Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

27.05.2021 року [PERSON] , [PERSON] [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 16 лютого 2002 року державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Зелінською Т.І. було посвідчено договір дарування, за яким вони - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар недобудований житловий будинок, готовністю виконаних робіт 52 % що знаходиться в [ADDRESS] . При оформленні зазначеного договору було невірно вказано наші прізвища, замість « [PERSON] чи [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Також невірно зазначено по-батькові [PERSON] , вказано « [PERSON] ». [INFO] вона - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківській області було зроблено актовий запис № 101. Після цього вона змінила прізвище з « [PERSON] » па « [PERSON] ». Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 лютого 2017 року шлюб між нами було розірвано, після розірвання шлюбу я залишила шлюбне прізвище « [PERSON] ». У всіх наших документах / паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного коду/ українською мовою прізвище вірно вказано « [PERSON] чи [PERSON] ». Виправити помилку позасудовим шляхом не можливо, тому вона звернулись з цього питання до суду. Просять суд встановити факт належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] договору дарування недобудованого житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , від 16 лютого 2002 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-218 та посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Зелінською Т.І. на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заявники у судове засідання не з`явилися надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримють. Заінтересована особа представник Ізюмської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлялися належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№5\~від 31.03.1995\~року „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~р передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 16.02.2002 року посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Зелінською Т. І. та зареєстровано в реєстрі за № 1-218 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної сумісної власності належить недобудований будинок за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 10) Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] заявниця зазначена [PERSON] [INFO] . (а.с.5) Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] заявника зазначено [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] заявниця зазначена [PERSON] [INFO] . (а.с.8) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердженя дошлюбного прізвища від 16.11.2017 року Дошлюбне прізвище [PERSON] зазначено « [PERSON] ». (а.с. 13) \~ \~ \~ \~Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ч.2\~ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321\~ЦК України право\~власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved