Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 10.05.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 4.01.2017 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] будь-яких заперечень, клопотань по суті заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог про стягнення аліментів до суду не подавав, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленим судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Враховуючи, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв?язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10.05.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 4.01.2017 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Позивач ніде не працює та не має можливості самостійно забезпечити малолітню дитину всім необхідним. Відповідач на час розгляду справи ніде не працює, утримується під вартою у державній установі „Львівська установа виконання покарань № 19". Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 4.01.2017 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.2014 року, довідки Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1515 від 12.07.2017 року. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі лише за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, тобто позивача у справі. Позивачем [PERSON] заявлено позовні вимоги про стягнення на її користь аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення нею повноліття. В ході судового розгляду справи позивачем позовні вимоги не змінювалися. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано до суду будь-яких заперечень на заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів, а також доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.11.2017 року та до його повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 31211206700287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 704 гривень 80 копійок судового збору.

Outcome: approved