Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до Добрятинської сільської ради Млинівського району Рівненської області, в якій просять визнати за ними право власності на спадкове майно за законом, а саме : на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою : Рівненська область Млинівський район с. Добрятин, вул. Молодіжна, 9, посилаючись на відсутність реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку та неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 17 травня 1975 року позивач [PERSON] уклала шлюб зі спадкодавцем [PERSON]. За час спільного життя [PERSON] та [PERSON] 28 вересня 1988 року придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Добрятин Млинівського району Рівненської області по вул. Центральна, № 11. 30 квітня 2012 року [PERSON] помер. Також зазначили, що за життя [PERSON] заповіту не залишив, а позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є його дітьми та спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину, подавши до нотаріальної контори заяви. Однак, їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим змушені звернутися в суд. Крім цього, зазначили, що їх матір [PERSON] набула у власність 1/2 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, так -як цей будинок був набутий у шлюбі. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали з тих же підстав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій, підтримавши позов, просив його вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить повністю задовольнити позовні вимоги позивачів, а справу розглянути без участі його представника. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи, подружжям [PERSON] та [PERSON] набуто за час шлюбу, а саме у 1988 році, нерухоме майно, а саме житловий будинок по вул. Центральній, 11, в с. Добрятин Млинівського району Рівненської області ( а.с. 18). Даний об'єкт нерухомого майна був оформлений на померлого [PERSON]. Оскільки, вказане майно набуте до моменту набранння чинності Сімейним Кодексом України, то керуватись у даному випадку слід нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.Згідно з ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. При цьому за правилами, на той час діючого, законодавства, а саме ст.227 ЦК УРСР, реєстрація такого нерухомого майна передбачалась лише у виконачому комітеті місцевої ради народних депутатів. Таких вимог закону померлим [PERSON] було дотримано, що підтверджується документально ( а.с. 18,49). Тому, суд доходить висновку, що [PERSON] набула у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, так -як будинок був придбаний під час перебування її у шлюбі з померлим [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено судом, 30 квітня 2012 року [PERSON] помер. (а.с.5). Позивачі прийняли спадщину після його смерті за правилом ст.1269 ЦК України. Проте, на належну [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди не змогли одержати свідоцтва про право на спадщину з незалежних від них причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується документально. ( а.с. 20, 21, 22) При цьому належність житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в с. Добрятин Млинівського району Рівненської області по вул. Центральна, буд. 11, [PERSON] підтверджується випискою з погосоподарської книги Добрятинської сільської ради від 27 жовтня 2015 року №02-15/384, згідно якої в погосподарскій книзі №2, номер об'єкта погосподарського обліку 0167-1, житловий будинок в с. Добрятин по вул. Центральна, № 11, належав [PERSON]. (а.с. 55 ) Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивачі, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набули право власності на спадкове майно за законом, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у відповідних частках на законних підставах. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяв про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержали, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1225, 1233 ЦК України,

Outcome: approved