Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він перебував у шлюбі із [PERSON] з 2008 по 2014 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу за рішенням суду син проживає разом з матірю. Він бажає зустрічатись із сином, брати участь у його вихованні, але відповідач не дозволяє йому спілкуватись із [PERSON] Просив суд встановити порядок спілкування із сином, шляхом побачень: щосереди та щочетверга з 10 години до 08 години наступного ранку без присутності матері; кожну неділю з 10 до 08 години ранку понеділка без присутності матері; під час відвідування дитячого садка або школи відводити дитину до закладу; два тижні у у січні місяці та два тижні у липні місяці без присутності матері; три дні під час шкільних канікул без присутності матері; 01 листопада у день народження сина, 27 лютого у день народження [PERSON], 06 червня у день народження бабусі, 21 серпня у день народження дідуся протягом доби; 01 червня, 19 грудня, 01 січня та на свято Пасхи з 10- до 19 години без присутності матері; 5 діб у травні та 5 діб у вересні на дачу бабусі та дідуся у присутності батька; відвідувати сина у разі хвороби за місцем перебування. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свій позов, просив його задовольнити, пояснив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2015 року визначено місце проживання сина разом із матірю. Він зареєстрований в [INFO], де проживав та працював лікарем-реаніматологом в лікарні до листопада 2015 року, але заради побачень із сином переїхав в м. Запоріжжя, влаштувався на роботу лікарем до швидкої допомоги, орендує квартиру. Розпорядженням голови районної адміністрації від 21.10.2015 року йому було встановлено графік побачень із сином щосереди з 17 до 19 години, щочетверга з 18 до 20 години, щонеділі з 15 до 19 години у присутності матері. [PERSON], незважаючи на встановлений розпорядженням графік, перешкоджає йому у побаченнях з сином. В квартирі, яку він орендує, створені всі умови для побачень із сином, є дитяче ліжко, іграшки. Пояснив, що він працює за спеціальністю лікаря анестезіолога-реаніматолога, отримав кваліфікацію лікаря дитячого анестезіолога-реаніматолога. Має позитивну характеристику з місця роботи, жодних шкідливих звичок не має. Бажає брати активну участь у житті свого сина, відвідувати з [PERSON] різні секції, брати на рибалку, їздити на відпочинок. Вважає, що графік побачень, встановлений розпорядженням голови районної адміністрації, не в повній мірі дозволяє йому бачити сина, брати участь в його вихованні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що визнає позовні вимоги частково, погоджується на побачення [PERSON] із сином відповідно до графіка, затвердженого висновком голови районної адміністрації від 23.05.2016 року, а саме два будні дні на тиждень з 17 до 20 години; один вихідний день на тиждень з 10 до 19 години; в інші дні за домовленістю між батьками. Пояснила суду, що після побачень із батьком, [PERSON] нервує, погано спить вночі, батько дозволяє сину грати на планшеті. Зараз син зустрічається із батьком на дитячому майданчику біля будинку, в якому вона проживає. Відповідач заперечує проти побачень [PERSON] із сином без її присутності. Представник відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради [PERSON] просив суд задовольнити позов частково. Пояснив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було встановлено графік побачень - два будні дні на тиждень з 17 до 20 години; один вихідний день на тиждень з 10 до 19 години; в інші дні за домовленістю між батьками. Вважає, що такий спосіб участі [PERSON] у житті дитини відповідає інтересам неповнолітнього [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, та прийшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008 до 07.11.2014 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2015 року було визначено місце проживання [PERSON] разом із матірю. Відповідач [PERSON] зареєстрована у Хортицькому районі м. Запоріжжя, але фактично проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 06.05.2016 року, він проживає у [INFO]. в квартирі створені задовільні умови для проживання, у квартирі знаходяться дитячі іграшки. 23.05.2016 року органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було затверджено висновок щодо встановлення побачень [PERSON] із сином [PERSON], [INFO], запропоновано встановити наступний графік зустрічей: два будні дні на тиждень з 17 до 20 години; один вихідний день на тиждень з 10 до 19 години; в інші дні за домовленістю між батьками. Згідно статей 141 , 153 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів. Відповідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 159 СК України передбачає, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров"я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В ході розгляду справи судом не було встановлено наявності у дитини [PERSON] будь-яких захворювань, які обумовлюють обовязкову присутність матері підчас побачень. До того, суд враховує, що [PERSON] працює лікарем анестезіологом в Запорізькій станції екстреної (швидкої) медичної допомоги з 27.102015 року. Має кваліфікацію лікаря дитячого анестезіолога-реаніматолога. За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно. [PERSON] відвідує дитячий садок, в матеріалах справи знаходиться педагогічна характеристика на дитину. Судом були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює в дитячому садку, який відвідує [PERSON]. Вона займалась із дитиною, оскільки [PERSON] виявляв агресію, пояснила, що дитині необхідний суворий контроль за режимом дня. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є чоловіком [PERSON] Після побачень із батьком, [PERSON] був нервовий та дратівливий, оскільки [PERSON] дозволяє сину грати на планшеті. Свідок [PERSON], яка є сестрою позивача, суду пояснила, що протягом 2015 року [PERSON] по декілька тижнів залишався сам із сином, жодних проблем в поведінці дитини не виникало. [PERSON] налаштовує сина проти батька, не дозволяє їх бачитись. Вона за фахом є лікарем неврологом, до 3,5 років у [PERSON] жодних проблем із здоровям не було. Враховуючи вік дитини, особу позивача, який є кваліфікованим дитячим лікарем, відсутність у дитини медичних протипоказань, суд вирішив за можливе дозволити [PERSON] побачення із сином без присутності матері, оскільки в такому випадку позивач не буде обмежений у виборі місця таких побачень, що позитивно вплине на стосунки між [PERSON] та його сином, таке спілкування не буде перешкоджати нормальному розвитку дитини. Позивач в судовому засіданні пояснив, що графік його роботи складається із добових чергувань, тому суд вирішив не визначати йому конкретний день побачень у будні дні, а встановити побачення у будь-які два будні дні кожного тижня у вечірній час з 17 до 20 години. Суд не вважає за доцільне визначати побачення у будні дні з 10 години до 8 години наступного дня, як того просив позивач, виходячи із віку [PERSON], який кожного дня відвідує дитячий садок. В такому разі [PERSON] буде проводити ніч в різних місцях, що на думку суду не буде позитивно впливати на самопочуття дитини. Судом вирішено дозволити [PERSON] проводити із сином один тиждень в липні, для того щоб батько мав можливість провести час із сином на відпочинку. Також суд вирішив надати побачення [PERSON] із сином з 10 до 19 години кожної неділі тижня для можливості позивача спілкуватись із сином протягом всього дня, а також у день народження [PERSON] У звязку з вищенаведеним, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial