Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

06 травня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та споживачкою послуг з водопостачання у цій квартирі. 06 вересня 2012 року між її чоловіком, померлим на теперішній час, та відповідачем був укладений договір про надання послуг з постачання холодної води. У квартирі встановлений квартирний засіб обліку холодної води, який 29 вересня 2012 року пройшов періодичну повірку та був прийнятий в експлуатацію. 23 листопада 2017 року позивачка за власний кошт здійснила періодичну повірку лічильника і 05 грудня 2017 року він був прийнятий в експлуатацію. Разом з тим, станом на 01 грудня 2017 року відповідачем нарахована заборгованість за послуги з водопостачання у сумі 594,43 грн. за нормами споживання через закінчення міжповірочного інтервалу. 19 грудня 2017 року, 28 грудня 2017 року, 02 квітня 2018 року позивачка зверталася до директора Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з заявою, в якій просила зробити перерахунок заборгованості, враховуючи фактичні показання лічильника обліку холодної води, але відповідач вважає, що саме споживач несе відповідальність за своєчасність чергової повірки та зобов`язаний організувати роботи по демонтажу , повірці та монтажу повіреного приладу обліку води. Проте, згідно з ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Позивачка просить суд визнати незаконними дії Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо нарахування оплати за послуги з водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] з грудня 2015 року по грудень 2017 року згідно з установленими нормативами (нормами) споживання; визнати незаконною бездіяльність Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо неповідомлення про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки та непроведення періодичної повірки, в тому числі демонтажу, транспортування та монтажу, лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 014005, який встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Дружківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] з грудня 2015 року по грудень 2017 року, враховуючи фактичні показання лічильника обліку холодної води; стягнути з Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» кошти, як безпідставно набуте майно, сплачені за проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки у сумі 127,11 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Красна Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації підлягають повірці. Тобто прилади обліку як засіб вимірювальної техніки для обліку спожитої води можна використовувати тільки в тому випадку, якщо вони повірені. Порядок повірки приладів обліку води викладено у статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо-, водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування, ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно з діючим раніше (до 01 жовтня 2014 року), та чинним в даний час порядку формування тарифів повірка індивідуальних приладів обліку води проводиться виконавцем послуг, а споживач послуг проводить оплату за проведення повірки. Тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використай внутрішньобудинкових систем) до теперішнього часу для КП «Компанія «Вода Донбасу» не встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Таким чином, якщо до складу тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» не включені витрати з проведення періодичної повірки індивідуальних приладів обліку води, підприємство не несе відповідальність за проведення повірки приладів обліку води. Крім того, зазначила, що між КП «Компанія «Вода Донбасу» та споживачем [PERSON] був укладений договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення 06 вересня 2012 року, і за умовами цього договору споживач зобов`язаний забезпечувати за власний рахунок своєчасну повірку засобу обліку холодної води. Представник відповідача просила у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 06 вересня 2012 року, укладеному між КП «Компанія «Вода Донбасу» та споживачем [PERSON] (померлим чоловіком позивачки) в цій квартирі з вересня 2014 року встановлений засіб обліку холодної води - лічильник КВ-1,5 № 021254 (а.с. 9). Відповідно до розрахунку заборгованості з січня 2016 року по липень 2017 року нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення за цією квартирою здійснювалась позивачем за встановленими нормами споживання через прострочення міжповірочного періоду засобу обліку холодної води і невчасну його повірку (а.с.16-17). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 р. № 474 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців. Виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем (п.п. 6, 7). Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири позивача є комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу». Цей факт сторонами визнається і відповідач його не оспорює. Саме комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» був і є виконавцем послуг по водопостачанню та водовідведенню. Відповідно до п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила №630), у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Відповідно до п. 10 Правил №630 оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. У пункті 15 Правил №630 зазначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. В судовому засіданні відповідачем жодними доказами не доведена несправність засобів обліку води в квартирі позивачки, що стало підставою для нарахування оплати за водопостачання та водовідведення за нормами споживання за кількістю осіб, зареєстрованих у квартирі. Відповідно до п.32 Правил № 630, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. А споживач відповідно до п. 29 Правил № 630, має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, які проводяться за рахунок виконавця. Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок суб`єкта господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на водопостачання і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг. Таку правову позицію висловив й Верховний суд у постанові від 15.07.2019 № 235/499/17, де вказав, що підприємства, які надають послуги з водопостачання повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води за рахунок включення цих робіт до тарифу на водопостачання. Відповідно до п. 3.4 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)", затвердженого Постановою НКРЕКП від 10 березня 2016 року № 303, до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення (далі - збут послуг) включаються витрати, безпосередньо пов`язані зі збутом послуг споживачам, а саме: витрати на проведення робіт з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку холодної води для мешканців багатоквартирного житлового фонду, у тому числі на їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, а також витрати на формування обмінного фонду засобів обліку холодної води Посилання відповідача в запереченнях на позов на те, що до теперішнього часу для КП «Компанія «Вода Донбасу» не встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) тарифи на послуги з централізованого постачання холодною водою, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) є безпідставним і спростовується постановою НКРЕКП № 2869 від 26 листопада 2015 року. Відповідно до додатку № 1 до вказаної постанови зазначено структуру тарифу на централізоване водопостачання для КП «Компанія «Вода Донбасу», де в п. 3 вказані витрати на збут, у тому числі інші витрати на суму 8 491,367 тис. грн. на рік. Таким чином, суд дійшов до висновку, що саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку лічильника холодної води в квартирі позивачки. Щодо укладеного між між КП «Компанія «Вода Донбасу» та споживачем [PERSON] договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 06 вересня 2012 року, суд зазначає таке. В п) 9 розділу 16 цього договору вказано, що споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) будинкових засобів обліку холодної води за власний рахунок за окремим договором. Разом з тим, в п) 16 розділу 17 цього договору вказано, що споживач зобов`язаний забезпечувати за власний рахунок своєчасну повірку засобу обліку холодної води, але це при тому, що, як зазначено вище, відповідно до підпункту 6 пункту 29 Правил №630 споживач лише має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку, а контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, відповідно до підпункту 4 пункту 32 вказаних Правил, зобов`язаний виконавець. У цьому випадку в договорах про надання послуг постачання холодної води та водовідведення, включені права та обов`язки сторін, які не передбачені нормами чинного законодавства, і покладають додатковий тягар на споживачів. Такого правого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 квітня 2020 року по справі № 815/5329/16. У цій постанові суд констатував нікчемність положень договорів про надання послуг постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води, укладених між Товариством та споживачами, які покладають на останніх обов`язок щодо проведення повірки засобів обліку, адже такі положення взагалі не покладають на виконавця певних обов`язків, а саме обов`язку проводити повірку засобів обліку, який закріплений у підпункті 4 пункту 32 Порядку №630. Суд окремо звернув увагу на те, що відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже, відповідач незаконно здійснив нарахування позивачці оплати за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 січня 2016 року по липень 2017 року за нормами споживання. Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині визнання незаконними дії комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо нарахування оплати за послуги з водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] підлягають задоволенню частково за період з 01 січня 2016 року по липень 2017 року, оскільки саме в цей період нарахування оплати за послуги з водопостачання здійснювалося за установленими нормативами (нормами) споживання. Позовні вимоги щодо визнання незаконною бездіяльність комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо непроведення періодичної повірки, в тому числі демонтажу, транспортування та монтажу, лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 014005, який встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS] , визнання незаконною бездіяльність комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо неповідомлення про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки підлягають задоволенню. Позовні вимоги позивачки про зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] підлягають задоволенню частково за період з 01 січня 2016 року по липень 2017 року, оскільки саме в цей період нарахування оплати за послуги з водопостачання здійснювалося за установленими нормативами (нормами) споживання. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача коштів, як безпідставно набутого майна, сплачених за проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки у сумі 127,11 грн. суд встановив таке. Через невиконання відповідача своїх обов`язків щодо періодичної повірки лічильника, встановленого в квартирі позивачки остання здійснила його повірку власними силами і за власний кошт, що підтверджується паспортом № [NUMBER] на лічильник води крильчастий, актом прийому в експлуатацію засобу обліку холодної води від 05 грудня 2017 року (а.с.19, 20). Відповідно до квитанцій позивачка [PERSON] здійснила на користь Торецького (нині - Дружківського) ВУВКГ комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» оплату за розпломбування лічильника, держповірку та опломбування після повірки 127,11 грн. (а.с.18). Суд вважає, що ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки як встановлено судом, періодична повірка засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації моральної шкоди, то суд зазначає таке. За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В статті 1 Закону № 3390-VІ визначено поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК ( в редакції Закону № 3390-VІ) шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Оскільки позивачкою не доведені підстави для відшкодування моральної шкоди, передбачені законодавством, тому її вимоги про компенсацію моральної шкоди задоволенню не підлягають. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial