Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Відповідно до укладеного договору № б/н від 14.04.2010 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, що підтверджено підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід»ємних частин договору. Тобто, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п.1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за Договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов»язання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов»язується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5 % від суми позову. [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. В порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого станом на 30.11.2017 року має заборгованість 35538 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 572 грн.01 коп.- заборгованість за кредитом; 28893 грн. 42 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3904 грн.41 коп.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1668 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору № б/н від 14.04.2010 року на загальну суму 35538 грн. 33 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судові засідання 25.04.2018 року, 14.05.2018 року не з»явилася, хоча відповідно до вимог ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, про причини неявки не повідомила, відзив не подала. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що 14.04.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] договірних зобов'язань, станом на 30.11.2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 35538 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 572 грн.01 коп.- заборгованість за кредитом; 28893 грн. 42 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3904 грн.41 коп.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1668 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком. В розрахунку заборгованості по кредиту сума 3904 грн.41 коп. зазначена, як заборгованість по комісії. Оскільки суду не надано доказів нарахування комісії та пені окремо, а підтверджено розрахунком заборгованості лише заборгованість по комісії, то суд вважає, що сума заборгованості в розмірі 3904 грн.41 коп. є заборгованістю по комісії. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо позовної вимоги про стягнення комісії у сумі 3904 грн.41 коп. суд виходить з наступного. За змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач встановив плату за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № б/н від 14.04.2010 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 31633 грн. 92 коп., в частині стягнення з відповідача 572 грн. 01 коп.- заборгованості за кредитом; 28893 грн. 42 коп.- заборгованості по процентам за користування кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1668 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова). В задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення комісії в розмірі 3904 грн.41 коп. суд відмовляє. У порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1568 грн. 42 коп. в повернення судового збору.

Outcome: partial