Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по причині відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Ухвалою від 05.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 04.04.2019 підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання 02.05.2019 позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, останній направив заяву про розгляд справи у його відсутність та просив приєднати до матеріалів справи виписку з погосподарської книги. Представник відповідача - Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання роз'яснені та зрозумілі, просив задовольнити вимоги позивача. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачами та ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] Все своє майно [PERSON] згідно заповіту від 15.08.2012, посвідченого секретарем Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 52) заповіла позивачу [PERSON], який прийняв спадщину належним чином відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, подавши 24.07.2013 нотаріусу заяву № 867 про прийняття спадщини. Інших спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку, не має. 18 жовтня 2018 року державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Факт володіння померлою [PERSON] вищезазначеним житловим будинком, загальною площею приміщень 70,4 м.кв., з яких житлова- 27,0 м.кв., позивач підтверджує довідкою виконавчого комітету Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 35 від 18.01.2019; довідками Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 415 від 13.09.2018 та за № 39 від 22.01.2019; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] станом на 22.11.2018, планом будинку, експлікацією та характеристикою до нього; довідкою ФОП [PERSON] № 14 від 22.11.2018 про вартість будинковолодіння по [ADDRESS] Право позивача на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] виданого 10.03.2013 Виконкомом Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією заповіту від 15.08.2012, посвідченого секретарем Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 52); копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35002068 від 03.09.2013; копією паспорта; матеріалами спадкової справи № 298 за 2013 рік відносно померлої [PERSON]. Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В досліджуваній ситуації виникнення права власності на житловий будинок 1979 року побудови не залежить від державної реєстрації цього права, оскільки права спадкодавця, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше. Державна реєстрація такого майна за новими правилами лише підтверджує (закріплює) право власності на нього. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю на праві власності; позивач прийняв спадщину за заповітом; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; визнання позову відповідачем - органом територіальної громади не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved