Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

18 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не виконав взятих на себе договірних зобов'язань. В судове засідання позивач, належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду справи, не з'явився, надав заяву про розгляд справа у його відсутність. Із позовної заяви убачається, що 19 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого Банк надав відповідачеві кредит на споживчі цілі в розмірі 1376,40 гривень строком погашення до 19 січня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 33,72 гривень та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 229,40 гривень. Повернення кредиту передбачалось щомісячними платежами. [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, в результаті чого станом на 02 грудня 2013 року утворилась заборгованість за договором в розмірі 16460,56 гривень, що складається з: 1265,05 гривень - заборгованість за кредитом; 80,98 гривень - заборгованість із процентів за користування кредитом; 370,92 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 13483,58 гривень - пеня, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 760,03 гривень - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права Банку, позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позовній заяві суму заборгованості за кредитним договором станом на 02 грудня 2013 року разом із сумами неустойки, сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 гривень та наполягав на прийнятті рішення чи заочного рішення і задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомив про причини неявки. Від нього не надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи, у зв'язку з чим за згодою позивача суд відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позивних вимог (ст.11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно Довідки АА № 241170 21 липня 2009 року, наведеною Головним управлінням статистики у Дніпропетровській області Державного комітету статистики, Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи А01 № 054809 від 17.07.2009 року, Банківської ліцензії № 22 від 29 липня 2009 року, виданою Національним Банком України, ПАТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, має право здійснювати банківські операції, передбачені ч.1 та п.п. 5-11 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 19 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (в зв'язку із прийняттям статуту в новій редакції - ПАТ КБ «ПриватБанк») (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір № DОХRRХ02770117 (далі Договір), на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 1376,40 гривень строком погашення до 19 січня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 33,72 гривень та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 229,40 гривень. Повернення кредиту передбачалось щомісячними рівними платежами в розмірі 156,12 гривень. Кредитний договір між сторонами укладений на підставі особистої заяви (анкети) позичальника [PERSON] від 19 січня 2008 року в порядку та на умовах, встановлених «Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). У зв'язку з укладенням 19 січня 2008 року між Банком і [PERSON] Договору виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач узяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, виплатив суму кредиту в рахунок оплати товару особі, вказаної Позичальником. Зі своєї сторони [PERSON] умови зазначеного договору не виконав, суму кредиту не погашає, не вносить плату за користування коштами, у зв'язку з чим станом на 02 грудня 2013 року утворилась заборгованість за договором в розмірі 16460,56 гривень, що складається з: 1265,05 гривень - заборгованість за кредитом; 80,98 гривень - заборгованість із процентів за користування кредитом; 370,92 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 13483,58 гривень - пеня, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 760,03 гривень - штраф (процентна складова). Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає, що відповідач в однобічному порядку не виконує покладені на нього Договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування кредитними коштами, тому позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення позивачем при подачі позовної заяви оплачений судовий збір у розмірі 229,40 гривень, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved