Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], 1984 року народження на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона з [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя з чоловіком не склалося, у зв'язку з чим шлюб було розірвано, донька залишилась проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дитини, одяг та лікування. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, пояснила, що чоловік є працездатним, інших дітей на його утриманні немає, відомості щодо його працевлаштування у неї відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову,виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в період з 20.10.2007 року по 25.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного шлюбу м. Одеси було розірвано, та визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін 28.11.2009 року народилась донька [PERSON], про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 293. Як пояснила позивач в судовому засіданні, спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим шлюб розірвано, донька залишилась проживати з нею і знаходиться на її утриманні. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як доказів їх існування суду не надав, а у зв'язку з чим повинен утримувати свою неповнолітню доньку. При ухваленні рішення по справі суд керується ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років визначений у розмірі: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень;дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень; Суд враховує положення закону про те, що позивач як і відповідач також має обов`язок утримувати доньку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити повністю, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 243,60 гривень покласти на відповідача - [PERSON]. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: approved