Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на обставини викладені у позовній заяві (а. с. 3-5 просив: встановити факт родинних відносин між ним [PERSON] та його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], що вини є сином та матір'ю; визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання представник територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Представник третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 31). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, рідною матір'ю позивача у справі [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка № 344 від 10 квітня 2014 року, яка видана головою правління ОСББ «ГУДЗОН» (а.с. 13). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] належала квартира [ADDRESS], в якій вона зареєструвала [PERSON] з сім'єю з 1993 року, що також підтверджується довідкою з місця проживання від 24.04.2014 року (а.с. 12). [PERSON], померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], видане 11 вересня 2013 р. Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 6175 (а.с. 8). Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 9). У встановлений законом строк [PERSON] не звернувся із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що довгий час оговтувався після поховання матері та переніс коштовну операцію з довгим післяопераційним лікування (а.с. 17). Спадкоємцям першої черги по Закону на відкриту спадщину після смерті [PERSON] є позивач у справі - [PERSON]. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Статтею 1270 ЦК України, визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачеві додаткового строку, суд дослідивши поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів та підтвердив належними доказами обставини викладені у позовній заяві, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити; Встановити, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON] померлої [INFO]; Визначити [PERSON], [INFO] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої [INFO] - один місяць після набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне враховуючи результат розгляду справи судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487 грн. 20 коп. віднести за рахунок [PERSON].

Outcome: approved