Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина. Мотивуючи свої вимоги тим, що з 2019 року вона перебувала у цивільному шлюбу з відповідачем [PERSON] .. [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . Починаючи з народження дитини позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, жодних доходів, крім соціальних виплат по догляду за дитиною вона не має та потребує допомоги від відповідача. У зв"язку з тим, що відповідач офіційно працює, має постійний дохід, тому позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Частиною другою ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Таким чином дана норма пов`язує обов`язок утримання не матері дитини, а саме дружини, тобто особи щодо якої у іншого з подружжя виникли під час укладення шлюбу відповідні права та обов`язки. Оскільки позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі, вони не набули прав подружжя та сімейне законодавство України не передбачає обов`язку чоловіка утримувати матір дитини в даному випадку, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Outcome: dismissed