Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

18.02.2019 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання в кімнаті [ADDRESS] з 15.02.1995 року. В обґрунтування своєї заяви заявник посилалася на те, що він проживає у кімнаті [ADDRESS] на підставі розпорядження ВАТ «Електромотор», яка йому була виділена в користування як працівнику підприємства. Заявник зареєстрував своє місце проживання у встановленому законом порядку, однак, відмітка про реєстрацію в паспорті заявника не містять номеру кімнати в якій він проживає. Ця обставина перешкоджає заявнику реалізувати своє право на приватизацію займаної кімнати. Оскільки, на даний час документи, які стали підставою для вселення заявника не збереглися, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання в кімнаті [ADDRESS] . Ухвалою від 21.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 08.04.2019 року. У судове засідання учасники, які беруть участь у справі не з`явилися, заявник, представники дочірнього підприємства «Електромотор побут» приватного акціонерного товариства «Електромотор», Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, заявник свою заяву підтримала, просила її задовольнити, представники вказаних зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечували. Інші зацікавлені особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження б/н від 06.04.1988 [PERSON] вселений в гуртожиток [ADDRESS] . Державне підприємство «Полтавський електромеханічний завод «Електромотор» було перетворено у відкрите акціонерне товариство відповідно до ЗУ «Про приватизацію державних підприємств», згідно наказу Фонду державного майна України №30-АТ від 11 травня 1994 року та перейменовано в публічне акціонерне товариство «Електромотор» на виконання вимог ЗУ«Про акціонерні товариства»№514-VI від 17.09.2008, та згідно протоколу загальних зборів акціонерів ПАТ «Електромотор» №34 від 28.11.2017, останнє було перейменовано в приватне акціонерне товариство «Електромотор». ВАТ «Електромотор» передав на баланс ДП «Електромотор-побут» з 01.11.1998 гуртожиток по [ADDRESS] , що слідує з копії акту від 01 листопада 1998 року. Згідно постанови ВАТ «Електромотор» від 26.12.2008 року № 12-1 сумісного правління та профспілкового комітету про виділення житла в гуртожитку його було переселено з кімнати 311 у двомісну кімнату № 814 ( на склад сім`ї з 2-х чоловік) для тимчасового проживання з правом відокремленого користування цією кімнатою. Разом з ним в кімнаті № 814 цього гуртожитку проживає його донька [PERSON] [INFO] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 16 листопада 2015 року. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. З вище наведених правових норм слідує, що реєстрація постійного місця проживання повинна проводитись із зазначенням конкретної адреси, в тому числі і кімнати. Згідно паспорту громадянки України заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Оскільки у паспорті заявника відсутні відомості про номер кімнати, яку вони займають у гуртожитку, вони не мають можливості реалізувати своє право на приватизацію. Згідно з роз"ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Ураховуючи те, що факт проживання заявника у кімнаті [ADDRESS] підтверджується належними і допустимими доказами, а також те, що його встановлення безпосередньо впливає на можливість реалізувати право заявника на приватизацію жилого приміщення, заява підлягає задоволенню. Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved