Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Красногірської сільської ради про визнання за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 2,47 га, що розташована на території Красногірської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, яка належала [PERSON], який помер [INFO] року, і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але з огляду на втрату оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та неможливість видачі його дубліката, це не дає можливості позивачу оформити спадщину. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер [INFO] року, за життя набув право власності на земельну ділянку площею 2,47 га, що розташовані на території Красногірської сільської ради, Чуднівського району, згідно виданого йому 17.11.2006 року на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 25.06.2004 року № 351 Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який наразі не зберігся. Видача [PERSON] вказаного документа підтверджується наявними у матеріалах справи витягами із документації із землеустрою та архівною копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Діючим законодавством не передбачена видача дубліката Державного акта на право власності на земельну ділянку спадкоємцям, що й змусило позивача звернутися в суд із вказаним позовом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України позивач є спадкоємцем щодо майна померлого згідно заповіту останнього, посвідченого Красногірською сільською радою 12.07.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 24. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.. [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1234, 1269 ЦК України), подавши заяву у нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса Чуднівського РНО від 27.12.2012 року № 02-31/386, але в зв"язку з втратою Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та неможливістю видачі його дубліката це не дає можливості позивачу оформити спадщину. Таким чином, право власності позивача на землю підлягає розгляду та, враховуючи подані ним належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved