Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

В квітні 2019 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] 2012 р.н, в якому просила суд, постановити рішення яким визнати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , в якій окрім позивачів зареєстрована неповнолітня [PERSON] , 2012 р.н., яка є дочкою [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] , однак з листопада 2015 року відповідач та неповнолітня [PERSON] за вказаною адресою не проживають, оскільки неповнолітня вибула на інше постійне місце проживання разом з матір`ю. Оскільки реєстрація [PERSON] за даною адресою, порушує їх права, не надає можливості отримати субсидію, покладає додаткові обов`язки щодо сплати за утримання даної квартири, у зв`язку з чим, позивачі вимушені були звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи у їх відсутність, відзиву на позовну заяву суду не надано. Третя особа: Служба в справах дітей Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання явку свого прдеставника не забезпечили, до суду направили заяву з актом обстеження умов проживання відповідача від 26.07.2019 року, 05.08.2019 року та 09.08.2019 року, з якої вбачається, що обстеження умов проживання дитини не вдалось, оскільки двері квартири за адресою: [ADDRESS] ніхто не відчинив. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила та не було подано до суду відзив, а позивач просив слухати справу у її відсутність, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Право спільної часткової власності на вищезазначену квартиру було набуто ними на підставі Свідоцтва про право власності від 03.07.1998 р., виданого Ленінградською районною державною адміністрацією міста Києва. В зазначеній квартирі окрім позивачів зареєстрована неповнолітня [PERSON] , 2012 р.н., яка є дочкою [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] , однак з листопада 2015 року неповнолітня [PERSON] за вказаною адресою не проживає, оскільки вибула на інше постійне місце проживання разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] починаючи з листопада 2015 року підтверджується рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23.11.2015 року, винесеним по справі №759/12512/15-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки. Відсутність відповідача підтверджується актами обстеження квартири від 17.014.2018 року та 20.03.2019 року. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , та [PERSON] підтвердили суду обставини викладені в матеріалах справи, зазначивши, що вони є сусідами позивачів, з 2015 року [PERSON] , та [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , вказувала на те, що знає позивача [PERSON] з 2017 р., є його цивільною дружиною та періодично проживає в спірній квартирі, тому може стверджувати, що в даній квартирі з серпня 2017 р. жодного разу ні [PERSON] ні [PERSON] не бачила, як і їх речей. Наявність реєстрації неповнолітньої [PERSON] перешкоджає позивачам у реалізації своїх прав, як власників та створює чимало труднощів, в тому числі пов`язаних з оплатою за житлово-комунальні послуги, які формуються з урахуванням кількості осіб, що зареєстровані в помешканні у встановленому закону порядку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В частині 1 ст.316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до частини 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В статті 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню

Outcome: approved