Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

22 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення згідно якого, визнати до [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатами №4,6 в гуртожитку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Зобов'язати Жовтневий РВДМС в Харківській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку з кімнат №4,6 в гуртожитку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є наймачем кімнати № 4, площею 19,2 кв.м. та кімнати № 6, площею 10,3 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Даний гуртожиток знаходиться на балансі ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря». 05.09.1996 року у відповідності до виписки з протоколу № 100 сумісного засідання профспілкового комітету та адміністрації ВАТ «Світло шахтаря» їй, як працівнику вищезазначеного підприємства, складом сім'ї три особи, були надані в користування кімнати № 4, № 6 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], куди вона з членами своєї сім'ї була поселена та в подальшому зареєстрована. Відповідач на ПАТ «Світло шахтаря» ніколи не працював. На даний час разом з нею за вищевказаною адресою зареєстровані відповідач, її колишній чоловік, [PERSON], [INFO], та її діти [PERSON], [PERSON]. У червні 2014 року відповідач зібрав свої особисті речі та переїхав в невідоме їй місце, з того часу вони не бачилися. Теперішнє місце проживання та роботи відповідача їй не відомі, вони не підтримують жодних зв'язків, спільне господарство не ведуть. За місцем реєстрації, а саме: [ADDRESS], відповідач не разу не з'являвся, комунальні платежі не сплачує та не отримує кореспонденцію. У вихованні дітей він участі не приймає, а також матеріально не приймає участі в житті сім'ї. Весь цей час позивач змушена самостійно сплачувати комунальні платежі за особу, яка не проживає разом з нею та дітьми, що негативно впливає на їх матеріальне становище. Перешкод відповідачу в користуванні кімнатою вона не чинила та не чинить. Окрім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2015 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В зазначеному рішенні суду було встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з червня 2014 року. Тому, на підставі вищезазначеного, позивач вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатами №4,6 в гуртожитку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки він не мешкає у вказаному житловому приміщенні більше двох років. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом надання повідомлення до редакції газети "Слобідський край». Представник третьої особи ПАТ «Світло шахтаря» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання у Жовтневому районі м. Харкова управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, у судове засідання не з'явився, надали до суду клопотання, згідно якого просили розглядати справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі їх представника. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позову та можливість його задоволення частково, виходячи з наступного. За правилом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власний розсуд. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.09.1996 року у відповідності до виписки з протоколу № 100 сумісного засідання профспілкового комітету та адміністрації ВАТ «Світло шахтаря» позивачу [PERSON], як працівнику вищезазначеного підприємства, складом сім'ї три особи, були надані в користування кімнати № 4, № 6 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], куди вона з членами своєї сім'ї була поселена та в подальшому зареєстрована (а.с.15). Згідно довідки житлово-експлуатаційної дільниці ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON], відповідач, її колишній чоловік, [PERSON], [INFO], та їх діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.16). У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] більше трьох років в вищевказаному житловому приміщенні не проживає. Вищевикладені обставини підтверджуються актами коменданта гуртожитку ПАТ «Світло шахтаря» (а.с.17, 18, 19, 20, 21, 22). У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], не мешкає. Їм це достовірно відомо, оскільки вони мешкають по сусідству та тісно спілкується з позивачем. Не вірити поясненням вищевказаних свідків, у суду немає ніяких підстав, оскільки вони є сторонніми особами, які не зацікавлені у розгляді справи на користь позивача. Таким чином, судом встановлено та підтверджується належними та допустимими доказами /ст. 58,59 ЦПК України/ той факт, що відповідач у спірній квартирі не мешкає без поважних причин понад шість місяців. За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, прийнятій за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 травня 2011 року у справі про усунення перешкод у користуванні власністю вказано, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 ЦК України). За таких обставин вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. На підставі викладеного й

Outcome: partial