Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

03 червня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11 грудня 2010 року, який зареєстровано Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 16. Мають малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних стосунків з квітня 2020 року,син повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надавав. (а.с 16). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 11 грудня 2010 року, який зареєстровано Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 16, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 грудня 2010 року. (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 11 від 16 червня 2011 року, вчиненого Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.11). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 15 травня 2020 року за № 772 , малолітній [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] . (а.с.12). Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені з квітня 2020 року. Після припинення шлюбних стосунків, дитина залишилася проживати з матір`ю та повністю знаходиться на її забезпеченні. Відповідач в добровільному порядку аліменти на сина не сплачує. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі зазначеного, суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини , за захистом яких вона звернулася до суду. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved