Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 09 серпня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON], в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO] Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Ніякої участі в утриманні дитини відповідач не приймає, хоча працює та має всі можливості для цього. У зв'язку з цим позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) та стягувати їх, починаючи з дня пред'явлення позову і до часу, поки дитина не закінчить навчання. 25.01.2017 року позивачка подала до суду позовну заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) та стягувати їх, починаючи з дня пред'явлення позову і до часу, поки дитина не закінчить навчання чи до досягнення її дочкою 23-річного віку у зв'язку з тим, яка з цим обставин натане першою. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за оплату навчання в центрі іноземних мов в сумі 1500 грн. В судове засідання представник позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач в судове засідання з'явилися, не заперечували щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щодо стягнення додаткових витрат за оплату навчання в центрі іноземних мов в сумі 1500 грн. заперечили, оскільки вважають вони входять в розмір аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України, та пов'язані з ним виконання обов'язків батьківства. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки [PERSON] проживає разом з матір'ю, то саме остання має право на звернення до суду із відповідним позовом згідно вимог ч. 3 ст. 199 СК України. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Позивач проживає з [PERSON] самостійно, інших осіб, які б їх утримували немає, що підтверджується довідкою ф-3 (а.с. 6), [PERSON] повторно не одружувалась. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182 СК, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 09.08.1997 року укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.4). Сторонами не оспорюється факт отримання позивачем постійного офіційного щомісячного доходу в середньому розмірі біля 7000 грн. Відповідач, в свою чергу проживає спільно з матір'ю, яка є пенсіонером за віком та сплачує відповідні рахунки за комунальні послуги, оскільки користується ними разом з [PERSON], [INFO]. Інших утриманців чи іншої сім'ї він не має. Згідно наданих копій квитанцій відповідач здійснює оплату комунальних послуг за місцем свого проживання близько 2000 грн. щомісячно. [PERSON] навчається на другому курсі Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка, термін навчання закінчується 30.06.2019 року (а.с. 40). Згідно квитанції від 19.09.2016 року (а.с. 41) [PERSON] сплачено 1500 грн. за навчання в Центрі іноземних мов згідно договору від 08.09.2016 року №2533. Указані витрати є додатковими, пов'язаними з розвитком здібностей дитини. Такі витрати слід віднести на батьків в рівних частинах, а тому з відповідача слід стягнути 750 грн. на користь позивача, оскільки саме позивач надала ці кошти дитині для оплати. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони. З урахуванням прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, указаних обставин, на думку суду, відповідач має можливість здійснювати утримання своєї доньки, яка продовжує навчання, разом із позивачем. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 199 СК України з визначенням в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.08.2016 року та до закінчення дитиною навчання або досягненням дитиною 23-річного віку (в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше) та 750 (сімсот п'ятдесят) грн. додаткових витрат, пов'язаних із навчанням [PERSON] та розвитком її здібностей. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial