Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення та дострокове розірвання цього договору у зв»язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Збільшивши позовні вимоги, просив розірвати договір оренди нежитлового приміщення б/н від 27.02.2013 року, що укладений між ним та [PERSON] та стягнути з останнього на його користь заборгованість по орендній платі в розмірі 45000 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений через оголошення в пресі, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] 27.02.2013 р. укладемо договір оренди нежитлового приміщення. За цим договором орендодавець (Позивач) передав орендареві (Відповідачу) в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 88,4 кв. м, котре знаходиться на першому поверсі жилого будинку №1 по вулиці Волинської Дивізії у місті Рівне, а орендар прийняв це майно та зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату, а після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцю в належному стані. У п. 3.1 Договору сторони визначили, що термін оренди складає 12 місяців з моменту прийняття приміщень, що орендуються. Орендоване майно було передане Позивачем та прийняте Відповідачем за актом приймання-передачі приміщення від 01.03.2013 р. п. 4.1. Договору сторонами визначено розмір орендної плати, який становить 4000 грн. на місяць, і включає в себе витрати на оплату комунальних послуг. Орендна плата сплачується орендарем до 5 числа поточного місяця (п. 4.3 Договору). Однак орендодавець [PERSON] не сплачує орендну плату починаючи з січня 2014 року, у зв»язку з чим виникла заборгованість в розмірі 45000 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до п.9.1 договору між сторонами він не підлягає розірванню в односторонньому порядку, за винятком випадків, коли одна із сторін порушує умови договору та свої зобов»язання. П.9.2 Договору зазначає, що кожна із сторін має право на дострокове розірвання договору, якщо це зумовлюється виробничою необхідністю, кожна із сторін попереджає іншу письмово не пізніше ніж за 30 днів. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов договору оренди від 27.02.2013 р. щодо сплати орендної плати за користування приміщенням, [PERSON] 22.05.2014 р. надіслав на адресу відповідача пропозицію про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення. До пропозиції було додано два примірники проекту додаткової угоди від 22.05.2014 р. про розірвання договору оренди від 27.02.2013 р. Однак, відповідач додаткову угоду не підписав, відповіді на пропозицію не надав. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тому, на думку суду, договір оренди нежитлового приміщення, укладений позивачем в якості орендодавця з відповідачем у якості орендаря, повинен бути розірваний на вимогу орендодавця, внаслідок істотних порушень умов договору орендарем, коли внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, що виразилося в недоотриманні орендної плати. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення орендної плати в розмірі 45 000 гривень і розірвання договору оренди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved