Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В липні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до державного нотаріуса завідувача Вишгородської державної нотаріальної контори Загвоздіної А.М. про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті чоловіка за місцем реєстрації в м. Красний Луч, Луганської області було відкрито спадкову справу, однак вона не могла отримати свідоцтво про право на спадщину в зв'язку з проведенням антитерористичної операції. Позивач подала заяву до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у його видачі. Вважає дії нотаріуса неправомірними, просить зобов"язати державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину їй та її дітям. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просить задовільнити. Відповідач до суду не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмові заперечення, в яких посилалась на неналежність відповідача та непередбаченість законодавством процедури передачі заведених спадкових справ між державними нотаріальними конторами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 8 січня 1994 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. З свідоцтв про народження випливає, що у шлюбі останні мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] та нежитлове приміщення [ADDRESS], що випливає з договорів купівлі - продажу, зареєстрованих в реєстрі за № 363, 364 та посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Позивач [PERSON] заявою зареєстрованою в реєстрі під № 268 від 14 березня 2013 року дала згоду на купівлю квартири своєму чоловіку. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 166. Інформаційною довідкою № 38253854 від 1 вересня 2014 року зі спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа спадкодавця [PERSON] №55919087 заведена Краснолуцькою державною нотаріальною конторою 31 березня 2014 року. 28 квітня 2015 року позивач звернулась з заявою про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. 25 травня 2015 року відповідачем Загвоздіною А.М. на заяву [PERSON] надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є м.Красний Луч, Луганської області. Частиною 1 ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року визначено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Судом встановлено, що відмова відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину була здійсненна на основі додержання вищевказаних норм ЦК України, ст. 49 Закону України «Про нотаріат» N 614-VI від 1 жовтня 2008 року та п.п.2.1, 2.2 п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №282/20595, з яких вбачається, що при підтвердженні факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. За таких обставин, позовні вимоги позивачки є необгрутованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed