Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що 02 вересня 2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Домовленості між нею та відповідачем відносно його участі в утриманні дочки не досягнуто. Відповідач працює у м.Києві на тимчасових заробітках, має нерегулярний, мінливий дохід, заробіток складає від 3000-10000 гривень, інших утриманців немає. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви. Позивач в судове засідання не з"явилася, в позові до суду просила справу розглянути у її відсутність (а.с.2). Суд вважає можливим, відповідно до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України, розглянути справу у відсутність позивача, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами подавши суду відповідну заяву. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів, але в меншому розмірі ніж просить позивач. Пояснив, що може сплачувати аліменти в розмірі 450 грн, оскільки він офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками в м.Києві, винаймає житло. Також, зазначив, що в добровільному порядку постійно надає кошти на дитину, оплачує садочок, купує сезонний одяг, іграшки, забирає до себе в м.Київ. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2006 року. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.08.2007 року), яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою, виданою Мурованокуриловецькою селищною радою №136 від 28.01.2014 року (а.с.13). Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, постійної допомоги на утримання дитини не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач заявив, що він офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд при визначенні способу стягнення аліментів погоджується з заявленими вимогами позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач у позовній заяві заявила, що заробіток відповідача складає від 3000-10000 гривень на місяць. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявляючи суду про доходи відповідача, позивач не надала суду будь-яких доказів про наявність таких доходів у нього на сьогоднішній день. Сам відповідач заперечив, щодо наявності у нього доходів. Вказав, що на сьогоднішній день він не працює, перебивається тимчасовими заробітками, отримуючи при цьому мінімальну плату, будь-яких інших доходів немає. Таким чином, враховуючи відсутність у відповідача на сьогоднішній день заробітку чи інших доходів, обставини, що він інших утриманців, крім дочки [PERSON] не має, є здоровою і працездатною особою, а також положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що сума в розмірі 500 гривень при сплаті аліментів щомісяця на утримання дитини до досягнення нею повнолітня буде достатньою, обґрунтованою та законною. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial