Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, та просить суд встановити факт постійного проживання його бабусі - [PERSON], [INFO], на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» з 1949 року по листопад 1991 року. Представник заінтересованої особи - Інгулецького районного сектору у м. Кривому Розі Головного Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з,явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти заявлених вимог не заперечують /а.с.69/. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, та суду пояснив, що він народився [INFO] в м. Шевченко, Казахстан, є громадянином Республіки Казахстан. В січні 2010 року він приїхав в Україну з метою постійного проживання, та став мешкати в м. Кривому Розі, де придбав собі житло. Йому видана посвідка на постійне проживання, та він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. З метою оформлення документів на отримання громадянства України, він звернувся до Інгулецького РС у м.Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, але в оформленні та прийнятті документів на набуття громадянства за територіальним походженням йому було відмовлено, оскільки він не надав документального підтвердження факту проживання його баби зі сторони матері - [PERSON] на території України до листопада 1991 року. З метою поновлення запису про проживання [PERSON] він звертався до відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Луганської області, але йому надали відповідь про те, що встановити належність до громадянства України громадянки [PERSON] не має можливості, оскільки картки прописки на осіб, виписаних з гуртожитків, зберігаються 10 років, після чого знищуються. Встановлення факту постійного проживання його баби - [PERSON] на території України станом на 13.11.1991 року має для нього юридичне значення, оскільки тоді він зможе вирішити питання про отримання громадянства України. Його баба зі сторони матері - [PERSON] народилася [INFO] в м. Ворошиловград (на цей час Луганськ). Її чоловік - [PERSON] працював на військовому підприємстві. Коли почалася Велика Вітчизняна війна, їх родину евакуювали в Кіргізію. Там, у м.Фрунзе, [INFO] народилася його матір - [PERSON]. У 1949 році родина [PERSON] повернулася до Ворошиловграду, та почала мешкати за адресою: [ADDRESS], цей будинок значився від секретного заводу. Заявник просить суд врахувати, що підтвердженням того, що [PERSON] мешкала на території України є те, що свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], видано у м.Ворошиловград в 1952 році. Крім того, він має копію довідки про те, що [PERSON] постійно мешкала та зареєстрована у [ADDRESS], разом зі своїм чоловіком - [PERSON] Ще зберіглося пенсійне посвідчення [PERSON], яка отримувала пенсію на території України. З 1997 року [PERSON] переїхала та проживала за іншою адресою: [ADDRESS]. Просить заявлені вимоги задовольнити. Заслухавши заявника,дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Шевченко, Республіка Казахстан /а.с.47/, та є громадянином Республіки Казахстан, якому дозволено постійне проживання в Україні, та він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.7,17,48-49/. Матір заявника - [PERSON], [INFO] народження - є рідною донькою [PERSON] /а.с.84-89/, а отже заявник [PERSON] є онуком [PERSON] Також, судом встановлено, що громадянка [PERSON] народилася [INFO] в м.Ворошиловград /а.с.91/. Відповідно до копії повторного свідоцтва про одруження, виданого міськЗАГС м.Ворошиловграду 19.11.1952 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22.04.1936 року, та дружині присвоєно прізвище « [PERSON]» /а.с.92/. Відповідно до відповіді відділу у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Управління МВС України в Луганській області №34/9925 2011року, перевірити факт реєстрації гр. [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] неможливо, оскільки відповідно наказу МВС України №519 «Про затвердження переліку документів , які формуються у процесі діяльності ОВС, учбових закладів, підприємств, організацій системи МВС України, із зазначенням термінів зберігання документів, переліку документів, які формуються у процесі діяльності внутрішніх військ МВС України із терміну зберігання документів», а також згідно інструкції про порядок ведення карточного обліку, приписуваного населення картки прописки на осіб, виписаних з гуртожитків, зберігаються 10 років, після чого знищуються /а.с.26/. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 29.08.2013 року, виданої Інгулецьким РС у м.Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, громадянину Республіки Казахстан [PERSON] відмовлено в прийнятті документів на набуття громадянства за територіальним походженням, оскільки він не надав документального підтвердження факту проживання його бабусі - [PERSON] на території України до листопада 1991 року /а.с.44/, тому заявник і звернувся до суду. Відповідно до копії довідки( витягу з будинкової книги про склад сім*ї та прописку) від 21.02.1995 року [PERSON] постійно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 17.11.1949 року постійно /а.с.42-43/. Відповідно до пенсійного свідоцтва [NUMBER] [PERSON], [INFO], призначена соціальна пенсія з 01.01.1991 року безстроково. В посвідченні є записи про призначення [PERSON] пенсії за віком, неповний стаж з 22.02.1999 року /а.с.24/. Відповідно до відповіді Управління ПенсійногоФонду України в Ленінському районі м.Луганська від 02.12.2013 року, [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], дійсно знаходилась на обліку в Управлінні, та як вбачається із матеріалів пенсійної справи, з 1996 року мешкала за адресою: [ADDRESS], про що свідчить заява про зміну адреси проживання від 09.07.1996 року, та виписка з паспорту [PERSON] /а.с.70-72/. Суд вважає, що в судовому засіданні заявником доведено факт постійного проживання його баби [PERSON] на території України з 1949 року та по день її смерті -[INFO]/а.с.41/, в тому числі як станом на 24.08.1991 року, так і на 13.11.1991 року. Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство» , особа, яка сама, чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України",…та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Згідно до пункту 29 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженому Указом Президента України від 27.03.2001 року за №215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Таким чином, встановлення факту постійного проживання його баби - [PERSON] на території України у зазначений заявником період, мають для заявника юридичне значення, оскільки, це надасть йому можливість реалізувати своє право на звернення за отриманням громадянства України.

Outcome: approved