Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є його матір»ю, на даний час навчається на 2 курсі денного відділення ДП-ТНЗ «Кам»янець-Подільське вище професійне училище» у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач від надання матеріальної допомоги ухиляється, хоча спроможна надавати таку допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання на період навчання в ДП-ТНЗ «Кам»янець-Подільське вище професійне училище» в розмірі 400 грн. щомісячно. В суді позивач позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних документів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі є матір»ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. Повнолітня дитина навчається на 2 курсі денного відділення ДП-ТНЗ «Кам»янець-Подільське вище професійне училище», що підтверджується довідкою № 03277 від 12.02.2015 року. В зв»язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітніх, дочки, сина, суд визначає в твердій грошовій сумі або в частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин передбачених ст.182 Сімейного кодексу України . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що аліменти стягуються на період навчання повнолітньої дитини, відповідач є особою працездатного віку, відповідачем не надано доказів, що він не може надавати таку допомогу, тому суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача допомогу на його утримання на період його навчання в ДПТНЗ «Кам»янець-Подільське ВПУ» в розмірі 400 грн. , починаючи з 04.12.2014 року до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 182, 199-200 СК України, та

Outcome: approved