курсантом 1-го курсу зазначеної Академії та забезпечується за рахунок держави харчуванням, військовою формою одягу, проживанням в казармі (гуртожитку), грошовим забезпеченням у визначених керівними документами розмірах; термін навчання: до червня 2018 року. Із довідки, виданої Жовтневською селищною радою Лугинського району від 11.09.2014 року №1084, вбачається, що відповідач працює в зазначеній раді селищним головою. Заробітна плата за січень 2014 року-серпень 2014 року становила 26668,06 грн. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що син сторін в справі продовжує навчання, не має самостійного заробітку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, з врахуванням матеріального стану сторін, а також того, що відповідач працює і може надавати таку допомогу, з врахуванням того, що відповідач хворіє, має на утриманні малолітнього сина, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Син сторін в справі [PERSON] народився [INFO] року, тобто 23 роки йому буде [INFO] року. Разом із тим, навчання він закінчує в червні 2018 року. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, до закінчення дитиною навчання, задоволенню не підлягають. Крім того, суд зазначає, що норма ч.2 ст. 182 СК України згідно Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» N 2901-IV від 22 вересня 2005 року викладена в іншій редакції « Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу". Згідно ч.3 ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial