Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

12.10.2015 року ПАТ «Креді [PERSON]» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 17300,88 дол. США заборгованості за кредитним договором № 96/704056 від 18.02.2008 року. В судове засідання представник ПАТ «Креді [PERSON]» не прибув, натомість банк на адресу суду направив заяву, в якій просить розглянути дану справу у відсутність представника банку, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи були повідомлені завчасно і належним чином в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які зберігаються в матеріалах справи. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди представника позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.02. 2008 року між АТ Індустріально-ескпортний банк, повним правонаступником якого є ПАТ Креді [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 96/704056. Відповідно до пункту 1.1 даного кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 30078,00 доларів США, з терміном користування до 17.02.2015 року, із щомісячною сплатою процентної винагороди за користуванням кредитом за ставкою 11,68 % річних. 11.09.2009 року між АТ Індустріально-ескпортний банк, повним правонаступником якого є ПАТ Креді [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №96/704056. Кредит надано позичальнику на умовах зворотності, терміновості, платності та цільового характеру використання кредиту на купівлю автомобіля «NISSAN QASHQAI», шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів. Факт виконання свого зобовязання банком щодо видачі позичальнику кредитних коштів, згідно договору, підтверджується меморіальним ордером про перерахування у безготівковій формі грошових коштів. Моментом надання кредиту вважається день видачі кредитних коштів. Кредитним договором також передбачено, що позичальник зобов"язується повертати кредит в строки, встановлені договором, а також сплачувати нараховані проценти до 15-го числа кожного місяця, одночасно з повним погашення кредиту, а також комісію. Зясовано також, що для забезпечення виконання зобовязань, кредитний договір №96/704056 забезпечений 18.02.2008 року договором застави між [PERSON] та ПАТ «Індустріально-експертний банк». Згідно договору застави у заставу передано транспортний засіб- автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, виконання зобовязань по кредитному договорі №96/704056 забезпечений 18.02.2008 року договором поруки між ПАТ «Індустріально-експертний банк» та відповідачем [PERSON], згідно якого він взяв на себе прямі зобовязання відповідати перед банком по зобовязаннях позичальника, як солідарний боржник. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідачі порушили вимоги кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON], [PERSON] від виконання своїх зобовязань за кредитним договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника (позичальником) за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи на момент подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору згідно розрахунку становить- 17300,88 дол.США. з яких: 10932,58 дол.США - заборгованість по строковому кредиту, 3406,08 дол.США -прострочена заборгованість, 144,21 дол.США -нараховані відсотки, 1563,37 дол.США -заборгованість по прострочених відсотках, 1254,64 дол.США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом № 15-93, «Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України», затвердженими постановою Правління Національного банку України від 30.05. 2007 р. № 200, «Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29.12.2000 р. № 520, та іншими документами. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 3 ст. 549 ЦК України).\~ Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін ( ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"). Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.\~ При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. З огляду на наведене, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання у виді неустойки /пені/ повинно бути виконане у гривнях. Згідно курсу валют НБУ на 10.12.2015 року Нацбанк України встановив офіційний курс долара: 22,895 грн. за 1 долар США. В межах заявлених позивачем позовних вимог, згідно розрахунку розмір пені становить - 1254,64 доларів США ,що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ на час розгляду справи судом , станом на 10.12.2014 року -28724 грн.98 коп. При таких обставинах з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 10.12.2015 року тіло кредиту -10932,58 дол.США, що еквівалентно - 250301грн. 42 коп., прострочену заборгованість -3406,08 дол.США, що еквівалентно - 77982 грн.20 коп., нараховані відсотки- 144,21 дол. США, що еквівалентно- 3301грн.69 коп. і заборгованість по прострочених відсотках в сумі - 1563,37 дол. США, що еквівалентно -35793 грн.36 коп. Крім того з відповідача в користь позивача слід стягнути пеню в сумі 28724 грн. 98 коп., що еквівалентна 1254,64 дол. США. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в грошовій одиниці доларах США до задоволення не підлягають в звязку з тим,що згідно кредитного договору пеня стягується у гривнях. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення. Тому доводи позовної заяви про те, що зобовязання за кредитним договором повинні виконуватися виключно в іноземній валюті - доларах США є безпідставними , так як судом встановлено що зобовязання за даним кредитним договором по сплаті тіла кредиту і відсотків повинні виконуватися у доларах США з визначенням гривневого еквіваленту, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів визначається в національній валюті України. У відповідності із ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути 5526 грн.,50 коп. сплаченого судового збору, по 2763 грн.25 коп. з кожного. На підставі ст. ст.526,527,530 ЦК України,

Outcome: dismissed