Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м. Лозова Харківської області, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], уродженки м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER]; змінити розмір аліментів, що стягнуто з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2010 року у справі № 2-2393/10, в частини визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн., з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, перерахувавши їх у ВАТ «Державний ощадний банк України», установа банку №2841 м. Лозова, р/р [NUMBER]. Позивач посилається на те, що рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області № 247 від 28.04.2009 року діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], потребують надання їм статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Мати дітей [PERSON], відповідач по справі, утримувалася під вартою в слідчому ізоляторі в м. Харкові, батько - [PERSON] помер [INFO] року. Діти мешкали разом з батьками в квартирі комунальної власності за адресою: [ADDRESS]. Найближчі родичі - бабуся та дідусь не виявили бажання взяти дітей під опіку (піклування). 24.12.2012 року дитина [PERSON] влаштована на виховання у сім'ю [PERSON] та [PERSON] Навесні 2016 року матір дитини [PERSON] умовно достроково звільнилася з місць позбавлення волі, звернулася до служби у справах дітей з заявою про оте, що до червня 2016 року вона зобов'язується вирішити свої побутові питання та повернути на виховання доньку. З квітня 2016 року по теперішній час [PERSON] не приходила за місцем проживання дитини, на контакт з дитиною не виходила, не цікавилася її життям, здоров'ям, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в неї, просила її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] була влаштована в їх сім'ю, дівчинка доброзичлива, між ними встановилися добрі, родинні відносини. Біологічна мати дитини ніколи не намагалася спілкуватися з дитиною, не цікавиться її життям, здоров'ям. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування, [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідний висновок. Пояснила, що відповідач по справі [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі на роботу не влаштувалася, постійно міняє місце проживання, дитиною не цікавиться, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник третьої особи, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, надала заяву про розгляд за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п.2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Згідно п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини у інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Положення Конституції України проголошують: С т а т т я 3 2 "Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України…" С т а т т я 5 1 "…Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою". Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків" (ст. 111 Закону). Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї (ст. 112 Закону). Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 114 Закону). Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст.150 Сімейного Кодексу України. В копії свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER], виданого 17.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 25, зазначено, що рідними батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки Надержинщинської ВК Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області (№ 65) від 17.05.2012 року за № 6/1597/1, [PERSON], [INFO], була засуджена 27.07.2009 року за ст. 115 ч1, 71 КК України до 9 років позбавлення волі, відбувала покарання з 25.03.2010 року. Із копії рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 247 від 28.04.2009 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], наданий статус дітей, позбавлених батьківського піклування в зв'язку з тим, що батько дітей - [PERSON] помер [INFO] року, а мати дітей - [PERSON] утримувалася під вартою в слідчому ізоляторі № 27 м. Харкова. Діти влаштовані на повне державне забезпечення до навчальних закладів відповідно віку і стану здоров'я. Встановлена опіка над майном та житлом дітей, яке знаходиться за адресою.: [ADDRESS], обов'язки опікуна покладені на [PERSON]. За дітьми збережене право на користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою (а.с.17). Згідно рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 281 від 24.04.2012 року [PERSON], [INFO], передано з 25.04.2012 року на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.16), що також підтверджується договором про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 24.04.2012 року (а.с.18). В інформації Лозівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо перебування [PERSON] в прийомній сім'ї [PERSON] № 224 від 07.04.2017 року зазначено, що прийомна сім'я [PERSON] була створена 27.05.2009 року, в прийомній сім'ї теплі стосунки, атмосферу взаєморозуміння підтримує прийомна мама, яка приділяє вихованню дітей багато часу. Біологічна мати [PERSON], [PERSON] навесні 2016 року звільнилася з місць позбавлення волі, до служби не зверталася, життям дитини не цікавилася, на контакт з дитиною не виходила. Під час спілкування з дівчиною про біологічну маму у [PERSON] не виникає жодної позитивної емоції, на питання щодо можливості повернення до неї, дитина категорично відмовляється (а.с.22-23). Із повідомлення Комунального закладу охорони здоров'я «Лозівське територіальне медичне об'єднання» № 870 від 16.05.2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Лозова» з діагнозом: Гострий гломерулонефрит. На прийом до сімейного лікаря дівчинка з'являється в супроводі прийомної матері, рекомендації лікаря щодо лікування дитини [PERSON] виконує в повному обсязі, претензій з боку медичних працівників не має (а.с.25). Згідно характеристики Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 12 прийомна мати [PERSON], [PERSON] бере активну участь у вихованні та навчанні дівчинки, дитина забезпечена шкільною формою та шкільним приладдям, книжками. Прийомна мати постійно контролює дитину, систематичне цікавиться навчальними досягненнями дівчинки, постійно відвідує школу для спілкування з класним керівником, членами адміністрації, займається оздоровленням дитини. Стосунки між опікуном та дівчинкою доброзичливі, дружні, родинні (а.с.26). Із копії довідки про звільнення від 30.03.2016 року вбачається, що [PERSON] була звільнена 30.03.2016 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 1 день. Відповідач [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області з заявою про те, що вона влаштується на роботу, приведе квартиру у порядок та забере свою дитину до червня 2016 року, однак до теперішнього часу ніде не працює, постійного місця мешкання не має, що підтверджується листом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 24.10.2017 року, та з донькою не зустрічається. Доводів про те, що відповідач виконує свої батьківські обов'язки судом не добуто. Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до доньки [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що вона не виконує належним чином свої обов'язки по вихованню дитини, свідомо ухиляється від утримання та виховання доньки, що підтверджується висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав № 02-13-7/1167 від 19.10.2017 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не працює, дитину не утримує, її вихованням не займається, з дитиною не спілкується і нею не цікавиться. Відповідно до ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Уразі, якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Що стосується вимоги про зміну розміру аліментів, стягуваних з відповідача на утримання доньки, то суд виходить з наступного. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.05.2017 року становить 1777 грн. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2010 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення старшою дитиною віку повноліття (а.с.27-28). Син відповідача, [PERSON], [INFO] року досяг повноліття. Враховуючи, що відповідач не працює, доказів про те, що вона отримує постійний дохід не надано, тому суд вважає можливим змінити розмір аліментів та стягнути аліменти на утримання [PERSON] з її матері [PERSON], відповідача по справі, в твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн. щомісячно. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Позивачем при подаче позову до суду судовий збір не сплачений, тому суд вирішує дане питання відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved