Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

1. Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на переплановану квартиру, мотивуючи тим, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 13/32 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2013 року, а позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 3/32 та 13/64 часток квартири [ADDRESS] за вищевказаною адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2013 року. Також позивачі зазначають, що власником іншої частки нерухомого майна, а саме 3/32 та 13/64 по [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2013 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2013 року. Відповідно до позовної заяви, під час використання квартири за її цільовим призначенням для покращення житлових умов за власні кошти, позивач [PERSON] в кінці грудня 2012 року на початку січня 2013 року здійснив перепланування, а саме встановив дві тимчасові перегородки у житловій кімнаті №3, в якій проживає, в результаті чого утворився коридор площею 1,6кв.м. На здійснення вказаного перепланування приватним архітектором [PERSON] було розроблено проект перепланування спірної квартири, яким не передбачено змін у конструктивному рішенні будинку, що відповідає діючим нормам ДБН та державним стандартам, забезпечить безпечну експлуатацію будівлі, тобто не зменшено загальну площу квартири, не порушено цілісність конструкцій будинку, не передбачено перенесення основних несущих конструкцій, у зв'язку з чим до виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради чи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області за отриманням дозволу на перепланування квартири позивачі не звертались. Крім того, архітектор пояснив, що передбачене перепланування не відноситься до категорії самочинного будівництва, проте в березні 2014 року після проведення технічної інвентаризації квартири, працівниками ХДБТІ в технічному паспорті було поставлено штамп з відміткою про самовільне перепланування, а саме перепланування приміщення житлового в підсобне, в результаті чого утворилось приміщення №2 (коридор). Позивачами було отримано погодження на перепланування власників поряд розташованих квартир [ADDRESS], однак відповідач як співвласник квартири відмовляється давати погодження, яке є обов'язковим та позбавляє позивачів права звернутись до органів місцевого самоврядування, подати на розгляд повний пакет документів на узаконення здійсненого перепланування, що як наслідок порушує їх майнові права на розпорядження часткою належної їм на праві власності квартири. У зв'язку з наведеним, просили визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 13/32 частини перепланованої квартири [ADDRESS], загальною площею 63,2кв.м., у тому числі житловою площею - 46,7кв.м., підсобною площею - 16,5кв.м., яка складається з: 1-ша кімната - 12,2кв.м., 2-га кімната - 17,3кв.м., 3-тя кімната - 17,2кв.м., кухні - 5,6кв.м., ванної кімнати - 2,0кв.м., туалету - 1,0кв.м., коридору - 4,6кв.м., кладочки - 0,3кв.м., кладочки - 0,3кв.м., лоджії - 1,1кв.м. та коридору - 1,6кв.м.; визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 19/64 частини перепланованої квартири [ADDRESS], загальною площею 63,2кв.м., у тому числі житловою площею - 46,7кв.м., підсобною площею - 16,5кв.м., яка складається з: 1-ша кімната - 12,2кв.м., 2-га кімната - 17,3кв.м., 3-тя кімната - 17,2кв.м., кухні - 5,6кв.м., ванної кімнати - 2,0кв.м., туалету - 1,0кв.м., коридору - 4,6кв.м., кладочки - 0,3кв.м., кладочки - 0,3кв.м., лоджії - 1,1кв.м. та коридору - 1,6кв.м. 2. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. 2.1. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні питання покладалась на розсуд суду. 2.2. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. 2.3. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні питання покладалась на розсуд суду. 3. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: - [INFO] помер [PERSON], спадкоємцями за законом якого є його син [PERSON], правнучка [PERSON], правнук - малолітній [PERSON]; - позивач [PERSON] на підставі рішення виконкому Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 26.09.2012р. №360 є опікуном над [PERSON], [INFO], що підтверджується посвідченням від 03.10.2012р., виданого виконкомом Дніпровської районної у м.Херсоні ради. - позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 13/32 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 11.07.2013р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№948, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №91645765101; - позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 3/32 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 26.06.2013р. державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. за реєстр.№1-974, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №91645765101; - позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 13/64 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 11.07.2013р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№968, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №91645765101; - відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 3/32 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 26.06.2013р. державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. за реєстр.№1-975, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №91645765101; - відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 13/64 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 11.07.2013р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№958, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №91645765101; - для покращення житлових умов позивачем [PERSON] в кінці грудня 2012р.-початку січня 2013р. було здійснено перепланування квартири [ADDRESS], ним встановлено дві тимчасові перегородки у житловій кімнаті №3, в результаті чого утворився коридор площею 1,6кв.м.; - на здійснення вищевказаного перепланування приватним архітектором [PERSON] було розроблено проект реконструкції спірної квартири, який розроблений у відповідності з діючими нормами, правилами, інструкціями та державними стандартами, забезпечує безпечну експлуатацію будинку та не передбачає зміни у конструктивному рішенні будинку; - згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 04.03.2014р., виданого КП «ХДБТІ» ХОР, квартира розташована на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 46,7кв.м., у тому числі: 1-ша кімната - 12,2кв.м., 2-га кімната - 17,3кв.м., 3-тя кімната - 17,2кв.м., кухні - 5,6кв.м., ванної кімнати - 2,0кв.м., туалет - 1,0кв.м., коридор - 4,6кв.м., двох кладовок - 0,3кв.м. та 0,3кв.м. та лоджії 1,1кв.м., також у квартирі самовільно здійснено перепланування житлової кімнати (з жилого приміщення в підсобне), в результаті чого утворився коридор розміром 1,6 кв.м. Загальна площа квартири з урахуванням самовільного перепланування складає 63,2кв.м.; - 16.04.2014р. позивачами було отримано погодження співвласників квартир [ADDRESS] на реконструкцію, підписи яких завірені КП «Дніпровський»; - відповідно листа державної архітектурно-будівельної інспекції України від 29.09.2011р. №40-17-3019, питання перепланування не віднесено до компетенції Державної архітектурно-будівельної інспекції України; - дозволу органу місцевого самоврядування, виданного у встановленому порядку на проведення вищевказаних робіт позивачі не отримували; - доказів на підтвердження того, що позивачі зверталися до відповідного виконавчого комітету місцевої ради за отриманням дозволу на проведення переобладнання і перепланування квартири та відмови у його наданні, ними не надано. 4. Відповідно до ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до положень п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до п.4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування жилих приміщень регламентуються Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76 та Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених наказом Держбуду України від 5 грудня 2000 року №273, зареєстрованих в Мінюсті України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення. Відповідно до вимог ст.ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 5. Враховуючи вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, позивачами не доведено, що спірне питання позовної заяви, з якими вони звернулися до суду було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, давали б підстави вважати про наявність спору про право. Отже, позивачами не доведено наявність обставин виникнення спору між сторонами щодо неможливості розпоряджатися належною їм часткою квартири та порушення їх майнових прав, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивачів з боку відповідачів. Таким чином, вимоги позивачів щодо визнання права власності на переплановану квартиру є безпідставними, тому суд, в межах заявлених позивачами вимог та зазначених і доведених ними обставин вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 6.

Outcome: dismissed