Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 2/3 чатки житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: [PERSON] , [PERSON] головою якого був [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прияйняв чоловік [PERSON] у у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON] . 20.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно якого [PERSON] успадкував земельну ділянку, а [PERSON] мала б успадкувати житловий будинок який знаходиться по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов. Позивач в підготовче судове засідання до суду не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надала до канцелярії суду письмову заяву. Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, будучи налужним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1990 року виданого Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області №71 від 20.04.1990 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] та складається з 4-ох членів. Згідно довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/15/200 від 02.06.2020 року, [PERSON] був головою колгоспного двору в 1990 році в [ADDRESS] та члени двору: дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] . У довідці виданій виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/15/201 від 02.06.2020 року вказано, що в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] допущена помилка щодо членів колгоспного двору, а фактично згідно погосподарської книги №3 рхується три члени колгоспного двору. Як вбачається із витягу із погосподарсьткої книги, членами сім"ї є голова - [PERSON] , дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] ; [PERSON] вибув 25.01.1987 року, [PERSON] вибула 20.02.1987 року. 22.07.1993 року [PERSON] та [PERSON] зереєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.07.1993 року. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.09.2016 року, актовий запис №334. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належну їй 1/3 частку житлового будинку, яку прийняв чоловік [PERSON] в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.06.2017 року, актовий запис №243. Згідно договору про поділ спадщини посвідченого приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №362 від 20.03.2018 року, [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно якого [PERSON] успадкував земельну ділянку, а [PERSON] мала б успадкувати житловий будинок який знаходиться по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 26.05.2020 року за №576/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та право власності на житловий будинок зареєстроване за колгоспним двором. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 26.05.2020 року за №576/02-31, у справах [PERSON] знаходиться спадкова справа за №96-2017 від 13.12.2017 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Іншим спадкоємцем за законом є син померлого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно якого [PERSON] успадкував земельну ділянку, а [PERSON] мала б успадкувати житловий будинок який знаходиться по [ADDRESS] . Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у встановленому законом порядку. Таким чином, позивач після смерті батька [PERSON] успадкувала 2/3 частки будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Теребовлянської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] .

Outcome: approved