overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

02.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що 05.10.2005 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний момент вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо,діти фактично проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання спільних дітей відповідач їй не надає, хоча має таку змогу, оскільки працює на підприємстві «Укрзахідвибухпром» водієм, та відповідно отримує стабільний дохід. Інших утриманців відповідач не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатного віку, працює, має добрий стан здоров"я, інших утриманців не має, але не надає матері дітей матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

02.06.2016 року року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області в задоволенні позовних вимог \~ [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.06.2016 року цивільну справу повернуто до Полтавського районного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що при постановленні рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02.06.2016 року не вирішено питання стосовно стягнення судового збору в порядку ст.88 ЦПК України. В судове засідання сторони не зявилися. Відповідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як встановлено судом, позивачем при поданні позову до суду судовий збір не сплачувався. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 року № 1023-ХІІ зі змінами та доповненнями, споживачі звільняються від спалати судового збору за позовами, що пов"язані з порушенням їх прав, однак Закон України "Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( зі змінами та доповненнями від 01.09.2015 року, що діяв на момент подачі [PERSON] позову до суду), не передбачає звільнення від сплати осіб, що звертаються до суду з позовами щодо порушення їх прав як споживачів, а відтак, позивач повинен був при звернені до суду сплатити судовий збір в розмірі 0,4 мінімальної зарплати. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати з [PERSON] на користь Держави в сумі 487,20 грн. Суд вважає, що в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, в звязку з чим вважає за необхідне вирішити дане питання . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

02.07.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу у вигляді аліментів сплачував не вчасно та не в повному обсязі. Донька проживає біля неї та перебувають на її утриманні протязі 10 років. Тому просить суд позбавити його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Позивач, представник третьої особи в судове засідання не з"явилися, позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала посилаючись на вказані обставини. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. [PERSON] являюєся батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження, серія [NUMBER] Судом встановлено, що шлюб між батьками неповнолітньої [PERSON]-[PERSON] і [PERSON] рішенням суду від 11.10.2007 року розірвано, з того часу позивач проживає в м. Київ, дитина навчається в загальноосвтньому навчальному закладі № 285 Оболонського району м. Києва. З характеристики виданої директором школи на неповнолітню [PERSON] та повідомлення дільничного лікаря КНП Оболонського району м. Києва " Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2", встановлено, що батько здоров"ям та розвитком дитини не цікавився жодного разу, [PERSON] рідного батька не згадує і розмовляти про нього не хоче. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, відповідач підлягає позбавленню батьківських прав. Враховуючи, що відповідач не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

02.07.2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна над [PERSON]. В заяві вказувала, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2011 року [PERSON] ,[INFO], визнано недієздатним та над ним призначені опікунами: Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат та [PERSON], яка на даний час не має можливості за станом здоровя виконувати обовязки опікуна. В звязку з цим, заявник прохала звільнити її від опікунських обовязків над недієздатним [PERSON] Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надав заяву до суду, в якій підтримав заявлені вимоги, прохав розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог та прохав розглянути справу за його відсутності. У судовому засіданні прокурор прокуратури Кобеляцького району не заперечував проти задоволення заяви. В звязку з неможливістю виконання за станом здоровя [PERSON] обовязків опікуна відносно недієздатного [PERSON], суд вважає можливим звільнити її від зазначених повноважень. Згідно п.5.2. Наказу про затвердження Правил опіки та піклування Органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обовязків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обовязків". На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

02.07.2018 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 12.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику осіб. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Проте, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який 11.09.2007 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом серії І-АМ № 099753 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10) Згідно довідки голови вуличного комітету від 21.06.2018 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи № 17-18/862 від 06.06.2018 року, [PERSON] проживає разом із матір"ю та знаходиться на її утриманні (а.с.11, 12). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча стан здоров»я та матеріальне становище дозволяє утримувати сина, доказів неможливості сплачувати аліменти до суду не подав, а тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). 08.07.2019 р. ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області, справу за територіальною підсудністю передано на розгляд Краснолиманському міському суду Донецької області (а.с.11-12). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просить справу розлянути без його участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні (а.с. 34). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, відповідний актовий запис № 41 (а.с.5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7), які мешкають разом з відповідачкою. Сторони припинили шлюбні відносини в червні місяці 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

02.08.2016 року позивач звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину : сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, та ухиляється від покладеного на нього обов»язку як на батька, і не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Тому просила суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки щомісячно з усіх видів його заробітку. Позивач в судове засідання не з'явився, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, з позовом згоден повністю, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який 28.02.2014 року було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 74.(а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.(а.с. 9). Дитина проживає разом з матір»ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні.( а.с.6). Відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача та своєї дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Домовленості між батьками, сторонами у справі, щодо утримання дитини визначено не було. Відповідач працює у ПрАТ « Авіакомпанія « Міжнародні Авіалінії» на посаді комплектувальника, і в достатній мірі матеріально себе забезпечує. На утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки батько матеріальної допомоги на утримання дитини дружині не надає, та не заперечує про стягнення з нього аліментів в судовому порядку, суд приходить до висновку, що на підставі ст..ст.. 180-183 СК України, з відповідача, на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „ Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу, ст.ст. 57-62, 79,88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

02.08.2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, конфлікти та непорозуміння, подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2004 року у Виконкомі Гостомельської селищної ради м.Ірпеня Київської області, а/з № 8. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

02.08.2019 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 30.09.2000 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, подружні стосунки через несумісніість характерів почали охолоджуватись , внаслідок чого вони втратили повагу один до одного. В даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на викладене , просила суд винести рішення , яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій зазначила , що позов підтримує і проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений в установленому порядку за місцем реєстрації , про що в матеріалах справи є відповідні докази. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки зазначені умови у даній справі існують одночасно , суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено , що 30.09.2000 р. між сторонами у відділі реєстрації актів громадянського стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області був зареєструваний шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтовом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. -8) З матеріалів справи вбачається , що в сім`ї сторін виникли ненормальні стосунки. Сторони втратили повагу один до одного , спільно не проживають. Позивачка підтвердила свій намір розірвати шлюб у заяві на адресу суду, у якій зазначила , що примирення між нею та відповідачем після призначеного судом строку на примирення подружжя не відбулось За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначеного вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved