Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

22 травня 2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані, що з 16.09.2016 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2017 року шлюбні стосунки між ними припинено. Подружнє життя не склалося, відповідач повернувся на постійне проживання до Арабської Республіки Єгипет. Будь-який зв'язок між сторони не підтримують та не спілкуються. Зареєстрований шлюб між ними носить лише формальний характер. Сумісне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому просить шлюб розірвати. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, в заяві до суду просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Будь яких заяв чи клопотань суду не направляв. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є громадянкою України, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), а відповідач є громадянином Арабської Республіки Єгипет (а.с.5), зареєстрований та проживає за відомою суду адресою: [ADDRESS] Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. 16 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зареєстровано шлюб Роменським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис 263 (а.с.5). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.3 ч. 4, ст.24 ч. 1 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст.104,105,110,112 Сімейного кодексу України ). Сторони фактично припинили шлюбні та сімейні стосунки, з грудня 2017 разом не проживають, дітей не мають, відповідач виїхав до іншої країни, повертатися не бажає, шлюб носить формальний характер. В ході судового розгляду не встановлено обставин для вжиття заходів до примирення сторін, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, збереження сім"ї вважає неможливим. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам позивача, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. Суд не стягує з відповідача судовий збір на користь позивача за відсутності такої вимоги у позові. На підставі викладеного та

Outcome: approved