Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

01.12.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання. Позов мотивований тим, що 26.06.2009 року [PERSON] за розпискою отримав від [PERSON] позику в сумі 15000 доларів США, які зобов`язувався повернути в строк до 30.0.8.2009 року. Зобов`язання за розпискою від 26.09.2009 року [PERSON] виконав частково (до вересня 2011 року повернув позикодавцю 1500 доларів США). З метою забезпечення виконання позичальником грошових зобов`язань, 05.10.2011 року [PERSON] уклала договір поруки з [PERSON] , за яким він поручився за виконання [PERSON] обов`язків щодо повернення грошових коштів. З жовтня 2011 року [PERSON] не виконував зобов`язань за позикою, а тому обов`язок щодо повернення коштів виконував [PERSON] як поручитель. Позивач повністю виконав грошові зобов`язання позичальника за розпискою від 26.06.2009 року, при цьому сплатив позикодавцю кошти в сумі 13500 доларів США. 01.05.2017 року до позивача як поручителя перейшли права позикодавця перед позичальником в обсязі виконано грошового зобов`язання, тобто на суму 13500 доларів США, що підтверджується оригіналом розписки від 26.06.2009 року та актом звірки взаєморозрахунків від 01.05.2017 року. Відповідач ухилився від повернення коштів, що стало приводом для звернення [PERSON] до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом про стягнення частини заборгованості. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.08.2017 року по справі №136/1077/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 26.06.2009 року у розмірі 63596,25 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.02019 року по справі №127/22276/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 26.06.2009 року в розмірі 11050 доларів США. За таких обставин, на думку позивача, [PERSON] має сплатити на вимогу [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми з урахуванням позовної давності в 3 роки (період з 30.11.2017 року по 30.11.2020 року), три проценти річних в сумі 5734,12 грн та 995,49 доларів США, а також індекс інфляції в сумі 10582,37 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача [PERSON] адвокат Бездітний І.І. 18.06.2021 року подав заяву (вх. №42843) відповідно до якої просив розгляд справи провести у відсутність позивача та його представника за наявними у справі доказами та на підставі доводів позовної заяв, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлялася в порядку, визначеному чинним законодавством, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу місця реєстрації відповідача, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що\~згідно розписки від 26.06.2009 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] гроші в сумі 15000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 30.08.2009 року (а.с. 6). Відповідно до договору поруки від 05.10.2011 року [PERSON] поручився перед [PERSON] за виконання [PERSON] обов`язків щодо повернення грошових коштів за розпискою від 26.06.2009 року (а.с. 7). Як слідує із Акту звірки взаєморозрахунків від 01.05.2017 року [PERSON] як поручитель повністю сплатив суму боргу за [PERSON] , яку останній заборгував за розпискою від 26.06.2009 року, право вимоги на суму 13500 доларів США перейшло до поручителя (а.с. 8). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.08.2017 року у справі №136/1077/17 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 300,00 грн, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 63596,25 грн (а.с. 9-12). На виконання вказаного рішення Липовецьким районним судом Вінницької області 25.10.2017 року видано виконавчий лист у справі №136/1077/17 про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 63596,25 грн (а.с. 13). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2019 року у справі №127/22276/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 26.06.2009 року у розмірі 11050 доларів США, а також судовий збір у розмірі 3034,33 грн (а.с. 14-18). На виконання вказаного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області 01.07.2019 року видано виконавчий лист у справі №127/22276/18, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 26.06.2009 року у розмірі 11050 доларів США, а також судовий збір у розмірі 3034,33 грн (а.с.19). Згідно листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №59285/15.26-25/6 від 17.05.2021 року повідомлено, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження №55205792 з виконання виконавчого листа №136/1077/17 виданого 25.10.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області про: «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 63596,25 грн». В межах вказаного виконавчого провадження на користь стягувача в рахунок погашення боргу перераховано 2801,01 грн, а залишок боргу станом на 17.05.2021 року становить 60795,24 грн (а.с. 89). Як вбачається із виписки по картці [PERSON] , зарахування коштів на погашення боргу в сумі 2801,01 грн проведено 02.12.2020 року (а.с. 90-91), однак кошти стягненні в межах виконавчого провадження і спрямованні на погашення заборгованості не впливають на розрахунок складений позивачем, оскільки зарахування коштів на погашення боргу було здійснено 02.12.2021 року (а.с. 88). Згідно листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №59286/15.26-25/6 від 17.05.2021 року повідомлено, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження №59496117 з виконання виконавчого листа №127/22276/18 виданого 01.07.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області про: «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 26.06.2009 року у розмірі 11050 дол. США; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3034 грн. 33 коп." В межах вказаного виконавчого провадження стягнення не проводилось (а.с. 81). Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Тобто, безпосередньо законом закріплено право поручителя вимагати від боржника відновлення свого майнового стану, який зазнав змін в результаті виконання ним обов`язку за боржника. Підтвердженням цього є також частина 1 статті 512 ЦК України, якою встановлено вичерпний перелік підстав заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено і виконання обов`язку боржника поручителем. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов`язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611\~цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Щодо стягнення з відповідача процентів за час прострочення виконання зобов`язання, то суд враховує, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з\~тим, з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 16.01.2019\~року по\~справі №\~464/3790/16-ц\~(провадження\~№14-465цс18) згідно\~до якого\~зазначено,\~що при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України, суд погоджується із проведеним позивачем розрахунком 3% річних на основі прострочених сум визначених у судових рішеннях, а саме: 63596, 25 грн та 11050 доларів США. Суд звертає увагу, що передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. Відтак, суми 3% річних за прострочений період становить 995,49 доларів США та 5734,12 грн, які й підлягають стягненню з відповідача. Щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 10582,37 грн, слід зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У порядку ч. 2 ст. 625 ЦПК України позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат на основі простроченої суми заборгованості 63596,25 грн з яким суд погоджується. Таким чином, інфляційні втрати у розмірі 10582,37 грн підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved