Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON], в якому просить виділити йому у власність ? частину сумісної власності подружжя, а саме - 3000,00 доларів США, що перебувають на депозитному рахунку ПАТ «Укрсоцбанк», розміщеного в березні 2017 року [PERSON] В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 78480,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю від 04.05.2017 рооку (а.с. 12), уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON], перебував в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 23.09.2015 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 333. 18 серпня 2017 року рішенням Чугуївського міського суду Харківської області шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства ними був відкритий на імя [PERSON] депозитний рахунок на якому були розміщені спільні кошти у розмірі 6000,00 долл. США, що станом на 03.04.2018 р. за курсом НБУ становить 156960,00 грн. Грошові кошти на депозитному рахунку являються об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто [PERSON] та власністю - відповідача по справі [PERSON]. Після того як Позивач та Відповідачка перестали проживати разом відповідач відмовляється повідомити реквізити депозитного рахунку та надати копію депозитного договору. В період спільного проживання Позивач працював в ТОВ ДФУ «Агоро» де отримував заробітну плату та приймав учать у поповненні депозитного рахунку, що стверджується довідками про заробіну плату. Крім того представник позивача послався на ст. 60 СК України згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. роз'яснив у постанові Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. На час розгляду справи Позивач з Відповідачем не домовились про порядок поділу майна. Відповідач та її представник [PERSON], діючий на підставі ордеру (а.с. 27), заперечував проти позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилалася на те, що кошти розміщенні у вигляді депозиту на рахунку в ПАТ «Укрсобанк» це аліменти які належать її дитині і які вона отримує від батька дитини. Також відповідачем було надано до суду копії квитанцій про грошові перекази на її імя (а.с. 40-56). Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2015 року по 18.08.2017 рік, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією рішення Чугуївського міського суду Харківської області про розірвання шлюбу (а.с. 5, 38). За час спільного проживання Відповідачкою [PERSON] в Чугуївському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» був відкритий депозитний рахунок на якому були розміщені спільні кошти Позивача та Відповідача у розмірі 6000,00 долл. США, що станом на 03.04.2018 р. за курсом НБУ становить 156960,00 грн, що підтверджується довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.5-186/85-8 від 04.01.2018р року (а.с. 61). У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуально гокористування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідно ст до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки вартість спірного депозиту складає 156960,00, що підтвердежено наданими до суду доказами, вартість 1/2 частини складає 78 480 грн. Заперечення відповідача суд не приймає до уваги, оскільки з наданних квитанцій не вбачається, що отримані кошти є аліментами на дитину. Окрім того сума отриманих коштів по наданим квитанціям за період перебування в шлюбі і до моменту відкриття депозитного рахунку складає 3800 долл. США, в той час як розмір депозитного вкладу 6000 долл. США. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги [PERSON] обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягаєють задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved