overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

20 січня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свій позов тим, що вона та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. В даній квартирі також зареєстрований чоловік [PERSON] - [PERSON] З вересня 2007 року відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає. Просила суд позов задовольнити, визнати втратившим право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, поклавшись на викладені в ньому обставини, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі права власності на житло, виданого 12.02.1994 року згідно з розпорядженням (наказом) відділу приватизації житла № 667 від 15.02.1994 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки 1/205 від 15.01.2014 року, виданої КП «ЖЕО №2» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно Акуту про не проживання від 15.01.2014 року [PERSON] з вересня 2007 року виїхав з місця реєстрації і по даний час не проживає по вищевказаній адресі (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Частиною 1 ст.71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, у суду є всі підстави задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

20 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, але в даний час разом не проживають. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів неповнолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], виданого 3 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER], виданого 30 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

20 січня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, працює не офіційно, має мінливий дохід, але повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до його повноліття. В судовому засіданні позивачка, заявлені позовні підтримала частково, і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до його повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не має постійного місця роботи, а тому погодився сплачувати аліменти в розміріпо 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до його повноліття. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка зазначила, що дитина проживає з нею, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

20 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 29.12.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №862. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2014 року через відсутність порозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, у порядку ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування суждового процесу за допомогою звукозаписувальношо технічного засобу Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29.12.2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №862 (а.с.6 ). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

20 травня 2008 року між ЗАТ КБ Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 20672 грн. 74 коп. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 20 травня 2008 року за кредитним договором, а вона отримала кредит в сумі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 31 липня 2014 року допустила заборгованість 20672 грн. 74 коп. (14643 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом, 4483 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 322 грн. 99 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 972 грн. 51 коп. штрафу (процентна складова). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

20 травня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, в якому проживають до даного часу. [PERSON] та [PERSON] мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини- сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття . Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. В судовому засіданні встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Срібнянського районного управління юстиції Чернігівської області 20 травня 2008 року. Сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], про що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 квітня 2009 року. Син перебуває на утриманні матері, що підтверджено довідкою Срібнянської селищної ради № 600 від 08 квітня 2016 року. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття, за наявності для того законних підстав та визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

20 травня 2011 року [PERSON] \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] \~з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~19649,90 грн., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] \~зобов»язання по договору не виконав . В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку \~борг складає 19649,90 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 19649,90 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

20 травня 2011\~\~ року [PERSON] отримав у\~\~ позивача\~ кредит\~\~ шляхом\~\~ відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 гривень. ПАТ " Дельта Банк" подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 25262,89 гривень В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове засідання представник позивача не з "явився- в поданому до суду позові просить розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, оголошенням в газеті Урядовий кур»єр від 30.09.2015 року № 180, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Представник позивача про це не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Як видно з договору № 001-17501-200511 від 20 травня 2011 року між ПАТ " Дельта Банк" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну-суму 100000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10\~000 гривень. [PERSON] зобов»язувався щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 25262,89 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки.\~\~\~\~ Розмір збитків, завданих порушенням\~ зобов»язання,\~\~\~\~ доказується кредитором. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подав. З а таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 25262,89 гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

20 травня 2013 року [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 11399 грн. 28 коп., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконала. В судове засідання представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, та просить стягнути з відповідача кошти за оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомленний у встановленому законом порядку, що стверджується оголошеням в газеті «Вісті Рівненщини» № 52 від 30.12.2016р. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з Умов та правил надання банківських послуг між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір та надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості . Відповідно до розрахунку борг складає 11399,28 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 11399,28 грн., судові витрати в сумі 1378 грн. та 102 грн. за оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

20 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково на суму по 300 грн. на кожну дитину. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме [INFO] позивачка народила сина [PERSON], [INFO] позивачка народила дочку [PERSON], батьком яких є [PERSON] Сторони спільно не проживають. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про народження дітей, довідкою про склад сім"ї позивачки та про її доходи і ніким не оспорюються. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України. Оскільки відповідач [PERSON] не працює та має нерегулярний мінливий дохід, тому розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього на користь [PERSON], відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, суд визначає в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дітей, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, те, що позивачка працює.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

20 травня 2016 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності йому Чорнобильського посвідчення В-1 № 700733 виданого 21.06.1991 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав і пояснив, що при зверненні до УПФУ у Чечельницькому районі для визначення документів які потрібні для оформлення пенсії виявилось, що Чорнобильському посвідченні при написанні його прізвища була допущена помилка, так згідно всіх документів він значиться як "Ільніцький", а в чорнобильському посвідченні як "Ільніцкий". В судовому засіданні заявник просить встановити, що чорнобильське посвідчення, яке видане 21.06.1991 року на ім'я [PERSON] [INFO] стосується [PERSON] петровича [INFO]. В судовому засіданні представник управління праці та соціального захисту населення Чечельницької районної адміністрації за довіреністю [PERSON], не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню повністю по слідуючим підставам. Відповідно п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З показів заявника в судовому засіданні, з копії паспорта, довідки про склад сім"ї, свідоцтва про народження, вбачається, що чорнобильське посвідчення, яке видане 21.06.1991 року на ім'я [PERSON] [INFO] належить [PERSON] [INFO].

Outcome: approved