Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її двоюрідна тітка по лінії матері [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] заповіту не складала. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті двоюрідної тітки [PERSON], але при зверненні із заявою до нотаріуса було встановлено, що нею пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначила скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, окрім [PERSON], після смерті [PERSON] не має. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом і просила визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, її представник [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, голова сільської ради [PERSON] направив до суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори направила суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Білопільському районі в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що до одруження дівоче прізвище позивача [PERSON] було [PERSON], а її матір'ю у свідоцтві про народження записана [PERSON] (а.с. 8). Також судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 12). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2015 року було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Ганнівка-Тернівська Білопільського району Сумської області, є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Садове Білопільського району Сумської області та рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Ганнівка Тернівська Білопільського району Сумської області. Рішення суду набрало законної сили 20 жовтня 2015 року (а.с. 10-11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно. Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час смерті двоюрідної тітки позивача, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зокрема, п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачає, що щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 5 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що правила книги 6 Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилась (а.с. 23). Так як позивач на час відкриття спадщини мала скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не могла своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому нею був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної тітки. Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved