Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

02 квітня 2013 року публічне акціонерне товариство «Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» звернулось до суду з уточненим під час розгляду справи позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення нарахованого до сплати розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок використання споживачем безоблікової електричної енергії, судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що у результаті порушення Правил використання електричної енергії відповідачі завдали своїми протиправними діями підприємству матеріальну шкоду. У судовому засіданні представник позивача - юрисконсульт Маловічко О.Г. підтримала заявлені вимоги, в обґрунтування яких послалась на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що [PERSON] та зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і є споживачами електричної енергії. Власником вказаного будинку на підставі договору купівлі - продажу № 2-1076 від 16 серпня 2001 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9870111 від 17 лютого 2006 року є [PERSON] Під час технічної перевірки 13 вересня 2011 року представниками Макіївського об'єднаного району електричних мереж ВАТ «Донецькобленерго" за вказаною адресою було виявлено порушення Правил користування електроенергією (мовою записаною в акті): «самовольное подключение проводов к электрической сети энергопоставщика, с нарушением схемы учета: наброс проводов на линию электропередач с заведением в дом для питания токоприемников. Отсутствует прибор учета, таким образом, электроэнергия потребляется, но не учитывается и не оплачивается». На підставі акту, згідно чинної Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією для населення, по квартирі нарахована до сплати сума матеріальних збитків у розмірі 4759, 80 грн. Технічна перевірка провадилась представниками МОРЄМ у присутності [PERSON] Присутня при перевірці [PERSON], акт підписала, зауважень чи застережень до тексту акта не внесла. Вищезазначені платежі у добровільному порядку на теперішній час не сплачені. 16 серпня 2012 року за заявою ПАТ «Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» Кіровським районним судом м.Макіївки видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору. Ухвалою Кіровського районного суду м.Макіївки від 14 лютого 2013 року вищезазначений судовий наказ скасовано. Посилаючись на наведені обставини і їх правове обґрунтування, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] нарахований до сплати розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення правил використання електричної енергії в сумі 4759,80 грн. і понесені судові витрати в сумі 229,40 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» про стягнення нарахованого до сплати розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок використання споживачем безоблікової електричної енергії, судових витрат не визнав, оскільки вважає, він не отримував акту про порушення правил користування електричною енергією, тим самим був позбавлений права на його оскарження. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачка [PERSON], яка в установленому законом порядку повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, в судове засідання не з*явилась, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Статтею 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, регулювання відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням електричної енергії та захистом прав споживачів в цій галузі визначені Законом України від 16.10.1997 року № 575-97-вр «Про електроенергетику». Відповідно до статті 1 цього Закону споживачами електроенергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, які використовують енергію для власних потреб на підставі договорів про її продаж та купівлю. Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), ідентифікаційний код 00131268. Як самостійний суб'єкт господарювання, вказане акціонерне товариство здійснює постачання електроенергії споживачам. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої макіївської держаної нотаріальної контори Дегтярьовою І.В., є власником у будинку [ADDRESS], у якому проживає і зареєстрована [PERSON] На ім*я [PERSON] за вказаною адресою місця проживання відкрито особистий рахунок [NUMBER]. Договір на поставку електричної енергії та її користування між енергопостачальною організацією та споживачем в письмовій формі не укладався. Водночас матеріалами справи встановлено, що позивач - ПАТ «Донецькобленерго» в особі структурної одиниці Макіївського об*єднаного району електричних мереж систематично надавав відповідачам, а останні отримували для побутового споживання електричну енергію, що визнано відповідачем [PERSON] в судовому засіданні. Встановлення факту надання послуг свідчить про існування між сторонами договірних відносин, тому суд виходить з того, що обсяг прав і обов'язків сторін при неукладені окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами послуг. За таких обставин суд дійшов висновку, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (далі-Правила). Відповідно до статей 25 і 26 Закону № 575/97-ВР та пунктів 48 і 53 Правил - споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно - технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У випадку виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника і споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У випадку відмови споживача від підпису, в акті робиться примітка про відмову. Акт вважається дійсним у разі якщо його підписали три представники енергопостачальника. Частиною 3 статті 13 Конституції України та частиною 4 статті 319 ЦК України закріплено, що власність зобов'язує. Як зазначено у статті 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Аналіз, вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що відповідач [PERSON] - як власник квартири, зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, у тому числі - за спожиту електричну енергію. З наданих до суду інформації та акту перевірки від 13 вересня 2011 року № 158066 ПАТ «Донецькобленерго» в особі МОРЕМ убачається, що споживачами було допущене порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - мовою оригіналу): «в самовольное подключение проводов к электрической сети энергопоставщика, с нарушением схемы учета: наброс проводов на линию электропередач с заведением в дом для питания токоприемников. Отсутствует прибор учета, таким образом, электроэнергия потребляется, но не учитывается и не оплачивается» Посадовими особами Макіївського ОРЕМ ПАТ «Донецькобленерго» при проведені технічної перевірки будинку [ADDRESS] дотримано передбаченої нормативними актами процедури складання актів про виявлені порушення правил користування електричною енергією, контролери діяли в межах своїх службових повноважень. Акт підписано стороною енергопостачальника - трьома працівниками Макіївського ОРЕМ, що здійснювали перевірку. У тексті акта зазначено, що споживач від підпису відмовився. Викладені обставини підтверджуються наданими документами і не оспорюються відповідачами. В установленому законом порядку відповідачі рішення комісії не оскаржили, з будь - якими скаргами з приводу складання акту від 13 вересня 2011 року № 158066 нікуди не звертались. Згідно з положеннями Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення відповідальність споживача за допущені порушення, в тому числі викрадення електроенергії, настає за наявності його вини. Частиною 3 статті 13 Конституції України та частиною 4 статті 319 ЦК України закріплено, що власність зобов'язує. Як зазначено у статті 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» до [PERSON] про стягнення суми недорахованої електроенергії по акту про порушення Правил користування електричною енергією задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд визнає доведеною винність відповідача щодо порушення Правил користування електричною енергією, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 4759,80 грн. Представлений позивачем розрахунок суми заборгованості відповідає чинним нормативним актам і визнається судом правильним. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ПАТ «Донецькобленерго» до [PERSON] та необхідність їх задоволення. Позивач, на користь якого ухвалено рішення, поніс судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 229,40 грн., що документально підтверджується. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 30 грн. на користь позивача. Позивачем, на користь якого ухвалене рішення, документально підтверджена сплата судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial