Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

01.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до розпорядження голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 29.09.2014 року №542/А-2014, малолітній [PERSON], [INFO] влаштований дитячій заклад на повне державне забезпечення по заяві матері у зв'язку з її тяжким матеріальним становищем на шість місяців. На даний час термін дії розпорядження закінчився. Мати [PERSON] дитину не відвідує, забрати дитину на спільне проживання наміру не має. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, власного житла на території Монашівської сільської ради не має, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], не цікавиться життям дитини. В зв'язку з наведеним позивач просить задовольнити позов. Представник Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини - Пірожанська В.П. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Прокурор Колісніченко І.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області Циганова А.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду та повістки про виклик до суду на судове засідання, призначене на 10.06.2016 року. Крім того, відповідач повідомлена про час та місце проведення судового засідання, призначеного на 14.06.2016 року, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Відповідно до розпорядження голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 29.09.2014 року №542/А-2014, малолітній [PERSON], [INFO], влаштований до будинку дитини на повне державне забезпечення терміном на шість місяців на підставі заяви матері [PERSON] від 10.09.2014 року. (а.с. 11,12) Як вбачається з довідки-характеристики від 31.05.2016 року №02-19/84 виданої Монашівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області на [PERSON], [INFO], відповідач на території Монашівської сільської ради власного житла не має, проживає разом із співмешканцем [PERSON] в найманому будинку по [ADDRESS]. Зарекомендувала себе з негативного боку: зловживає спиртними напоями, ніде не працює, дитину [PERSON] не відвідує. (а.с. 7) Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, [PERSON] проживає разом із співмешканцем [PERSON] в найманому будинку по [ADDRESS], в будинку відсутнє електропостачання та водогінна система, кімнати потребують ремонту, санітарно-гігієнічні норми не задовільні. (а.с. 8) Відповідно до висновку Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2016 року №02-19/85, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 10) Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.п. 15,16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved