Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

16 липня 2015 року позивач звернувся із вказаним позовом, в якому просив: визнати недійсним та скасувати рішення Старосільської сільської ради від 17.03.2010 року №98 "Про затвердження технічної документації із земель землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку"; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку серії СТА "120660, видане [PERSON] та зареєстроване реєстраційною службою Лугинського районного управління юстиції Житомирської області індексний номер №36574973 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 1822885201:01:001:0075 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,06 га. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є власником 1/2 будинку за адресою с.Старосілля Лугинського району, вул. Молодіжна, 9, а тому має право на одержання 1/2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування цього житлового будинку. Проте оскаржуваним рішення Старосільська сільська рада передала позивачу земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку меншою площею, а саме 0,06 га, чим порушила ст.ст.140,141 Земельного кодексу України. На думку позивача, решта належної йому земельної ділянки була самозахвачена третьою особою [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача Старосільської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника. В попередніх судових засіданнях голова Старосільської сільської ради проти позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, площа земельної ділянки, яка була надана позивачу була визначена на підставі особистої заяви останнього. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Лугинському районі Житомирської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що передача земельної ділянки позивачу на підставі оскаржуваного рішення проведена у відповідності до закону. Також повідомив, що встановити загальну площу земельної ділянки, яка належить для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою с.Старосілля Лугинського району, вул. Молодіжна, 9 неможливо у зв'язку із відсутністю у відділі таких документів. Крім того, зазначив, що у відділі відсутня технічна документація на земельну ділянку за адресою с.Старосілля Лугинського району, вул. Молодіжна, 7, де проживає третя особа [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив про безпідставність та необґрунтованість позову, вважає, що у його задоволенні слід відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представників третіх осіб та дослідивши інші докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрований та проживає у двоквартирному житловому будинку за адресою с.Старосілля, вул.Молодіжна, 9 Лугинського району Житомирської області, одна з квартир якого загальною площею 107,99 кв.м належить позивачу на праві власності згідно із свідоцтвом про право власності від 22.04.2015 та передана згідно акту прийому-передачі основних засобів від 16.11.2005 року на виконання рішення виконкому Старосільської сільської ради №56 від 28.10.2005 року. Інша квартира належить до комунальної власності сільської ради. Рішенням Старосільської сільської ради від 29.10.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га. Відповідно до рішення Старосільської сільської ради №64 від 02.09.2009 року проведено розмежування площі земельної ділянки [PERSON] 0,60 га відповідно до цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства 0,55 га та для обслуговування житлового будинку 0,05 га. Зазначене рішення позивачем не оскаржувалось. 09 листопада 2009 року [PERSON] звернувся до начальника відділу держкомзему з заявою про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,05 га, яка розташована за адресою с.Старосілля, вул.Молодіжна,9. 29 вересня 2009 року комісія у складі сільського голови Старосільської сільської ради [PERSON], голови постійної комісії з питань Агропромислового комплексу, земельних ресурсів, гуманітарних питань та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи [PERSON], депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], начальника Держкомзему у Лугинському районі [PERSON], юрисконсульта [PERSON], начальника Лугинського райвідділу ГУ МНС України в Житомирській області [PERSON], заступника начальника РВ ГУ МНС [PERSON] провела обмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку гр..[PERSON] по вул.Молодіжна,9, де встановила виділити земельну ділянку в кількості 0,04 га, враховуючи під'їзди пожежної техніки для гасіння пожежі та забору води з водойми, яка знаходиться за погосподарськими будівлями, про що склали акт обміру. Рішенням Старосільської сільської ради від 30.09.2009 року №73 з урахуванням вказаного акту обміру проведено розмежування площі земельної ділянки [PERSON] 0,60 га відповідно до цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства 0,55 га та для обслуговування житлового будинку 0,04 га+ 0,01 га господарська будівля. Зазначене рішення позивачем не оскаржувалось. Рішенням Старосільської сільської ради від 17.03.2010 року №98 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] площею 0,06 га. 22.04.2015 року видано свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,06 га за адресою с.Старосілля, вул.Молодіжна,9 Лугинського району Житомирської області. У відповідності до ч.2 та п.г\~ч.3\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення порушень його прав на землю. Захист прав громадян на землю може здійснюватись шляхом застосування способів, передбачених законом. Зокрема, згідно з ч.1\~ст.393 ЦК України\~правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Громадяни України, використовуючи надане їм\~ст.14 Конституції України\~право, можуть одержати безоплатно у приватну власність земельну ділянку. Реалізація громадянами свого права на отримання земельної ділянки у власність здійснюється відповідно до\~ЗК України. Відповідно до\~ст. 116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності квартира у двоквартирному будинку за адресою с.Старосілля, вул.Молодіжна,9 згідно із свідоцтвом про право власності від 22.04.2015 року. Згідно із ч. 1 ст. 377\~Цивільного кодексу України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до положень\~ст.120 ЗК України\~(в редакції чинній на момент переходу права власності на житловий будинок) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. \~При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на\~земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на частину житлового будинку до позивача не було встановлено розміру земельної ділянки, необхідної для його обслуговування. Відповідно до ч.4 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність\~земельної ділянки\~із\~земель державної\~або комунальної власності, серед іншого,\~для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм\~безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Як встановлено судом позивачем було подано таку заяву і зазначено бажаний розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку 0,05 га. Доказів написання даної заяви під примусом чи погрозами позивачем не надано та судом не встановлено. Відповідно до\~ст. 122 ЗК України\~сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. За результатами розгляду розробленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку Старосільська сільська рада рішенням №98 від 17.03.2010 року її затвердила. При цьому розмір земельної ділянки позивача для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є 0,06 га, тобто більше ніж просив позивач. Подальші дії позивача щодо оформлення права власності на вказану земельну ділянку вказують на його згоду із визначеним розміром земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Верховним Судом України в п. 11 постанови Пленуму від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення в цивільній справі" роз'яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Як було встановлено судом, позивач самостійно визначив розмір земельної ділянки, необхідної йому для обслуговування житлового будинку, орган місцевого самоврядування надав позивачу таку земельну ділянку, а тому суд не вбачає порушення прав позивача оскаржуваним рішенням ради, не доведено цього і позивачем. Слід зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися до органу місцевого самоврядування про виділення додатково земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, якщо вважає, що йому має належати більша за розміром земельна ділянка. Враховуючи, що оскаржуване рішення Старосільської сільської ради №98 від 17.03.2010 року не порушує прав позивача та прийнято у відповідності до чинного законодавства, суд не вбачає підстав для його скасування, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Інші позовні вимоги є похідними, а тому також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed