Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2002 року, а 10 серпня 2010 року їхній шлюб був розірваний. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина знаходяться у неї на вихованні, а відповідач [PERSON] проживає з іншою сім'єю, вихованням та утриманням дочки не займається, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться її долею та станом здоров'я. Позбавивши відповідача батьківських прав, позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання на явився, подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Прокурор та представник органу опіки та піклування вважають, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав у відношенні його дочки, тому що він ухиляється від її виховання. Заслухавши вказаних осіб, свідка, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним обставинам. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має малолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с.20). Відповідно до висновку органа опіки і піклування визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його дочки [PERSON] (а.с.38). Малолітня [PERSON], виражаючи в порядку ст.171 Сімейного кодексу України свою думку при вирішенні спору, не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, утриманням дочки не займається, не цікавиться долею та станом здоров'я дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя. Про ці обставини пояснила суду свідок [PERSON], свідчать письмові докази: акт обстеження умов проживання (а.с.23), інформація навчального закладу (а.с.25). На підставі встановлених судом обставин, у зв'язку з винною поведінкою відповідача [PERSON], який свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, його слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дітей. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України гроші на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері (батька) чи у твердій грошовій сумі. З огляду на матеріальне становище дитини, стан здоров'я відповідача і його матеріальне становище, суд вважає за необхідне визначити, що розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дитини повинен складати 1/4 частину його заробітку (доходу).

Outcome: approved