Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

12.02.2018 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором б/н від 17.04.2008 року в розмірі 15 401 грн. 73 коп., судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] , станом на 30.11.2017 року має заборгованість - 58 064,37 грн., яка складається з наступного: 11 505,94 грн. - заборгованість за кредитом; 40 978,01 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5 580,42 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 43 634, 15 грн., яка була задоволена рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпропетровський Банківський Союз» від 31.01.2014 року з відповідача - [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить - 14 430,22 грн. А також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 721,51 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 15 401, 73 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 01.03.2018 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова по зазначеній справі провадження відкрито, ухвалено розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 26.03.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити, посилаючись на те, що вважає позовні вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач звернувся до суду з проханням стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 15401,73 грн., посилаючись на те, що між ними 17.04.2008 року був укладений кредитний договір відповідно до якого ним був отриманий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Одним з доказів позивач залучив до матеріалів позовної заяви рішення Третейського суду від 31.01.2014 року, згідно з яким по вищевказаному кредитному договору з нього була стягнута заборгованість в сумі 43634,15 грн. Разом з тим позивач жодним чином не долучив до матеріалів позовної заяви довідку про пролонгування договору. З розрахунку заборгованості видно, що останній раз він погашав заборгованість 16.09.2008 року, на той час залишок поточної заборгованості складав 6347,24 грн., більше карткою він не користувався. Таким чином в розумінні ст. 261 ЦК України саме з 16.03.2009 року в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 26.01.2018 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Просив застосувати строк позовної давності. 06.04.2018 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова в судове засіданні викликані сторони по справі призначено судове засідання. 11.07.2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги Банку задовольнити, посилаючись на те, що 17.04.2008 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 04.2011 року, що підтверджується довідкою банку по виданим, карткам, а також відміткою у відповідному полі анкети-заяви. 24.09.2013 року відповідач пройшов повторну ідентифікацію та підписав нову анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 24.09.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила (в), що « Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг». Я ознайомилась (вся) і люден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...». Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30.00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Тому Банк надає виписку по рахунку. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними те допустимими доказами по справі. Відповідачем на сьогоднішній день проведено лише часткове погашення заборгованості і рішення не виконано в повному обсязі, то відповідно договірні правовідносини між сторонами не припинились. Таким чином, прийняття рішення від 31.01.2014 року не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами Договору. Стосовно строку дії договору та кредитної картки. Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обґрунтовані. Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт", використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Відповідачу було видано кредитну картку № [NUMBER] и строком дії до останнього дня 04.2011 року. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 04.2011 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 08.02.2018 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Також необхідно зауважити, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. В судовому засіданні представник позивача Гур`єв Д.М., який діє на підставі виданої довіреності, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Крім того, зазначив, що за первісним позовом до відповідача [PERSON] за рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпропетровський Банківський Союз» було стягнуто суму заборгованості в розмірі 43 634,15 грн., що складається з: 11 505, 94 грн. - заборгованість за кредитом; 26 681,88 грн. - заборгованість за процентами; 3 130, 42 грн. - заборгованість за комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 065,91 грн. - штраф (процентна складова), а також третейський збір у розмірі 500,00 грн. З чого складається заборгованість за цим позовом невизначено. Чи перевипускалась картка [PERSON] невідомо. Ліміт картки складав 7000 грн., відновлювальна лінія. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Рябовол В.В. в судовому засіданні позов не визнав, підтримав доводи, зазначені у відзиві, просив застосувати строк позовної давності та у задоволенні позову відмовити. Крім того, зазначив, що Анкету-Заяву [PERSON] не заповнював, заборгованість погашав, востаннє платив 16.09.2008 року. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити в повному обсязі, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 17.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір без номеру, відповідно до укладеного договору № б/н від 17.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с. 11 - 17). 31.01.2014 року рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпропетровський Банківський Союз» було стягнуто суму заборгованості в розмірі 43 634,15 грн., що складається з: 11 505, 94 грн. - заборгованість за кредитом; 26 681,88 грн. - заборгованість за процентами; 3 130, 42 грн. - заборгованість за комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 065,91 грн. - штраф (процентна складова), а також третейський збір у розмірі 500,00 грн. (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з розрахунком заборгованості останній платіж було здійснено 16.09.2008 року. Інших дій з платіжною карткою, відповідно до вказаного розрахунку не здійснювалось. Позивачем не надано доказів продовження строку дії картки або отримання відповідачем у ПАТ КБ «ПриватБанк» нової кредитної картки з іншим строком дії. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Крім того, позивачем не визначено за якими платежами (кредит, проценти, комісія) відповідач має прострочену заборгованість. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю наявної заборгованості за договором № б/н від 17.04.2008 року, оскільки заборгованість за даним договором вже стягнута за рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпропетровський Банківський Союз» 31.01.2014 року. В зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору, віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed