Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

18 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду позовною заявою до Сумської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2013 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку за № 7, який розташований за адресою: м. Суми, провулок 2-й Заводський, загальною площею 68,1 кв.м. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого, шляхом спільного сумісного проживання зі спадкодавцем ним була прийнята спадщина, що підтверджується будинковою книгою. Спадковий житловий будинок належав спадкодавцю на підставі: 2/3 частки, згідно договору дарування посвідченого Другою СДНК від 02.12.1982 року за р. № 1 -6577 та 1/3 частка, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданим СДНК 24 грудня 1947 року за р. №16742/5, згідно довідки виданої Управлінням комунального ради від 23.05.2014 р. за №930/01-10. Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, видане СДНК 24 грудня 1947 року за р. №16742/5, що підтверджує право власності спадкодавця на 1 /З частину будинку було втрачене та надано до Другої Сумської нотаріальної контори архівну копію вищевказаного свідоцтва від 03.09.2014 р. за №Р-39. Згідно п.4.15 глави 2 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22.02.2012 р. за № 296/5 (надалі -Порядок) « видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту його майна. Нажаль, згідно цього Порядку надана Архівом копія свідоцтва про права на спадщину за законом, що видане СДНК 24 грудня 1947 року за р. №16742/5 не є тим документом, що підтверджує право власності на спадковий будинок, видача дублікату не є можливою. Тому [PERSON], було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Суми, пров.2-й Заводський,7 та запропоновано вирішити це питання в судовому порядку. Таким чином, враховуючи те, що він є спадкоємцем першої чергої після смерті батька- Рубан Г.П. ,подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установленому чинним законодавством порядку, але нотаріальна контора не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Суми, провулок 2-й Заводський,7, оскільки було втрачено документ, що підтверджує право власності на 1/3 частину вищевказаного спадкового майна. В судовому засіданні позивач підтримав свою заяву в повному обсязі та доповнив, що дійсно на момент смерті батька він є єдиним спадкоємцем заповіту та іншої технічної документації не було. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відгук на позовну заяву, згідно якого у вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду та просить розглядати справу за його відсутності. Вислухавши\~\~позивача, ознайомившись з думкою представника відповідача, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню\~\~із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2013 року помер батько позивача [PERSON], [INFO] у віці 72 років.(а.с9) Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку за № 7, який розташований за адресою: м. Суми, провулок 2-й Заводський, загальною площею 68,1 кв.м.(а.с. 12). Позивач згідно свідоцтва про народження є сином [PERSON] П.( а.с. 10) Спадковий житловий будинок належав спадкодавцю на підставі: 2/3 частки, згідно договору дарування посвідченого Другою СДНК від 02.12.1982 року за р. № 1 -6577 (а.с.13-14) та 1/3 частка, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданим СДНК 24 грудня 1947 року за р. №16742/5, згідно довідки виданої Управлінням комунального ради від 23.05.2014 р. за №930/01-109 (а.с. 28). Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, видане СДНК 24 грудня 1947 року за р. №16742/5, що підтверджує право власності спадкодавця на 1 /З частину будинку було втрачене та надано до Другої Сумської нотаріальної контори архівну копію вищевказаного свідоцтва від 03.09.2014 р. за №Р-39. Згідно п.4.15 глави 2 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22.02.2012 р. за № 296/5« видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту його майна. Згідно Порядку надана Архівом копія свідоцтва про права на спадщину за законом, що видане СДНК 24 грудня 1947 року за р. №16742/5, але воно не є тим документом, що підтверджує право власності на спадковий будинок, видача дублікату не є можливою. Тому [PERSON], було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Суми, пров.2-й Заводський,7(а.с.8) Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведеного , суд вважає можливим у задоволенні позові в частині визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку слід задовольнити, так як позивач , у зв"язку з втратою правовстаноючого документу - свідоцтва , виданого Сумською міською державною нотаріальною конторою від 24 грудня 1947 року, позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про на спадщину після смерті свого батька на заначене майно. Крім того пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає , що у задоволені позову в частині визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку слід відмовити , оскільки позивач не позбавлений права одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в цій частині , яка належить спадкодавцю на підставі договору дарування від 02 грудня 1982 року нотаріально посвідченого і зареєстрованого в бюро технічної інвентарізації.

Outcome: partial