Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про виділ в натурі частки із майна та зміну типу статусу житлового приміщення, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2017 року вона придбала у відповідача [PERSON] Ѕ частки квартири [ADDRESS] загальною площею 68,3 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, коморою площею 4,0 кв.м. При цьому за відповідачем лишилася у власності рівна з нею Ѕ частина квартири. Відповідно до рішення Київського районного суду м.Полтави від 06.04.2009 року в спільне користування [PERSON] та [PERSON] було виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 432 кв.м. За час експлуатації житлового будинку склався фактичний порядок користування земельною ділянкою між землекористувачами. Земельна ділянка має наявні тверді межові знаки - огороджена бетонним парканом. Площа земельної ділянки, якою вона користується, складає 226 кв.м, з яких 45 кв.м під забудовою частини житлового будинку, що їй належить, 17 кв.м під забудовою господарськими будівлями, що знаходяться у її користуванні, а 164 кв.м не забудовано (двір). Частина житлового будинку літера А-1 (1/2 частина квартири №1 ), що перебуває у її власності, одноповерхова, має вихід на огороджену земельну ділянку, яка примикає до неї та має ізольований виїзд на вулицю Мироненка . На земельній ділянці розміщені, крім житлового будинку, господарські будівлі та споруди: гараж, вбиральня, огорожа, хвіртка, якими користуються лише мешканці Ѕ частини квартири №1 , члени її сім`ї. Зазначені господарські будівлі та споруди не враховані в технічному паспорті (інвентаризаційна справа 2207, реєстраційний №4-19), оскільки тип статусу житлового приміщення є квартира у житловому будинку посімейного заселення. Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (1/2 частина квартири №1 ) за своїм фактичним використанням відповідає нормативному визначенню індивідуальний (садибний) житловий будинок - садиба. Виходячи із фактичного користування, зважаючи на вимоги будівельно-технічних норм, експерт дійшов висновку, що для обслуговування даної частини житлового будинку, технічно необхідною є земельна ділянка площею 226 кв.м. За результатами проведеного дослідження експерт робить висновок, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку (1/2 частини квартири [ADDRESS] технічно можливо у складі: частина житлового будинку (загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухня №1 площею 7,1 кв.м, передпокій №7 площею 11,9 кв.м, кімната №6 площею 15,7 кв.м, гараж, вбиральня, хвіртка та огорожа, що зазначені в додатку №2. Площа закріпленої за даним садибним будинком частини земельної ділянки складає 226 кв.м. Просила суд виділити в натурі в окрему одиницю належну [PERSON] реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , 1/2 частину квартири [ADDRESS] , технічно можливо у складі: частина житлового будинку (загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухня №1 площею 7,1 кв.м, передпокій №7 площею 11,9 кв.м, кімната №6 площею 15,7 кв.м, гараж, вбиральня, хвіртка та огорожа, що зазначені в додатку №2 Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року, що знаходяться на земельній ділянці площею 226 кв.м. Змінити тип статус житлового приміщення 1/2 частину квартири [ADDRESS] , технічно можливо у складі: частина житлового будинку (загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухня №1 площею 7,1 кв.м, передпокій №7 площею 11,9 кв.м, кімната №6 площею 15,7 кв.м, гараж, вбиральня, хвіртка та огорожа, що зазначені в додатку №2 Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року, що знаходяться на земельній ділянці площею 226 кв.м. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 19.04.2019 року відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін (а.с.49). 20.05.2019 року відповідач [PERSON] звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою (а.с.54-57). Просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою площею 432 кв.м по [ADDRESS] між співвласниками квартири №1 , згідно висновку судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 22.05.2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою та ухвалено розглядати зустрічний позов [PERSON] з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна та зміну типу статусу житлового приміщення (а.с.70). 23.05.2019 року від адвоката Бибика Володимира Анатолійовича, який представляє інтереси відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про виділ в натурі частки, що перебуває в спільній частковій власності (а.с.73-76). 03.06.2019 року від позивача [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про визначення користування земельною ділянкою (а.с.88-89). 05.06.2019 року від позивача [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову (а.с.91-93). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 06.06.2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру [ADDRESS] , та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири (а.с.102). 07.06.2019 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зміну позовних вимог (а.с.103-104), відповідно до якої позивач просила суд визнати за нею право власності на гараж, вбиральню, хвіртку та огорожу, що зазначені в додатку №2 Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна належну [PERSON] реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , 1/2 частину квартири [ADDRESS] , технічно можливо у складі: частина житлового будинку (загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухні №1 площею 7,1 кв.м, передпокою №7 площею 11,9 кв.м, кімнати №6 площею 15,7 кв.м, гаражу, вбиральні, хвіртки та огорожі, що зазначені в додатку №2 Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року, що знаходяться на земельній ділянці площею 226 кв.м. 10.06.2019 року від представника відповідача адвоката Бибика Володимира Анатолійовича надійшла заява про призначення судової земельно-технічної експертизи (а.с.106). Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 06.08.2019 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу (а.с.174). Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 07.11.2019 року відновлено провадження у справі (а.с.177). Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 27.11.2019 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу (а.с.193). Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 18.02.2020 року відновлено провадження у справі (а.с.196). 29.04.2020 року представник відповідача адвокат Бибик Володимир Анатолійович надав суду заяву, про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 29.04.2020 року вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Марченко А.О. позов підтримали та просили суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Бибик В.А. в судовому засіданні при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Представник Київської районної в місті Полтаві ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце судового розгляду. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.221). Представник ПП ПБТІ «Інвентаризатор» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце судового розгляду. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.220). Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Київської районної в місті Полтаві ради та представника ПП ПБТІ «Інвентаризатор». Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача адвоката Марченко А.О., представника відповідача адвоката Бибика В.А., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11 травня 2017 року [PERSON] є власником 1/2 частини квартири номер 1 (один), що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 68,3 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, коморою площею 4,0 кв.м (а.с.8-11). Іншим власником Ѕ частини квартири номер 1 (один), що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.12). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на Ѕ частину оформлено на [PERSON] (а.с.13-16) Рішенням Київського районного суду міста Полтава від 06.04.2009 року (а.с.17-18) в спільне користування [PERSON] та [PERSON] було виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 432 кв.м. Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (1/2 частина квартири №1 ) за своїм фактичним використанням відповідає нормативному визначенню індивідуальний (садибний) житловий будинок - садиба. За результатами проведеного дослідження експерт зробив висновок, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку (1/2 частини квартири [ADDRESS] , технічно можливо у складі: частини житлового будинку (загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухні №1 площею 7,1 кв.м, передпокою №7 площею 11.9 кв.м, кімнати №6 площею 15,7 кв.м, гаражу, вбиральні, хвіртки та огорожі, що зазначені в додатку №2. Господарські будівлі та споруди, а саме: гараж, вбиральня, огорожа, хвіртка не враховані в технічному паспорті (інвентаризаційна справа 2207, реєстраційний №4-19), оскільки тип статусу житлового приміщення є квартира у житловому будинку посімейного заселення. Суд частково погоджується з Висновком експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року в частині виділення у самостійний об"єкт нерухомого майна частину житлового будинку (1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухні №1 площею 7,1 кв.м, передпокою №7 площею 11,9 кв.м, кімнати №6 площею 15,7 кв.м. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині виділення їй у самостійний об`єкт нерухомого майна належної Ѕ частини квартири [ADDRESS] частини житлового будинку загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 15,7 кв.м у складі приміщень: кухні №1 площею 7,1 кв.м, передпокою №7 площею 11,9 кв.м, кімнати №6 площею 15,7 кв.м, що зазначені в додатку №2 Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1, 2, 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту статті 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частиною 1 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо зміни типу статусу житлового приміщення Ѕ частини квартири [ADDRESS] , виходячи з наступного. Частиною 1 статті 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» саме на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок щодо зміни статусу житлового приміщення в населених пунктах. Тому позовна вимога [PERSON] щодо зміни типу статусу житлового приміщення Ѕ частини квартири [ADDRESS] задоволенню не підлягає, оскільки суд не є тим органом, який здійснює зміну статусу житлового приміщення. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на гараж, вбиральню, хвіртку та огорожу, що зазначені в додатку №2 Висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №129 від 14.11.2018 року, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Статтею 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В матеріалах даної цивільної справи відсутні документи від державних органів та органів місцевого самоврядування, які б надавали належний дозвіл [PERSON] на будівництво гаража та вбиральні. Відсутній в матеріалах справи належним чином затверджений проект на дані об`єкти. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що господарські будівлі та споруди, а саме: гараж, вбиральня, огорожа, хвіртка не враховані в технічному паспорті (інвентаризаційна справа 2207, реєстраційний №4-19), оскільки тип статусу житлового приміщення є квартира у житловому будинку посімейного заселення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial