Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

21.10.2014 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про визнання його сина [PERSON], [INFO] обмежено дієздатним мотивуючи тим, що останній не вміє розпоряджатися грошовими коштами, що може загрозливо вплинути як на нього самого так і на їх сім'ю. Згідно довідки КЗ Петриківської ЦРЛ Дніпропетровської обласної ради" [PERSON] перебуває на психіатричному обліку з 2002 року з діагнозом легка розумова відсталість. В 2014 році його син був госпіталізований у зв'язку з неадекватною поведінкою до психіатричного відділення Дніпродзержинської міської лікарні №1 де проходив лікування. В судовому засіданні заявник повністю підтримав свої вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування також просив задовольнити позов. Представник прокуратури просив задовольнити позов частково. Представник [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що його довіритель може вчиняти дії та розпоряджатися грошима, що зокрема підтверджується заявою до приватного підприємця про бажання подальшого навчання, а поведінка батька є недобросовісною. Вислухавши пояснення заявника та інших осіб, які беруть участь у спрві, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статей 3 та 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно частин 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Виходячи з положень статей 36, 59, 63 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується паспортом громадянина України. Відповідно до Довідки акта МСЕК серії ААГ №000173, [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності з 09.05.2014 року до 01.06.2015 року по причині інвалідність з дитинства. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка працює вчителем дефектологом в Котівській школі інтернат, пояснила, що [PERSON] навчався в неї. За час навчання мало місце два випадки щодо невміння розпоряджатися грошима, один з яких пов'язаний з тим, що [PERSON], поцупив у батька гроші в розмірі 400 грн. та почав їх роздавати. Свідок [PERSON], який працює майстром в Магдалинівському ПТУ №88, пояснив, що [PERSON] легко піддається впливу, з грошима поводитися витратливо. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 8 від 20.01.2015 року, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки , та за своїм психічним станом в даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України є підставою для визнання фізичної особи недієздатною. Зважаючи на те, що за висновками судово-психіатричної експертизи [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а підставами визнання особи обмежено дієздатною є наявність психічного розладу, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з метою недопущення порушення прав [PERSON] зокрема визначених ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обмеження дієздатності [PERSON], а отже в задоволенні позову слід відмовити. З огляду на відсутність даних, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстав, судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed