Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики (розписки). Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 червня 2013 року, відповідачка - [PERSON], на підставі заяви-розписки, отримала у нього грошову позику в розмірі 4540 гривень. Зазначена розписка на вищевказану суму була укладена до 20 вересня 2013 року. Після закінчення цього строку, боржник повинен був повернути йому в кінці строку, тобто до 20 вересня 2013 року, суму боргу повністю, однак боргові зобов'язання боржником не виконані по сьогоднішній день. Боржник відмовляється виконати свої обов'язки по борговій розписці. На його вимоги повернути борг, боржник не реагує, телефонні дзвінки ігнорує. Посилається на відсутність у нього коштів. На підставі наведеного просив позов задоволити. Стягнути з [PERSON] на його користь 4540 гривень боргу та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка, [PERSON], у судове засідання жодного разу не з"явилася, була належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи рекомендованими листами, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправленнь. про причини своєї неявки суд не повідомила. Заперечень на позов не подавала. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між позивачем, [PERSON] та відповідачкою, [PERSON] було укладено договір позики підтвердженням якого є заява-розписка, за яким позивач надав відповідачці позику в сумі 4540 гривень. При цьому відповідачка взяла на себе зобов'язання своєчасно повернути суму боргу, протягом трьох місяців. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З матеріалів справи судом достовірно встановлено, що відповідачка взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконала, а саме: не повернула позивачу, у встановлений у розписці строк, 4540 гривень. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов взятого на себе зобов'язання, а останньою жодних доказів на протилежне не представлено, тому суд вважає, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Окрім того, з урахуванням задоволення позову з відповідача, на користь позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати, що складаються з 229.40 гривень судового збору, сплаченого позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі наведеного

Outcome: approved