Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй належить на праві власності житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який розміщений по [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований також відповідач по справі, який є племінником позивача, однак за місцем своєї реєстрації не проживає з 2012 року, вказаним житлом не користується, жодних відносин із позивачем не підтримує. Той факт, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, хоча ним не користується створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним будинком, чим порушується право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, та відповідно обмежує можливості стосовно належного оформлення соціальної допомоги з боку держави, а тому вона звернулася до суду з відповідною позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 11.03.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів, які стверджують позовні вимоги позивача та на підставі яких суд може прийняти законне та обґрунтоване рішення, останній вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.02.2019 року, виданим приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченком С.В., зареєстрованим у реєстрі №127. Окрім того, право власності позивача на вказане домоволодіння стверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно прро реєстрацію права власності за №155386526. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в будинку позивача, що стверджується даними довідки Синьооківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 01.03.2019 року за №79. Разом із тим, як вбачається із довідки, виданої Синьооківською сільською радою Золотоніського району Черкаської області від 19.02.2019 року за вих. № 46, [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] , але фактично з дня приписки (28.09.2012) по час видачі довідки не проживає. При вирішенні вказаної справи суд бере до уваги, що згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи містять достатньо доказів відповідно до яких судом встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, підстави для сумнівів у достовірності вказаних доказів відсутні. Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає, що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами статей ст. 9, 156\~ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Згідно із ст. 405 ЦК України \~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~яке\~вони\~мають право\~займати,\~визначається\~його\~власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача та фактично з нею не проживає. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов про визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком позивача та позбавити його права користування вказаним будинком. Постановою від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України вказав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що судом встановлено достатньо підстав для того, щоб визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, то відповідно до ч. 1\~ст. 7 вказаного Закону\~це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача. Окрім того визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку. У зв`язку з цим, додатково позбавляти [PERSON] права користування вказаним вище будинком не має необхідності, адже вказані вимоги позивача фактично дублюють одна одну. Таким чином, захищаючи права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, який втратив право користування жилим приміщенням, яке належить позивачу. На підставі зазначеного та

Outcome: partial