Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини, та на її утримання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. В обґрунтування позовної заяви вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею і знаходиться на її утримані. Відповідач на утримання та виховання дитини матеріальної допомоги не надає, чим ставить її з дитиною в тяжке матеріальне становище, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Представник відповідача адвокат Божко Д.О. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю відповідача. У письмовому запереченні висловив згоду відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про народження та про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 4, 5). З довідки виданої Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області від 12.12.2016 року вбачається, що [PERSON] мешкає та зареєстрована в [ADDRESS], має склад сім'ї матір [PERSON], [INFO]. (а. с. 6). Даними довідки ТОВ "Фармацевтична компанія "Здоров'я" від 11.01.2017 року підтверджується, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві слюсарем-ремонтником, за період червень-грудень 2016 року отримав дохід 42088 грн. 77 коп. (а. с. 26). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітня дочка сторін перебуває на утриманні матері, а батько дитини проживає окремо; між сторонами відсутня згода щодо порядку участі батька в утриманні дочки, а також дружини до досягнення дитиною трирічного віку; відповідач має регулярний дохід, з якого в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, та на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з ч. ч. 1, 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги частково і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для стягування з відповідача аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, та на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved