Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, не надає допомоги щодо утримання доньки - [PERSON], [INFO], в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на утримання дитини щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею 23 років або до закінчення навчання доньки в навчальному закладі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, зазначаючи при цьому, що відповідач будь - якої допомоги щодо виховання та утримання дочки не надає, офіційно ніде не працює, позивач самостійно не в змозі утримувати дочку [PERSON] та сплачувати за її навчання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи при цьому, що відповідач не може на даний час надавати матеріальну допомогу своїй дочці, так -як ніде не працює, перебуває на обліку в Дніпровському районному центрі зайнятості в м.Києві, сам перебуває на утриманні своєї 70 - ти річної матері. Свої заперечення обґрунтовує посиланням на вимоги ст.. 198 СК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 02 лютого 1996 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили дитину [PERSON] [INFO] Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 27.09.2010 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Як встановлено в ході судового розгляду, що [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем по справі та перебуває на її утриманні. [PERSON] на даний час навчається в Національному університеті харчових технологів, та курс навчання складає з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., відповідно до договору №Б14 -ГСдО 48 від 13.08.2014 р. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 даного Кодексу також виначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що відповідач [PERSON] не в змозі надавати матеріальну допомогу в зв"язку зі скрутним матеріальним становищем відповідача по справі. Як убачається з матеріалів справи, відповідач тривалий час ніде офіційно не працює з 01.01.1999 року, будь - яких доказів, що відповідач хворий, має інвалідність, що позбавляє останньому працевлаштуватись та надавати допомогу щодо матеріального забезпечення своєї дочки до суду не надано в зв'язку з чим суд вважає, що відповідач намагається самоусунутись від виховання та утримання своєї дочки. З врахуванням того, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, то позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів саме в твердій грошовій сумі є обґрунтовані, в зв'язку з чим суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, і до досягнення донькою [PERSON], [INFO] 23 років або до закінчення навчання в навчальному закладі. В порядку визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене та

Outcome: partial