Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, вказуючи, що сплачуваних аліментів не вистачає на утримання дитини. Просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 1000 грн. щомісяця. Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона не працює, аліменти, які вона отримує, не вистачає на утримання дитини, відповідач офіційно не працює, тому вона просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що крім сплати аліментів, також приймає участь у додаткових витратах на дитину, на даний час не працює, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 869,56 грн. щомісяця, інших доходів не має, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 06 вересня 2008 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-2161/11 було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 01.02.2011 року та до [INFO], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них. Суд вважає, що нема підстав для зміни розміру аліментів, так як, відповідач є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності з якої стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим позивачем не подано доказів, які підтверджують наявність передбачених законом обставин, які є підставами для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме позивачем не надано доказів, що у відповідача є інші джерела заробітку. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed