Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

19 вересня 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка навчається аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі позову та до закінчення навчання чи до досягнення доньки 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем має спільну повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON], навчається на 1 курсі в Прилуцькому медичному училищі. Позивач працює молодшою медсестрою-буфетницею у КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» і отримує незначний дохід, донька потребує матеріальної підтримки, оскільки вона навчається на платній основі, існує необхідність придбання одягу, підручників, харчування. Відповідач має постійне місце роботи, задовільний стан здоров'я та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала, надала аналогічні позову пояснення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскаржуючи розмір аліментів, наголошуючи, що в утриманні дитини повинна брати участь і позивач, повідомив, що він згоден надавати матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., яка еквівалентна оплаті за навчання на користь своєї доньки. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду подала письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила розглядати справу за її відсутності. Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Згідно довідки з місця проживання (а.с.5) до складу сім"ї [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS] входить [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - дочка. Відповідачем в судовому засіданні підтверджено, що він фактично проживає окремо від доньки у с.Калиновиця Варвинського району. Як вбачається з довідки №213 від 12.09.2016 року (а.с. 3) [PERSON] є студенткою 1 курсу Прилуцького медичного училища І рівня акредитації. Навчається на лікувальному відділі, на контрактній основі (а.с. 6 - 7) з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року (а.с.3). У відповідності до довідки про доходи, виданої КЛПЗ «Варвинська»ЦРЛ позивачка [PERSON] працює в зазначеній установі та займає посаду молодша м.с. - буфетниця. ЇЇ доходи за період з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року склали 23845 грн. 81 коп. (а.с.4). Із довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він працює на Гнідинцівському ГПЗ та за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року отримав дохід за винятком аліментів в розмірі 29471 грн. 29 коп. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із приписів статті 199 СК України вбачається, що в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, як от: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на наведені норми, які на думку суду підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд доходить наступного висновку. Позивачем доведено, що - [PERSON] є донькою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років. Повнолітня [PERSON] продовжує навчання у Прилуцькому медичному училищі. Потреба у матеріальній допомозі [PERSON] у зв'язку з продовження навчання доведена тим, що згідно договору №13 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою [PERSON] навчається на платній основі, а працевлаштування ускладнене, через те, що вона навчається на денній формі, навчальний заклад знаходиться в іншому населеному пункті ніж місце проживання дитини. Матеріальну допомогу, яку вона отримує від матері є недостатньою, оскільки позивач отримує заробітну плату в розмірі близькому до мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 200 СК України суд визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів ураховує наступні обставини - матеріальне становище дитини є таким, що потребує поліпшення, у зв'язку з її навчанням; наявність у платника аліментів постійного місця роботи та можливості сплачувати аліменти, бере до уваги задовільний стан здоров'я дитини та відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців. Суд критично сприймає заперечення відповідача, в частині стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки підстави для застосування такого виду стягнення відсутні, адже він має постійне місце роботи та отримує регулярний дохід. Одночасно, суд не вбачає підстав для врахування заперечень відповідача щодо стягнення аліментів на користь третьої особи, оскільки третя особа постійно проживає із позивачем, що було підтверджено в судовому засіданні відповідачем, що дає відповідні правові підстави для стягнення аліментів саме на користь позивача. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 199-200 СК,

Outcome: approved