Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд позовом до [PERSON] в якому просить усунути перешкоди в користуванні йому ( [PERSON] ) приватною власністю, шляхом встановлення [PERSON] оплатного безстрокового земельного сервітуту земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 за адресою [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з оплатою за користування чужою земельною ділянкою у розмірі 8% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, тобто 19 785,93 грн. в рік, починаючи з 13.05.2019 року, також просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти за користуванню земельною ділянкою площею 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 у сумі 8 244,13 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 з адресою [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 11.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кондра Л.В., в реєстрі за № 2860. На належній йому земельній ділянці знаходиться житловий будинок, загальною площею 77,9 кв.м. який належить на праві приватної власності [PERSON] , яка померла, а спадкоємцем який фактично прийняв спадщину, однак не оформив її належним чином є її чоловік [PERSON] . Зазначає, що відповідачем чиняться перешкоди в користуванні його земельною ділянкою. Ним було запропоновано укласти договір сервітуту земельною ділянкою, однак відповідач відмовився. В подальшому 17.01.2019 року та 02.02.2019 року відповідач звертався до Мукачівського районного відділення поліції із заявами про вчинення ним ( [PERSON] ) злочинів, однак останньому було роз`яснено про наявність цивільно-правових відносин. Такими умисними діями відповідача він позбавлений можливості користуватись земельною ділянкою , яка межує з об`єктом комерційного призначення ( магазин), що належить йому на праві приватної власності. Крім того зазначає, що згідно ст. 288.5 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати не може бути меншим ніж 3 % річних та більшою 12 % річних, від нормативно грошової оцінки землі. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровим номером 2122782801:00:002:0130, таку встановлено у розмірі 247 324,21 грн. Враховуючи вищенаведене просить суд усунути перешкоди в користуванні йому ( [PERSON] ) приватною власністю, шляхом встановлення [PERSON] оплатного безстрокового змеленого сервітуту земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 за адресою [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , з оплатою за користування чужою земельною ділянкою у розмірі 8% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, тобто 19 785,93 грн. в рік, починаючи з 13.05.2019 року та стягнути з [PERSON] на його користь кошти за користуванню земельною ділянкою площею, 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 у сумі 8 244,13 грн. Ухвалою суду від 05.06.2019 року провадження у справі відкрито та призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав зазначених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 за адресою [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 11.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кондра Л.В., в реєстрі за № 2860 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2018 року (а.с. 9-10). Відповідно до витягу з кадастрового плану земельної ділянки 2122782801:00:002:0130, встановлено, що площа земельної ділянки 2122782801:00:002:0130 становить 0,25 га та на даній ділянці знаходиться житловий будинок, який належить [PERSON] ( опис меж від Г до Д [PERSON] ) ( а.с. 13-15). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2019 року домоволодіння за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. ( а.с. 17). Крім того, судом також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2012 року. Як вбачається з копії спадкової справи за № 63/2013 за померлою 09 жовтня 2012 року [PERSON] до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , який є чоловіком померлою. Відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є нерушним. Статтею 321 ЦК України закріплено непорушність права власності. Ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав суб`єктів права власності. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 404 ЦК України визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Згідно статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Отже, сервітут це право обмеженого користування чужим майном. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Таким чином, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі й у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном сервітуту. Згідно зі статтею 98 Земельного кодексу України зміст права земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною земельною ділянкою з метою усунення недоліків своєї ділянки . Статтею 99 Земельного Кодексу України передбачено види права земельного сервітуту, зокрема, як право проходу, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху та інші земельні сервітути. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом. Він повинен звернутися до власника (користувача) суміжної ділянки за дозволом на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту. Відповідно до приписів статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Зі змісту вказаної статті вбачається, що встановлення сервітуту здійснюється у правових формах, як договір, закон, заповіт або рішення суду. Цей перелік є вичерпним. Таким чином, судове рішення є окремою формою сервітуту. При цьому, підставою для такої форми сервітуту є відсутність домовленості сторін. Відповідно до ст. 100 Земельного Кодексу України, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Пунктом 22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 передбачено, що вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об`єкта і не залежить від власників цих об`єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК). Необхідною умовою для встановлення сервітуту є те, що задоволення потреб сервітурія неможливо здійснити будь-яким іншим способом. Так як відповідач [PERSON] чинить позивачу перешкоди у обслуговуванні земельної ділянки, а іншої обхідної стежки чи дороги, окрім проходу через ділянку відповідача, позивач не має, він позбавлений можливості належним чином користуватися своєю власністю, тому має право звернутися з дозволом до власника (користувача) суміжної ділянки на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.101ЗК України власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.03.2019 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] становить 247 324,21 грн. ( а.с. 16). Позивачем проведено розрахунок базової вартості земельної ділянки, на якій просить встановити у ромірі 8 % у рік від базової вартості земельної ділянки, що становить 19 785,93. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог щодо встановлення земельного сервітуту шляхом встановлення [PERSON] оплатного безстрокового земельного сервітуту земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 з адресою [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з оплатою за користування чужою земельною ділянкою у розмірі 8% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, тобто 19 785,93 грн. в рік, починаючи з 13.05.2019 року та стягнути з [PERSON] на його користь кошти за користуванню земельною ділянкою площею, 0,25 га з кадастровим номером 2122782801:00:002:0130 у сумі 8 244,13 грн.

Outcome: approved