overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

08.12.2016 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який мешкає в квартирі № 30 в будинку № 31 по бул. Краматорському в м. Краматорську. Відповідач не проводить плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.11.2012 року по 01.06.2016 року у сумі 8368,10 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому позивач просить її стягнути з відповідача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: м. Краматорськ, бул. Краматорський[ADDRESS], з 2004 року по наступний час. (а.с.11) Як вбачається з довідки по особовому рахунку, який відкритий на імя [PERSON] заборгованість за період з 01.11.2012 року по 01.06.2016 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 8368,10 грн.(а.с.4) Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.11.2012 року по 01.06.2016 року у сумі 8368,10 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 30 серпня 2003 року в Центральному відділі реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 1175. Від зазначеного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Позивач посилається на те, що з квітня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити його позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації атів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1175, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 25 червня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, в силу різності характерів між ними часто виникають сварки та непорозуміння. З початку червня 2014 року вони спільно не проживають. Вважає, що збереження сім"ї є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з"явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочне рішення згодна. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2010 року, про що виконкомом Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області внесено актовий запис за №2 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що вбачається з свідоцв про народження дітей (а.с.4,5). Спільне життя в сторін не склалося в силу різності характерів. Це призвело до того, що сторони з червня 2014 року спільно не проживають. Подальше спільне проживання сторін і збереження сім"ї є неможливим. Вище зазначені вказані позивачкою обставини відповідач не заперечив, до суду не з"явився. Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін в ході судового розгляду не встановлено. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Просила суд стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача з моменту подачі заяви й до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочне рішення згодна. Відповідач за належного повідомлення у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2) та є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.3,4). Відповідач не працює, отримає дохід від переданого в оренду замельного паю, однак матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, провадження за яким відкрито. З початку червня 2014 року сторони разом не проживають. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.5). Однак доходів матері не вистачає для належного забезпечення дітей Угоди про добровільну сплату аліментів на дітей між сторонами не досягнуто. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив, до суду не з"явився. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач не дотримується, то позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. В порядку ст.367 ЦПК України суд звертає рішення до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON],[INFO], звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб з [PERSON], [INFO], оскільки не досягла шлюбного віку. В заяві вказує, що реєстрація шлюбу необхідна, так як вони тривалий час знайомі, люблять один одного, підтримують близькі стосунки, мають намір створити сім'ю. Крім того, вона вагітна, що підтверджено медичною довідкою. Вони бажають мати дитину в повній сім'ї. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Представник органу опіки та піклування Самолюк І.Р. подала заяву про розгляд справи у її відсутності,проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересовані особи [PERSON],[PERSON], з яким заявниця має намір укласти шлюб, вважають, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сукупністю досліджених доказів підтверджується, що [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER],паспорт [NUMBER]) [PERSON] та [PERSON] мають намір створити сім"ю. [PERSON] є вагітною,що вбачається із довідки з Жіночої консультації №359 від 03 вересня 2015року. Заявниця не перебуває в родинних стосунках з [PERSON], взаємно освідомлені про стан фізичного і психічного здоров'я. Право заявниці на шлюб з [PERSON] ніким не оспорюється. Таким чином надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідає інтересам заявниці. Встановлені обставини, у відповідності до ч.2 ст.23 СК України, є підставою до задоволення заяви. На підставі викладеного ч. 2 ст. 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 16 червня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 20. Від спільного життя народилися дві доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов позивачки підтримав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 16 червня 2001 року, але шлюбні відносини припинили з серпня 2013 року у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. 22.01.2015 року було винесено ухвалу суду про надання сторонам по справі строку для примирення на чотири місяці до 15.05.2015 року. Представник позивача у судове засідання з'явився, вказавши, що примирення між позивачем та відповідачкою не відбулося, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала телефонограму щодо неможливості прибути до судового засідання за станом здоров"я. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 03.10.2003 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо. У строк, який був наданий судом для примирення, як зазначив представник позивача примирення не відбулося. Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, мешкають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що подальше збереження шлюбу є формальним і суперечить його інтересам. Відповідно до абзацу 5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105,110 СК України. Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що при вищенаведених обставинах має істотне значення, тому є всі підстави даний шлюб розірвати. При цьому, суду також враховує, що відповідачкою до суду не надано доводів, які б вказували на можливість збереження шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

08 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що 06 квітня 2007 року між ним та відповідачкою відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №72. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Між ними не було взаєморозуміння, вони рідко доходили згоди при вирішенні сімейних питань, мають різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. З вказаних причин між ними постійно виникали сварки. Спроби позивача налагодити нормальне сімейне життя та стосунки позитивних результатів не давали, а тому близько семи років назад вони розійшлися та проживають окремо. За таких обставин подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Тому збереження шлюбу з відповідачкою вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Просив шлюб розірвати, понесені судові витрати покласти на нього. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилась, заяв та клопотань від неї не надходило. Відповідно до ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 квітня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайоного управління юстиції Київської області, актовий запис №72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові, понад сім років проживають окремо. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Це дає суду підстави для висновку про те, що сім`я розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

08 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 15.08.2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 826. Від зазначеного шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Позивач посилається на те, що протягом останніх шести місяців вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 826, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але разом не проживають. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та від цього шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 02 жовтня 2009 року, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved