Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28.09.2003 року вона одружилась з відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у виконкомі Вербовецької сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 25. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між подружжям з часом погіршилися, внаслідок чого на даний час вони разом вже понад два роки спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, це зумовлено розбіжністю життєвих позицій, сімейних та моральних цінностей, поглядів на ведення спільного господарства та виховання дітей. Тому, позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, вважає, що надії на збереження сім`ї немає, шлюб між ними носить формальний характер, вже півтора року з відповідачем припинили будь-яке спілкування, а тому - просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити проживати із нею. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі - справи про розірвання шлюбу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою Косівського районного суду від 05.10.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене: Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач ніяким чином не заперечив щодо задоволення даних позовних вимог. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила клопотання про залишення їй шлюбного прізвища « [PERSON] », а тому суд вважає за доцільне залишити їй існуюче прізвище « [PERSON] ». Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати із матір`ю - [PERSON] , оскільки спору між сторонами щодо місця проживання дітей судом не встановлено. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved