Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

19 січня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася з позовом до відповідача Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що пропустила строк для прийняття спадщини за законом з поважних причин, а саме вона не мала можливості своєчасно подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки в період з 25 липня 2005 року по 12 серпня 2005 року знаходилась на амбулаторному лікуванні. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.13). Представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.32), проти задоволення позову не заперечував. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно із інформацією приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. та Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.20, 30-31), після померлого [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Позивач являється донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Позивач змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «Чумель», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] Згідно із медичною довідкою б/н амбулаторії № 15 КНП „ЦПМСД № 2" Дарницького району м. Києва та виписки із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.11, 12 ) позивач знаходилась на амбулаторному лікуванні з 25 липня 2005 року по 20 серпня 2005 року з діагнозом розповсюджений остеохондроз хребта, ускладнений остеохондроз попереково-гриж відділу хребта. З встановленого випливають наступні висновки. Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи із змісту статті 1220 ЦК, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями статті 1269 ЦК визначено, що спадкоємець, який бажає реалізувати своє право на прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подає нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк позивач не прийняла спадщину, але його право на спадкування виникло після набрання чинності ЦК. В свою чергу, згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви. Тобто, законом передбачена можливість встановлення строку для прийняття спадщини у випадку його пропущення, проте, це пов'язується з обов'язковою наявністю поважних причин, що зумовили пропуск вказаного строку. Так, досліджуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд в даному конкретному випадку враховує сукупність таких обставин: Час відкриття спадщини (7 лютого 2005 року) та момент закінчення строку для прийняття спадщини - серпень 2005 року. При цьому, в даній ситуації має місце значний проміжок часу від дати смерті батька позивача та дати звернення до суду із вказаним позовом, а також з дати закінчення строку для прийняття спадщини і до дати звернення з позовною заявою до суду (більше 10 років). Крім того, Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7) роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, перебування позивача саме на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні, його строк, з врахуванням характеру її захворювання, не свідчить про наявність істотних труднощів для спадкоємця для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і не є причиною, пов'язаною з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, як це передбачено пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7. Наведені вище обставини в своїй сукупності не підтверджують наявність у позивача труднощів у зверненні із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Згідно із статтями 10, 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, надані позивачем докази не підтверджують тих обставин, які б свідчили, що вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини у зв'язку з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для неї. Також, судом враховується, що виходячи з приписів статті 174 ЦПК визнання позову відповідачем суперечить закону, а тому немає підстав для прийняття визнання позову. Виходячи з викладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed