Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від сумісного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який не працює, так як є студентом третього курсу денної державної форми навчання Вінницького коледжу економіки та підприємництва Тернопільського національного економічного університету. Термін навчання до 30.06.2020 року. За таких умов повнолітній син [PERSON] не має можливості належним чином самостійно утримувати себе без фінансової допомоги батьків, оскільки потребує коштів на харчування, проїзд, лікування, навчання (додаткові заняття, підручники, тощо). Відповідач добровільно не надає коштів на утримання повнолітнього сина хоча є працездатним, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просила суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача, на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частки від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що він має на утриманні ще дочку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Крім того, він здійснює догляд за своїми батьками, які є хворими людьми похилого віку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що з 2000 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 15.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 07.11.2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , є сином сторін по даній справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.07.2010 року, який розірвано між ними на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.08.2012 року (а.с. 10, 72). З довідки про склад сімї №694, виданої 07.10.2019 року квартальним комітетом «Тяжилів» вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем [PERSON] , яка є його матір`ю та братом [PERSON] , 2010 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Позивач [PERSON] з 09.09.2019 троку працює на посаді оператора верстатів з програмним керуванням в ДП «Електричні системи» та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи №00000000429 від 30.10.2019 року. Її сукупний дохід за вересень 2019 року склав 5640,13 грн. (а.с. 35). Відповідно до довідки Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області станом на 28.11.2019 року заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №49971520, де боржник [PERSON] , а стягувач [PERSON] - відсутня (а.с. 73). На даний час син сторін [PERSON] повнолітній, є студентом третього курсу денної державної форми навчання Вінницького коледжу економіки та підприємництва Тернопільського національного економічного університету. Термін навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою №280 від 11.09.2019 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є також батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 53). Згідно довідки №15/1510 від 23.04.2019 року повнолітня донька відповідача - [PERSON] здобуває ступінь вищої освіти магістра за спеціальністю 061 Журналістика у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського, денна форма навчання (держбюджет). Термін навчання 01.09.2018 по 31.12.2019 (а.с. 51). Відповідно до довідки №702 від 14.11.2019 року, виданої квартальним комітетом «Царина» відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та постійно доглядає своїх батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] та потребують сторонньої допомоги (а.с. 52). Батьки відповідача - [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами по віку, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень (а.с. 48, 50). Крім того, батько відповідача - [PERSON] з 23.12.2019 року є інвалідом першої групи безтерміново (а.с. 85). Відповідачем надано суду копію консультативного висновку спеціаліста КНП ВМКЛ №3 від 13.11.2019 року, відповідно до якого батькові відповідача було здійснено оперативне втручання у зв"язку із захворюванням очей (а.с. 49). Відповідач [PERSON] з 21.11.2019 року працює на посаді оператора автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок в ПП «Фірма малого друку», його дохід за місяць складає 4500 грн., що підтверджується довідкою №ФМД00000011 від 16.12.2019 року (а.с. 75). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, а також від батька, який з ним не проживає. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання і не має змоги працювати, суд враховує всі фактичні обставини справи встановлені в судовому засіданні, а саме те, що відповідач [PERSON] є фізично здоровою людиною, офіційно працює та отримує щомісячний дохід, наявність у відповідача 23-річної повнолітньої доньки, яка станом на день розгляду справи закінчила навчання, непрацездатних батьків, які отримують відповідну пенсію, а 18-річний повнолітній син відповідача - [PERSON] не працює, оскільки навчається стаціонарно і потребує від батька матеріальної допомоги на своє утримання. Суд враховує, що повнолітній син сторін [PERSON] проживає разом із позивачкою, яка зі свого боку приймає участь в утриманні повнолітнього сина, також суд враховує розмір доходу позивачки та наявність у неї на утриманні ще й неповнолітньої дитини, тому позивач потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, для його нормального і гармонійного забезпечення. Доказів щодо отримання позивачкою високих доходів відповідач суду не надав. Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01.01.2020 року становить 2102 грн. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV). За даними Міністерства фінансів України станом на грудень 2019 року середня заробітна плата по Вінницькій області становила 10661 грн. Тому виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів повнолітнього сина сторін [PERSON] , беручи до уваги його потребу в матеріальній допомозі з боку батька, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день ухвалення рішення - 2102 грн., розмір середньої заробітної плати по Вінницькій області за грудень 2019 року - 10661 грн., що відповідач [PERSON] є фізично здоровою людиною, офіційно працює та отримує щомісячний дохід, наявність у відповідача 23-річної повнолітньої доньки, яка станом на день розгляду справи закінчила навчання, непрацездатних батьків, які отримують відповідну пенсію, а 18-річний повнолітній син відповідача - [PERSON] не працює, оскільки навчається стаціонарно, суд прийшов до висновку, що на користь позивача з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 16.10.2019 року, на період його навчання у Вінницькому коледжі економіки та підприємництва Тернопільського національного економічного університету, а саме до 30.06.2020 року включно, таким чином задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Суд вважає визначити аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно виходячи з того, що закон визначає аліменти саме як кошти на утримання повнолітньої дитини. Тому, встановивши розмір щомісячного доходу відповідача, а також реальні потреби щодо належного утримання повнолітньої дитини і виходячи з цього суд вважає, що розмір ј частки доходів відповідача, які будуть стягуватись з платника, яка за певних обставин може фактично бути незначною, проте в грошовому еквіваленті є абсолютно достатньою. Крім того, суд вважає поза розумним сумнівом, що аліменти, які будуть стягуватися з відповідача на утримання свого повнолітнього сина в грошовому вираженні не будуть перевищувати розмір середньої заробітної плати по Вінницькій області за грудень 2019 року та відповідатимуть інтересам і потребам повнолітнього сина відповідача, який не має змоги працювати. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1853 грн. понесених витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved