Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

4 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В процесі судового розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, 12 грудня 2013 року остаточно висунув наступні позовні вимоги: просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлого [INFO], а саме наступне нерухоме майно: - 1/6 частки житлового будинку загальною площею 107,9 кв.м., житлова площа 50,7 кв.м. за адресою [ADDRESS], котрий складається з трьох житлових кімнат, однієї кухні та підвалу. Опис об'єкта: житловий будинок, літ. « 1А», загальна площа 107,9 кв.м., житлова площа 50,7 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Д», замощення літ. «І», огорожа літ. « 1-3»; - 1/6 частки земельної ділянки площею 0,10 га, цільове призначення для обслуговування будинку, кадастровий номер 4610300000:05:055:0014 за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] На час смерті [PERSON] залишив заповіт від 20 серпня 2009 року, згідно якого, єдиним спадкоємцем майна померлого, що знаходилось за адресою: [ADDRESS] є брат позивача [PERSON]. На момент смерті батька, позивач була непрацездатною (пенсійного віку), а тому має право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, тобто в розмірі 1/6 частки усього майна, що належало спадкодавцеві, оскільки за законом спадкоємцями були б троє осіб: [PERSON] (син спадкодавця), позивач [PERSON] (донька), [PERSON] (син спадкодавця). [PERSON] прийняв 5/6 спадщини, після смерті якого, його законними спадкоємцями є дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON]. [PERSON] спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини звернулась до Бориславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Держаним нотаріусом роз'яснено, що для оформлення спадщини необхідно представити правовстановлюючі документи на спадкове майно, а у разі їх відсутності - звернутися в суд. Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєструвати право власності на нерухоме майно та реалізувати свої повноваження власника, оскільки відповідачі чинять перешкоди в оформленні спадщини, а саме не надають для подачі позивачем нотаріусу необхідної для цього документи. 19 грудня 2013 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися із зустрічним позовом до [PERSON] про зменшення обов'язкової частки в спадковому майні. У зустрічному позові просять зменшити на ? частину відповідачці розмір обов'язкової частки у спадщині після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON], батько [PERSON], батько чоловіка [PERSON] та дідусь [PERSON] 20 серпня 2009 року спадкодавець [PERSON] склав заповіт на [PERSON], який прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] У спадкодавця [PERSON]. було троє дітей: позивач по зустрічному позову відповідач по первісному позову - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивач-відповідач. Спадкодавець до смерті розпоряджався своїм майном, заповівши його сину [PERSON], через те, що він та його сім'я здійснювали постійний догляд за батьками, за мамою, а після її смерті - за батьком. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] постійно була в неприязних відносинах з батьками, в м. Борислав ніколи не приїжджала, ухилялась від надання допомоги батьку, який потребував постійної фізичної та матеріальної підтримки. Батько неодноразово просив її приїхати та доглядати за ним, але вона категорично від цього відмовлялась. Батько важко переживав ставлення відповідачки до нього і неодноразово про це говорив. Негідне ставлення відповідачки по відношенню до рідного батька дуже впливало на його стан здоров'я, батько дуже переживав, страждав від цього і постійно просив відповідачів, що вони дзвонили до [PERSON] з проханням відвідати батька, але вона не бажала їхати до нього. Коли вона дзвонила до батька, то здійснювала на нього психологічний тиск в тому, що якщо він не подарує їй будинок вона з ним спілкуватись не буде. Позивач [PERSON] та представник позивача за угодою від 24 жовтня 2013 року [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримали повністю, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві і просить його задовольнити. Зустрічні позовні вимоги заперечили. Просять у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. Позивач та представник позивача в судові засідання, які проводились з 21 березня по 20 травня 2014 року не з'явились, на адресу суду скерований лист представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності позивачки [PERSON] та її представника. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і вважає, що позивач має право лише на ? частку позивачки в обов'язковій частці у спадщині після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Зустрічні позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи Бориславської державної нотаріальної контори в судове засідання не явився, в заяві просить розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с.7). 20 серпня 2009 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповідав на все майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, за законом матиме право і що буде належати на день смерті, та що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків своєму синові [PERSON]( а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляду житлового будинку [ADDRESS] (а.с.141) та земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.126). За матеріалами спадкової справи, 21 січня 2011 року до Бориславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON] та 22 березня 2011 року непрацездатна донька померлого [PERSON], позивач у справі (а.с. 50). Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1236, 1245 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. За змістом ст. 1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. На час смерті [PERSON] його донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.54) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.55) досягла пенсійного віку ( відповідно до пенсійного посвідчення а.с.52) та відповідно до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України має право спадкування, незалежно від змісту заповіту, на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справа х про спадкування" вбачається, що при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. В судовому засіданні сторони не заперечували, що спадкоємцями [PERSON] при спадкуванні за законом був [PERSON], який своєчасно звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте помер [INFO] (а.с.106), законними спадкоємцями якого є дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], спадкоємцями за законом також були б позивач [PERSON] (донька), [PERSON] (син спадкодавця). Спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняв На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при спадкуванні за законом, після смерті [PERSON], позивач [PERSON] спадкувала б 1/3 частину спадкового майна. Відповідно до світлокопії пенсійного посвідчення [NUMBER]від 3 грудня 2008 року позивачу [PERSON] призначена пенсія за віком, термін дії довічно (а.с.52). З урахуванням приписів ст. 1241 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач мала б право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/6 спадкового майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування будинку за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] у місті Бориславі Львівської області. Суд приходить до висновку про задоволення вимог зустрічного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про зменшення обов'язкової частки в спадковому майні виходячи з наступного. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом, обгрунтовуючи вимоги позову посилалась на те, що відповідач [PERSON] за життя не дбала про батька [PERSON], який був чоловіком похилого віку та слабкого здоров'я, був інвалідом 1 групи та потребував стороннього догляду. Догляд за [PERSON] забезпечив чоловік позивача [PERSON], який найняв особу, яка доглядала за [PERSON], займався лікуванням [PERSON], возив останнього на лікування у медичні заклади м.Львова та м.Києва. [PERSON], який проживав та працював у м.Дрогобичі, кожен день приїзжав до батька [PERSON] та виконував усю необхідну роботу по хаті. Сама відповідач [PERSON] спілкувалась із батьком [PERSON] рідко. Після того, як відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] стало відомо про складення заповіту [PERSON] на користь [PERSON] їхнє спілкування взагалі припинилось. Позивач також зазначила, що відповідачка має власне житло у м.Львові.Вищезазначені обставини позивач обгрунтовувала також показаннями свідків, які в судовому засіданні пояснили наступне. Так, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами померлого в судовому засіданні пояснили, що відповідачка [PERSON] рідко відвідувала [PERSON] Також зазначили, що відповідач не був безпорадним, проте в останні роки життя потребував стороннього догляду. Був інвалідом 1 групи, мав слабке здоров'я, мав проблеми з ногами. Догляд та утримання [PERSON] в повній мірі виконував його син [PERSON] та його сім`я. Заперечуючи проти зустрічного позову відповідач [PERSON] зазначила, що вона допомагала батькові з урахуванням своїх можливостей, оскільки є пенсіонеркою, та має сина [PERSON], [INFO], який впродовж тривалих періодів перебував на лікуванні в Львівській обласній психіатричній лікарні, відтак вказана обставина вимагала постійної присутності відповідача у м.Львові та здійснення піклування за сином. Відповідно до довідки серії ЛВА -1 №452027, виданої Дробицьким міжрайонним МСЕК МОЗ України від 20 жовтня 2010 року, [PERSON], [INFO], присвоєна перша група інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно, потребує постійного стороннього догляду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її мати [PERSON] не мала можливості часто відвідувати [PERSON] Оскільки, [PERSON] був особою похилого віку та інвалідом 1-ї групи постійно проживати з ним та одноособово забезпечувати його для відповідача [PERSON] було досить складно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] була хорошим керівником, доброю та чуйною людиною. Щось сказати про її відношення із батьком [PERSON] свідок не може. Беручи до уваги встановлені судом обставини, аналізуючи покази свідків, враховуючи особу спадкодавця, якому на момент смерті виповнилося 84 років, його стан здоров'я та який потребував постійного стороннього догляду, суд приходить до висновку про обґрунтованість зустрічного позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial