Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

12 травня 2015 року Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів на користь малолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що відповідач [PERSON] є матірю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Вказана сімя з січня 2013 року періодично перебуває під соціальним супроводом Веселинівського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, а з вересня 2014 року поставлена на облік у службі у справах дітей з причини ухилення від виконання батьківських обовязків. 11.11.2014 року в ході проведення рейду «Діти вилиці» на території Кудрявцівської селищної ради, службою у справах дітей було виявлено, що за адресою: смт. Кудрявцівка, вул. Шевченка, 9 проживає сімя у складі: [PERSON] мати дітей; [PERSON] співмешканець, батько старшої дитини; [PERSON], [INFO] син, [PERSON] [INFO] син. На момент обстеження в будинку було брудно, діти роздягненні, брудні лежали у купі мотлоху. Новонароджена дитина мала попрілості шкіри, постійно блювала, у ліжку поруч з дитиною знаходились пляшечка з залишками закислої каші. Мати на цей час була відсутня, але згодом зявилася у помешканні. Так як за старшою дитиною, [PERSON], виявив бажання здійснювати догляд батько дитини та дідусь, дитина була залишена на їх виховання, щодо іншої дитини членами комісії було прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] з умов, які загрожували його життю та здоровю. Цього ж дня, 11.11.2014 року, було видане розпорядження голови райдержадміністрації за №224-р про відібрання у громадянки [PERSON] малолітньої дитини [PERSON], дитина була доставлена до Веселинівської центральної районної лікарні, де їй надали медичну допомогу. 17 листопада 2014 року дитина була влаштована до Будинку дитини м. Миколаєва. Окрім того, мати й досі не створила належні умови для проживання своїх дітей. Старший син проживає у помешканні свого дідуся. В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з тих же підстав, посилаючись на норми Сімейного кодексу України просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову. Зокрема зазначила, що в неї є всі достатні умови для проживання дітей і вона не ухиляється від обовязку за їх вихованням. Представник Третьої особи Кудрявцівської селищної рада Миколаївської області просила суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалами суду від 22.06.2015 року та від 24.07.2015 року до участі у справі були залучені [PERSON] та [PERSON] батько та дідусь [PERSON] [INFO] [PERSON], дідусь старшої дитини, заперечував проти задоволення позову, просив не позбавляти [PERSON] батьківських прав, так як вона має намір змінити своє ставлення до дітей та створити належні умови для виховання. Також пояснив, що старша дитина перебуває на вихованні у нього та у батька. В справі приймає участь прокурор, який зазначив, що згідно встановлених обставин по справі є всі підстави, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, третіх осіб, дійшов переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судому засіданні встановлено, [PERSON], [INFO], є матірю , [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини [PERSON], записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері). [PERSON] акту соціального інспектування №762 від 06.03.2014 року за адресою проживання [PERSON] було виявлено, що в будинку стіни, стеля та підлога брудні, дитячі речі брудні, приміщення не провітрюється (наявний характерний запах). [PERSON] вдруге вагітна. Надано рекомендації щодо необхідності вести належний догляд за дитиною, провітрювати приміщення, прати речі, мити підлогу, провести ремонт. [PERSON] акту соціального інспектування №1186 від 05.06.2014 року за адресою проживання [PERSON] було виявлено, що сімя з новонародженою дитиною. [PERSON] повідомлення з ЦРЛ, особа народила дитину, але виписати з лікарні її не можливо через неналежні умови проживання. [PERSON] було запропоновано влаштувати її Обласний центр соціально-психологічної допомоги. Розпорядженням Веселинівської РДА Миколаївської області за №224-р від 11.11.2014 року, відібрано малолітню дитину [PERSON], [INFO], у матері [PERSON]. Розпорядженням Веселинівської РДА Миколаївської області за №228-р від 17.11.2014 року, влаштовано малолітнього [PERSON], [INFO], до Будинку дитини. Старша дитина, [PERSON] [INFO], не відбирався, так як батько та дідусь дитини виявили бажання здійснювати за ним догляд. Відповідно до [PERSON] обстеження-побутових умов життя дітей в сімї [PERSON] від 23.03.2015 року, встановлено, що на момент обстеження в помешканні тимчасово не проживають. Проживають у родичів так, як у власному будинку немає умов для проживання (стіни закопчені, піч зруйнована, ліжка відсутні, по серед кімнати розкидані будівельні матеріали). Приміщення складається з 2-х житлових кімнат, які знаходяться в зруйновано стані. Дохід сімї складається з тимчасових заробітків та соціальних виплат на дитину. Висновком комісії [PERSON] попереджено про позбавлення батьківських прав. [PERSON] обстеження-побутових умов життя дітей в сімї [PERSON] від 23.04.2015 року та [PERSON] соціального інспектування №7 від 23.04.2015 року, встановлено, що в будинку брудно, холодно, речі розкидані, постільна білизна відсутня, стіни закопчені, брудні, дитина в брудному одязі. На вимогу суду, Позивача було зобовязано надати акти обстеження побутових умов проживання сімї [PERSON] з фотофіксацією, на час розгляду справи у судді. До суду було надано [PERSON] обстеження-побутових умов життя дітей в сімї [PERSON] від 17.06.2015 року, згідно якого вбачається, що в будинку брудно та безлад, наявний сморід від паління цигарок, в кінці кімнати знаходиться відро з сечею. Будинок занедбаний та потребує ремонту, світло у будинку відсутнє. Речі, меблі, одяг в занедбаному стані та брудні. Ліжечко в якому має спати дитина закидане речами. Відповідно до [PERSON] обстеження-побутових умов життя дітей в сімї [PERSON] від 28.04.2015 року, встановлено, що в будинку брудно, постільна білизна брудна та розкидана. Дитячі речі, іграшки відсутні. Продукти харчування відсутні, їжа не приготовлена. [PERSON] наданих фотознімків, в ліжечку сидить старша дитина [PERSON] [INFO], постільна білизна брудна у випорожненнях дитини. Вхідні двері не ущільненні, будинок у занедбаному стані. Судом встановлено, що старша дитина [PERSON] [INFO], фактично знаходиться у своєї матері, відповідачки [PERSON], що є упущенням в роботі органу опіки і піклування. Як стверджував Позивач старша дитина не була відібрана від матері по причині того, що батько та дідусь дитини виявили бажання здійснювати за ним догляд, але згідно матеріалів справи, дитина проживає разом з [PERSON] Також встановлено, що за весь час, що дитина [PERSON] [INFO] знаходиться в Будинку дитини, мати [PERSON], лише раз відвідала його, про що свідчить лист з Миколаївського обласного Будинку дитини від 23.06.2015 року №03-691-04 і не заперечується самою відповідачкою, і лише після того, як було подано позов про позбавлення батьківських прав. [PERSON] свідчень районного педіатра [PERSON] після відібрання дитини [PERSON] [INFO], він був доставлений до Веселинівської центральної районної лікарні, під час обстеження, у дитини було виявлено попрілості, дитина була голодна, вага дитини була малою для її віку, після тижня перебування в лікарні та належного харчування всі симптоми у дитини зникли. Відповідно до листа Веселинівської ЦРЛ від 02.07.2015 року №01-04/1027, вбачається, що при поступленні [PERSON] [INFO], до лікарні після його відібрання від матері, дитина була в занедбаному стані: одяг не по сезону та не за розміром, брудний з залишками рвотних мас та випорожнень, шкіра брудна з ознаками мацерації на спині та попрілостями, дитина зневоднена та маса тіла не відповідає віковим нормам з ознаками затримки фізичного розвитку. За час перебування в лікарні (з 11.11.2014р. по 03.12.2014р.), на період оформлення до будинку дитини, мати жодного разу не відвідала сина та не поцікавилася його станом навіть в телефонному режимі. [PERSON] свідчень сільського голови Кудрявцівської селищної ради [PERSON], сімю [PERSON] вона добре знає, так як дана сімя перебуває на контролі, щодо неналежного виховання дітей. Під час перевірок та обстежень в будинку завжди брудно, речі брудні та розкидані. На даний час будинок в якому проживає [PERSON] не придатний для проживання дітей, так як відсутнє світло (вимкнуте за борги), відсутнє газове опалення, будинок опалюється лише піччю на якій одночасно готують їжу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно в будинку відсутнє світло та газове опалення. Запас вугілля для опалення будинку взимку не заготовлений. На запитання який дохід отримує сімя та як, відповідач вказала, що єдиним доходом сімї є соціальні виплати на дітей та періодичні заробітки співмешканця [PERSON] Також при вирішенні спору, щодо позбавлення батьківських прав, суд бере до уваги ставлення [PERSON] до третьої дитини, [PERSON] [INFO], та саму поведінку відповідачки. Так, згідно листа Веселинівської ЦРЛ від 17.08.2015 року №1141, [PERSON] 12.08.2015 року народила недоношену дитину [PERSON]. 14.08.2015 року самовільно разом з дитиною втекла з пологового відділення, того ж дня була в примусовому порядку доставлена в лікарню, перебувала в нетверезому стані. 17.08.2015 року [PERSON] повторно самовільно залишила відділення та була затримана працівниками міліції на залізничному вокзалі і знову доставлена в лікарню. Відповідно до свідчень районного педіатра [PERSON], новонароджена дитина перебувала в крайню важкому стані, а самовільне забирання дитини з пологового будинку загрожувало життю немовля. Згодом дитину спецтранспортом було доставлено на лікування в Обласну дитячу лікарню. Після повернення 17.09.2015 року з Обласної дитячої лікарні до Веселинівської ЦРЛ, [PERSON] була повідомлена про перевід дитини і необхідність зявитися до дитячого відділення за доглядом за сином. Відповідачка прибула до дитячого відділення лише 06.10.205 року, за весь час (з 17.09.2015 року по 06.10.2015 року), що дитина перебувала в лікарні, [PERSON] станом здоровя дитини не цікавилася. [PERSON] про порушення поведінки в громадському місці від 07.10.2015 року №01-06/03 складеного Веселинівською ЦРЛ, 06.10.2015 року [PERSON] зявилася до дитячого відділення Веселинівської ЦРЛ, щоб забрати сина. Веселинівською ЦРЛ їй було відмовлено у виписці дитини з лікарні, так як був наявний акт обстеження житлово-побутових умов згідно якого в помешканні [PERSON] відсутнє електропостачання (що робить неможливим регулярне та правильне харчування дитини так як дитина знаходиться на штучному вигодовуванні), відсутнє скло у вікнах, все це несе загрозу для життя та здоровя дитини. [PERSON] було запропоновано залишитися в дитячому відділенні до моменту створення належних умов для проживання дитини, але на таку пропозицію [PERSON]А почала нецензурно виражатися та погрожувати персоналу лікарні, залишитися в дитячому відділенні відмовилася. [PERSON] висновку Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, як органа опіки та піклування, від 20.04.2015 року №144/22-01-02/06 орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Суд зазначає, що [PERSON] не надано суду переконливих доказів того, що вона докорінно змінила своє ставлення до дітей та належним чином виконуватиме свої материнські обов'язки. Суд вважає, що позитивні зміни у житті відповідача повинні мати докорінний характер. Враховуючи спосіб життя [PERSON] та її ставлення до дітей, суд переконаний, що існує потенційна загроза повноцінному розвитку, здоров'ю та життю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що відповідач, яка без поважних на те причин не виявляла материнської турботи та піклування до дітей, повна свідома відсутність материнського піклування, отримання коштів на дітей та використання їх на власні потреби, незадовільні умови проживання дітей, повна відсутність господарського догляду за будинком, дають суду можливість прийняти рішення про позбавлення батьківських прав. Разом с тим, суд розясняє [PERSON], що відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України, мати яка позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення цих прав. [PERSON] зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог На підставі викладено,

Outcome: approved