Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон на відпочинок неповнолітньої дитини та виготовлення проїздного документу дитини без згоди матері дитини. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Березнівського районного суду від 18.04.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач має можливість з дитиною поїхати на відпочинок до родичів, які проживають в Республіка Білорусія. Оскільки, мати дитини безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, просив суд постановити рішення, яким дати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітньому [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд до Республіки Білорусія в період з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року у супроводі батька [PERSON] або у супроводі бабусі [PERSON] чи дідуся [PERSON] без згоди та супроводу матері [PERSON] та надати дозвіл на оформлення та виготовлення проїздних документів. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин та за згодою позивача, суд вважає за вірне ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків ( усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3858-Х11 від 21.01.1994 року, із змінами та доповненнями, оформлення документу дитини для виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Березнівського районного суду від 18.04.2012 року. Після розірвання шлюбу, син проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач бажає поїхати в період весняних канікул з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року разом з сином до Республіки Білорусія, де проживають їхні родичі. Відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон. За змістом ст.ст. 8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно зі ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд приходить до висновку, що неможливість отримати згоду батька на виїзд доньки за кордон, оскільки він перебуває за межами України, порушує права малолітньої дитини та позбавляє її можливості відпочити за кордоном, можливості спілкування з родиною. Суд вважає, що позовні вимоги в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності зі ст.2 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Положення Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 р., Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 , Правила перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. та в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724, передбачають можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вбачає підстави для надання дозволу позивачу на оформлення проїзних документів на право виїзду малолітньої дитини за межі України . На підставі викладеного,

Outcome: approved