Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона є матір'ю [PERSON], яка перебувала у шлюбі з [PERSON] (змінив прізвище на [PERSON]). [PERSON] є онукою [PERSON] Шлюбні відносини між донькою позивача [PERSON] та [PERSON] фактично були припинені у 2001 році. [INFO] донька позивача [PERSON] померла, онука [PERSON] залишилась на утриманні [PERSON] Відповідач мешкав у м. Донецьку, донькою не цікавився, з нею не зустрічався. 24 листопада 2014 року у зв'язку із проведенням АТО на території м. Донецька відповідач був взятий на облік як тимчасово переміщена особа, і був зареєстрований у [ADDRESS]. Проживав він у м. Дружківці нетривалий час, за цей час переоформив пенсію по втраті годувальника, призначену його доньці [PERSON]. Ніякої іншої участі у житті доньки він не приймав, разом з донькою не проживав, не піклувався про неї. Весь час дитина мешкає разом із позивачем [PERSON] На теперішній час [PERSON] не отримує пенсію, будь-яких соціальних виплат як внутрішньо переміщена особа, оскільки відповідач є її законним представником, але не займається оформленням цих виплат, що завдає шкоди інтересам дитини. Позивач просить позбавити відповідача батьківський прав відносно доньки, оскільки вважає, що останній не виконує своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям, вихованням та розвитком дитини, ухиляється від обов'язку матеріально утримувати свою неповнолітню дитину, не піклується про доньку, не займається її підготовкою до самостійного життя. Також просить стягнути з відповідача аліменти на користь його доньки в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше мінімуму, встановленого законом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що її онука до чотирьохрічного віку проживала разом з нею в м. Дружківці, потім вона періодично жила у м. Донецьку з родичами відповідача. Сам же він мешкав за іншою адресою. [PERSON] постійно забирала онуку до себе на вихідні, канікули, покупала одяг, взуття, мобільні телефони, давала гроші, але коли дитина приїздила від батька виявлялося, що він забирає у неї речі та гроші. З 14 років [PERSON] залишилася мешкати разом з [PERSON] в м. Дружківці, тут закінчила школу. За цей час відповідач не виявив ніякого бажання піклуватися про доньку, байдуже ставиться до виконання своїх обов'язків: його не турбують ні внутрішній світ дитини (мрії, бажання), ні проблеми та досягнення. Просить її позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився. Судові повістки відповідачу направлялися за зареєстрованою адресою поштою, про що свідчать поштові відправлення, які повернулися до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання». З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідач не отримав. Відсутність відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення особи про день та час розгляду справи по суті. Також він був повідомлений про дату та час судового розгляду справи шляхом розміщення об'яви у газеті «Урядовий кур'єр». Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дитини, представника органу опіки та піклування, встановив такі обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] народилась дитина [PERSON], матір'ю якої є [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с.42). [INFO] [PERSON] померла (а.с.11). Неповнолітня дитина [PERSON] навчається в Костянтинівському медичному училищі на денній формі навчання (а.с.41). Як пояснили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дитина [PERSON] мешкає разом з [PERSON] в м. Дружківці, остання піклується про неї, створила для онуки усі належні умови для розвитку, навчання, забезпечує її харчуванням, одягом, взуттям та іншими речами. Батька дитини вони бачили останній раз на похованні матері дитини [PERSON] З того часу більше вони його не бачили. Як пояснила у судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON], вона не вважає [PERSON] своїм батьком. Він ніколи не піклувався про неї, під час мешкання у м. Донецьку він разом з нею не мешкав. У Донецьку вона жила з його родичами, він ніколи до неї як до своєї доньки, не ставився. Він з нею не спілкується, матеріальної допомоги, психологічної підтримки не надає, не вітає її зі святами, не телефонує. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради складено висновок від 20 листопада 2015 року № 16-2256-01 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 статті 164 Сімейного кодексу України є підстави для позбавлення судом батьківських прав матері, батька, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню доньки [PERSON] Про це свідчать наступні обставини: відповідач не цікавиться життям доньки, її потребами, не надає матеріальної допомоги, тривалий час не спілкується з дитиною, свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча перешкоди для цього не має. Дівчина проживає разом з бабусею, за місцем мешкання у неї є все необхідне для її розвитку, навчання. Тому, згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід державного бюджету м. Дружківки в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved