Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що є він сином померлої [INFO] року [PERSON], що доводиться копією повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER] Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Староарамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 13.12.2016 року зареєстрованого в реєстрі за №138, [PERSON] на випадок своєї смерті, все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла, позивачу [PERSON]. [INFO] року спадкодавець [PERSON] померла в с.Вишняки Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Відповідно до довідки Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 61 від 03.11.2017 року та Вишнякіського будинку-інтернату №01-944 від 06.11.2017 року, [PERSON] померла в с.Вишняки Хорольського району Полтавської області. Після смерті спадкодавця, [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто земельну ділянку, що розташована на території Староарамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області розміром 1,99 га та на яку мала право згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], що доводиться витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Хорольського району Відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №379/0/206-18 від 20.06.2018 року та довідкою Відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №571/176-17 від 09.11.2017 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник відповідача Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1235 Цивільного кодексу України позивач, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] року [PERSON]. З листа Хорольської державної нотаріальної контори від 13.06.2018 року за № 1018/02-14 слідує, що позивач є, спадкоємцем першої черги за законом та заповітом, який єдиний прийняв спадщину на майно своєї матері - [PERSON], померлої [INFO] року, останнім місцем її постійного проживання і реєстрації було: с.Вишняки Хорольського району Полтавської області.(спадкова справа № 320/2017 відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 08.11.2017 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини, чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає). Нотаріусом у вищевказаному листі роз»яснено, що оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, питання належності цього майна спадкодавцю та визнання права власності на нього за позивачем, як спадкоємцем, має вирішуватись у судовому порядку. Належність спадкодавцю вказаного спадкового майна повністю доводиться довідкою Відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №571/176-17 від 09.11.2017 року. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 1225 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved