Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» (далі - відповідач) про розірвання договорів оренди землі та зобов`язання вчинити дії, в якому вказує, що 05 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» та його батьком [PERSON] , було укладено два договори оренди землі, строком на 5 років. Відповідно до умов договорів, його батько передав відповідачу в оренду земельні ділянки кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 площею 2.0337 га та ділянки кадастровий номер 1824783300:02:000:0091 площею 2.5448 га, які знаходяться на території Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Договори оренди були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 14677226 від 24 липня 2014 року та індексним номером 15976669 від 23 вересня 2014 року. 05 грудня 2016 року сторонами було укладено додаткові угоди до договорів оренди землі від 05 серпня 2013 року, згідно умов яких термін дії зазначених договорів продовжено до 05 грудня 2031 року. Встановлено розмір орендної плати за договорами оренди землі у розмірі 7174,43 гривень та 5733,51 гривень на рік. Підпис на вказаних угодах явно виконано не його батьком. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна померлого, а саме вищевказаних земельних ділянок. Позивач зазначає, що він повідомив відповідача про смерть батька та про те, що являється його спадкоємцем проте жодних дій з приводу сплати простроченої заборгованості за договорами оренди землі чи перекладання вказаних договорів відповідачем не вчинялось. Відповідач не спростував орендну плату за договорами оренди землі починаючи з 2018 року, що є порушенням пункту 11 Договору, згідно з умов якого орендна плата сплачується один раз на рік не пізніше 31 грудня місяця кожного поточного року. Таким чином позивач вважає, що він як власник земельної ділянки має право на отримання орендної плати за користування відповідачем земельними ділянками. З огляду на порушення відповідачем його прав, як орендодавця за договорами оренди землі, позивач бажає повернути собі у користування зазначені земельні ділянки для можливості їх використання для власних потреб. Враховуючи те, що несплата орендної плати носить системний характер і не сплачується відповідачем впродовж 2018-2019 років, тому позивач просить суд припинити договори оренди шляхом їх розірвання внаслідок невиконання другою стороною своїх обов`язків. На підставі вищенаведеного, позивач просить, розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 15976669 від 23 вересня 2014 року та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» негайно передати [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) земельну ділянку кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 в стані придатному для цільового використання; Розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 14677226 від 24 липня 2014 року та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» негайно передати [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) земельну ділянку кадастровий номер 1824783300:02:000:0091 в стані придатному для цільового використання; Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» на його користь судові витрати по справі. 16 березня 2020 року через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов від представника ТОВ «Олімп -Агро», зі змісту якого вбачається, що вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. ТОВ «Олімп - Агро» зазначає, що підпис [PERSON] на вказаних додаткових угодах виконано особисто [PERSON] і ніким іншим. Щодо наявної на думку позивача заборгованості по сплаті орендної плати за 2018 - 2019 роки, з моменту укладення [PERSON] оспорюваних договорів та до 2018 року включно, орендодавцю було нараховано та сплачено орендну плату в повному обсязі, з урахуванням сплати всіх податків та інших обов`язкових платежів. Разом з тим, за 2019 рік нарахування та виплата орендної плати відповідно, [PERSON] не проводилась в зв`язку з його смертю, яка настала на початку 2019 року. Таким чином дізнавшись про факт смерті орендодавця, товариство втратило право нараховувати орендну плату на померлу особу, а відтак і утримувати з вказаного нарахування податки, оскільки такі дії суперечать чинному законодавству України та є його грубим порушенням. Позивач жодним чином не повідомив товариство про смерть батька, а також про те, що позивач являється спадкоємцем. Товариство повідомляє, що жодних заяв, повідомлень та будь - яких інших документів, які б містили інформацію про смерть [PERSON] та про те, що позивач є спадкоємцем вказаного орендодавця від позивача не надходило. Товариство провило нарахування та виплату орендної плати згідно укладених договорів орендодавцю [PERSON] за період з 2013-2018 роки. Станом на 16 березня 2020 року заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] не має, що підтверджується довідкою товариства./а.с. 39-43/ 31 березня 2020 року [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що вважає, що товариство у своєму відзиві підтвердило факт обізнаності щодо смерті [PERSON] та наявності офіційного підтвердження факту смерті від органу місцевого самоврядування. Відповідачем також було висловлено позицію щодо відсутності підстав для нарахування орендної плати за 2019 рік у зв`язку зі смертю орендодавця. Така позиція суперечить пункту 40 Договору оренди землі. Доводи відповідача не відповідають нормам цивільного законодавства. Відповідачем не надано належних доказів сплати орендної плати за 2018 та 2019 роки, надана товариством довідка не є первинним бухгалтерським документом, який би підтверджував достовірність розрахунків відповідача з позивачем. Відсутні докази, що відповідач намагався виконати свій обов`язок щодо сплати орендної плати, проте позивач відмовився від отримання цих коштів. /а.с. 51-53/ 28 квітня 2020 року представником відповідача ТОВ «Олімп -Агро», подано заперечення на відповідь на відзив, зі змісту якого, представник відповідача вважає за необхідне звернути увагу суду на кожне міркування позивача, яке викладене у відповіді на відзив, з метою недопущення перекручування фактичних обставин, а також неправильного застосування норм чинного законодавства при вирішенні даного спору та, як наслідок, спростування кожного такого твердження. Так, позивач зазначає, що відповідач підтвердив факт обізнаності щодо смерті [PERSON] та наявності офіційного підтвердження смерті від органу місцевого самоврядування, також позивачем вказано, що відповідачем також було висловлено позицію щодо відсутності підстав для нарахування орендної плати за 2019 рік у зв`язку зі смертю орендодавця. На думку позивача, така позиція суперечить п. 40 договору оренди землі, яким визначено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендодавця, переходить до спадкоємців до закінчення дії цього договору. Тому позивач вважає доводи відповідача щодо несвоєчасності виплати орендної плати у зв`язку з відсутністю заяви чи будь-якого повідомлення від позивача про перерахування орендної плати тощо та відсутності самої підстави для нарахування орендної плати за 2019 рік не відповідає нормам цивільного законодавства. Свою позицію позивач обґрунтовує положеннями ч. 1 ст. 537 ЦК України. Така позиція позивача є цілковито необґрунтованою, такою, що не відповідає чинному законодавству України виходячи з наступного. Як зазначалося відповідачем раніше, про факт смерті [PERSON] ТОВ «Олімп-Агро» дізналося з відкритих джерел та дістало підтвердження в сільській раді, на території якої проживав [PERSON] . Дану обставину відповідач підтверджує повторно. Нажаль, з інших джерел, а надто від спадкоємця, жодної інформації про смерть [PERSON] відповідач не отримував. Хоча, як зазначав сам позивач в своїй позовній заяві, що повідомив ТОВ «Олімп- Агро» про смерть [PERSON] , проте жодного доказу суду, на підтвердження своїх слів, не надав. Разом з тим, відповідач, як орендар земельної ділянки, згідно чинного законодавства України, не зобов`язаний збирати інформацію щодо смерті того чи іншого орендодавця. Проте, законодавець чітко передбачив наявність у спадкоємця обов`язок повідомляти орендаря щодо смерті орендодавця/спадкодавця, про що вже наголошував відповідач. Проте, позивач, свого, передбаченого законом, обов`язку щодо повідомлення відповідача як орендаря вказаних земельних ділянок, не виконав. В свою чергу, відповідач, як орендар, що сплачує орендну плату орендодавцеві, а також, як податковий агент, згідно чинного законодавства України, що сплачує з нарахованих сум орендної плати відповідний податок, звітує перед контролюючими органами шляхом подання відповідної звітної Форми ДФ1 «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затверджений Наказом міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4. Зазначення в даній формі особи, яка є померлою на дату подання такої звітної форми, є порушенням чинного законодавства України та не може бути прийнята контролюючим органом, оскільки орендна плата на померлу особу не нараховується, а відповідно і податок з даного нарахування щодо померлої особи не може бути утриманим, інформація щодо іншого власника, як вже зазначалося вище, відповідачу не надходила. Таким чином, дізнавшись про факт смерті орендодавця, ТОВ «Олімп-Агро» втратило право нараховувати орендну плату на померлу особу, а відтак і утримувати з вказаного нарахування податки, оскільки такі дії суперечать чинному законодавству України та є його грубим порушенням. Подальше посилання позивача на ч. 1 ст. 537 ЦК України є нічим іншим як бажанням ввести суд в оману щодо правової природи прав та обов`язків відповідача як орендаря. В подальшому, позивач, на підтримку своєї позиції, вказує на те, що остання нібито узгоджується з позиціями Верховного Суду, які висловлені в постанові №243/322/17 від 24.10.2019 року, а також в постановах від 12.12.2012 у справі №6-14цс12 га від 28.09.2016 року у справі №6-977цс16. Проте таке твердження позивача спростовується самими вказаними позивачем Постановами Верховного Суду, де не відображена позиція позивача, оскільки фактичні обставини справ, що були предметом розгляду у вказаних судових провадженнях є цілковито відмінними від даного цивільного провадження. Більше того, позивач сам посилається на текст Постанови Верховного Суду в справі №243/322/17 від 24.10.2019 року де розглядається випадок нарахування, але не виплати орендної плати і жодним чином не згадується відповідальність орендаря за те, що той не скористався своїм правом передбаченим ч. 1 ст. 537 ЦК України. Окрім того, як зазначав відповідач вище, орендна плата в даному випадку, за 2019 рік не нараховувалася, а тому і не сплачувалася, в зв`язку зі смертю орендодавця, про що позивач не повідомив відповідача належним чином та у відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 148-1 Земельного Кодексу України. В подальшому позивач намагається обґрунтувати обставини нібито відсутності у відповідача доказів щодо відсутності заборгованості в сплаті орендної плати за договорами від 05.08.2013 року та станом на 16.03.2020 року. Відповідач вже навів доводи та детальне обґрунтування відсутності нарахування та несплати орендної плати за вказаними договорами оренди за 2019 рік у зв`язку зі смертю [PERSON] . Проте, позивач вказує на невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо несплати орендної плати за вказаними договорами також і за 2018.Відповідач в своєму відзиві зазначав, що станом на 16.03.2020 року заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] не має. Вказану обставину підтвердив довідкою, виданою ТОВ «Олімп-Агро», що була додана до вказаного відзиву. Позивач у відповіді на відзив вказує, посилаючись при цьому на постанову Верховного Суду №130/2157/17 від 26.02.2020 року, що вказана довідка не є первинним бухгалтерським документом, який би підтверджував достовірність розрахунків відповідача з позивачем. Відповідач вважає такі твердження позивача маніпулятивними та такими, що суперечать логіці та чинному законодавству України в зв`язку з тим, що: По-перше, жодних розрахунків між відповідачем та позивачем не відбувалося та не могло відбуватися за вказаних фактичних обставин та доказів, що їх підтверджують, оскільки, як вже зазначалося вище, позивач всупереч ст. 148-1 Земельного Кодексу України не повідомив ТОВ «Олімп-Агро» як законного користувача вказаних земельних ділянок про те, що він є спадкоємцем вказаних земельних ділянок, чим позбавив можливості відповідача належним чином нараховувати та сплачувати йому орендну плату у відповідності до чинного законодавства України. По-друге, відповідач надав вичерпне обґрунтування відсутності нарахування та сплати орендної плати на ім`я [PERSON] за 2019 рік, а тому жодних первинних бухгалтерських документів щодо нарахування та сплати орендної плати [PERSON] за 2019 рік, в силу наведених обставин, просто не могло існувати. По-третє, відповідач погоджується з єдиним правильним твердженням позивача про те, що довідка про відсутність заборгованості не є первинним бухгалтерським документом. Проте, відповідач надав суду і позивачу відповідно даний документ як доказ відсутності заборгованості по нарахуванню та сплаті орендної плати [PERSON] в цілому, включно з 2018 та 2019 роками, оскільки за 2019 рік, в силу наведених вище обставин первинна документація відсутня, а тому відповідачу не залишалося нічого іншого як надати вказану довідку, при цьому обґрунтувавши вірність інформації, яка в ній зазначена. На сам кінець, позивач вказує у своїй відповіді на відзив про те, що відповідач нібито не вчинив жодних дій по сплаті заборгованості по орендній платі станом на 28.02.2020 року, тобто на день подання позивачем відповідної позовної заяви, разом з копіями документів, які підтверджують прийняття позивачем спадщини. З наведеного аргументу позивача вбачається, що останній вважає належним повідомленням відповідача про вступ позивача у спадщину, шляхом подання позовної заяви щодо розірвання договорів оренди. Проте, таке переконання позивача є завідомо хибним та суперечить положенням ст. 148 -1 Земельного Кодексу України щодо обов`язку спадкоємця повідомляти землекористувача про свій вступ у спадщину на земельну ділянку, яка таким землекористувачем використовується. Теза позивача, що викладена в останньому абзаці відповіді на відзив, в силу своєї абсолютної нелогічності і суперечливості, не може бути прокоментована відповідачем, оскільки не містить будь-якого інформаційного та раціонального навантаження. Також, відповідач повідомляє суд про те, що отримавши в березні 2020 року ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області про відкриття провадження у справі №288/233/20 разом з позовною заявою позивача та доданих до неї документів, серед яких: копія паспорту на ім`я [PERSON] , довідка №4915 від 22.05.2019 року про реєстрацію місця проживання особи на ім`я [PERSON] , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.09.2019 року №617; свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.09.2019 року №618; свідоцтво про смерть [PERSON] , витяг з державного реєстру на нерухоме майно №182404496, витяг з державного реєстру на нерухоме майно №182414538, тобто документів, які підтверджують особу позивача, а також факту вступу ним у спадщину на вказані вище земельні ділянки, вже в квітні місяці 2020 року, не дивлячись на те, що [PERSON] не було вчинено відповідних, передбачених чинним законодавством, обов`язкових дій щодо повідомлення ТОВ «Олімп-Агро» про набуття ним права власності на вказані земельні ділянки, на ім`я позивача, як нового орендодавця, було здійснено нарахування орендної плати по наведеним вище договорам оренди за 2019 рік, про що його також було повідомлено офіційним листом від 23.04.2020 року. Окрім того, вказаним листом позивачу було роз`яснено, що для можливості виплати йому нарахованої орендної плати, позивачу необхідно з`явитися за юридичною адресою: ТОВ «Олімп-Агро»: 13501, Житомирська обл., Попільнянський р-н., смт. Попільня, вул. Залізнична, 117 з оригіналами його паспорту громадянина України, оригіналом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, а також оригіналом довідки з відповідної банківської установи про відкриття карткового рахунку, на який позивач бажаєте отримувати орендну плату. До вказаного листа були додані проекти підписаних з боку відповідача додаткових угод, якими запропоновано позивачу, за його згодою, внести зміни до Договорів оренди землі від 05.08.2013 року, укладених між ТОВ «Олімп-Агро» та [PERSON] із зазначенням реквізитів позивача як нового власника (орендодавця) вказаних вище земельних ділянок, а також з зазначенням нової нормативної грошової оцінки належних Позивачу земельних ділянок. Підсумовуючи все вище наведене, необхідно зробити відповідний висновок та звернути на нього увагу суду, який полягає в тому, що відповідач сумлінно виконував і продовжує виконувати свої зобов`язання за оспорюваними договорами оренди землі. Несплата ж орендної плати за 2019 рік була викликана виключно об`єктивними причинами, що виникли в зв`язку зі смертю орендодавця та, як наслідок, неможливості нарахування орендної плати на померлу особу до вступу в спадщину спадкоємцем та виконання його обов`язку передбаченого ст. 148-1 Земельного Кодексу України щодо повідомлення орендаря про прийняття спадкоємцем спадщини. Враховуючи викладене, просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Олімп-Агро» про розірвання договорів оренди землі та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі. /а.с.62-70/ Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на позовну заяву та відповідь на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Підтримав обставини викладені у відзиві, надав суду письмовий виступ в судових дебатах. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу на засадах змагальності сторін, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області 12 березня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 4. /а.с.26/ Як вбачається з Свідоцтв про право на спадщину за законом від 25 вересня 2019 року, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , який прийняв спадщину після його смерті та спадщина на яку видано свідоцтва складається із земельних ділянок кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 площею 2.0337 га та ділянки кадастровий номер 1824783300:02:002:0091 площею 2.5448 га, які знаходяться на території Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Видача вказаних свідоцтв зареєстровано в Спадковому реєстрі, що підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25 вересня 2019 року./а.с.27,30,32/ [PERSON] зареєстрував своє право власності на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 вересня 2019 року. /а. с. 28,31/ Судом встановлено, що 05 серпня 2013 року між Орендодавцем - [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», було укладено Договори оренди землі (далі - Договір), за умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 площею 2.0337 га та кадастровий номер 1824783300:02:000:0091 площею 2.5448 га, які знаходяться на території Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Згідно п.8 договору, зазначений договір оренди укладався на 5 років. Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмір, складає 6 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата виплачується Орендарем за всю орендовану земельну ділянку у повному розмірі один раз на рік не пізніше до 31 грудня місяця кожного поточного року. В п.39 договору вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. /а.с.16-19/ Відповідно до п.40 цього ж договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реалізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов та розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем до закінчення дії Договору. Судом встановлено, що договори оренди земельних ділянок, укладені 05 серпня 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», не містять заборони переходу права на оренду в порядку спадкування. Договори оренди землі 22 липня 2014 року зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується витягами за індексним номером 14677226 від 24 липня 2014 року та індексним номером 15976669 від 23 вересня 2014 року./а.с. 22-23/ Відповідно до Акту передачі - приймання земельної ділянки від 05 серпня 2013 року, [PERSON] - Орендодавець та Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» - Орендар, склали акт на виконання зобов`язань за вищезазначеними договорами оренди землі від 05 серпня 2013 року, Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку сільськогосподарського використання, площею 2.0337 га, розташування та межі якої визначені відповідно до державного акту серії ЖТ № 047630 виданого 27 березня 2003 року Попільнянською районною державною адміністрацією Попільнянського району Житомирської області. /а.с.20/ Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 05 серпня 2013 року, сторонами проведено визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2.0337, що розташована в межах Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, кадастровий номер 1824783300:02:000:0015. /а. с. 21/ В Додаткових угодах від 05 грудня 2016 року до договору оренди землі від 05 серпня 2013 року, Орендодавець [PERSON] та Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» дійшли згоди та внесли зміни до пункту 9 Договору, зазначивши, що строк дії Договору, термін оренди земельних ділянок кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 площею 2.0337 га та кадастровий номер 1824783300:02:000:0091 площею 2.5448 га продовжено до 05 грудня 2031 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується, за земельну ділянку площею 2.0337 га - в розмірі 5733,51 гривень та за земельну ділянку площею 2.5448 га - в розмірі 7174,43 гривень. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати./а.с. 24-25/ Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», є юридичною особою, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. /а.с.11-15/ Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та цього Закону. Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачена заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього мають право успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. При цьому, відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. З договору оренди земельних ділянок від 05 серпня 2013 року, укладених між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», убачається, що вони не містить заборони переходу права на оренду в порядку спадкування (п.40 Договору). За таких обставин, право оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, площею 2.0337 га та площею 2.5448 га, ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України, Земельним Кодексом України, спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини щодо оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статті 35 Закону України «Про оренду землі», спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно з ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 31 Закону, договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначено обов`язки орендаря, до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Зазначене узгоджується із правовими висновками, викладеним у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року по справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, яка враховується судом, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України. При розгляді справи «Стретч проти Обєднаного Королівства», Європейський суд з прав людини виходив з того, що передбачене договором оренди право орендаря на продовження цього договору має економічну цінність і юридично належить орендарю (тобто, укладаючи договір оренди, орендар обґрунтовано розраховував на продовження договору оренди). У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що майнове право орендаря, передбачене договором оренди, є «власністю» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і підлягає застосуванню при здійсненні захисту цих майнових прав. За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Позивач в своєму позові, як на підставу для розірвання договорів оренди земельних ділянок, посилається на несплату відповідачем орендної плати за користування земельними ділянками протягом 2018-2019 років. Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» від 16 березня 2019року № 86, товариство згідно договорів оренди землі від 05 серпня 2013 року, укладених між [PERSON] та ТОВ «Олімп-Агро» на земельні ділянки кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 площею 2.0337 га та кадастровий номер 1824783300:02:000:0091 площею 2.5448 га, за період 2013-2018 роки були проведені нарахування та виплати орендної плати в повному обсязі. Станом на 16 березня 2020 року, заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] не має. /а.с.43/ З наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень № 1859 та № 1860 від 19 жовтня 2018 року, підтверджується, що з нарахованої та виплаченої орендної плати за 2018 рік ТОВ «Олімп-Агро», як податковим агентом, сплачено передбачені чинним законодавством податки, в призначенні платежу вказано «Прибутковий податок утриманий із земельної частки пай за 2018 рік Липківської сільської ради». Відповідно до офіційної податкової консультації/роз`ясненні ДПС України, розміщеної на офіційному сайті ДПС України - http//zir.tax.gov.ua, зазначено, що якщо після смерті фізичної особи (орендодавця» податковий агент за договором оренди продовжує нарахування орендної плати до моменту звернення спадкоємців, податковий агент не відображає відомості про нараховані суми орендної плати у Податковому розрахунку за ф. 1ДФ, оскільки відсутній суб`єкт, на користь якого проводиться таке нарахування. З моменту укладення [PERSON] та до 2018 року включно, орендодавцю [PERSON] була нараховано та сплачено орендну плату в повному обсязі, з урахуванням сплати всіх податків та інших обов`язкових платежів. [PERSON] з часу укладення та до дати смерті оспорюваних договорів оренди укладених з ТОВ «Олімп-Агро» не оспорював, до суду щодо розірвання договору оренди не звертався. Представником відповідача доведений той факт, який не був спростований позивачем про те, що про смерть [PERSON] ТОВ «Олімп-Агро» дізналося з відкритих джерел та дістало підтвердження в сільській раді на території якої проживав [PERSON] , а також після отримання позовної заяви. Крім того, спадкоємець [PERSON] не повідомив ТОВ «Олімп-Агро» про смерть спадкодавця [PERSON] в 2019 році, а повідомив вже коли набув права власності на земельні ділянки після смерті батька. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що повідомив ТОВ «Олімп - Агро» про смерть [PERSON] , проте жодного доказу суду, на підтвердження наведеного не надав. Згідно положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 148-1 ч.1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Тобто починаючи з набуття права власності, позивач прийняв на себе всі права та обов"язки орендодавця. В свою чергу не виконавши вимоги п.3 даної статті, яким передбачено що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Тобто суд вважає, що позивачем, як спадкоємцем в свою чергу не були виконані вказані вимоги, позивач не повідомив відповідача про нового власника, поштову адресу та платіжні реквізити. Проте, позивач свого передбаченого законом обов`язку, щодо повідомлення відповідача як орендаря земельних ділянок, не виконав. Підтвердження протилежного матеріали справи не містять. Розрахунків між позивачем та відповідачем за 2019 рік не відбувалося, в зв`язку зі смертю орендодавця, оскільки позивач всупереч статті 148-1 ЗК України не повідомив належним чином ТОВ «Олімп-Агро» як користувача вказаних земельних ділянок про те, що він є спадкоємцем вказаних земельних ділянок. Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України та ч. 1 ст. 782 ЦК України передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Таким чином, на думку суду, позивачем в судовому засіданні не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт систематичного невнесення ТОВ «Олімп-Агро», як орендарем, орендної плати протягом 2018-2019 років, оскільки вказані доводи спростовані наданими стороною відповідача доказами. Відповідачем орендна плата не була виплачена лише за 2019 рік, коли останній дізнався про смерть орендодавця, однак відповідач має намір виплатити орендну плату спадкоємцю, тому суд вважає, що одноразова несплата орендної плати не є систематичною несплатою та не може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, що зазначено і у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року по справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16. Судом встановлено, що позивач не виконав вимог законодавства України щодо повідомлення відповідача та орендаря про набуття прав власності на земельну ділянку у порядку та спосіб, передбачений законодавством України, адже до справи не додано жодних доказів про сповіщення відповідача відомостями, зазначеними у ч. 3 ст. 148-1 ЗК України. Аналіз таких фактичних обставин справи не свідчить про те, що орендар ухиляється від виконання обов`язку щодо проведення оплати за оренду землі. Звідси і відсутні підстави для тверджень про порушення умов зобов`язання зі сторони відповідача та необхідність у зв`язку із цим розірвати договір оренди землі. Відповідно до листа ТОВ «Олімп-Агро» від 23 квітня 2020 року № 110 направленого на адресу [PERSON] , повідомлено, що 04 березня 2020 року на адресу ТОВ «Олімп-Агро» від Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла ухвала суду про відкриття провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами, з яких вбачається, що [PERSON] став одноосібним власником належних на праві власності [PERSON] земельних ділянок кадастровий номер 1824783300:02:000:0015 площею 2.0337 га та кадастровий номер 1824783300:02:000:0091 площею 2.5448 га, в зв`язку з вступом в спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а тому на ім`я [PERSON] , як нового орендодавця було здійснено нарахування орендної плати по вищевказаних договорам оренди землі за 2019 рік, з утриманням та подальшою сплатою відповідних податків з нарахованих сум орендної плати. ТОВ «Олімп-Агро» запропоновано з`явитися за їх юридичною адресою з оригіналами документів, які посвідчують особу, а також довідки з банківської установи про відкриття карткового рахунку, на який він бажає отримувати орендну плату. Також запропоновано внести зміни до договорів оренди землі від 05 серпня 2013 року, із зазначенням реквізитів нового власника (орендодавця) земельних ділянок, надавши проекти додаткових угод № 2 до договору оренди землі від 05 серпня 2013 року/а.с. 71-77/ 12 серпня 2020 року представником відповідача суду надані письмові докази: лист ТОВ «Олімп-Агро» до [PERSON] № 110 від 23.04.2020 з додатками, докази його направлення, а також його повернення відправнику без вручення адресату; лист ТОВ «Олімп-Агро» до [PERSON] № 141 від 11.06.2020, докази його направлення, а також докази його повернення відправнику без вручення адресату; лист ТОВ «Олімп-Агро» до [PERSON] № 178 від 23.07.2020, докази його направлення, а також роздруківка електронного відстеження вказаного поштового відправлення, а також видатковий касовий ордер від 22.07.2020 на суму 10546,70 гривень, звіт про використання коштів від 22.07.2020, фіскальний чек «Укрпошти» від 22.07.2020, що підтверджуються направлення грошового поштового переказу на ім`я [PERSON] в розмірі 10546,70 гривень./а.с.98-113/ Враховуючи те, що позивач вищевказані листи не отримує, не з`являється за юридичною адресою ТОВ «Олімп-Агро» з метою отримання нарахованої орендної плати за 2019 рік, кошти в сумі 10463 гривень нарахованої орендної плати за 2019 рік, були направлені [PERSON] поштовим грошовим переказом від 22 липня 17 грудня 2020 року, який було повернуто ТОВ «Олімп-Агро» через Житомирську дирекцію АТ «Укрпошта», про що свідчить платіжне доручення № 62699 від 16 грудня 2020 року. Позивачем як на підставу розірвання договору оренди також посилається на те, що підпис на додаткових угодах до договорів оренди землі від 05 серпня 2013 року виконано не його батьком. Проте, позивачем не заявлялось клопотання про призначення судової - почеркознавчої експертизи на предмет чи виконано підпис саме - [PERSON] в додаткових угодах до договорів оренди землі від 05 серпня 2013 року укладених між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро». Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач під час розгляду справи, суду таких обставин не навів. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства в площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц. Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано суду належних і допустимих доказів та не доведено порушення його прав щодо невиплати орендної плати, систематичності такої невиплати, а також факту порушення орендарем умов укладеного між сторонами договору. Таким чином, суд, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний спосіб, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» про розірвання договорів оренди землі та зобов`язання вчинити дії, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed