Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миргородської районної державної адміністрації про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування , треті особи - Управління Держкомзему у Миргородському районі Полтавської області, Попівська сільська рада Миргородського району, державний нотаріус Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю., [PERSON], посилаючись на те, що після смерті [PERSON], який був її дідом, відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), право власності якого було підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 20 червня 2013 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини (1/2 частини земельної ділянки), їй було відмовлено по причині невідповідності кадастрового номеру земельної ділянки, зазначеного в державному акті з кадастровим номером у Державному земельному реєстрі, тому позивач з метою захисту своїх прав змушена звернутися до суду з даним позовом. В попередньому судовому засіданні ухвалою суду від 15.01.2014 року замінено відповідача Миргородську районну державну адміністрацію на належного відповідача Миргородську міську раду, змінено статус третьої особи [PERSON] та залучено її в якості співвідповідача, замінено третю особу Управління Держкомзему у Миргородському районі Полтавської області на Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області (а.с.45-46). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с.72). Представник відповідача Миргородської міської ради в судове засідання не з'явися, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнав (а.с. 70). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов [PERSON] задовольнити (а.с. 66). Треті особи державний нотаріус Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. та представник Управління Держземагенства України в Миргородському районі Полтавської області в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.65,69). Представник третьої особи Попівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.64). В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, за життя [PERSON] у своїй власності мав земельну ділянку площею 2,36 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ПЛ № 108828, виданого на підставі розпорядження Миргородської райдержадміністрації №227 від 11.10.2004 року, розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області ( а с. 8). [INFO] спадкодавець [PERSON] помер в м. Миргород Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 18), внаслідок чого відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (матір'ю позивача), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.21-23) та встановлено рішенням Миргородського міськрайонного суду від 20 червня 2013 року і ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 10 червня 2013 року (а.с. 24,25). У строк, встановлений законом, після смерті спадкодавця, позивач звернулася до органів нотаріату із заявою про наміри прийняти спадщину, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки після померлого спадкодавця, їй відмовлено, в зв'язку із невідповідністю кадастрового номеру земельної ділянки в державному акті та у Державному земельному кадастрі (а.с.9). Як слідує з повідомлення головного спеціаліста Управління Держземагенства України в Миргородському районі Полтавської області, при друці державних актів ДП „Полтавським науково - дослідним та проектним інститутом землеустрою" допущена помилка, яка полягала у невідповідності кадастрового номера в державному акті на ім'я спадкодавця [PERSON] з кадастровим номером земельної ділянки збереженої в державному реєстрі, з огляду на що, вірним слід вважати кадастровий номер 5323286000:00:008:0163 ( а.с. 10). Оскільки позивач є спадкоємцем за законом на 1/2 частину земельної ділянки померлої особи, вчинила дії по прийняттю спадщини, то вона набула право на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі виходячи з положень ст. 392 ЦК України.

Outcome: approved