Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

23.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , який народився [INFO] у м. Чернігові, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про визнання позову. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до пункту 6.1. рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 червня 1995 року № 134, сім`ї у складі [PERSON] (наймач), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 26 червня 1995 року було видано ордер на жиле приміщення № 201 серія «Д» на право зайняття квартири [ADDRESS] . Вказана квартира була заселена сім`єю у передбаченому законом порядку, з подальшою реєстрацією місця проживання всіх перелічених осіб за зазначеною адресою (а.с. 5). Після розірвання шлюбу із [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2009 року у справі № 2-395/09, [PERSON] припинила спільне проживання із позивачем та самостійно вчинила необхідні дії щодо реєстрації зміни власного місця проживання (а.с.6). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 31.05.2021 року № 2912 за адресою по [ADDRESS] зареєстровано місце проживання позивача, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.06.2021 року підтверджується факт того, що [PERSON] за адресою по [ADDRESS] не проживає з 2014 року (а.с.8). Згідно статті 4 Житлового кодексу УРСР (надалі - ЖК УРСР), жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української PCP, утворюють житловий фонд. Житловий фонд, зокрема, включає жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд). Статтею 5 ЖК УРСР визначено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Частиною 1 статті 63 ЖК УРСР передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно статті 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Частиною 1 статті 382 ЦК України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, то з нього на користь позивача підлягає стягненню 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved