Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . [INFO] помер її рідний брат - [PERSON] . [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] спадщину прийняли: позивачка, [PERSON] та [PERSON] До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який відноситься до категорії колгоспного двору, тому його фактичними власниками є особи, які в ньому проживали станом на 15 квітня 1991 року, а саме позивачка, її брат [PERSON] , а також померлі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином позивачка має право на 1/5 частину вказаного будинку як член колгоспного двору, та на 1/15 частину в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Просить суд визнати за нею право власності на 4/15 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій перший заступник селищного голови Калашник С. І. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В. та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких процесуальних документів ними до суду не було надано. Позовна заява надійшла до суду 05 травня 2020 року. Суддя своєю ухвалою від 15 травня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 02 червня 2020 року. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). 19 листопада 2008 року [PERSON] звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . 05 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину кожному на земельну ділянку та на грошовий вклад, які належали померлій [PERSON] . Таким чином спадкоємцями померлої [PERSON] були її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв його батько [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син - [PERSON] . Вище викладене підтверджується рішенням Куликівського районного суду від 06 лютого 2020 року по справі №737/868/19, яке набрало законної сили та має преюдиціальне значення та яким за [PERSON] визнано право власності на 11/15 частин житлового будинку садиби [ADDRESS] (а.с.20-22). Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріально від 21.08.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.17). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 143 від 07.06.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 18). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1978 році (а.с. 23-25). Згідно з витягом з погосподарської книги Хибалівської сільської ради на 2016-2020 роки та згідно з обліковою карткою об`єкта по господарського обліку на 2016-2020, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] (а.с.13-15). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 03-22/256 від 05.06.219 року, будинок [ADDRESS] належить до категорії колгоспний двір (а.с.12). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 03-22/332 від 13.09.2019 року, згідно книги погосподарського обліку № 9 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 15 квітня 1991 року в будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.16). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином спірний будинок на праві власності належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Кожен з них мав право власності на 1/5 частину зазначеного будинку. Після смерті [PERSON] , її спадкоємцями були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які окрім іншого успадкували її частку у праві власності на будинок, яка складає 1/5 частину. Таким чином кожен з них успадкував 1/15 частину вказаного будинку. Після смерті [PERSON] , його спадкоємцем був [PERSON] , який окрім іншого успадкував його частку у праві власності на будинок, яка складає 1/5 частину. Таким чином частка [PERSON] у праву власності на будинок становила: 1/5+1/5+1/15=7/15 частин. Після смерті [PERSON] , його спадкоємцем був [PERSON] , який, окрім іншого, успадкував його частку у праві власності на будинок, яка складає 7/15 частин. Таким чином, частка [PERSON] у праві власності на будинок становить:1/5+1/15+7/15=11/15 частин, а частка у праві власності [PERSON] становить 1/5 + 1/15 = 4/15 частин. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 05.08.1992 року, вказаний будинок належав до категорії колгоспний двір, судом було установлено, що частка [PERSON] у праві власності на житловий будинок, з урахуванням прийняття нею спадщини після померлої [INFO] [PERSON] складає 4/15 частин, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved