Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,05 гектара, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 039657 від 20 березня 2000 року. Згідно довідники показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2021 року значення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарських угідь відповідно до загальнонаціональної ( всеукраїнської ) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за даними офіційного вебсайту Держгеокадастру України вартість одного гектара ріллі в Одеській області становить 31017,00 грн. Інших спадкоємців не має, так як син [PERSON] помер. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка від спадщини не відмовилася, вона своєчасно, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду так як було встановлено відсутність підтверджуючих документів, що померлий [PERSON] являвся її законним чоловіком та розбіжності в написані прізвища та по батькові [PERSON] в свідоцтві про смерть та Державному акті на право приватної власності на землю І-ОД № 039657 від 20 березня 2000 року. В свідоцтві про смерть значиться [PERSON] , а в державному акті [PERSON] . У зв`язку з цими розбіжностями, документально підтвердити факт, що власником Державного акта на право приватної зласності на землю І-ОД № 039657 від 20 березня 2000 року, який видано « [PERSON] » є [PERSON] », який помер [INFO] , вона не може. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений в Р. Молдова та свідоцтво про шлюб втрачено, єдиний документ, що підтверджує факт, що [PERSON] та [PERSON] являються чоловіком та дружиною це відомості у паспорті про сімейний стан та свідоцтво про народження дитини [PERSON] де зазначені обоє батьків. Встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку та встановлення факту родинних відносин їй необхідно для прийняття спадщини. Зважаючи на вказані обставини, вона вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Миколаївської селищної ради, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановити факт, що має юридичне значення, що власником Державного акта на право приватної власності на землю І-ОД №039657 від 20 березня 2000 року, який виданий Головою Новопетрівської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення VII сесії XXIII скликання Новопетрівської сільською Радою народних депутатів Миколаївського району Одеської області від 30 вересня 1999 року № 37, на прізвище « [PERSON] » є [PERSON] , який помер [INFO] , в с. Переселенці Миколаївського району Одеської області. Встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , 1955 року народження, який помер [INFO] в с. Переселенці Миколаївського району Одеської області є чоловіком [PERSON] , [INFO] , уродженки села Перєни Котовського району Р. Молдова. Визнати за мною [PERSON] , [INFO] , Реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 7,05 гектара, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю І-ОД № 039657 від 20 березня 2000 року [PERSON] , померлого [INFO] в с. Переселенці Миколаївського району Одеської області. Данні обставини підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 8 ), копією Державного акту ( а.с. 9 - 10 ), листом зверненням до суду від Приватного нотаріуса Сологуба О.А. ( а.с. 11 - 12 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 13 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 14 ). Інших спадкоємців не має, так як син [PERSON] помер, свідоцтво про смерть додається. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Земельним кодексом, який набрав чинності у 2002 році, встановлено, що форми державних актів на право власності на земельні ділянки затверджується Кабінетом Міністрів. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 затверджено форму державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування з емельною ділянкою. Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.99 № 43 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.99 за № 354/3647, визначено, що усі записи на державних актах мають бути зроблені чітко і розбірливо державною мовою, виправлення не допускаються. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до Державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена. Крім того [PERSON] помер. Статтею 328 ч. 2 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. З ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положеннь статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Outcome: approved