Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться по [ADDRESS], після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яку вона прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які мали право на спадщину за законом чи заповітом та прийняли спадщину немає. Водночас у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Великодивлинської сільської ради Лугинського району Житомирської області в судове засідання не з'явився. Від сільського голови зазначеної ради надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без їхнього представника; заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок на праві приватної власності належав покійній [PERSON] Зазначене стверджується доказами, які є в матеріалах справи і фактично не оспорювались сторонами: - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - копією свідоцтва про народження [PERSON]; - копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - копією паспорту [PERSON]; - довідкою від 24.09.2014 року №1021, виданою Великодивлинською сільською радою Лугинського району. Разом із тим, довідкою від 24.09.2014 року №1021, виданою Великодивлинською сільською радою Лугинського району стверджується, що згідно погосподарської книги №13 за 2011-2015 роки житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав на праві особистої власності покійній [PERSON] Із копії рішення сесії Великодивлинської сільської ради Лугинського району від 18.09.2009 року вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки, площею 0,60 га. ( в т.ч. для будівництва та ОЖБ і госп. будівель - 0,25га, для ведення ОСГ-0,35 га). Із довідки від 26.09.2014 року №853, виданої Коростенським МБТІ вбачається, що державна реєстрація права власності на вказаний будинок станом на 29.12.2012 року зазначеним МБТІ не проводилась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 26.01.2015р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], відсутні. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2015 р. Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], відсутні. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як 24.11.2009 року подала до Лугинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією її заяви. Отже, позивач є спадкоємцем за законом, однак державний нотаріус Лугинської державної нотаріальної контори Паламарчук І.В. відмовляє їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], після померлої [INFO] її матері [PERSON], оскільки нею не був поданий правовстановлюючий документ, який підтверджує факт належності померлій зазначеного нерухомого майна. Статтею 346 ЦК України встановлено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст. 25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Виходячи з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР N 45/5 від 31.10.75 р. та п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих від 19 січня 1976 року N 1/5, підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління і було обов"язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як 24.11.2009 року подала до Лугинської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією її заяви, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав в нотаріуса, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved