Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його правомірним користувачем земельної ділянки, яка на праві власності належить відповідачу. 07.03.2017 року позивач уточнив заявлені позовні вимоги. Просив визнати подовженим договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Новоселівське» та [PERSON], до 05 грудня 2022 року; визнати за позивачем право користування земельною ділянкою, покласти на відповідача судові витрати. Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що в оренді у позивача перебуває земельна ділянка площею 7,2894 га, кадастровий номер 5121683400:01:001:0020, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, яка на праві власності належала [PERSON]. Між власником земельної ділянки та позивачем був укладений договір оренди землі, зареєстрований у встановленому законом порядку. Після державної реєстрації, договір не був повернутий позивачу з органів Держкомзему. В травні 2015 року до позивача звернулась [PERSON], яка надала документи про те, що вона прийняла спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] та в теперішній час є власником вказаної земельної ділянки. В позові зазначено, що відповідач [PERSON] отримувала орендну плату за земельну ділянку, але вона ухиляється від укладення нового договору з позивачем від власного імені, у зв»язку з чим заявлений позов. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій підтримав уточнений позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з"явилась, хоча про дати розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації, про що у справі є підтвердження. Будь яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дати розгляду справи і представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд дійшов до наступного. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №060493 вбачається, що власником земельної ділянки площею 7,29 га на території Новоселівської сільської ради була [PERSON] (а.с.49). 20.04.2015 року нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким земельна ділянка площею 7,29 га, кадастровий номер5121683400:01:001:0020, що належала [PERSON], за правом спадкування за законом, перейшла [PERSON] (а.с.50). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] зареєструвала право власності на зазначену земельну ділянку (а.с.51). На підставі зазначених документів суд прийшов до висновку, що земельна ділянка площею 7,29 га, кадастровий номер5121683400:01:001:0020, яка раніше належала [PERSON], з 2016 року належить відповідачу [PERSON] Згідно з інформацією відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області від 03.01.2017 року №27-1512-0.13-2/2-17, у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, оренди землі наявний запис про реєстрацію договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Новоселівське» на земельну ділянку, розташовану на території Новоселівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, загальною площею 7,2894 га, кадастровий номер 5121683400:01:001:0020. Договір зареєстрований відділом Держземагенства у Великомихайлівському районі Одеської області від 05.12.2012 року за №512160004002163, строк дії договору оренди 10 років. Примірник договору у відділі Держгеокадастру відсутній (а.с.53). Вказана інформація щодо реєстрації договору оренди землі підтверджена витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.54-56). Відповідно до акту про виконання умов договору до договору оренди землі від 01.11.2011 року, складеного 29.09.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Новоселівське», орендодавець, якому на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 5121683400:01:001:0020, підтверджує факт передачі земельної ділянки в строкове користування орендарю на підставі договору оренди землі від 01.11.2011 року; орендна плата вноситься в розмірах, встановлених Договором; сума орендної плати складає 7200,00 грн. Орендодавець не має претензій до орендаря щодо розміру та строків виплати орендної плати (а.с.59). На підставі аналізу досліджених документів суд вважає доведеним, що 01.11.2011 року між власником земельної ділянки [PERSON] та ТОВ «Новоселівське» був укладений договір оренди землі строком на 10 років; вказаний договір належним чином пройшов державну реєстрацію, про що свідчить запис в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, оренди землі. [PERSON] померла, внаслідок чого за правом спадкування право власності на земельну ділянку перейшло до [PERSON], яка звернулась до орендаря, надала документи на підтвердження її права на земельну ділянку та уклала акт, в якому визнала наявність договору оренди землі, укладений зі спадкодавцем, підтвердила факт передачі земельної ділянки у строкове користування позивачу, підтвердила, що згідна з умовами договору в частині розміру орендної плати, яку отримала. Також суд вважає встановленим втрату примірників укладеного договору оренди землі при здійснені його державної реєстрації. Спірні правовідносини регулюються\~Законом України «Про оренду землі»\~в редакції чинній на час укладення договору оренди,\~ЦК України\~та\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною четвертою\~статті 124 ЗК України\~передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до статті 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов»язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.\~Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом України\~ «Про оренду землі»\~визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України\~«Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно до ст. 14 Закону України\~«Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. В силу ч.1\~ст.210 ЦК України\~та ч.1\~ст.20 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі підлягає державній реєстрації і виходячи зі змісту статей\~210,\~640 ЦК України\~та\~ст.18 Закону України «Про оренду землі»\~ договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до\~ст. 35 Закону України «Про оренду землі»\~спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Відповідно до ст.. 31 ЗУ «Про оренду землі», особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобовязана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно зі ст.. 32 ЗУ «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. \~ Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує зі статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. \~ Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що\~перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря\~не є підставою для\~зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. \~ Аналіз зазначених правових норм дозволяє зробити висновок, що смерть орендодавця не припиняє укладеного та належним чином зареєстрованого договору оренди землі, як що ця обставина безпосередньо не зазначена в самому договорі як підстава його припинення. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приймаючи рішення суд враховує, що сторони не посилались на наявність в укладеному договорі оренди пункту щодо його припинення в разі смерті орендодавця. Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження факту укладення договору оренди, факту переходу права власності від спадкодавця орендаря до спадкоємця, факту обізнаності власника земельної ділянки щодо наявності договору оренди, його умов та факту отримання власником землі орендної плати за укладеним договором оренди. Також суд враховує, що відповідач не скористалась своїми процесуальними правами з»явитися в судове засідання, заперечувати проти заявленого позову та надати суду відповідні докази. Таким чином суд дійшов до висновку, що укладений 01.11.2011 року договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5121683400:01:001:0020, власником якого є [PERSON], має бути визнаний продовженим до 01.11.2021 року, та позивач є належним користувачем вказаної земельної ділянки на строк дії договору 10 років з моменту його укладення, тобто до 01.11.2021 року. Вимоги позивача про подовження дії договору в період з 01.11.2021 року по 05.12.2022 року задоволенню не підлягають, оскільки строк дії договору обліковується не з моменту його державної реєстрації, а з моменту його укладення. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 1378 грн, сплачена позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial