Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дворічанського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 3-я особа - [PERSON], в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісяця, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано. Син навчається на 3 курсі денної форми навчання Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу. В зв»язку з навчанням, він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він навчається за контрактом і щороку сплачує за навчання згідно з договором про надання освітніх послуг. Відповідач офіційно працює та одержує заробітну плату, у зв»язку з чим має змогу утримувати сина, який продовжує навчатися. 19 грудня 2018 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09 год. 30 хв. 15 січня 2019 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останній поштового відправлення, яке було отримане 22.01.2019 «мати [PERSON]». При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, клопотання про відкладення судового розгляду не заявлялося. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2001, батьками [PERSON] є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а. с. 5). Згідно довідки Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу від 14.09.2018 № 113, [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 (а. с. 10). Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина і він знаходиться на повному утриманні матері. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 цієї ж статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач працює, отримує дохід.За таких обставин суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Крім того, суд вважає встановленим факт потреби матеріальної допомоги сина у зв»язку з продовженням навчання, оскільки він є студентом денної форми навчання, в зв»язку з цим ніде не працює. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров"я та матеріального становища дитини та платника аліментів, відсутності будь - яких заперечень з боку відповідача, суд визначає цю частку у розмірі ј частки усіх видів доходу щомісяця, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред"явлення позову і до досягнення 23 років чи припинення нею навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,

Outcome: approved