Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 12.06.2003 року Шевченківською радою Долинського району Івано-Франківської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №11. Від даного шлюбу у них 25.10.2003 року народилась дочка [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В обгрунтування позову покликається на те, що з відповідачем не змогли створити міцної сім"ї через різні погляди на життя та сімейні обов"язки. Між ними погіршились відносити, втратили взаємопорозуміння та виникла взаємна байдужість один до одного, оскільки проживають окремо блихзько 8 років.Спір відносно проживання їх неповнолітньої дитини відсутній. Наведене призвело до остаточного розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.07.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. В підготовчому\~судовому засіданні\~позивачка підтримала\~позовні вимоги,\~просила їх\~задовольнити.\~Судові витрати\~просила покласти\~на відповідача,\~прізвище після\~розірвання шлюбу\~не змінювати.\~Не заперечила\~проти ухвалення\~заочного рішення. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2018 року підготовче провадження закрито. Стправу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з"явилась, однак подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутносі. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, в підготовче та судове засідання на повторний виклик не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, а відтак на підставі ч.3 ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, за можливе\~провести заочний\~розгляд справи\~та ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~свідоцтва про одруження серії\~1-НМ\~№ 097759\~від 12.06.2003\~року між\~ [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №11, 12.06.2003 року був зареєстрований шлюб (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даник копії свідоцтва про народження серії 1-НМ №190421 від 25.10.2003 року у подружжя 25.10.2003 року народилась дочка [PERSON] (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене судом встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, спільного побуту не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, оскільки близько 8 років проживають окремо, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання неповнолітньої дитини відсутній. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матір"ю, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved