Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

В Краматорський міський суд звернулося ПАТ „ Альфа-Банк " з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06.08.2012 року між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» (правонаступник Акціонерного банку «Ікар-Банк») та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення Права вимоги за кредитним договором № 139/2/2006 від 22.09.2006 року, що було укладено між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 33830 грн., а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. У порушення умов кредитного договору відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 8992,38 грн., за відсотками - 5615,31 грн., розмір штрафу - 22706,99 грн. Аналіз норм ст. 266, ч.2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, розмір неустойки становить: штраф - 5342,21 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19949,90 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. 22.09.2006 року між Акціонерним банком «Ікар-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 139/2/2006, відповідно до умов банк надає відповідачу кредит у сумі 33830 грн. на придбання транспортного засобу будь-якої марки ВАЗ. Плата за кредит складає 18 % річних. Позичальник за надання Банком послуг з надання кредиту сплачує Банку комісію в розмірі 1 % від суми кредиту. Кредит надається на термін до 22.09.2011 року. До зазначеної дати позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та зробити інші платежі, передбачені договором. (а.с.5, 6) 06.08.2012 року між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» (правонаступник Акціонерного банку «Ікар-Банк») та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів, в тому числі по кредитному договору № 139/2/2006 від 22.09.2006 року, позичальником за яким є [PERSON]. (а.с.12-22,23) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 139/2/2006 від 22.09.2006 року станом на 22.04.2016 року утворилась заборгованість в сумі 37314,68 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 8992,38 грн., за відсотками - 5615,31 грн., по пені - 22706,99 грн. Заборгованість по пені за останній календарний рік - 5342,21 грн. (а.с.24) 18.05.2016 року на адресу відповідача [PERSON] була направлена вимога про досудове врегулювання спору. (а.с.25,26). Однак, відповідач на момент звернення позивача до суду борг не сплатив. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.651 ч.2, 3 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 5342,21 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач відповідно до копії паспорту (а.с.7) зареєстрований за адресою: [ADDRESS], отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 5342,21 грн. З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 22.04.2016 року складає 14607,69 грн., з яких: 8992,38 грн. - заборгованість за кредитом, 5615,31 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково - з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 14607,69 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial