Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

05.02.2018 року позивач ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.09.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 30259 грн., зі сплатою 1,99 % річних. Банк повністю виконав свої зобовязання та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 29.12.2016 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в установлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 29703,84 грн. 29.12.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладеного договір факторингу, згідно умов договору факторингу, клієнт відступив факторові з 29.12.2016 року, а фактор набув право грошової вимоги за вищевказаним договором. 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.188.39271, заборгованість за яким становила 29703,84 грн. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Відповідач не виконав своєчасно свої кредитні зобовязання, у звязку із чим позивач звернувся до суду та просив стягнути із відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 11.01.2018 року становить 29703,84 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по справі в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі повторної неявки відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що 23.09.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Z19.220.70666 (далі Договір), згідно даного Договору, відповідач отримав кредит в розмірі 30259 грн. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до п. 1.3 Договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 1.99 % річних від залишкової суми кредиту. 29.12.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладеного договір факторингу №29/12-1, згідно умов якого, клієнт відступив факторові з 29.12.2016 року, а фактор набув право грошової вимоги за вищевикладеним договором. В подальшому 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет» був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Z19.220.70666. Згідно витягу з додатку № 2 до Договору факторингу 28/02-01 від 28 лютого 2017 року, ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» в особі директора [PERSON] передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Серет», в особі директора [PERSON], а останній прийняв право вимоги за кредитним договором Z19.220.70666 від 23.09.2014 року, боржник [PERSON], загальна сума заборгованості станом на 28.02.2017 року становить 29703,84 грн. Як вбачається з статуту ТОВ «Нью Файненс Сервіс», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» утворилося внаслідок зміни назви ТОВ «Фінансова компанія «Серет», відповідно до рішення загальних зборів учасників (протокол № 10/2017 від 27.06.2017 року). Відповідно до ст.1077,1078 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наява вимога). Відповідно до ст. 512 ЦК України підставами заміни кредитора у зобов'язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту статті 129 Конституції України вбачається, що однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості, яка була надана позивачем, [PERSON] станом на 28.02.2017 року та станом на 11.01.2018 року має прострочену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29703,84 грн., з яких: 13670,71 грн. - заборгованість за основним боргом, 16033,13 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями. Умовами договору кредиту, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку. Однак позивачем не надано суду детального розрахунку заборгованості по кредиту, які б підтверджували розмір вказаної заборгованості, а саме не надано розрахунку в розрізі місяців та деталізацією сплати відсотків та комісій у зв'язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність або відсутність заборгованості відповідача за кредитним договором та правильність її нарахування. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивач ухилився від доказування тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд не є стороною по справі, щоб збирати нові докази, тому враховуючи, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що станом на 11.01.2018 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитом саме у розмірі 29703,84 грн., в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed