Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

25.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позову зазначила, що має з відповідачем спільну дитину - малолітню [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач з родиною не проживає, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається. Малолітня [PERSON] потребує лікування та оздоровлення, проте батько не надає згоди на виїзд доньки за кордон, що суперечить інтересами дитини. За таких обставин позивач просила суд визнати відмову позивача неправомірною та надати матері [PERSON] дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька в наступні країни світу: Єгипет, Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Чорногорія, Хорватія, Італія, Іспанія, Російська Федерація, Франція, на період до 31 вересня 2016 року. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що просить позовні вимоги задовольнити за період до 31 вересня 2015 року. Також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвали проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 23.06.2007 року. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня [PERSON] є дитиною-інвалідом та потребує регулярного оздоровлення та лікування, в тому числі за кордоном, водночас батько дитини згоди на виїзд не надає. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як вбачається з позовної заяви та відповідно до наданих доказів, зокрема Висновку ЛКК №377 від 22.05.2014 року, малолітня [PERSON] потребує лікування та оздоровлення. Водночас, через відсутність можливості отримати відповідну згоду від відповідача [PERSON] позивач позбавлена можливості здійснювати тимчасовий виїзд з дитиною за кордон для здійснення оздоровлення доньки. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до вищезазначеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову.

Outcome: approved