Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

21.10.14р., позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача у його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06.05.2010р., по 22.09.2014р., в розмірі 119 232,15грн., а також компенсацію за втрату частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2012р., по вересень 2014р., в розмірі 852,24грн. Позовну заяву мотивує тим, що з 01.10.2008р., по 05.05.2010р., працював на посаді газоелектрозварювальника на Гніздичівському державному спиртзаводі. Також зазначає, що 10.08.2012р., рішенням Жидачівського районного суду Львівської обл., на його користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 659,29 грн., та компенсацію за невикористані відпустки в сумі 768,17грн. Відповідачем було проведено розрахунок з позивачем по заборгованості з заробітної плати лише 18.02.2014р., відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції від 10.06.2014р., № 1690/09-20. Оскільки в порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач не провів повного розрахунку з позивачем, останній вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засіданні позивач та його представник не з'явились, проте подали на адресу суду заяву у якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що з 01.10.2008р., по 05.05.2010р., [PERSON], працював на посаді газоелектрозварювальника на Гніздичівському державному спиртзаводі. 10.08.2012р., рішенням Жидачівського районного суду Львівської обл., на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 659,29 грн., та компенсацію за невикористані відпустки в сумі 768,17грн. Також позивач зазначає, що 18.02.2014р., відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції від 10.06.2014р., № 1690/09-20 йому було виплачено зазначену в рішенні суму заборгованості, проте прізвище [PERSON] у зазначеному листі відсутнє. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, що позивачем дотримано не було. Згідно ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Посилання позивача на вимоги ст. 117 КЗпП України, а саме вимог невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На думку суду, в даному випадку позивачем не надано жодного доказу про стягнення заборгованості з Гніздичівського спиртового заводу за період 06.05.2010р., по 22.09.2014р., а також компенсації втрати частини заробітної плати за період з серпня 2012р., по вересень 2014р., оскільки долучений до матеріалів справи розрахунок та довідка про заробітню плату видану [PERSON] зроблено за період з серпня 2009р., по травень 2010р., що не відповідає позовним вимогам останнього. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: dismissed