Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі 6513 грн. 48 коп. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона з 02.01.2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даний час шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина, син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім та проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час малолітній син навчається у школі і потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Крім того, син [PERSON] часто хворіє, останнього разу 17.09.2019 року захворів на гострий обструктивний бронхіт, загальна сума витрат на його лікування становить 13026,96 грн. Відповідач жодної участі у додаткових витратах не несе. Навіть присуджені аліменти сплачує не в повному обсязі. Тому вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язаний прийняти участь у витратах, пов`язаних з лікуванням їхнього сина [PERSON] у розмірі половини понесених витрат, а саме в сумі 6513,48 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 02.11.2020 року через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглянути в її відсутності у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 58). За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 04.08.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.01.2008 року, який на даний час розірвано. У шлюбі у них народилася одна дитина - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2017 року стягнуто з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000 грн. щомісячно (а.с 5-6). Ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому за змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Як встановлено судом, син сторін у 2019 році хворів гострим обструктивним бронхітом, респіраторним алергозом, аскаридозом кишкової форми, на протязі кількох місяців дитина лікувалася та обстежувалася лікарями, що підтверджується консультаційними висновками педіатра від 10.07.2019 року, 12.07.2019 року, 19.07.2019 року, 17.09.2019 року, 23.09.2019 року (а.с. 13-24), ультразвуковим дослідженням органів черевної порожнини від 22.10.2019 року (а.с. 14), рахунками від 11.07.2019 року, 13.07.2020 року, 19.07.2019 року, 22.07.2019 року (а.с.12-13), товарними чеками за придбання медичних препаратів (а.с. 18, 25-28). Загальні витрати на лікування складають 13026,96 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, яке регулює спірне питання, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 1/2 частини понесених позивачем додаткових витрат на лікування та обстеження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме в розмірі 6513,48 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved