Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

21 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В позовній заяві він посилався на те, що [INFO] року помер його батько, [PERSON], який був власником земельної ділянки, площею 4,77 га згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 030283, виданого Комишнянською селищною радою Миргородського району та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №391. Після смерті батька він прийняв спадщину. Однак реалізувати своє право спадкування на згадану земельну ділянку він позбавлений можливості, оскільки згаданий державний акт на право приватної власності на землю втрачено і з цих підстав нотаріус відмовив йому у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на згадану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримував свої позовні вимоги в повному об"ємі. Представник відповідача, Комишнянської селищної ради Миргородського району, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом, із змісту якого вбачається, що він позов визнав і не заперечував проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності (а.с.33). Третя особа, Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], в судове засідання не з'явилася та своїм листом, адресованим суду, просила справу розглянути у її відсутності. (а.с.29). Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена, своїх заперечень проти позову суду не подала. (а.с.27). Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Шульги Миргородського району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). За свого життя останній набув право власності на земельну ділянку, площею 4,77 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Комишнянської селищної ради, на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ПЛ № 030283, виданого Комишнянською селищною радою Миргородського району та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №391 (а.с.13). Оскільки Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку втрачено (а.с.11), то приватний нотаріус Миргородського районного округу, [PERSON], відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на неї після смерті його батька (а.с. 8). Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], (а.с.10), а отже за змістом ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Єдиним спадкоємцем, прийнявшим спадщину після [PERSON], є його син, [PERSON], позивач по справі, що підтверджується повідомленням нотаріуса, заявою [PERSON] та витягом із спадкового реєстру на а.с.14-16, 29-32. За викладених обставин суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 4,77 га, в порядку спадщини за законом після його батька [PERSON], задовольнивши таким чином його позовні вимоги.

Outcome: approved