Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

13.11.2018 року представник позивача Волчек Н.М., яка діє на підставі довіреності (а.с.70), звернулася до суду з позовом до [PERSON] , та просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 65 971,49 грн., та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 1762,00 грн., мотивуючи тим, що 16.12.2017 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілям «КІА», державний номер [NUMBER] та Toyota, державний номер [NUMBER] , було завдано матеріальну шкоду. Зазначену шкоду особисто винуватцем ДТП не було відшкодовано. Власники пошкоджених транспортних засобів з метою отримання відшкодування звернулися до позивача з відповідною заявою, у зв`язку з чим позивачем було сплачено страхове відшкодування: власнику автомобілям «КІА», державний номер [NUMBER] - 50 624,00 грн., а власнику Toyota, державний номер [NUMBER] грн. - 15 347,49 грн., яке відповідач повинен відшкодувати, так як керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але ухиляється від добровільного його відшкодування. Представник позивача Волчек Н .М., яка діє за довіреністю, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16.12.2017 року о 02 годині 40 хвилин водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «Мерседес Банк», д.н.з. [NUMBER] в м.Одеса по вул.Люстдорфська дорога, в стані алкогольного сп`яніння, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Кіа Серато» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в свою чергу допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота Королла» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого всі транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2018 року. Постанова набрала законної сили. Згідно положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобілі «КІА», державний номер [NUMBER] та Toyota, державний номер [NUMBER] (а.с.16), отримали механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідач [PERSON] 06.05.2017 році уклав з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" договір, відповідно до якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, строк дії договору з 06.05.2017 року до 05.05.2018 року, що підтверджується полісом №АК/ 6350357 (а.с.14). 18.12.2017 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої був складений страховий акт № АХА 2356588 від 31.01.2018 року (а.с.19). Відповідно до звіту №209/17 оцінювача автотоварознавця [PERSON] вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ - автомобіля КІА СЕRATO, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 146 124,00 грн. (а.с.21) та розрахунку розміру страхового відшкодування - розмір страхового відшкодування на користь власника автомобіля КІА СЕRATO, реєстраційний номер [NUMBER] , визначений в сумі 50 624 грн. 00 коп. (а.с.20). Згідно акту про страхове відшкодування № АХА2356588 від 31.01.2018 року вищезазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, розмір страхового відшкодування на користь [PERSON] визначено в сумі 50 624 грн. 00 коп. (а.с.19). Страхове відшкодування у зазначеній сумі виплачено позивачем: - [PERSON] за платіжним дорученням № 417 615 від 01 лютого 2018 року (а.с.45). Також 18.12.2017 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої був складений страховий акт № АХА 2355545 від 26.01.2018 року (а.с.17). Відповідно до звіту №3/18 оцінювача автотоварознавця [PERSON] вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ - автомобіля TOYONF COROLLA CERES, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 16 209,54 грн. (а.с.49) але розмір страхового відшкодування на користь власника автомобіля TOYONF COROLLA CERES, реєстраційний номер [NUMBER] , визначений в сумі 15 347 грн. 49 коп. (а.с.48). Згідно акту про страхове відшкодування № АХА2355545 від 26.01.2018 року вищезазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, розмір страхового відшкодування на користь [PERSON] визначено в сумі 15 347 грн. 49 коп. (а.с.47). Страхове відшкодування у зазначеній сумі виплачено позивачем: - [PERSON] за платіжним дорученням № 415 896 від 29 січня 2018 року (а.с.66). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Страхування є окремим видом зобов`язань. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до п.п. "а" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст.38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як встановлено судом відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та скоїв ДТП, що є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у загальному розмірі 65 971 грн. 49 коп. За викладених обставин суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 65 971 грн. 49 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с.9).

Outcome: approved