Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

21.11.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача та просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо сина, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не забезпечує необхідного утримання. За період перебування в шлюбі відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки та конфлікти, що негативно впливало на духовний розвиток дитини. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. На даний час відбуває покарання у виправній колонії. Позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та бажає, щоб дитина зростала та виховувалась в повній сім"ї. Враховуючи те, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Повідомила, що відповідач не підтримує зв'язок з [PERSON]. Матеріальної допомоги на утримання сина від відповідача не отримує з 2011 року. Він повністю самоусунувся від виховання та утримання сина. Відповідач в судове засідання не прибув повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представники третіх осіб в судове засідання також не прибули. Просили провести судове засідання без їх участі. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що проживає разом з мамою та її батьками. Навчається в 5-му класі ЗОШ №10. Тата останній раз бачив на випускному у дитячому садочку. Подарунки він не дарує, взагалі він не пам'ятає, коли з ним говорив. Ніяких емоцій щодо тата суду не висловив, ні позитивних, ні негативних. Вважає, що доцільно тата позбавити батьківських прав, оскільки батько не має так ставитися до своєї дитини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], показала, що вона є хрещеною донькою матері позивача. Вона часто відвідує позивача по місцю їх проживання за адресою: [ADDRESS] та підтверджує, що в період часу з 2011р. по теперішній час батько [PERSON] дитину не відвідує та не спілкується із сином. Не приймає участі у вихованні дитини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка позивача, пояснила, що її онук та син позивача [PERSON] товаришують. Підтвердила в судовому засіданні, що батько дитини вихованням та навчанням сина не займається. Взагалі тривалий час вона взагалі його не бачила. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.08.2009 року. За період перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). 18.08.2018року позивач уклала шлюб з [PERSON], громадянином [PERSON] (а.с.9). По даний час малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та [PERSON] і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» №3799 від 25.10.2018р. (а.с. 10). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з довідки від 02 жовтня 2018 року, наданої директором ЗОШ №10, яку відвідує дитина, [PERSON] навчається в 5-Б класі Новоград-Волинської ЗОШ №10. За час навчання дитини в школі батько, [PERSON], зі слів класного керівника [PERSON], не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує, батьківських зборів, не цікавиться навчанням сина (а.с. 12). Згідно акту обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON], за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та її батьками [PERSON], [PERSON] та чоловіком [PERSON] - [PERSON]. Сім'я проживає у будинку зі зручностями, який складається з 4-х житлових кімнат. В будинку чисто, всі речі розкладені по місцях. [PERSON] має окрему кімнату де є місце для сну, проведення дозвілля, є стіл для підготовки до занать. Має речі та взуття відповідно до віку та сезону. Матір'ю створені гарні умови для виховання та повноцінного розвитку її сина [PERSON] (а.с. 14). Згідно заяви [PERSON] від 23.10.2018р. відповідач не заперечує, відносно позбавлення його батьківських прав, щодо його малолітнього сина [PERSON]. Та підтвердив те, що він дійсно не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, не цікавиться його життям та здоров'ям, не приймає участі в матеріальному забезпеченні, духовному та фізичному розвитку дитини з 2011 року та по теперішній час. Справжність підпису [PERSON] в заяві засвідчено виконуючим обов'язки начальника державної установи Коростенської виправної колонії №71 Кириленко В.В. (а.с. 23). Відповідно до довідки Державного департаменту України з питань виконання покарань від 16.02.2007 року [PERSON] було звільнено з Маневицької виправної колонії №42 після відбуття міри покарання, також відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності ( а.с. 31). В матеріалах справи міститься копія вироку від 26.05.2017р., ухваленого Новоград-Волинським міськрайонним судом, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, що є власністю засудженого (а.с. 24-25). У відповідності до висновку органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання сина, життям та здоров'ям сина не цікавиться, матеріально не утримує. Що відповідач сам і підтвердив у своїй заяві. Тому орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 16-17). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, а саме: проживає окремо, не спілкується з сином навіть по телефону, добровільно не надає коштів для повноцінного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Також не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ним освіти. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов'язками. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, а позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved