Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідач на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягненнями дітьми повноліття, та 6000,00 грн. на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні та піклуванні. Відповідач працює моряком 3 механіком дальнього плавання на іноземному флоті дальнього плавання, регулярно ходить у рейси за кордоном. Відповідно він має високі доходу, які складають близько 3500,00 доларів США на місяць, проте ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання своїх дітей. Крім того, відповідач ухиляється від її утримання. За такого вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково та просив стягнути їх в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, а в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити. Відповідач зазначає, що раніше дійсно працював моряком, проте зараз працює за наймом, отримуючи нестабільну заробітну плату. Зараз позивач з дітьми проживає в будинку його батька, відповідач почав надсилати їй грошові кошти у розмірі 4000,00 грн., відповідно доводи позивача про ухилення від виконання своїх обов`язків не відповідають дійсності. Крім того, надала жодного доказу на підтвердження того, що вона витрачає гроші, які ним надсилаються, на дітей. Також, позивачем не обґрунтовано підстави та не надано належним та допустимих доказів, які б свідчили про матеріальне становище та спроможність сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі. Також зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та утримує свою сім`ю. За такого, відповідач зазначає, що не відмовляється від утримання своїх дітей, однак вважає неорною, достатньою для забезпечення потреб дітей та такою, що він має можливість сплачувати суму аліментів у розмірі 4000,00 грн. щомісяця на двох дітей. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача до настання трьох річного віку доньки [PERSON] , вказав, що, враховуючи його матеріальне становище та мінливий дохід, якого вистачає лише на аліменти на утримання двох дітей в розмірі 4000,00 грн. щомісяця, оренду квартири, так як іншого житла не має, харчування, сплату комунальних послуг та звичайне існування, в нього немає матеріальної можливості утримувати позивача, оскільки такі витрати поставлять його у вкрай скрутне становище, що в подальшому призведе до негативних наслідків для нього та його сім`ї. В зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини. Також відповідач звертає увагу, що сплатив позивачу на утримання дітей за березень та квітень аліменти в розмірі 8120,00 грн., не порушує зобов`язання щодо своєчасної сплати аліментів на утримання своїх дітей, тому підстави для негайного виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць відсутні. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.06.2021 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №23, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який, на сьогоднішній день розірвано. Судом встановлено, що сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , актовий запис №194, та серії [NUMBER] , катів запис №3573. Як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на неї, на теперішній час діти проживають з позивачем. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2021 рік в Україні встановлюються Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік", для дітей до 6 років: з 01.01.2021 - 1921,00 грн., з 01.07.2021 - 2013,00 грн., з 01.12.2021 - 2100,00 грн., та на дитину віком від 6 до 18 років: з 01.01.2021 - 2395,00 грн., з 01.07.2021 - 2510,00 грн., з 01.12.2021- 2618,00 грн. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач проживає окремо, добровільно виділяти кошти на її утримання та утримання дітей відмовляється, витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Відповідач у відзиві на позов зазначає, що між сторонами була домовленість щодо утримання дітей, згідно якої він щомісячно мав сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 4000,00 грн. Так згідно фіскальних чеків від 01.04.2021 та 04.05.2021 відповідач здійснив перекази грошових коштів на ім`я позивача в розмірі 4000,00 грн. та 4060,00 грн., у вказаних фіскальних чеках зазначено «аліменти», але відомості за який період вони сплачені в них не містяться. При цьому, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вказані кошти він сплатив як аліменти на утримання неповнолітніх дітей за березень та квітень 2021 року. Твердження позивача про те, що відповідач працює моряком на посаді 3-го механіка та має значний дохід, в середньому 3500,00 доларів США на місяць, судом не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять. Надані позивачем копії диплому, сертифікатів, свідоцтв та довідок про плавання підтверджують, що відповідач раніше працював на такій посаді. До того ж, сам відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не заперечує, що раніше працював моряком, проте стверджує, що на сьогоднішній день він офіційно не працевлаштований, має періодичні заробітки та нестабільний дохід. За такого, у відповідності до статті 184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 6000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням встановлених обставин та того, що відповідач є працездатним, відсутність доказів перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн. по 3000,00 грн. на кожну дитину, з подальшою індексацією, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з врахуванням виплачених за цей період сум аліментів. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить їм належний фізичний та моральний розвиток, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме їх потребам, при цьому не порушить права відповідача. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного. За положеннями статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно частин першої, другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на позивача не надає, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1500,00 грн. з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 22.04.2021, до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 378,33 грн.

Outcome: partial