Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

23.04.2014 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 20.07.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-26014-200707, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 30 000 грн., встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн., для використання відповідачем у розрахунках за товари чи послуги у суб'єктів господарювання, зняття готівки та інших операцій, в обмін на зобов'язання відповідача щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом процентів та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, у розмірах, визначених Тарифами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором №001-26014-200707 від 20.07.2007 року виконав у повному обсязі. Однак відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 25.12.2012 року утворилася кредитна заборгованість у розмірі 1740,74 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 499,95 грн.; - заборгованості за відсотками - 482,69 грн. - заборгованості за комісіями - 758,10 грн. Дану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно письмового клопотання, викладеного у прохальній частині позову, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 5). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 24,26), в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у відповідності зі ст. 1048 цього ж Кодексу. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що 20.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" зі скороченим офіційним найменуванням - АТ "Дельта Банк" (а.с.17) та відповідачем [PERSON] (далі, - Держатель) був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-26014-200707 від 20.07.2007 року (далі, - Договір) (а.с. 6-7). Відповідно до п.п. 1.2.,1.3 даного кредитного Договору банк відкрив Держателю картковий рахунок, випустив і надав йому кредитну картку, а ткож відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн., для використання кредитних коштів відповідачем у розрахунках за товари чи послуги у суб'єктів господарювання, зняття готівки та інших операцій (п.1.5. Договору), в обмін на зобов'язання відповідача щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом процентів та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, у розмірах, визначених Тарифами, що є Додатком №1 до Договору (п.п. 2.3, 2.5 Договору). Відповідно до пп. 1.1.1. Тарифів (а.с.7) розмір процентної ставки за користування кредитної лінії встановлено на рівні 29,99 % річних. Згідно п.2.6. Договору, у разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, Держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Відповідно до п. 2.13 Договору Держатель доручив банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором №001-26014-200707 від 20.07.2007 року виконав у повному обсязі, про що свідчить відображене у розрахунку заборгованості зняття відповідачем готівки (а.с. 13). Однак відповідач [PERSON] в порушення умов вищевказаного кредитного договору взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконала, останній платіж за спірним кредитним договором здійснила 13.10.2009 року, після чого взагалі припинила погашати кредит та інші платежі, в результаті чого утворилася заборгованість. Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.13-14), загальний розмір кредитної заборгованості відповідача станом на 25.12.2012 року складає 1740,74 грн., що включає в себе: - заборгованість за тілом кредиту - 499,95 грн.; - заборгованість за відсотками - 482,69 грн. - заборгованість за комісіями - 758,10 грн. Однак суд критично оцінює підстави нарахування позивачем заборгованості за комісіями у сумі 758,10 грн. та вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як визначено ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Системний аналіз наведених вище норм Закону, приводить суд до переконання, що при здійсненні будь-яких кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, що встановлені договором, у тому числі і в частині формулювання назв таких нарахувань, що забезпечило б прозорість і однозначність вимог банку. Але матеріали справи свідчать про існування неузгодженості між умовами спірного кредитного договору та пред'явленими позивачем вимогами. Як встановлено, умови спірного договору (включаючи Тарифи) з поміж усієї кількості зазначених у них платежів, не відображають такого виду платежу як «комісія» та обов'язку відповідача по його сплаті, а отже нарахування позивачем заборгованості у сумі 758,10 грн. саме за «комісіями» не ґрунтується на вимогах Договору. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вказаної суми не можна вважати доведеними, у зв'язку з чим, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом враховано те, що пунктом 1.2. Тарифів (а.с.7) на відповідача покладений обов'язок по сплаті банку щомісячної плати за обслуговування кредитного залишку у розмірі 2,99% від суми використаних кредитних коштів. Але дану плату позивач не просить стягнути з відповідача на користь позивача, будь-яких застережень стосовно тотожності даного платежу з «комісією», про яку представник позивача зазначає у позовній заяві та розрахунку заборгованості - не надає, а суд з власної ініціативи позбавлений можливості вирішувати незаявлену позивачем вимогу, зважаючи на положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України та п. 3 постанови Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, в силу чого можливість задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача плати за обслуговування кредитного залишку - виключається. Аналізуючи викладене, оцінюючи перелічені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору №001-26014-200707 від 20.07.2007 року, укладеного між сторонами, у зв'язку чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість станом на 25.12.2012 року у загальному розмірі 982,64 грн., що включає в себе: заборгованість за тілом кредиту 499,95 грн. та заборгованість за відсотками - 482,69 грн. В частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісіями у сумі 758,10 грн. вимоги позивача не підлягають задоволенню з тих міркувань, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивачу частково задоволено позовні вимоги у розмірі 982,64 грн. замість 1740,74 грн., що становить 56 % заявлених вимог (982,64 грн. х 100% / 1740,74 грн. = 56%), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 136,42 грн. (243,60 грн. х 56% / 100% = 136,42 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial