Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

26.02.2014 року Стахановським міським судом ухвалено рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні зазначено: визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS]. Але в Свідоцтві про право спадщини за заповітом від 11.12.2008 р., зареєстрованому у реєстрі № 1-2218, яке підтверджувало право власності [PERSON] на вказане вище майно, зазначено, що земельна ділянка, площа якої 0,1453 га, розташована за адресою [ADDRESS], складається з двох земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер - 4413100000:06:003:0031, для обслуговування жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами; площею 0,0453 га, кадастровий номер - 4413100000:06:003:0032, для ведення особистого підсобного господарства. Заявник [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою [ADDRESS]: площею 0,1000 га, кадастровий номер 4413100000:06:003:0031 для обслуговування жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами; площею 0,0453 га, кадастровий номер 4413100000:06:003:0032, для ведення особистого підсобного господарства. Сторони до судового засідання не з"вилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 220 Цивільного процесуального Кодексу України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання на судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою . На підставі ч. й ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено наступне. 26.02.2014 року Стахановським міським судом ухвалено рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні зазначено: визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS]. Але в Свідоцтві про право спадщини за заповітом від 11.12.2008 р., зареєстрованому у реєстрі № 1-2218, яке підтверджувало право власності [PERSON] на вказане вище майно, зазначено, що земельна ділянка, площа якої 0,1453 га, розташована за адресою [ADDRESS], складається з двох земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер - 4413100000:06:003:0031, для обслуговування жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами; площею 0,0453 га, кадастровий номер - 4413100000:06:003:0032, для ведення особистого підсобного господарства.

Outcome: approved