Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В липні 2014 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява. В позовній заяві викладені прохання стягнути солідарно з відповідачів 128 658 грн. 19 коп. на користь Комунального підприємства "Інформаційний центр "Миргородщина". В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що при проведенні позапланової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Інформаційний центр «Миргородщина» за період 01.01.2011 року по 31.07.2013 року, коли директором підприємства працював [PERSON], а головним бухгалтером [PERSON] виявлено ряд порушень, що спричинили шкоду підприємству. Представник позивача вважаючи, що причиною виявлених порушень стали дії директора [PERSON] та [PERSON] просить стягнути з них солідарно заподіяні збитки , а саме : - відшкодувати проведені зайво витрати на оплату відрядження, які здійснені за відсутності наказів керівника підприємства на суму 1150 грн. 97 коп.; - відшкодувати збитки на суму 825 грн., які виникли внаслідок надання фізичним та юридичним особам послуг, а саме : опублікування в газеті «Прапор перемоги» привітань, некрологів та музичних вітань на радіо по вартості меншій за тарифи, затверджені директором підприємства; відшкодувати збитки на суму 7500 грн., які виникли внаслідок нарахування заробітної плати [PERSON] як кореспондентові спискового складу (штату) за відсутності наказу керівника підприємства на прийняття на роботу та трудового договору; відшкодувати збитки в сумі 20082 грн. 14 коп., які виникли в наслідок нарахування заробітної плати працівникам підприємства з порушенням законодавства, а саме : в наслідок завищення посадових окладів на загальну суму 9201 грн. 01 коп., нарахування премій без наявності наказів на суму 653 грн., доплат до заробітної плати за суміщення професій на загальну суму 900 грн., відпускних на загальну суму 9328 грн. 13 коп., відшкодувати збитки в суму 700 грн., які виникли в наслідок нарахування та виплати премії працівникам підприємства у розмірах більших, ніж передбачено наказами директора; відшкодувати кошти в сумі 13897 грн., які виникли внаслідок нарахування та виплати винагороди позаштатному кореспонденту [PERSON] без підтверджуючих документів; відшкодувати збитки в сумі 14513 грн., які виникли внаслідок нарахування та виплати грошової винагороди [PERSON] на підставі актів здавано-прийнятих (виконаних) робіт без укладення цивільно-правових договорів; відшкодувати зайво сплачені кошти щодо єдиного соціального внеску в сумі 43023 грн. 01 коп., що виникло в наслідок нарахування зарплати, премії та грошової винагороди по цивільно-правовим договором з порушенням законодавства; особисто з [PERSON] стягнути нестачу матеріальних цінностей на суму 75 грн. 67 коп. В ході судового розгляду у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України ухвалою суду від 04 лютого 2015 року закрито провадження в справі щодо частини позовних вимог Комунального підприємства «Інформаційний цент «Миргородщина» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів збитків у сумі 13897 грн. 07 коп., які виникли в наслідок нарахування та виплати винагороди позаштатному кореспонденту [PERSON] без підтверджуючих документів та стягнення з відповідачів 1150 грн. 97 коп. матеріальної шкоди заподіяної в наслідок витрат на оплату відряджень, які здійсненні за відсутності наказів керівника підприємства. Підставою закриття провадження у вищевказаній частині позовних вимог являється те, що дані вимоги були предметом розгляду цивільного позову Миргородського міськрайонного прокурора в інтересах Комунального підприємства Інформаційний центр «Миргородщина» до [PERSON] під час кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України . Представник позивача, яким являється директор КП ІЦ «Миргородщина» Поливяний О.К. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідача [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Відповідачка надала суду письмові заперечення, в яких вказала, що кошти в сумі 825 грн., які були недоотримані в наслідок того, що вона за надання фізичним та юридичним особам послуг підприємства по меншій вартості ніж визначеній тарифами затвердженими наказом директора підприємства не являється шкодою, а являється недоотриманим прибутком, який відповідно ст. 130 КЗпП не підлягає стягненню. Вимоги щодо нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] на суму 7500 грн., як кореспонденту спискового складу заперечує так як вважає, що шкоду підприємству не заподіяно, так як [PERSON] фактично виконувала роботу на підприємстві. [PERSON] визнала частково позовні вимоги щодо стягнення з неї збитків заподіяних нею в наслідок