Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON], звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до відповідача з вимогою про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина - [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO]. Також клопотався про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що відповідачка [PERSON] - його колишня співмешканка та мати їх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Він проживає з дітьми з 2008 року, які перебувають на його утриманні та займається їх вихованням. З 2006 року відповідачка вихованням дітей не займається та влаштовує своє особисте життя, не цікавиться долею та навчанням дітей, при зустрічі з ними не вітається, матеріально їх не утримує. Діти проживають в нормальних матеріально-побутових умовах, він працює та належним чином займається їх вихованням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Нестер Л.О. позовні вимоги підтримала, та вказала, що є всі підстави позбавити батьківських прав гр. [PERSON] В судовому засіданні прокурор Сергієнко Л.Г. повідомила, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Згідно ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши надані суду документи, з'ясувавши правову позицію позивача, третьої особи, заслухавши думку прокурора в цивільно-прововому спорі, встановивши наявність достатніх для того законних підстав, суд дійшов висновку, що слід частково задовольнити пред'явлений позов. Так, відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі досліджених в судовому засіданні документів, оцінивши їх як належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та є достовірними. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, а тому наявні підстави для позбавлення судом батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO], стосовно доньки - [PERSON], [INFO]. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2007 року місце постійного проживання малолітнього [PERSON], [INFO] встановлено за його батьком [PERSON] (а.с.5-6). Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Царичанської районної державної адміністрації № 3/2 від 05.03.2009 року, Царичанському РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за неналежне виконання батьківських обов'язків рекомендовано притягти [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.7). Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до характеристик, наданих КЗ "Рудківський навчально-виховний комплекс" Загальноосвітній заклад І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" районної ради Дніпропетровської області від 08.02.2016 року за №05/05 та 06/05 на [PERSON] та на [PERSON] вказано, що мати, [PERSON] у 5,6,7,8,9 класах до класного керівника та дирекції школи по питанню навчання та вихованню дітей не зверталась (а.с.12-13), що також підтверджується довідкою-характеристикою на гр. [PERSON] виданою Рудківською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області від 21.06.2017 року №308/2.10 (а.с.15). Відповідно до частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно висновку Царичанської РДА від 01.09.2017 року, доцільно позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO], з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своїх дітей, не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не відвідує, спілкування з дітьми має випадковий характер, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від неї причин. Також судом не встановлено фактів перешкоджання відповідачу у здійсненні ним своїх батьківських прав чи обов'язків. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для застосування найсуворішого заходу впливу - позбавлення батьківських прав. Разом з тим, згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Статтею 6 Сімейного кодексу України вказано, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON], [INFO], на момент ухвалення рішення судом досягнув повноліття, то в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню на підставі пункту 2 частини першої статті 164 СК України. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial