Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

31.03.2020р. позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь особи, під опіку якої буде передана дитина чи на користь дитячого закладу в який буде поміщено дітей. В обґрунтування позову зазначається, що відповідачка в порушення вимог ст. 150 СК України не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний стан та моральний розвиток, не здійснює підготовки до самостійного життя, не забезпечує матеріальне утримання, повністю відсторонилася від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкоголем. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка до суду не з`явилася (04.05.2020р. та 20.05.2020р.), про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (стаття 178 ч.8 ЦПК України). Враховуючи вимоги ст.280 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з"явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 11-13, 26-27). У висновку органу опіки та піклування Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області від 20.03.2020р. зазначено щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо її дітей, оскільки остання ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.119-123). Відповідно до рішення № 3 Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області від 14.02.2020р. вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своїх дітей. (а.с.118). Згідно довідки Нижньосірогозького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області від 21.01.2020р. [PERSON] двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей (а.с.89). Відповідно до громадської характеристики [PERSON] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, виявляє агресивність до дітей, перебуває в громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння. Питання про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до її дітей, неодноразово розглядалось на комісії у справах дітей, на засідання якої вона не з`являлась. Оскільки [PERSON] не виконувала свої батьківські обов`язки дітей влаштовано на навчання до спеціалізованої школи в м. Херсон (а.с.42). Відповідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , за адресою [ADDRESS] за період з 2018 - 2019 р. - стан утримання будинку незадовільний, санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, в будинку панує повна антисанітарія. В будинку холодно, брудно, по кімнатах розкидані речі, сміття, недоїдки їжі. В кімнатах відчувається стійкий запах алкоголю. На ліжку відсутня постіль, а на підлозі стоять пляшки від горілки (а.с.31,67-69,74). З 21.02.2019р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] навчаються в КЗ «Гімназія ім. Т.Г. Шевченка» та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Протягом всього періоду перебування дітей в гімназії мати станом здоров`я, навчання та вихованням доньок не цікавиться, на телефонні дзвінки не відповідає, дітям телефонувала дуже рідко. Навчальний заклад просив виплинути на [PERSON] стосовно виконання нею батьківських обов`язків або порушити питання про позбавлення батьківських прав, оскільки це негативно впливає на емоційно-психологічний стан малолітніх дітей (а.с.56-58,61). [PERSON] навчається на другому курсі в ДНЗ « Професійно-технічне училище № 14 м. Нова Каховка, з 01.09.2018р., проживає у гуртожитку (а.с.55). Відповідно до ст. 165 ч.1 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що докази, зібрані в ході розгляду справи, дають підставу для висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав в порядку п.2 ч.1 ст.164 СК України. Крім того, необхідно стягнути з відповідачки аліменти на утримання її дітей, оскільки вона ухиляється від такого утримання. І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде відповідати інтересам дітей

Outcome: approved