Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

03 листопада 2014 року позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ТОВ «Полтавамотор» стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати в зв'язку з затримкою термінів її виплати та моральної шкоди. Посилався на те, що за розпорядженням (наказом) керівника ТОВ «Полтавамотор» від 22 серпня 2013 року № 60-К він прийнятий на роботу охоронцем, з оплатою праці згідно місячній тарифній ставці. 31 березня 2014 року за розпорядженням (наказом) керівника № 12-К звільнений з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. У відповідності до КЗпП України відповідач був зобов'язаний в день звільнення видати йому належним чином заповнену трудову книжку та виплатити розрахункові кошти в розмірі 2500 грн., а також компенсацію за невикористану відпустку. На даний час заборгованість в розмірі 2500 грн. йому не сплачена, згідно Закону України в разі невиплати з вини підприємства належних сум в день звільнення, підприємство повинно сплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, ТОВ «Полтавамотор», повинен виплатити йому компенсацію (індексацію) за кожен місяць затримки відповідно до індексу споживчих цін. 05 липня 2014 року трагічно загинув його син, на прохання погасити заборгованість по заробітній платі для поховання, він отримав відмову від відповідача. Внаслідок несвоєчасної сплати розрахункових при звільненні в нього порушення нормального життєвого стану, відносин в сім'ї, накопичення грошових боргів, приниження його престижу серед родичів друзів, сусідів. В зв'язку з несвоєчасною виплатою належних при звільненні сум у нього склалося тяжке фінансове становище. Розрахунки за комунальні послуги за частково позичені грошові кошти, сім'я не в змозі повноцінно харчуватися, а також придбати необхідні речі. Завдану моральну шкоду він оцінив у сумі 20 000 грн. Просив, стягнути з ТОВ «Полтавамотор» 2500 грн. основного боргу по заробітній платі, кошти за невикористану відпустку, заборгованість за середній заробіток за час затримки, компенсацію (індексацію) та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні, у разі неявки відповідача у судове засідання. Представник відповідача, ТОВ «Полтавамотор», у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду у його відсутність суду не надав. Враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] наказом ТОВ «Полтавамотор» від 22 серпня 2013 року № 60-К прийнятий на роботу охоронцем. 31 березня 2014 року наказом № 12-К звільнений з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, заперечень проти позовних вимог не надав, на запит суду не надав судудовідку про наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі позивача на день його звільнення із роботи, а тому суд виходить із того, що заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 2500 грн. Як встановлено судом, відповідачем ТОВ «Полтавамотор» в день звільнення або пізніше розрахунок з позивачем в повному обсязі проведено не було. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні має бути обрахований за період з 01 квітня 2014 року по 2 грудня 2014 року. Згідно довідки відповідача від 08.04.2014 року ( а.с. 14) середньоденний заробіток відповідача становив 43 грн. 82 коп. Позивач звільнився з роботи у відповідача 31.03.2014 року, отже період, за який+ відповідач повинен сплатити позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні розраховуються із 1 квітня 2014 року по 2 грудня 2014 року, а саме: Квітень 2014 року - 21 робочих дня; Травень 2014 року - 19 робочих дня; Червень 2014 року - 19 робочих дня; Липень 2014 року - 23 робочих дня; Серпень 2014 року - 20 робочих дня Вересень 2014 року - 22 робочих дня; Жовтень 2014 року - 23 робочих дня; Листопада 2014 року - 20 робочих дня; Грудень 2014 року - 2 робочих дня Разом: 169 робочих дня. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день ухвалення рішення складає 7405 грн. 58 коп. (43 грн. 82 коп.* 169 робочі дні). Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума 7405 грн. 58 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. щодо розрахунку розміру відпускних, за пееріод з 22.08.2014 року по 01.04.2014 року, приймачи до уваги мінімальну відпуску 24 календарні дні, відповідач повинен виплатити позивачеві кошти за невикористану відпустку за 15 днів, а враховуючи середньоденний заробіток позивача, сума коштів за невикористану відпустку, яку відповідач повинен був випдлатити позивачеві в день звільнення становить 657 грн. 71 коп. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем законних прав позивача [PERSON], що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Але розмір такої шкоди позивачем дещо завищений. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, що в повній мірі відповідає обставинам справи, засадам розумності та справедливості. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 13 563 грн. 29 коп. Згідно ст. 367 ЦПК України судове рішення в частині присудження заробітної плати, не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню, а оскільки відповідач не надав суду довідки про розмір середньомісячного заробітку позивач, суд приходить до висновку про те, що негайному стягненню з відповідача на користь позивача підлягає мінімальний розмір заробітної плати - 1218 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial