Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

20.02.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 48. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Шлюб розпався остаточно, примирення не можливе. За спільною домовленістю діти залишаються проживати разом з матір`ю. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, на даний час відсутній. Оскільки примирення та збереження сім`ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 28.02.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з"явилися. Від позивача [PERSON] 02.03.2020 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягає. Від відповідача [PERSON] 03.03.2020 до канцелярії суду надійшла заява, в якій проти позовних вимог не заперечує, просить розгляд справи проводити за його відсутності. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 03.06.2006, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 48 (а. с. 7). Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9) Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу з державного бюджету 420 грн. 40 коп., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також з відповідача належить стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 420 грн. 40 коп., що складає 50 відсотків від понесених нею витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved