Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] 01.08.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.02.2016 року шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Дитина фізично здорова. З лютого 2016 року відповідач не підтримує неповнолітню дочку матеріально та не приймає участі у її вихованні. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були належно повідомлені, причини неявки суду не відомі. Однак, від сторін поступили в канцелярію суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, просить її позов задовольнити, а відповідач, позовні вимоги позивачки визнає в повному об»ємі і згідний сплачувати позивачці аліменти на їх неповнолітню дитину. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 30.09.2006 року по 05.02.2016 року перебували у шлюбі (а.с.3), від якого мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4); дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.5-6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує дитину, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання доньки - добровільно не допомагає матеріально, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 01.08.2016 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551.20 гривень. А тому,

Outcome: approved