нарахування заробітної плати працівникам підприємства з порушенням законодавства лише в межах свого середньомісячного заробітку. Також в межах середньомісячного заробітку [PERSON] погоджується відшкодувати збитки заподіяні нею в наслідок нарахування та виплати винагороди [PERSON] в розмірах більших, ніж передбачено цивільно-правовими договорами. Заперечила відповідачка вимоги щодо стягнення з неї коштів, які були виплачені підприємством у якості винагороди [PERSON] на підставі актів виконаних робіт без укладення цивільно-правових угод. Також відповідачка заперечила позовні вимоги щодо стягнення з неї суми коштів єдиного соціального внеску зайво сплачених, що виникло в наслідок нарахування зарплати, премій та грошової винагороди по цивільно-правових договорах з порушенням законодавства, так як на її переконання дані витрати підприємства можуть бути повернуті відповідно ст. 19 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Представник [PERSON] заперечила позовні вимоги до нього в повному обсязі наполягаючи на тому, що всі випадки заподіяння шкоди стались в наслідок винних дій [PERSON]. Представник Державної фінансової інспекції України в Полтавській області підтримала позовні вимоги КП «Інформаційний центр «Миргородщина». [PERSON] суду пояснила, що вона писала заяву на прийняття її на роботу та приступила до роботи виконуючи її належним чином. Причину відсутності наказу керівника на призначення на роботу вона пояснити не може. [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явились про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. [PERSON] при прийнятті рішення по розгляду позовної заяви КП «ІЦ «Миргородщина» покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 191 КК України суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи те, що позовною заявою об'єднано декілька вимог про відшкодування працівниками шкоди, розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, буде визначатись по кожній з об'єднаних вимог з урахуванням відповідного їй виду і меж матеріальної шкоди. Визначена в такий спосіб сума відшкодування по кожному випадку заподіяння шкоди буде включатися до загальної суми, яка підлягає стягненню з працівника (абзац 3 пункт 15 Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 29.12.1992, № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" ) Так судом встановлено, що КП «ІЦ «Миргородщина» недоотримало доходу в сумі 825 грн. за період з 01.01.2011 року по 23.10.2013 року. Дане порушення виникло внаслідок умисних дій [PERSON], яка працювала головним бухгалтером та виконувала обов'язки касира. Так при оприбуткуванні до каси підприємства коштів за надання фізичним та юридичним особам послуг, а саме опублікування в газеті «Прапор перемоги»: привітань, некрологів, поминань та музичних вітань на радіо по вартості, яка менша затверджених наказами директора підприємства, що є недотриманням п. 8 Положення бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 року. Вищевказаний недоотриманий прибуток являється прямою дійсною шкодою, яка підлягає стягненню з винної особи в повному обсязі, а саме [PERSON]. Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідачів 7500 грн., які виникли в наслідок нарахування заробітної плати [PERSON], як кореспондентові спискового складу за відсутності наказу керівника підприємства про прийняття на роботу та трудового договору. Так як в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] погоджувала з директором КП «ІЦ «Миргородщина» питання працевлаштування на роботу, написала відповідну заяву про прийняття на роботу та приступила до виконання роботи. Відповідно частини 3 ст. 24 КЗпП трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що виплата заробітної плати [PERSON] в сумі 7500 грн. не являється заподіяною шкодою підприємству, а порушенням ведення документообігу на підприємстві зі сторони його керівника, який не видав відповідний наказ про прийняття на роботу працівника. Судом встановлено наявність заподіяння шкоди підприємству на суму 20082 грн. 14 коп., яка виникла в наслідок нарахування та виплати заробітної плати шести працівникам підприємства в період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року з порушенням законодавства, а саме : на у суму 9200 грн., яке виникло в наслідок збільшення посадових окладів при відсутності наказу керівника та внесення змін до штатного розпису, що являється недотриманням вимог ст. 96, 97 Кодексу закону про працю України; нарахування у 2011 році премій на суму 650 грн. при відсутності наказів керівника підприємства та нарахування та виплата відпускних на суму 9330 грн., яке виникло в наслідок включення до розрахунку нарахування відпускних заробітної плати нарахованої в розмірах більш ніж передбачено чинним законодавством і є недотриманням п. 2 р. ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженої постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року; нарахування доплати до заробітної плати за суміщення професій в 2012 році на загальну суму 900 грн. в порушення вимог ст. 97 КЗпП. Вищевказане порушення допущено головним бухгалтером підприємства [PERSON], а тому шкода підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи, але не більше її середньомісячного заробітку в сумі 2513 грн. 70 коп., відповідно до вимог ст. 132 КЗпП . Суд задовольняє дану позовну вимогу частково, на суму 2513 грн. 70 коп., так як суду не надано доказів, які б являлись підставою повної матеріальної відповідальності [PERSON] відповідно до ст. 134 КЗпП. До повного задоволення підлягає позовна вимога КП «ІЦ «Миргородщина» про стягнення з відповідачки [PERSON] заподіяної матеріальної шкоди на суму 700 грн., яка виникла в наслідок нарахування нею, як головним бухгалтером підприємства у 2011 році одноразових премій працівникам підприємства в розмірах більших ніж передбачено наказами директора в порушення вимог ст. 97 КЗпП. Підставою матеріальної відповідальності [PERSON] являється допущення саме нею порушень трудових обов'язків, які спричинили шкоду підприємству. Позовна вимога щодо стягнення з відповідачів 26967 грн. 07 коп. у якості відшкодування шкоди заподіяної підприємству внаслідок нарахування та виплати в період з 01.01.2012 по 31.03.2013 року громадянці [PERSON] грошової винагороди в розмірах більших ніж передбачено цивільно-правовими договорами від 01.01.2012 року та 01.01.2013 року підлягає до часткового задоволення. А саме шляхом стягнення на користь КП «ІЦ «Миргородщина» 2513 грн. 70 коп. з [PERSON], як особи винної у заподіянні шкоди, відповідно до ст. 132 КЗпП в межах її середньомісячного заробітку. Суд частково задовольняє позовні вимоги щодо відшкодування збитків заподіяних підприємству в сумі 14513 грн., які виникли в наслідок нарахування та виплати в період з 01.07.2011 року по 31.07.2013 року грошової винагороди громадянці [PERSON], на підставі актів здавання-приймання виконаних робіт, які не містять обсягу господарської операції у натуральних показниках та одиниць виміру цієї господарської операції та оцінки їх вартості. Представником відповідача [PERSON], надано суду докази виконання [PERSON] для КП «ІЦ «Миргородщина» певних робіт, а саме : опрацювання матеріалів позаштатних авторів у газету «Прапор перемоги», розміщення власних матеріалів з авторськими фотографіями, редагування газети «Прапор перемоги». Однак суду не надано доказів чи на платній основі чи на безоплатній основі, донька директора, [PERSON] надавала свої послуги підприємстві, яка їх ціна або спосіб її визначення, чи не входили дані роботи до посадових обов'язків штатних працівників підприємства. Здійснення дій по оплаті послуг [PERSON] та підписання актів здавання-прийняття виконаних робіт суперечить вимогам п. 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», якими визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Враховуючи вищевикладене суд визнає збитками підприємства витрати, які здійснило підприємство на оплату послуг [PERSON] на суму 14513 грн., які виникли з вини директора [PERSON], який не уклав цивільно-правової угоди та підписував акти здавання-прийняття виконаних робіт, та головного бухгалтера [PERSON], яка на підставі даних актів, при відсутності цивільно-правової угоди нараховувала винагороду за відсутності ціни послуг та способу її визначення. З урахування відсутності доказів, які слугували підставою для повної матеріальної відповідальності [PERSON] та [PERSON], суд покладає на них обов'язок по відшкодуванню шкоди в межах їх середньомісячного заробітку [PERSON] в межах 2513 грн. 70 коп. а [PERSON] в межах суми 5055 грн. 51 коп. В межах середньомісячного заробітку, 2513 грн. 70 коп., суд стягує з [PERSON] збитки заподіяні підприємству КП «ІЦ «Миргородщина» на суму 43023 грн. 01 коп., які виникли в наслідок надлишкового нарахування нею коштів до єдиного соціального внеску, яке виникло внаслідок нарахування заробітної плати, премій та грошової винагороди по цивільно-правових договорах з порушенням законодавства, так як саме на неї як головного бухгалтера покладений обов'язок здійснювати нарахування даного обов'язкового платежу. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Інформаційний центр «Миргородщина» до [PERSON] щодо стягнення 75 грн. 67 коп. нестачі матеріальних цінностей в зв'язку із відсутністю обгрунтування даної позовної вимоги та надання доказів.

Outcome: partial