Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 49208,90 гривень, середнього заробітку за час затримки виплати по день постановлення рішення та моральної шкоди у розмірі 2000 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що він працював в ПАТ «Азовзагальмаш» з 05.01.2011 року по 26.02.2015 року. Протягом роботи у відповідача йому не здійснювали виплату заробітної плати, тому він звільнився за власним бажанням 26.02.2015 року. При звільнені відповідач не провів з ним повного розрахунку. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі на момент звільнення складає 49208,90 гривень. До теперішнього часу відповідач з ним не розрахувався, тому повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто з наступного дня після звільнення з 27 лютого 2015 року по день постановлення рішення, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 412,31 гривень. Крім того вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода у розмірі 2000 гривень, яка виразилася в тому, що він нервово переживав у зв'язку з необхідністю пошуку інших додаткових доходів з метою забезпечення життєвих потреб. Також просив стягнути на його користь витрати, пов'язанні з наданням правової допомоги у розмірі 250 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Представник відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» до суду не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких позов [PERSON] визнали частково, а саме в частині заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки при звільнені визнали повністю, інші позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що зі сторони позивача не надано доказів в обґрунтування моральної шкоди, про те, що він нервово переживав у зв'язку з необхідністю пошуку інших додаткових доходів з метою забезпечення життєвих потреб спричинення моральної шкоди. Крім того вважають, що не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оскільки підлягають відшкодуванню тільки ті витрати, які пов'язані з судовим розглядом справи. Просили суд частково задовольнити позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Азовзагальмаш» з 05.01.2011 року по 26.02.2015 року (а.с.9,10). 26.02.2015 року він звільнився за власним бажанням. На момент звільнення та до теперішнього часу у відповідача перед [PERSON] існує заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 49208,90 гривень ( а.с. 17-11). З даною сумою заборгованості відповідач погодився. З моменту звільнення [PERSON] с 27.02.2015 року по 30.03.2015 року, день постановлення рішення, саме по цей день просить [PERSON] в позовним вимогах стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, складає 18 робочих днів. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням вищенаведених норм права та матеріалів справи, та з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог частково, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати у розмірі 49208,90 гривень , середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 7421,58 гривень (18 робочих днів х 412,31 середньоденна заробітна плата позивача, розмір якої був визначений позивачем в позовні заяві, та визнаний відповідачем) . Враховуючи, що факт порушення трудових прав [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтованими визнаються і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки, у відповідності з положеннями ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, також наведених позивачем обґрунтувань моральних страждань і визначає до відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 гривень. Відповідно до довідки виданої адвокатом Крохмальовою Л.П. за підготовку позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Азовзагальмаш» сплачено позивачем 350 гривень (а.с.14). В заяві про розгляд справи без його участі позивач просив суд врахувати, що за надання йому правової допомоги ним сплачено 250 гривень, а не 350 гривень. Вказана в довідці адвокатом Крохмальовою Л.П. сума у розмірі 350 гривень є помилковою. Частиною 2 ст. 27 Закону України про адвокатуру та адвокатську діяльность передбачено, що договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках надання усних і письмових консультацій, роз'яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди). За таких підстав суд не приймає до уваги при вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, пояснення відповідача, що понесені позивачем витрати за надання правової допомоги не пов'язані з судовим розглядом, а тому не підлягають стягненню, оскільки дані пояснення суперечать нормам вищевказаного закону. Відповідно до ч.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розмір місячної мінімальної заробітної плати на 2014 рік становить 1218,00 гривень, 40% якої складає 487,2 гривень . Отже, вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 250 гривень, підлягає задоволенню, оскільки дана сума є менш 40% від мінімальної заробітної плати за годину участі особи, яка надавала правову допомогу та не потребує визначення кількості годин щодо надання правової допомоги особою, яка її надає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 735,69 гривень (492,09 судовий збір за подання позову майнового характеру у розмірі 1% від ціни позову + 243,60 судовий збір за подання позову немайнового характеру).

Outcome: partial