Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]\~ про\~ стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві вказувала, що 11.08.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вона з дитиною проживає окремо від відповідача, який матеріальної допомоги на утримання дитини згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст.180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON]% з усіх видів його доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в межах чинного законодавства. Суд, з»ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що згідно наданих доказів - копії свідоцтва про народження Серія І-КЕ № 090636 - сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В ст. 10 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, оскільки є потреба у використанні коштів на його утримання. Судом встановлено, що відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу малолітньому сину. Але з врахуванням обставин справи та положень ст.182 СК України, на думку суду, розмір аліментів на малолітню дитину, повинен становити 1/4 частину всіх видів доходів відповідача щомісяця, а не 40% з усіх видів його доходу, як прохається позивачкою, оскільки такий розмір нею належним чином не обґрунтовується та не доводиться відповідними належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 26.06.2015 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial