Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

10.12.2013р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обгрунтовує тим, що у червні 2010 року він позичив [PERSON], кошти в розмірі 7000,0 (сім тисяч) доларів США, що в еквіваленті за домовленістю сторін дорівнює 56000,00 (п'ятдесят шість тисяч) гривень, про що була складена відповідна розписка. Вказану суму відповідач зобов'язувався повернути позивачу до 15.09.2013р., проте у зазначений термін борг повернутий не був. Після закінчення терміну позики позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. 23.09.2013р. позивач пред'явив відповідачу [PERSON] вимогу згідно розписки та положенням діючого цивільного і законодавства, щодо повернення заборгованості, яку відповідач проігнорував. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Враховуючи те, що останнім днем належного виконання грошового зобов'язання по поверненні боргу було 15 вересня 2013 року, коли відповідач [PERSON] зобов'язаний був сплатити грошову суму коштів у розмірі 56 000 грн., однак не сплатив її, а тому пеня починаючи з 16 вересня 2013 року становить 239,30 коп. Втрати від інфляції за період з 16 вересня 2013 року по 06 грудня 2013 року, становлять 728,00 грн. Основний борг в розмірі 56000,00 грн. слід стягнути в примусовому порядку з відшкодуванням інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення повернення коштів. Оскільки гроші, які [PERSON] позичав [PERSON] позивачу повернуті не були, він був змушений оплатити юридичні послуги та інші додаткові витрати пов'язані з необхідністю захисту своїх цивільних прав та для відновлення справедливості. Таким чином, моє матеріальне становище не відновилось, а ще більше погіршилось. Окрім майнової, позивачу була завдана ще й моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, оскільки він втратив велику суму грошей ( 56000,00 тисяч гривень), яку [PERSON] не мав наміру йому повертати і стверджував, що ніякої розписки не писав, це позбавило позивача душевного спокою, позбавило можливості реалізовувати звички, бажання, оскільки розраховував після повернення боргу на ці кошти. 27.05.2014р. позивач уточнив позовні вимоги та у зв"язку із зміною курсу національної валюти просить стягнути з з відповідача [PERSON] 81625,60грн. боргу за договором позики. /а.с.15/ В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав в повному обсязі та просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 81625,60грн. основного боргу. Стягнути з Відповідача пеню в розмірі 239грн.30 коп. внаслідок невиконання грошового зобов'язання.Стягнути з Відповідача 3 (три) відсотки річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання, у розмірі 552,00 (п'ятсот п'ятдесят дві) грн. Стягнути з Відповідача втрати від інфляції за період з 16 вересня 2013 року по 06 грудня 2013 року, у сумі 728,00 ( сімсот двадцять вісім) грн. Стягнути з Відповідача моральну шкоду. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, з невiдомих для суду причин не з'явився до суду, не надав свої докази чи заперечення на позов і від нього не надійшло будь-яке повідомлення про причину неявки. Тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечив проти такого розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] написав розписку в якій зазначив, що позичив у [PERSON] 7000 (сім тисяч) долярів США та зобовязується повернути їх до 15.09.2013р. /а.с.7/ . Факт написання такої розписки відповідачем не спростовано. Дана обставина підтверджується долученою до справи письмовою розпискою відповідача [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму І грошових коштів. За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Боржник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Індексів споживчих цін( індексів інфляції) в Україні у відповідності до проведеного розрахунку, сума індексації по несплаченому борговому зобов»язанню відповідача за період з 16.09.2013р. по 06.12.2013р. становить 728,00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди, являються безпідставними, так як позивач в судовому засіданні не довів в чому полягає завдана йому моральна шкода. Суд важає, що несвоєчасне повернення позики само по собі не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки ризик неповернення коштів у договірних відносинах практично завжди присутній, і контрагенти договору повинні такі ризики передбачати. Необгрунтованою також є позовна вимога про стягнення 239 грн. 30 коп. пені, оскільки позивач не довів на якій підставі вона була ним нарахована. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов в частині стягнення з відповідача боргу в загальній сумі 82905,60 грн. підставним і таким, що підлягає в цій частині до задоволення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved