Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

16 серпня 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору, стягнення вартості майна та сплату штрафу. Так, позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить розірвати договір про створення за замовленням і передачу усіх виключних майнових авторських та інших прав на цей твір та використання твору від 15 липня 2016 року укладеного між [PERSON] та [PERSON]; стягнути вартість переданого полотна в розмірі 7000,00 (сім тисяч) грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача визначений п. 5.3. договору штраф в розмірі 1000000,00 (сто тисяч) гривень. Мотивуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 15 липня 2016 року між позивачем та відповідачем, був укладений договір про створення за замовленням твору образотворчого мистецтва (картини) та передачу усіх майнових авторських та інших прав на твір, згідно з умовами якого у відповідності до п.2.1. відповідач зобов'язався в результаті власної творчої праці без залучення третіх осіб, створити (написати олійними фарбами) та передати замовнику (позивачеві), за визначеним в договорі місцем, створений за замовленням останнього твір образотворчого мистецтва - картину, та здійснити повну передачу прав на цей твір замовнику, а саме здійснити повну передачу усіх прав, що можуть відчужуватись чи передаватись автором на всій території України та поза її межами. Строк виконання договору в частині створення твору визначений умовами не пізніше 30 днів з дня укладання цього договору. В свою чергу позивач, на виконання умов вищезазначеного договору на підставі пункту 3.1 договору затвердив ескіз № 14 (короткий опис ескізу: квіти) та відповідно до п. 3.2 договору передав відповідачу полотно 35 х 45 см дрібне зерно, для написання на ньому твору (картини), до підписання цього договору, вартістю за домовленістю сторін сім тисяча гривень, про що останній розписався на договорі від 15.07.2016 р. При цьому, відповідно до п. 2.7, 2.8 договору замовник зобов'язався виплатити авторові винагороду (гонорар) за створення твору та передання (відчуження) майнових прав на твір на користь замовника в розмірі 189 грн. 00 коп. готівкою. Передача твору автором замовнику та виплата винагороди (гонорару) замовником на руки автору, згідно з п. 2.9 Договору, мала бути підтверджена та оформлена Актом прийому-передачі Твору. Разом з тим, зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав до написання твору не приступив та замовлений позивачем твір протягом 30 днів з дня підписання договору не передав. Посилаючись на те, що внаслідок істотного порушення Договору відповідачем, він значною мірою був позбавлений того, на що очікував при укладенні, позивач просить суд розірвати договір на підставі ч.2 ст.651 ЦК України та стягнути вартість переданого на виконання зобов'язання за договором про розірвання якого пред'явлено вимогу. 06 вересня 2017 року ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 04 червня 2018 року сторони на розгляд не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись вчасно та належним чином, шляхом направлення судових документів на адресу проживання сторін, зареєстровану у встановленому законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд за його відсутності, без заперечень проведення заочного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача письмових заперечень та причин неявки не надходило. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Судом встановлено, що15 липня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про створення за замовленням твору образотворчого мистецтва (картини) та передачу усіх майнових авторських та інших прав на твір. Відповідно до п. 2.1 Договору в порядку та на умовах визначених цим договором, автор зобов'язується в результаті власної творчої праці без залучення третіх осіб, створити (написати олійними фарбами) та передати замовнику, за визначеним в договорі місцем, створений за замовленням останнього твір образотворчого мистецтва - картину та здійснити повну передачу прав на цей твір замовнику, а саме здійснити повну передачу усіх прав, що можуть відчужуватись чи передаватись автором на всій території України та поза її межами. Згідно з п. 2.3. договору автор зобов'язався створити твір та передати його замовнику з усіма майновими права на нього не пізніше 30 днів з дня укладання цього договору. На виконання умов вищезазначеного договору позивач на підставі пункту 3.1 договору затвердив ескіз № 14 (короткий опис ескізу: квіти) та відповідно до п. 3.2 договору передав відповідачу полотно 35 х 45 см дрібне зерно, для написання на ньому Твору (картини), до підписання цього Договору, вартістю за домовленістю сторін сім тисяча гривень, про що останній розписався на договорі від 15.07.2016 р. Відповідно до п. 2.7, 2.8 договору замовник зобов'язався виплатити авторові винагороду (гонорар) за створення твору та передання (відчуження) майнових прав на твір на користь замовника в розмірі 189 гри. 00 коп. готівкою. Передача твору Автором замовнику та виплата винагороди (гонорару) замовником на руки автору, згідно з п. 2.9 договору, мала бути підтверджена та оформлена Актом прийому-передачі Твору. Місцем передачі Твору та проведення розрахунків (виконання договору) відповідно до п. 2.10 Договору було визначено [ADDRESS]. Таким чином, автор мав в термін до 16 серпня 2016 року створити та передати замовнику твір образотворчого мистецтва (картину), а замовник прийняти твір та сплатити автору відповідно до п. 2.8 Договору винагороду (гонорар) в сумі 189,00 грн. Між тим, як зазначив позивач, у визначений договором строк відповідач до написання твору (картини) не приступив і замовлений позивачем твір протягом 30 днів з дня підписання договору не передав. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що після настання строку визначеного умовами договору строку відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та у подальшому виконувати їх відмовляється, а тому позивачу завдана шкода в зв'язку з неможливістю одержання замовленого твору та використання його для власних потреб, що є істотним порушенням договору з боку автора і наслідком цього має бути розірвання договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові підстави розірвання договору за рішенням суду регламентовані положеннями частини 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, Договір між сторонами може бути розірваний за рішенням суду лише у разі доведеності стороною Договору істотного порушення іншою стороною умов договору, що полягає у доведеності самого порушення іншою стороною договору, заподіяння цим порушенням шкоди стороні, яка просить розірвати договір, і значне позбавлення цієї сторони внаслідок понесеної шкоди того, що вона розраховувала отримати при укладенні договору. При цьому, шкода згідно ч.2 ст.651 ЦК України охоплюється змістом положень ст.22 ЦК України, відповідно до яких шкода може полягати у заподіянні збитків особі, пошкодженні її майна (майнова шкода) та заподіянні моральної (немайнової) шкоди. Як зазначає позивач у своєму позові, у порушення п.2.1. укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав щодо створення твору на замовлення позивача у строки встановлені договором. Так, встановлено, що відповідач одержавши полотно для написання на ньому Твору(картини) у встановлений строк , а саме 16 серпня 2016 року , не виконав своїх зобов'язань. Отже позивач позбавлений отримати те, на що він розраховував укладаючи договір у встановлені строки. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, суд дійшов висновку що договір підлягає розірванню, а майно яке передано на його виконання позивачем підлягає поверненню у порядку ч. 4 ст. 653 ЦК України. Крім того, у відповідності до п.5.3 Договору сторона, яка допустила порушення зобов'язань та умов Договору або неналежним чином виконала зобов'язання за цим Договором, сплачує іншій стороні щтраф у розмірі 100 000,00грн. (сто тисяч) за кожне порушеннязобов'язань та умов цього Договору або за кожне неналежним чином виконане зобов'язання за цим Договором, а в разі порушення строків передбачених п..2.3 за кожний день запізнення. Отже, оскільки відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання він повинен сплатити встановлений договором штраф у розмірі 100 000,00грн. Оскільки позивач у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial