Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Управління ДМС у Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що є власником житлового будинку та господарських будівель і споруд за [ADDRESS]. У житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], які є його племінниками. Починаючи з 2002 року [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають, витрати по утриманню будинку не несуть, проживають за іншою адресою. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають, чим чинять йому перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю.. Просить зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], які зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS]. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлена своєчасно належним чином у відповідності до п.9 ст. 74 ЦПК України. Представник УДМС України у Хмельницькій області в судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2007 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кам»янської сільської ради № 138 від 03.05.2015 року [PERSON], [PERSON], зареєстровані в домогосподарстві позивача за [ADDRESS]. Їх реєстрація за місцем проживання позивача підтверджується також довідкою наданою Кам»янець-Подільським районним сектором УДМУ в Хмельницькій області. Як вбачається з зазначених документів, відповідачі зареєстровані в спірному будинку попереднім власником [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з актів перевірки паспортного режиму № 18 від 07.04.2015 року, № 40 від 23.12.2014 року [PERSON], [PERSON], за місцем реєстрації не проживають з серпня 2002 року. На час перевірки їх речей не виявлено. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї власника залежить від вирішення питання про їх право проживання в цій квартирі, яке регулюється нормами ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст..405 ЦК України, реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняття відповідача з реєстраційного обліку можливо лише за умови втрати права користування цим житлом у зв'язку з його виселенням. Зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше року. Враховуючи, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника, суд вважає, що відповідачі втратили право користування житлом в будинку [ADDRESS]. . Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Виходячи з вимог непорушності прав власності, змісту прав та обов»язків власника житла, суд вважає, що позивач має право на усунення перешкод в користуванні своїм будинком шляхом зняття [PERSON], [PERSON] з реєстрації. Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. На підставі ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved