Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. У своєму позові вказав, що [PERSON] звернувся до Запорізького міського центру зайнятості як такий, що шукає роботу. 19.09.2017 року наказом ЗМЦЗ йому було надано статус безробітного. 20.07.2017 року у звязку з отриманням відповідачем статусу безробітного [PERSON] було призначено виплату допомоги по безробіттю. На підставі ч.2 ст.7 Закону № 1533, відповідач виявив бажання скористатись соціальною послугою служби зайнятості - пройти підвищення кваліфікації за рахунок Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. З метою надання відповідачу зазначеної соціальної послуги, 16.08.2017 між Запорізьким обласним центром зайнятості та ДПАТ "Будівельна компанія Укрбуд" було укладено договір № 338 на професійне навчання відповідача за професією «слюсар- сантехнік», згідно якого Запорізьким обласним центром зайнятості було сплачено витрати за навчання відповідача. 22.08.2017 року відповідач розпочав навчання, але 25.09.2017 року був відрахований, без поважних причин, у зв'язку з порушенням трудової дисципліни. Пунктом 3.1.2. договору № 338/1 від 21.08.2017 передбачено відповідальної сторони, яка направляється на навчання: у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією. П.3.1.3. вищезазначеного договору передбачено, що якщо безробітний відмовляється добровільно повернути зазначену у п.3.1 кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповіла вищезазначений договір підписав власноруч, тобто з умовами договору ознайомлений та попереджений про відповідальність у разі порушення умов договору. Відповідач в добровільному порядку відмовився повернути гроші сплачені за його навчання, тому позивач просить стягнути з нього на його користь витрати на професійне навчання у розмірі 1502,06 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ЗМЦЗ підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Запорізького міського центру зайнятості як такий, що шукає роботу. 19.09.2017 року наказом ЗМЦЗ йому було надано статус безробітного. 20.07.2017 року у звязку з отриманням відповідачем статусу безробітного [PERSON] було призначено виплату допомоги по безробіттю. На підставі ч.2 ст.7 Закону № 1533, відповідач виявив бажання скористатись соціальною послугою служби зайнятості - пройти підвищення кваліфікації за рахунок Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. З метою надання відповідачу зазначеної соціальної послуги, 16.08.2017 між Запорізьким обласним центром зайнятості та ДПАТ "Будівельна компанія Укрбуд" було укладено договір № 338 на професійне навчання відповідача за професією «слюсар- сантехнік», згідно якого Запорізьким обласним центром зайнятості було сплачено витрати за навчання відповідача. 22.08.2017 року відповідач розпочав навчання, але 25.09.2017 року був відрахований, без поважних причин, у зв'язку з порушенням трудової дисципліни, згідно наказу ДПА "Будівельна компанія Укрбуд" "Про відрахування з групи № 347" № 1896. Про припинена навчання свідчать табелі відвідування, які були надані учбовим закладом. Пунктом 3.1.2. договору № 338/1 від 21.08.2017 передбачено відповідальної сторони, яка направляється на навчання: у разі припинення професійного навчання к поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розкошування навчального закладу та зворотному напрямку, проживання у період навчання. П.3.1.3. вищезазначеного договору передбачено, що якщо безробітний відмовляється добровільно повернути зазначену у п.3.1 кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідач вищезазначений договір підписав власноруч, тобто з умовами договору ознайомлений та попереджений про відповідальність у разі порушення умов договору. Крім того, таку відповідальність передбачено ст.36 Закону № 1533-1ІІ та п 2.1 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України, міністерства освіти і науки України №318/655 від 13.05.2013 року. Із претензії № 1875/07-05 від 13.10.2017 вбачається, що позивач звертався до [PERSON] з вимогою щодо повернення вищезазначених коштів, але відповідачем суму заборгованості не погашено. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-VI, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. Згідно з ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІІІ, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи викладене, позов ЗМЦЗ повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved