Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної об`єднаної територіальної громади Харківського району Харківської області, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , призначити її опікуном над малолітньою дитиною, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона приходиться рідною тіткою малолітній дитині [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з нею та з її матір`ю [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, на території цього ж подвір`я, тільки у флігелі, проживає разом із своїм чоловіком [PERSON] , яка є матір`ю дитини [PERSON] . У 2015 році відповідач вийшла заміж за [PERSON] , який є вітчимом дитини. Дівчинка народилася поза шлюбом, відомості про батька дитини записані зі слів матері. Більше трьох років відповідач не звертає уваги на свою доньку, не бере жодної участі у її вихованні та догляді, не займається її фізичним і духовним розвитком, не виховує дитину. Проживаючи на одному подвір`ї, мати дитини не цікавиться її справами, успіхами, перемогами або невдачами. Вже три роки як малолітня [PERSON] переїхала до позивачки і проживає разом з нею. Відповідачка не працює, веде аморальний спосіб життя, пиячить разом з чоловіком, а коли не вистачає коштів на спиртне може зайти в будинок, де вони проживають, і вимагати гроші, влаштовує сварки. Позивачка не має власних дітей і племінниця стала для неї рідною донькою, за якою вона доглядає і виховує її. Разом з нею вони роблять уроки, готують їжу, прибирають, вона вчить дівчинку хатнім справам, разом відвідують театр і кіно, вона купує [PERSON] всі необхідні речі, збирає до школи. Позивачка має постійну роботу, матеріально незалежна, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягалася, позитивно характеризується за місцем проживання, має власність, а тому вважає, що може бути опікуном над дитиною. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.12.2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.02.2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач та її представник адвокат Ткаченко В.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної об`єднаної територіальної громади Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 серпня 2010 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження №134 від 09.08.2010 року [PERSON] [INFO] , відомості про батька дитини записані за заявою матері. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Солоніцівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 04.03.2015 року, [PERSON] 04.03.2015 року уклала шлюб з [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Пісочинської селищної оади Харківського району Харківської області від 25.11.2020 року №5893 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. З характеристик депутата Пісочинської селищної ради Щербань Н.Г. вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але проживає окремо від малолітньої дочки, сестри та матері, мешкає на тому ж подвір`ї у флігелі разом з чоловіком [PERSON] . Вона не працює, часто приходить додому напідпитку, потім розпочинаються сварки, які переходять у бійку, не прибирає у помешканні, не займається вихованням малолітньої доньки більше трьох років. Не піклується дочкою, може не спілкуватися з дитиною місяцями, не переживає чим нагодувати дитину або у що вона одягнена, до школи дитину збирає її сестра - [PERSON] , дитина мешкає разом з тіткою та бабусею. [PERSON] проживає разом з дружиною у флігелі, часто приходить додому напідпитку, розпочинаються сварки, які переростають у бійку, часто викликається поліція з приводу насилля в сім`ї. Він погрожує сестрі дружини та малолітній дитині фізичною розправою, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, раніше судимий. В Акті обстеження домоволодіння в листопаді 2020 року депутатом Пісочинської селищної ради округу №14 Н.Щербань, за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначено, що [PERSON] самоусунулася від обов`язків матері малолітньої доньки та переклала усі обов`язки на сестру [PERSON] , яка не є матір`ю [PERSON] , але піклується про неї краще ніж рідна матір. Вона займається вихованням племінниці та піклується про її здоров`я, навчання і її оточення з друзями та однокласниками. Після народження дівчинки вона спочатку допомагала піклуватися про дитину, а три роки тому дівчинка перейшла жити до тітки та бабусі у будинок. Вони разом виконують домашні завдання, проводять час і відпочинок, [PERSON] наймає для дівчинки вчителів для додаткових занять та оплачує їх, придбала все для дитини до школи без матеріальної допомоги зі сторони матері. Вказані обставини також підтверджуються характеристикою на [PERSON] , виданою депутатом Пісочинської селищної ради Щербань Н.Г.. Факти протиправної поведінки [PERSON] підтверджуються довідкою Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 16.03.2020 року про результати розгляду матеріалу ЖЄО №1156 від 20.02.2020, листом Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області №1252/119-94/01/20-2020 від 23.03.2020, копією повідомлення про підозру від 06.04.2021 року. Відповідно до Акту обстеження умов проживання Службою у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради від 05.11.2020 року за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , для виховання дитини облаштована окрема кімната з усіма необхідними меблями, є одяг відповідно до сезону, є все необхідне для навчання. В родині [PERSON] конфліктів немає. Мати дитини [PERSON] усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує доньку усім необхідним, що підтвердила дитина. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Пісочинської селищної ради, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району №1/32-21 від 15.01.2021 року був затверджений висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] [INFO] . Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України "Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина…" та п. 18 Постанови N 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" "Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України." Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, що принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 164 Сімейного Кодексу України " Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" N 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення матері від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.5,6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з Висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Положенням ч. 1 ст. з Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям доньки не цікавиться, турботи про її виховання та розвиток не проявляє, відповідачем не спростовані. Крім того, [PERSON] повідомлялася судом про розгляд справи, але вона до суду не з`явилася, заперечень проти позову не надала, тобто свідомо нехтує своїми правами та обов`язками стосовно дитини, що також свідчить про відсутність інтересу матері до дитини. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. З урахуванням цих обставин та встановлених фактів, суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування виконкому Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної об`єднаної територіальної громади, який затверджений рішенням виконкому Пісочинської селищної ради Харківського району від 15.01.2021 року №1/32-21. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню своєї доньки [PERSON] , оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров`я та розвитку, не спілкується з дитиною, хоча зобов`язана це робити та має таку можливість. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, свідомо, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої доньки, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Так, з Подання №02-31/2172, від 09.07.2021 року органом опіки та піклування Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області вбачається, що орган опіки та піклування Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області вирішив надати згоду на призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як вбачається з матеріалів справи позивачка [PERSON] є рідною тіткою малолітньої [PERSON] , вона є раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою МВС серії ІІА №2170747, довідкою КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»№2521 від 03.12.2020, медичною довідкою серії 10ААЄ №439647 від 03.12.2020 КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер». Крім того, відповідно до довідки ТОВ «Красота та здоров`я» №4 від 19.11.2020 року та довідки про доходи від 28.12.2020 року [PERSON] працює на постійній основі на посаді укладальника- пакувальника з 28.08.2017 по теперішній час, отримує заробітну плату. Вона має у приватній власності майно, а саме: 53/100 нежитлової будівлі №7 в ДГ «Комунар» смт.Коротич Харківського району Харківської області, а також після смерті матері 15.12.2020 року успадкувала за заповітом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницькою Н.В. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що оскільки малолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування, та Висновком N 449/03-02 від 30 травня 2018 року Органу опіки та піклування виконкому Пісочинської селищної ради визначено доцільним призначити опікуном малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , з урахуванням норм ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 04.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 69678903 від 30.11.2020 позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За таких обставин з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: approved