Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

14.07.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення мансарди № 3-7 в літ. В-2 загальною площею 73,9 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Харків, [ADDRESS] шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.05.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 76000 доларів США зі строком до 24.05.2023 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання між [PERSON], та ЗАТ «ОТП банк» укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку нежитлові приміщення мансарди № 3-7 в літ. В-2 загальною площею 73,9 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Оскільки станом на 03.07.2014 року заборгованість за кредитом складає 4372778,77 грн., просить звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до вимог ст..ст. 37,38 Закону України «про Іпотеку». В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність при заочному розгляді справи, позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подав, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 29.05.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 76000 доларів США зі строком до 24.05.2023 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання між [PERSON], та ЗАТ «ОТП банк» укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку нежитлові приміщення мансарди № 3-7 в літ. В-2 загальною площею 73,9 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» ( який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов пункту 3.1. якого ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг України» права на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходять усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності. Згідно даних, наданих позивачем, зобов'язання відповідача [PERSON] по виконання кредитного договору не виконуються і станом 03.07.2014 року загальна заборгованість за кредитом складає 4372778,77 грн. Відповідно до п.6.2. договору іпотеки від 29.05.2008 року іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплата боржником позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст. 5 договору іпотеки, інших обставин, передбачених чинним законодавством України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпротекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Згідно ст. 34 Закону України „Про іпотеку" предмет іпотеки на підставі рішення суду може бути переданий іпотекодержателю (Позивачу) в управління на період до його реалізації, з метою отримання доходів від господарського використання предмету іпотеки та подальшого їх направлення на задоволення вимог Позивача. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню в вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 38 Закону України « Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, а іпотечним договором від 29.05.2008 року в ст.ст.6-7 визначено порядок задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі і шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки, суд погоджується з вимогами позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки та передачі предмета іпотеки в управління позивачу на період до її реалізації. Таким чином, всією сукупністю досліджених судом доказів доведені законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, в зв'язку з чим суд задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved