Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

10.12.2014 року за вх. № 16676 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В позові [PERSON] зазначає, що 28 березня 2014 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21101 державний номерний знак [NUMBER] на вулиці Шевченка міста Ніжина скоїв наїзд на нього, коли він керував велосипедом. В ході проведення першочергових заходів встановлено, що до ДТП причетний автомобіль марки ВАЗ -21101 номерний знак [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а саме: у вигляді саден шкіри правого плечового та правого колінного суглобів, закритої черепномозгової травми, саден шкіри правої вушної раковини, правої тімяної ділянки, лівої лобно-скроневої ділянки, струсу головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень він лікувався в Ніжинській міській лікарні. По факту ДТП було розпочато кримінальне провадження № 12014270180000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Слідством встановлено, що автомобіль ВАЗ-21101 номерний знак [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] 20.05.2014 року кримінальне провадження було закрито на підставі статей 110, 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України [PERSON], але одночасно вбачається в діях [PERSON] склад адміністративного правопорушення. Але адміністративний протокол по вині працівників ВДАІ Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області відносно [PERSON] не був складений. Він звертався до Ніжинського міжрайонного прокурора про причини не складання адміністративного протоколу на відповідача, який своїм листом від 27.06.2014 року за № 729-14 повідомив йому, що адміністративний протокол не був складений на [PERSON] із-за відсутності винного в ДТП [PERSON]. Діями відповідача [PERSON] йому була спричинена матеріальна та моральна шкода. Матеріальна шкода полягає в тому, що під час ДТП його велосипед прийшов в непотріб, його речі також прийшли в непотріб, а також він витрачав кошти на придбання ліків та на відновлення свого здоров'я в зв'язку з ДТП. На придбання ліків він витратив коштів на загальну суму 2084 грн. 90 коп. Його велосипед прийшов в непотріб і відповідач повинен відшкодувати йому шкоду в розмірі середньої вартості велосипеда 1780 грн. 00 коп. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, із-за чого переносив біль та страждання, знаходився на стаціонарному лікуванні, його до цього часу переслідують головні болі, які заважають йому виконувати посильну фізичну працю. Крім того він не має можливості користуватись велосипедом, що посилює біль та моральну шкоду. Моральна шкода також полягає в тому, що відповідач втік з місця пригоди, ніякої допомоги йому не надав і така поведінка відповідача його гнітить, що негативно відбувається на його моральному стані. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 20000 грн. 00 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь 3864 грн. 90 коп. завданої матеріальної шкоди, 20000 грн. 00 коп. завданої моральної шкоди та витрати на правову допомогу. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2015 року до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ПрАТ «СК «Провідна». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнив, їх підтримав і пояснив, що 28 березня 2014 року біля 20 годин вечора він на велосипеді рухався по правому краю проїзної частини і правої обочини по вулиці Шевченка міста Ніжина в напрямку центра міста. В районі будинку № 114 вказаної вулиці його збив автомобіль, який рухався в попутному напрямку і він оказався на узбіччі та на деякий час втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то побачив, що задній щиток велосипеда, багажник і заднє колесо були пошкоджені від удару автомобіля. Автомобіль, який його збив на місці ДТП не зупинився, а зник. На місці ДТП зібрались люди, були викликани працівники міліції. На місці йому повідомили, що його збив легковий автомобіль державний номерний знак [NUMBER], про це повідомив водій мікроавтобуса, який рухався за вказаним автомобілем і бачив, як легковий автомобіль наїхав на його велосипед, збив його і не зупинившись на місці ДТП, зник. Коли працівникам ДАІ повідомили про зазначений автомобіль, то вони сказали, що вони знають вказаний автомобіль і водія, який проживає в селі Григоро-Іванівка, Ніжинського району. На слідуючий день він звернувся за медичною допомогою в поліклінічне відділення, де йому призначили амбулаторне лікування. До поліклінічного відділення його знайомий [PERSON] привіз [PERSON], власника автомобіля ВАЗ-21101 державний номерний знак [NUMBER], який був в стані алкогольного сп`яніння. Він запитав [PERSON], чому він не зупинився на місці ДТП після наїзду на його велосипед, на що [PERSON] відповів, що думав, що вбив велосипедиста. Він запропонував [PERSON] відшкодувати йому завдану шкоду в результаті ДТП. [PERSON] первоначально погоджувався відшкодувати шкоду, а потім відмовився. Після чого він із [PERSON] забрали [PERSON] і поїхали до Ніжинського МВ УМВС в Чернігівській області. Разом з працівниками міліції вони поїхали до поліклінічного відділення на станції Ніжин, де [PERSON] працював, для огляду його автомобіля. Працівники міліції оглянули автомобіль ВАЗ-21101 державний номерний знак [NUMBER], в якого були пошкодження на капоті і бампері справа, а також на бампері видно був відбиток протектора колеса велосипеда. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а саме: у вигляді саден шкіри правого плечового та правого колінного суглобів, закритої черпномозгової травми травми, саден шкіри правої вушної раковини, правої тімяної ділянки, лівої лобно-скроневої ділянки, струсу головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень він лікувався в Ніжинській міській лікарні. По факту ДТП було розпочато кримінальне провадження № 12014270180000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Слідством встановлено, що автомобіль ВАЗ-21101 номерний знак [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] 20.05.2014 року кримінальне провадження було закрито на підставі статей 110, 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України [PERSON], але одночасно вбачається в діях [PERSON] склад адміністративного правопорушення. Але адміністративний протокол по вині працівників ВДАІ Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області відносно [PERSON] не був складений. Він звертався до Ніжинського міжрайонного прокурора про причини не складання адміністративного протоколу на відповідача, який своїм листом від 27.06.2014 року за № 729-14 повідомив йому, що адміністративний протокол не був складений на [PERSON] із-за відсутності винного в ДТП [PERSON] та закінчилися строки притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Діями відповідача [PERSON] йому була спричинена матеріальна та моральна шкода. Матеріальна шкода полягає в тому, що під час ДТП його велосипед був пошкоджений і він за власні кошти відновив велосипед, на що витратив 590 гривень. Також він затратив кошти на придбання ліків за призначенням лікарів та на відновлення свого здоров'я в зв'язку з ДТП. На придбання ліків він витратив коштів на загальну суму 1986 грн. 28 коп., що підтверджується чеками на придбання ліків. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, із-за чого переносив біль та страждання, знаходився на стаціонарному лікуванні, його до цього часу переслідують головні болі, які заважають йому виконувати посильну фізичну працю. Моральна шкода також полягає в тому, що відповідач втік з місця пригоди, ніякої допомоги йому не надав і така поведінка відповідача його гнітить, що негативно відбувається на його моральному стані. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 20000 грн. 00 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь 2576 грн. грн. 28 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, понесених витрат на відновлення велосипеда і придбання ліків; 20000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, понесені витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволенні позову [PERSON], мотивуючи тим, що зазначену дорожньо-транспортну пригоду відповідач [PERSON] не вчиняв і просили в задоволенні позову відмовити. Представник ПрАТ «СК «Провідна» до суду не з'явився, про час і місце розгяляду справи повідомлений належним чином, який подав заяву про слухання справи у його відсутність. Водночас 10.02.2015 року за вх. № 1973 подав до суду письмові заперечення, в яких вказує, що відповідальність страховика обмежена положеннями закону у сфері страхування, а саме: Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно положень названого Закону для отримання відшкодування потерпіла особа зобов'язана звернутися до страхової компанії винуватця ДТП із заявою про виплату. Надати усі необхідні документи для огляду та сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди. При цьому на момент подання позову та підготовки заперечень будь-яких звернень та заяв від учасників цивільного процесу з приводу ДТП, яке сталося 28.03.2014 року, на адресу ПрАТ «СК» Провідна» не надходило. Зважаючи на зазначене, представник ПрАТ «СК «Провідна» просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 12014270180000382, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 12014270180000382 вбачається : - У витягу кримінального провадження № 12014270180000382, дата внесення до ЄРДР 29.03.2014 року, правова кваліфікація ст. 286 ч.1 КК України зазначено, що 28.03.2014 року близько 20 год. 00 хв. водій невстановленого автомобіля рухаючись по вулиці Шевченка міста Ніжина, в напрямку центра міста, здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], який рухався в попутному напрямку, чим спричинив йому тілесні ушкодження. Водій автомобіля з місця ДТП зник ( а.с. 1 ). - З протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 28.03.2014 року вбачається, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться: м. Ніжин, вул. Шевченка, біля будинку № 116 ( а.с. 10 - 12 ). - В протоколі огляду транспортного засобу велосипеда від 28.03.2014 року зазначено: деформоване заднє колесо, рама, багажник, розбитий задній ліхтар червоного кольору ( а.с.14 -15). - В протоколі огляду транспортного засобу автомобіля ВАЗ-21101 державний номерний знак [NUMBER] зазначено: На капоті з правої сторони наявні подряпини фарби та незначна вм`ятина. Дане пошкодження розміщене навпроти правої блок фари. На бампері справа під правою фарою мається пошкодження у вигляді подряпин фари та сліду схожого на відтиск колеса велосипеда. На бампері зліва в нижній частині мається тріщина. Також мається відшарування фарби та подряпини. Зазначене зафіксоване на фототаблиці до протоколу огляду транспортного засобу ( а.с.16 -17, 18 - 20). - Із ксерокопії свідоцтва транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що автомобіль ВАЗ-21101 реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, зареєстрований за [PERSON], [ADDRESS] ( а.с. 21). - У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.03.2014 року , складеному о 13 год. 16 хв. 29.03.2014 року на [PERSON], [INFO] зазначено, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( а.с. 22). - У висновку експерта № 91 від 08.05.2014 року на [PERSON] зазначено, що при судово-медичній експертизі за матеріалами наданої медичної документації [PERSON], 1977 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри правого плечового та правого колінного суглобів, які відносяться до категорії легкого ступеню тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми: саден шкіри правої вушної раковини, правої тім?яної ділянки, лівої лобно-скроневої ділянки, струсу головного мозку, відносяться до категорії легкого ступеню тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров?я за ознаками тривалості розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих предметів по механізму удару та тертя ( а.с. 37 - 39). - В постанові про закриття кримінального провадження від 20.05.2014 року зазначено, що згідно висновку експерта № 91 від 08.05.2014 року у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров'я. В даному випадку в діях водія відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а наявні ознаки адміністративного правопорушення. На підставі ст. 110, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014270180000382 від 29.03.2014 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Копію постанови та матеріалів кримінального провадження направлено до Ніжинського ВДАІ УМВСУ в Чернігівській області для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності ( а.с. 40 - 42). В листі Ніжинського міськрайонного прокурора від 27.06.2014 року № 729-14 [PERSON] на його скаргу про не складання адміністративного протоколу працівниками Ніжинського відділення ДАІ при УМВС України в Чернігівській області , після отримання постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 20.05.2014 року, стосовно [PERSON] за фактом скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди 28.03.2014 року на вул. Шевченка, міста Ніжина зазначено, що вживалось заходів для встановлення місця перебування [PERSON], який тривалий час був відсутній за місцем свого проживання і роботи, з метою складання адміністративного протоколу, але місце його перебування було не встановлено. Відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП, що у разі закриття кримінального провадження, за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. В даному конкретному випадку зазначений строк закінчився 20.06.2014 року. При вказаних обставинах немає підстав для застосування до працівників Ніжинського відділення ДАІ при УМВС України в Чернігівській області заходів прокурорського реагування. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що 28.03.2014 року у вечірній час йому зателефонував знайомий [PERSON], який повідомив, що його на вул. Шевченка міста Ніжина збив автомобіль. Приїхавши на місце ДТП, він побачив, що на місці ДТП були вже працівники міліції. [PERSON] повідомив, що його збив автомобіль, який зник з місця ДТП. А також повідомив, що був свідок ДТП водій мікроавтобуса, який рухався за автомобілем, який його збив і повідомив номер зазначеного автомобіля. Працівники ДАІ сказали, що вони знають, хто скоїв ДТП та сказали, що він проживає в селі Григоро-Іванівка. Він припустив, що ДТП міг скоїти автомобіль марки ВАЗ-21101, що належить [PERSON], з яким він раніше працював на заводі «Сільмаш» та який проживає в селі Григоро-Іванівка. Наступного дня зранку він зателефонував [PERSON] та дізнався де він знаходиться. Він знаходився біля гаражів поліклініки на станції Ніжин. Він під`їхав до [PERSON], який був в стані алкогольного сп`яніння. Він сказав йому, що він збив чоловіка та зник з місця ДТП. [PERSON] цього не заперечував. [PERSON] сказав, що злякався, тому втік з місця ДТП. При цьому [PERSON] запропонував розібратись без виклику працівників міліції. Він запропонував [PERSON] поїхати до [PERSON], з яким вирішити всі питання. Він привіз [PERSON] до поліклінічного відділення міської лікарні, де в цей час знаходився [PERSON] і [PERSON] повідомив, що це він скоїв ДТП. Потім вони розмовляли про відшкодування шкоди, але так і не домовились. Після чого вони відвезли [PERSON] до Ніжинського МВ УМВС України. Працівники міліції вилучили автомобіль [PERSON], де були пошкодження на передній частині справа. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що 28 березня 2014 року біля 20 годин вечора вона йшла по вулиці Шевченка зі сторони автобусної зупинки «Молодіжна» в напрямку залізничного вокзалу і бачила, як в напрямку центра міста рухався серебристий легковий автомобіль «десятка», який збив велосипедиста і не зупинившись продовжив рух в напрямку центра міста. В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2014 року біля 20 годин [PERSON], керуючи належним йому автомобілем ВАЗ-21101 державний номерний [NUMBER] і рухаючись по вул. Шевченка міста Ніжина в напрямку центра міста Ніжина, порушуючи вимоги п.п. 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України здійснив наїзд на [PERSON], який рухався в попутному напрямку по краю правої проїзної частини на велосипеді, в результаті чого велосипеду були завдані механічні пошкодження, а позивачу тілесні ушкодження, чим позивачу [PERSON] була завдана матеріальна та моральна шкода. На відновлення пошкодженого велосипеда позивач [PERSON] затратив 590 грн.00 коп., що підтверджується товарним чеком ФОП [PERSON] від 11.01.2015 року. Позивач [PERSON] поніс витрати на лікування від отриманих тілесних ушкоджень в розмірі 1986 грн. 28 коп., що підтверджується довідкою № 50 від 09.12.2014 року КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М.Галицького», довідками поліклінічного відділення КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М.Галицького» від 16.02.2015 року № 69, № 70 та фіскальними чеками про придбання позивачем ліків за власні кошти на вказану суму, що прилучені до матеріалів цивільної справи. Судом встановлено, що згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4152454 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Провідна» з 18.08.2013 року по 17.08.2014 року. Водночас, як вбачається із письмових заперечень ПАТ «СК «Провідна», а ні позивач, а ні відповідач в установленому порядку та строки до страхової компанії, із заявами про настання страхового випадку не зверталися. Вказане також підтверджується поясненнями сторін, наданими у судовому засіданні. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не звертався до страхової компанії з приводу настання страхового випадку та не надав позивачу інформації про наявний у нього поліс добровільного страхування власників наземних транспортних засобів, а про його існування позивач дізнався лише в судовому засіданні коли строк для подання заяви до страхової компанії уже минув. Отже, для отримання страхового відшкодування позивач не подав страховику відповідну заяву, що виключає обов'язок страховика здійснити страхову виплату потерпілому. Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України). Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1187 ЦК України встановлено правила відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Так, відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням, хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання, утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При вирішенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди суд також керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами внесеними згідно із постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року та № 1 від 27.02.2009 року ). Згідно зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Водночас у даному разі факт наявності шкоди та її розмір мають бути доведеними. В судовому засіданні встановлено, що позивачу була завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди моральна шкода , але позивач не навів і не надав доказів, що йому завдана моральна шкода саме на 20000 грн. 00 коп. Суд виходячи з розумності і справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події,яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.п. 33.1. у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Відповідно до п.п. 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у випадках, (передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з вимогами ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки судом встановлено, що відповідач приховав від позивача факт наявності у нього поліса добровільного страхування власників наземного транспортного засобу і сам не звернувся у визначений законом триденний строк з дня настання страхового випадку до ПрАТ «СК «Провідна» із відповідною заявою, у той же час він є власником джерела підвищеної небезпеки та винний у спричиненні матеріальної шкоди позивачу. Позивач наполягає на повному відшкодуванні шкоди та пред'явив вимоги до відповідача, у такому випадку шкода завдану майну потерпілої особи підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 58, 59 та 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач просив стягнути витрати за надання правової допомоги, але належний розрахунок суду не надав, а також не надав підтверджуючі документи про сплату витрат за надання правової допомоги, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 609 грн.00 коп., що підтверджується квитанціями від 23.12.2014 року № 230, № 231, № 232, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в порядку повернення сплаченого судового збору 609 грн. 00 коп. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково. Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою : [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди 590 (п'ятсот дев"яносто) грн. 00 коп. і витрат, понесених на лікування 1986 ( одна тисяча дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 28 коп., в загальній сумі 2576 ( дві тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 28 коп. Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою : [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди моральної шкоди 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою : [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] в рахунок повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду та заяви про забезпечення позову в розмірі 609 ( шістсот дев'ять) грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог, в тому числі до ПрАТ «СК «Провідна» - відмовити.

Outcome: partial