Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

06 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства"Акціонерний банк"Експрес-Банк" в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку"Експрес-Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору у розмірі 17\~166,99 гривень та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 26.09.2013р. між громадянином України [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецької філії був укладений кредитний договір №39913/31/к від 26.09.2013 року, відповідно до якого відповідачка отримала у Донецькій філії банку кредит на споживчі потреби (ремонт будинку) в розмірі 11600,00 грн. строком на 36 місяців з 26.09.2013 року по 26.09.2016 року із сплатою 28 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця (позивача), до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача [PERSON], згідно кредитного договору №39913/31/к від 26.09.2013 року. Протягом 2015-2016 років відповідач [PERSON] щомісячні платежі по кредиту та нараховані проценти не сплачувала, в результаті чого в передбачений термін кредит не був погашений і 28.09.2016 року залишок кредиту в сумі 7401,00 гривень винесений банком на рахунок прострочених. Станом на 26.12.2016 року прострочена заборгованість відповідачки складає на загальну суму 17\~166,99 грн., з яких: залишок тіла кредиту 7401,00 грн.; несплачені проценти 6097,77 грн.; пеня на проценти 1436,50 грн.; інфляційні нарахування на тіло кредиту 1071,72 грн.; штраф 1160,00 грн. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представника позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с 42), позивач в судове засідання не прибув, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи(а.с 36). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки, яку вона особисто отримала під підпис, про що свідчить повідомлення про одержання(а.с.45,49), але відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2013р. між громадянином України [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецької філії був укладений кредитний договір №39913/31/к від 26.09.2013р., відповідно до якого відповідачка отримала у Донецькій філії банку кредит на споживчі потреби (ремонт будинку) в розмірі 11600,00 грн. строком на 36 місяців з 26.09.2013р. по 26.09.2016р. із сплатою 28 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця (позивача), до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця (позивача), визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат, на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця (позивача) (п.1.4. кредитного договору)(а.с.7-12). Після дати укладення кредитного договору змінилося найменування представника позивача. Відповідно до протоколу засідання Правління АБ «Експрес-Банк» від 31.07.2014р. №74 прийнято рішення про закриття 05.12.2014р. Донецької філії АБ «Експрес-Банк» та підпорядкованих їй відділень. Передбачено відкриття 08.12.2014р. на балансі Центрального офісу Донецького регіонального відділення (створене на базі відділення Донецької філії АБ «Експрес-Банк»). Національний банк України листом від 12.12.2014р. №41-114/74298 повідомив Банк, що 05.12.2014р. до Державного реєстру банків внесений запис про відкриття Донецького регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», місцезнаходження відділення: Донецька область, м. Лиман, вул. Слов'янська, буд. 7. Відповідного п.п. 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний використати кредит на споживчі потреби, сплатити проценти за його користування та повернути його в порядку та на умовах кредитного договору. Відповідно п.п.5.3.12 кредитного договору [PERSON] надала право банку без її розпорядження здійснювати кожного місяця, починаючи з 01.10.2013 року, списання грошових коштів, з усіх надходжень та наявних коштів на поточному (картковому) рахунку позичальника, у послідовності, визначеній в п.2.7 договору в сумах та в терміни, визначені в додатку №1 до цього договору. На погашення боргу за договором кошти списуються в сумі 323,00 грн., на погашення іншої заборгованості - в розмірі коштів, що обліковуються на відповідних рахунках зобов'язань позичальника за договором. Згідно довідок про рух коштів по рахунку для обліку заборгованості по кредиту та нарахованим процентам за кредитним договором №39913/31/к від 26.09.2013р. всього відповідачкою було погашено 4199,00 грн. основного зобов'язання та 2711,70 грн. нарахованих процентів(а.с.22-23). На момент отримання кредиту відповідачка працювала оглядачем вагонів структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». У січні 2012 року розлучилася з громадянином [PERSON](а.с.7,9). Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримувала заробітну плату, яка зараховувалась на її поточний (картковий) рахунок №26201862020643.980, відкритий у кредитодавця. З листопада 2014 року надходження коштів на рахунок відповідачки припинилося, у зв'язку з тим, що позичальник перевів свою заробітну плату до відділення ВАТ «Ощадбанк України», а отже, не витримав умови п.п.5.2.5 кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов'язаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на картковий рахунок, відкритий в АБ «Експрес-Банк» на протязі всього терміну дії договору. Так як заробітна плата на рахунок відповідача не зараховувалась, відповідач змушена була звернутися з письмовим повідомленням до позичальника протягом 5 календарних днів, однак цього не зробила. Позичальник вимоги банку проігнорувала, про причини неможливості виконувати свої зобов'язання за кредитним договором не повідомила. Протягом 2015-2016 років [PERSON] щомісячні платежі по кредиту та нараховані проценти не сплачувала, в результаті чого в передбачений термін кредит не був погашений і 28.09.2016 року залишок кредиту в сумі 7401,00 гривень винесений банком на рахунок прострочених. Станом на 26.12.2016 року прострочена заборгованість відповідачки складає на загальну суму 17\~166,99 гривень , з яких: - залишок тіла кредиту 7401,00 грн.; - несплачені проценти 6097,77 грн.; - пеня на проценти 1436,50 грн.; - інфляційні нарахування на тіло кредиту 1071,72 грн.; - штраф 1160,00 грн.(а.с. 13,15,20-23). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову в частині стягнення залишку тіла кредиту 7401,00 грн., несплачених процентів 6097,77 грн., інфляційних нарахувань на тіло кредиту 1071,72 грн., а всього 14570,49 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені на проценти та штрафу суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, відповідно до якого віднесено м. Лиман ([PERSON]) Донецької області. З копії паспорта відповідача [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована в [INFO] ([PERSON]) Донецької області (а.с.8), тому суд застосовує вимогу наведеного вище Закону. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені на проценти 1436,50 грн. (а.с.21 зворот) та штраф 1160,00 грн. Таким чином відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивачем безпідставно нарахована пеня за несвоєчасне погашення позичальником кредиту та відсотків. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені і документально підтверджені судові витрати; при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 71306 від 26.12.2016 року (а.с. 3). Враховуючи, що задоволенню підлягає частина позовних вимог на суму 14570,49 гривень, що складає 84,87 % від заявлених вимог(14570,49 /17166,99*100%=84,87%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1169,51 гривні, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378 грн. /100%* 84,87% =1169,51 гривні).

Outcome: partial