Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши , що згідно з кредитним договором № 801 від 11. квітня 2007 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 48000,00 грн. строком на 7 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10.04.2014 року, зі сплатою за користуваня кредитом 17 відсотків річних та комісійні винагороди. На забезпечення виконання зобов"язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування за вказаним кредитним договором між сторонами був укладений договір застави майна від 25 квітня 2007 р., за яким предметом застави є автомобіль. Відповідно до вимог умов кредитного договору ( п.3.3.4 ) позичальник зобов"язаний був здійснювати погашення кредиту щомісячно та сплачувати відсотки шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Оскільки позичальником належним чином не виконуються зобов"язання за кредитним договором, то позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь борг в сумі 82029 грн.19 коп. в тім числі: прострочений основний борг по кредиту - 39533 грн. 23 коп. , прострочена заборгованість по відсотках за період з 17.06.2011 року по 01.09. 2013 року - 26453 грн. 37 коп. та пеня по кредиту, за цей же період, - 16042 грн.59 коп. Представник позивача, що діяла за належно оформленим дорученням , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та що позовні вимоги визнає частково і просить застосувати позовну давність (а.с.48). На попередньому судовому засіданні відповідач стверджував, що його вини в виникненні заборгованості немає, так як ще в 2011 році позивач відібрав у нього автомобіль, який він купив в кредит і який перебуває під заставою ощадбанку і йому обіцяли, що з цього часу нарахування відсотків та пені вже не буде. Просив зняти відсотки та пеню.(а.с.43). Вислухавши представника позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов обгрунований і повинен бути задоволений частково за слідуючими підставами. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов"язання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як видно з кредитного договору № 801 від 11. квітня 2007 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 48000,00 грн. строком на 7 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10.04.2014 року, зі сплатою за користування кредитом 17 відсотків річних та комісійні винагороди . На забезпечення виконання зобов"язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування за вказаним кредитним договором між сторонами був укладений договір застави майна від 25 квітня 2007 р., за яким предметом застави є автомобіль (а.с. 4-7). Як було встановлено в судовому засіданні позичальник - відповідач по справі в установленому порядку не сплачує банку - позивачу по справі , платежі по кредиту та відсотки за користування ним. Як видно з розрахунку ( а.с.- 3 ) основний борг позичальника становить 82029,19 грн. ( прострочений основний борг по кредиту - 39533 грн. 23 коп. , прострочена заборгованість по відсотках за період з 17.06.2011 року по 01.09. 2013 року - 26453 грн. 37 коп. та пеня по кредиту, за цей же період, - 16042 грн.59 коп. ). Як видно із ухвали Миколаївського районного суду Одеської області позивач вже звертався до суду з зазначеним позовом і для забезпечення позову був накладений арешт на його майно (а.с.33,39). Згідно довідки керуючого ТВБВ № 10015/0382 (а.с.31) [PERSON] добровільно передав позивачу свій вантажний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Даний автомобіль до цього часу не реалізовано. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, в даному випадку, на момент звернення з даним позовом до суду строк погашення кредиту ще не закінчився, тому і строк позовної давності ще не збіг. Разом з тим, вбачається, що в даному випадку в невиконанні зобов'язання відповідачем є і вина позивача, так як [PERSON] не був своєчасно поінформований про факт непогашення боргу за рахунок заставленого автомобіля - про факт того, що автомобіль не був проданий. Крім того, позивачем не надано належного розрахунку в підтвердження нарахованої суми пені. І тому при винесенні рішення в частині стягнення пені суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, а позов задовольнити частково. На підставі викладеного ,

Outcome: partial