Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, [PERSON], третя особа управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради про визнання незаконними та скасування рішень та просить скасувати рішення двадцять восьмої сесії Хмельницької міської ради №28 від 30.10.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, внесення змін», в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Купріна, 27/2 кадастровий номер 6810100000:08:001:0436, площею 422 кв.м та передачі вище вказаної земельної ділянки у власність [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що йому на праві приватної власності належить ? житлового будинку №27 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м.Хмельницькому по вул. Купріна. Дане домоволодіння він успадкував за заповітом після смерті [PERSON], який помер 07.03.2011року. У звязку з переходом до нього права власності на житловий будинок до нього також перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування в розмірі та межах, які належали попередньому власнику та землекористувачу [PERSON] В останнього на праві користування була земельна ділянка у розмірі 513 кв.м. Зокрема 07.06.1948 року рішенням Проскурівського міськвиконкому №19 дану ділянку було виділено під будівництво [PERSON] та укладено з останнім договір про право забудови від 24.06.1948 року. Згідно вищевказаних документів, земельна ділянка по вул. Танкістів (сьогодні Купріна) складала 1026 кв.м., на якій [PERSON] побудував будинок та прийняв його в експлуатацію. В подальшому дана земельна ділянка неодноразово відчужувалася, а відповідно і право користування нею переходило у тому розмірі, який було визначений первинними правовстановлюючими документами. До виникнення права власності на ? житлового будинку у спадкодавця [PERSON] земельна ділянка, що передавалась у користування первинному власнику [PERSON] в розмірі 1026 кв.м. ні в кого не вилучалась, нікому не передавалась, а отже набуваючи право на ? житлового будинку 10.09.1986 року [PERSON] набув права користування ? спірної земельної ділянки, решту ? набув інший співвласник будинку - [PERSON] 14.09.1983 року.. Під час слухання справи №686/23815/14-ц за його позовом до [PERSON] йому стало відомо, що рішенням двадцять восьмої сесії Хмельницької міської ради №28 від 30.10.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, внесення змін», [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Купріна, 27/2 кадастровий номер 6810100000:08:001:0436, площею 422 кв.м та передачі вище вказаної земельної ділянки у власність. Вказане рішення він вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. 07.03.2011 року [PERSON]І помер, однак на дату смерті він мав у користуванні 513 кв.м. спірної земельної ділянки. Це право користування у тому ж розмірі і згідно того ж цільового призначення перейшло до нього його спадкоємця позивача [PERSON] незважаючи, що спадщину він оформив 08.10.2013 року , вона йому належить з часу прийняття спадщини, тобто фактично з дати смерті. Таким чином, право користування земельною ділянкою у нього виникло з 07.03.2011 року, тобто значно пізніше. До того, щоб таке право у останньої виникло, мало б бути рішення органу місцевого самоврядування про вилучення відповідної частини земельної ділянки у [PERSON] та [PERSON] чи його правонаступників. Окрім цього, [PERSON] мала б узгодити межі з суміжними землекористувачами згідно закону. У звязку з цим, Хмельницька міська рада рішенням №28 від 30.10.2013 року відвела частину земельної ділянки, площею 422 кв.м. [PERSON] неправомірно, та як право користування [PERSON] припинене в порядку ч.5 ст. 116 ЗК України в редакції на той час не було, а тому передавати цю ділянку у власність іншій особі підстав не було. Більш того, якими нормами керувався орган місцевого самоврядування, вирішуючи питання про те, яку частину земельної ділянки слід залишити [PERSON], а яку передати [PERSON] не зрозуміло. Хмельницька міська ради під час надання у власність земельної ділянки [PERSON] повинна була перевірити чи не перебуває частина земельної ділянки вже у користуванні іншої особи, оскільки міська рада відповідно до п.б ст. 12 ЗК України наділена правом розпоряджатися землями комунальної власності. Позивач в подальшому збільшив позовні вимоги та просить: визнати незаконним та скасувати рішення Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради від 14.06.2012 року №8 , яким [PERSON] надано на збереження самовільно реконструйовані господарські будівлі під житловий будинок по вул. Купріна, 27 у м. Хмельницькому; визнати незаконним та скасувати рішення двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 12.12.2012 року №35 «Про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін», в частині надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 422 кв.м. по вул. Купріна, 27/2 в м. Хмельницькому. Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Хмельницької міської ради, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що рішенням Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради від 14.06.2012 року №8, [PERSON] надано на збереження самовільно реконструйовані господарські будівлі під житловий будинок по вул. Купріна, 27 у м. Хмельницькому. Рішенням двадцять першої сесії №35 від 12.12.2012 року надано [PERSON] дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Купріна, 27/2 в м. Хмельницькому, площею 422 кв.м. Рішенням двадцять восьмої сесії №28 від 30.10.2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку по вул. Купріна, 27/2 в м. Хмельницькому, кадастровий номер 6810100000:08:001:0436, площею 422 кв.м. [PERSON] з 08.10.2013 року є власником ? частини житлового будинку №27 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м.Хмельницькому по вул. Купріна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Дане домоволодіння він успадкував після смерті [PERSON] Відповідно до ст.90 ЗК України ( редакції 1970 року) на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною; при переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. За положеннями ст. 91 цього ж Кодексу особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в судовому порядку. Частиною 2 статті 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не встановлений законом. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 10 березня 2016 року, що ухвалене у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, третя особа управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та свідоцтва про державну реєстрацію в задоволенні позову було відмовлено. Цим же рішенням встановлено, що позивач [PERSON] 08.10.2013 року у порядку спадкування за заповітом набув право власності на 1/2 частину житлового будинку №27 по вул. Купріна у м. Хмельницькому. Спадкодавець [PERSON] (батько відповідачки) придбав вказане майно - 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по Купріна, 27 у м.Хмельницькому за договором купівлі-продажу від 10.09.1986 року. За цим договором житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 1026 кв.м, при цьому в постійне користування [PERSON] перейшли коридор 1 розміром 1,5 кв.м, коридор 2 - 4,3 кв м, кухня 1-3 розміром 8,7 кв.м, жила кімната 1-4 - 9,5 кв.м та сарай літ. „Б" . З 1987 року [PERSON] (колишня дружина [PERSON]І.) спільно з своїм батьком [PERSON] за згодою [PERSON] на вказаній земельній ділянці по вулиці Купріна 27 в м. Хмельницькому самочинно збудувала житловий будинок, що встановлено рішенням Хмельницького міськрайсуду від 18.09.2014 року. Наказом управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради № 379 від 07.07.2012 року самочинно реконструйованій господарській споруді під житловий будинок, присвоєно адресу вул. Купріна, 27/2 у м. Хмельницькому, у зв'язку з наявністю іншого житлового будинку по вул. Купріна, 27. На підставі рішення Хмельницької міської ради № 35 від 12.12.2012 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою рішенням міської ради № 28 від 30.10.2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано [PERSON] у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Купріна, 27/2 , в м.Хмельницький, площею 422 кв.м. 29.11.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку. Судом першої інстанції вірно встановлено, що на час набуття (10.09.1986 року) права власності на 1/2 частину житлового будинку по Купріна, 27 в м. Хмельницькому спадкодавцем [PERSON] за будинком була закріплена земельна ділянка площею 1026 кв.м. За змістом свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2013 року виданого на ім'я [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку №27 по вул.. Купріна в м. Х мельницькому на підставі заповіту [PERSON], посвідченого нотаріально 09.06.2010 року, в заповіті останнього не визначено розмір земельної ділянки, право користування якою переходить до спадкоємця [PERSON] Відтак в силу ч.3 ст. 1225 ЦК України до позивача як спадкоємця 1/2 частини житлового будинку перейшло право користування земельною ділянкою, яка необхідна для його обслуговування. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 273/015 від 16.11.2015 року площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування 1/2 частини житлового будинку №27 по вул. Купріна, становить 72 кв.м і не накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:08:001:0436, що належить на праві власності відповідачці. Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про знесення самочинного будівництва встановлено, що житловий будинок №27/2 по вул. Купріна, який просить знести позивач, був побудований батьком [PERSON] [PERSON], який помер 7.01.2011 р. Про збереження самочинного побудованого житлового будинку постійно діючою комісією з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради від 14.06.2012 р. прийнято рішення про збереження об'єкту будівництва та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки під самовільно реконструйовані господарські будівлі під житловий будинок. Суд приходить до висновку, що [PERSON] не надав суду належних доказів того, що відповідач порушила його права. Згідно ст .82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про те, що при прийнятті оскаржуваних рішень було порушено його права. Крім того на момент прийняття рішення Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради від 14.06.2012 року №8, яким [PERSON] надано на збереження самовільно реконструйовані господарські будівлі під житловий будинок по вул. Купріна, 27 у м. Хмельницькому та рішення двадцять першої сесії №35 від 12.12.2012 року про надання [PERSON] дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділян по вул. Купріна, 27/2 в м. Хмельницькому, [PERSON] не був власником ? частини будинку №27 по вул.. Купріна в м. Хмельницькому. Також, суд враховує, що Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі. Рішення органу місцевого самоврядування щодо про збереження самовільно реконструйованих господарських будівель, про розроблення проекту землеустрою та про затвердження проектів землеустрою і надання земельної ділянки у власність, є ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. А тому обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту, розгляд даного позову не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності та підстави для задоволення позовної заяви відсутні. З наданих до суду документів вбачається, що свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку та житловий будинок чинні. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підстави для задоволення позову [PERSON] до Хмельницької міської ради, [PERSON], третя особа управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради про визнання незаконними та скасування рішень відсутні.

Outcome: dismissed