Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що 03 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час з чоловіком проживають окремо,хоча шлюб між ними не розірваний. Дитина проживає з нею - [PERSON] Батько добровільно матеріальної допомоги [PERSON]. та дитині не надає. В поданому відповідачем - [PERSON] запереченні зазначає, що з позовом не погоджується, оскільки не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. У зв'язку з тим, що позивач - [PERSON] подала позов про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 500,00 гривень щомісячно, що в сумі з аліментами на дружину складатиме 800,00 гривень щомісячно, а заробітна плата яку він отримує становить 1218,00 гривень. Тому, він - [PERSON], погоджується на сплату аліментів на дитину в сумі 310,00 гривень, а у стягненні аліментів на дружину просить відмовити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час проживають окремо: вона в м.Ромни, Сумської області, а відповідач в с.Підлуби, Ємільчинського району, Житомирської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею в м.Ромни. [PERSON] матеріальної допомоги не надає. Вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Коштів, для проживання не вистачає. ЇЇ чоловік працездатний, інвалідності не має, інших осіб на утриманні не має. Про те,що з 01.11.2014 року працює у ФОП [PERSON] їй відомо не було. Коли проживали разом продавцем в магазині у не працював, а їздив на роботу у м.Київ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. В ході судового розгляду даної справи встановлено та підтверджується її матеріалами, зокрема, свідоцтвом про шлюб, що 03.08.2013 року сторони уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 200 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Роменської міської ради №1883 від 09.07.2015 року (а.с.5). Відповідач працює продавцем в магазині в м.Ємільчине та отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується договором від 01.11.2014 року (а.с.12). Також по справі встановлено, що подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З поданого відповідачем заперечення не вбачається, що він є непрацездатною особою, або має інших осіб на утриманні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язані довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Відповідно до приписів ч. 2,4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання від батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з приписів ч. 2,4 статті 84, статті 182 Сімейного кодексу України та враховуючи те, що позивач не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3 - річного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, працюючий тому може надавати таку допомогу. Позов про стягнення аліментів на дитину на час прийняття даного рішення судом не розглянутий, рішення не прийнято, у зв'язку з чим відповідач має змогу сплачувати 300,00 гривень щомісячно із заробітної плати в 1218,00 гривень, які він заробляє, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Докази на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні.

Outcome: approved