Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

АТ «МЕГАБАНК» в особі представника, який діє на підставі довіреності - О . О . Шапошника звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальній сумі 184 903, 48 грн., та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2773, 55 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 16 березня 2018 між відповідачем та ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № 77-608-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Загальний розмір кредиту склав 116 822, 43 грн. та надавався на строк з 16.03.2018 до 15.03.2022 включно зі сплатою 15, 00% річних за користування кредитом. 16.03.2018 грошові кошти в розмірі 116 822, 43 грн. передбачені кредитним договором були виплачені відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] та копією заяви на видачу готівки № ТR.1748293.3267.48 від 16.03.2018. Починаючи 01.06.2018 в порушення умов п.п.1.1., 2.9., 3.2.3., 4.1., Кредитного договору, відповідачем не сплачуються ануїтетні платежі за кредитом. Таким чином станом на 01.12.2018 заборгованість за кредитом складає 115 017, 60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 11.12.2018 та випискою з рахунку № [NUMBER] . Крім того з 30.08.2018 відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних. В порушення умов п.п.1.1., 2.4., 2.9., 3.2.3., Кредитного договору відповідачем не сплачено проценти за користування кредитом за період з 01.05.2018 по 30.11.2018, а тому станом на 01.12.2018 сума процентів за користування кредитом становить 5 633, 55 грн. Відповідно до п. 2.8. умовами Договору передбачено стягнення комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2, 5 % від суми кредиту, що сплачується, щомісячно не пізніше останнього звітного дня звітного місяця. В порушення умов п.п.1.1., 2.8., 2.9., 3.2.3 Договору відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з 01.05.2018 по 29.08.2018 включно, а тому станом на 01.12.2018 сума комісійної винагороди становить 11 682, 24 грн. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Станом на 01.12.2018 сума штрафу в розмірі 45 % від суми кредиту відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 52 570, 09 грн. Таким чином загальна сума вимог позивача до відповідача за Кредитним договором № 77-608-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) від 16.03.2018 станом на 01.12.2018 становить 184 903, 48 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.04.2019 справу прийнято до провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 09.07.2019 було постановлено Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про вручення на поштовому повідомленні. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Відзиву на позовну заяву від відповідача у встановлений відповідно до діючого законодавства строк на адресу суду не надходило. Суд, на підставі п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274, ст. 279 ЦПК України, розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу в заочному порядку з постановленням по справі заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалами, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з кредитного договору № 77-608-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) від 16.03.2018 , [PERSON] було надано ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, кредит на споживчі цілі в розмірі 116 822, 43 грн. на строк користування з 16.03.2018 року по 15.03.2022 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,00 % річних за користування кредитом. 16.03.2018 року грошові кошти в розмірі 116 822, 43 грн. були видані відповідачу, що підтверджується випискою з розрахунку № 22037262204 та копією заяви на видачу готівки № ТR.1748293.3267.48 від 16.03.2018. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати відповідачем та направляється на погашення суми Кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього Договору за умови виконання зобов"язання відповідачем заборгованість повністю погашається. В період з 01.06.2018 року відповідачем [PERSON] не сплачуються ануїтетні платежі за кредитом. З 30.08.2018 року відповідачу [PERSON] було встановлено процентну ставку в розмірі 0,1 % річних. ВАТ «Мегабанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не вносила. Згідно з п.4.4 Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитним договором в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. Позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі встановленому у п.2.11. договору, штраф за невиконання зобов`язань у розмірі передбаченому п.6.3 Договору. Відповідно до п.2.8 Договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5% від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня. Відповідно до п.6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 01.12.2018 року має заборгованість - 184 903, 48 грн. з яких: 115 017, 60 грн. - сума залишку заборгованості за кредитом; 5 633, 55 грн. - сума процентів за користування кредитом за період з 01.05.2018 р. по 30.11.2018 р.; 11 682,24 грн - сума комісійної винагороди за період з 01.05.2018 року по 29.08.2018 р включно; 52 570, 09 грн. - штраф. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов`язаний сплатити неустойку. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов`язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд дослідивши матеріали справи, надані стороною позивача докази приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 184 903, 48 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн., пропорційно розміру заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial