Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що після смерті матері позивача [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,26 га, що знаходяться на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області. Позивач є спадкоємцем померлої за законом. [PERSON] спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. За результатами звернення позивача до державного нотаріуса Каховської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Проте виконати вимоги нотаріуса неможливо бо оригінал державного акту було втрачено, а чинним законодавством не передбачено видача його дублікату, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину після смерті матері в позасудовому порядку. За вказаних обставин просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 5,26 га, кадастровий номер [NUMBER], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області. Позивач в судове засідання не з'явився надала заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, з підстав викладених в ньому. Представник позивача в судове засідання не з"явилась, надал суду заяву з проханням проводити судвий розгляд у її відсутності, також уточнила вимоги, зазначивши вірний розмір земельної ділянки 5,2576га., в решті позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав. Представник Любимівська селищної ради в судове засідання не з'явився наддав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої протии задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO], померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Як вбачається з листа заступника начальника управління Держгеокадастру у Каховському районі Херсонської області від 13 жовтня 2014 року, [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], площею 5,26 га на території Любимівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований у книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 575 від 10 жовтня 2002 року. Відповідно до відомостей з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,2576 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], його матір'ю є [PERSON] . Відповідно до виданої Любимівською селищною радою довідки від 14 липня 2016 року, померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS]. Померла на день своєї смерті проживала одна, заповітів від її імені секретарем Любимівською селищної ради не посвідчувалось. Постановою державного нотаріуса Заремба С.А. від 03 червня 2016 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,26 га, що розташована на території Любимівською селищної ради Каховського району Херсонської області, яка належала її матері - [PERSON], що померла [INFO], відмовлено. Вказаною постановою державним нотаріусом встановлено, що після смерті [PERSON], заведено спадкова справа №169/2015. З заявою про прийняття спадщини 21 серпня 2015 року звернувся [PERSON], інші спадкоємці не зверталися, відомостей про заповіти складені померлою відсутні. Підставою для відмови у видачі свідоцтва слугувало те, що заявником не надано нотаріусу жодного правовстановлюючого документу на земельну ділянку щодо належності її спадкодавцю. Як вбачається з листа заступника начальника управління Держземагенства у Каховському районі Херсонської області від 16 грудня 2014 року, Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], площею 5,26 га на території Любимівською селищної ради виданої [PERSON] вважається недійсним (втраченим). Отже, суд вбачає, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері шляхом отримання у встановленому порядку свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса за місцем відкриття спадщини через втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю та неможливість отримати його дублікат, у зв'язку з відсутністю передбаченого права на таке чинним законодавством України. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Спадщина приймається шляхом подання заяви про прийняття спадщини, особисто спадкоємцем (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілько спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема і на підставі прийняття спадщини (п. «г» ст. 81 ЗК України). З п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, слідує, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вищенаведені норми цивільного права, суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5,2576 га, що знаходиться на території Любимівською селищної ради Каховського району, яку позивач прийняв, проте з незалежних від нього обставин не отримав свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав,приймаючи до уваги, що [PERSON] не бажає приймати спадщину, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що у зв'язку з неможливістю оформлення позивачем права власності на земельну ділянку, що належала померлій матері, порушуються його законні права та інтереси, як спадкоємця за законом, які підлягають захисту шляхом визнання за ним право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] Вбачає правомірність набуття права власності спадкоємцем на спадкове майно - земельну ділянку. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачем дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved