Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір підряду, згідно з яким позивач зобов'язувався побудувати будівлю ( коробку та перекрити плитами перекриття ) розміром 12x12 метрів по [ADDRESS]. Позивачем в передбачений Договором строк були повністю виконані будівельні роботи, про що був повідомлений відповідач - замовник. Недивлячись на своєчасне виконання позивачем свого зобов'язання, оплата відповідачем не була здійснена. У зв'язку з чим позивачем була подана до Краснокутського районного суду позовна заява про стягнення оплати виконаної роботи за договором та в ході судового розгляду даної цивільної справи судом була затверджена мирова угода, відповідно до якої [PERSON] відмовлявся від своїх позовних вимог, а [PERSON] не заперечувала проти того, щоб [PERSON] демонтував побудовану ним зі свого будівельного матеріалу на території домоволодіння [PERSON] будівлю, та забрав усі будівельні матеріали протягом п'ятнадцяти календарних днів з моменту підписання мирової угоди. На виконання зазначеної мирової угоди, позивач розпочав демонтаж побудованої ним будівлі та частково вивіз деякі будівельні матеріали, однак в подальшому відповідач в супереч укладеній між ними мировій угоді, заборонила йому здійснювати демонтаж будівлі та забирати будівельні матеріали, а тому вказані будівельні матеріали на даний час залишаються в користуванні відповідача [PERSON], в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та прохає суд зобов'язати відповідача [PERSON] повернути належні йому будівельні матеріали. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідач [PERSON] не дає згоду на демонтування позивачем будівлі та вивезення будівельних матеріалів, оскільки позивач у затверджений мировою ухвалою п'ятнадцятиденний строк не забрав всі матеріали, а також під час демонтування будівлі буде пошкоджено підґрунтя у її домоволодінні, так як будівельні матеріали будуть забиратися великовантажними машинами. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У розумінні ст.387 ЦК України позивач повинен довести, а суд встановити факти, які не тільки доводять право власності позивача на майно, а і його право на витребування цього майна; вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача; незаконність володіння відповідачем майном позивача; відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору підряду від 24 вересня 2008 року, укладеного між [PERSON] (замовник) та [PERSON] (підрядник), підрядник зобов'язувався побудувати споруду розміром 12х12 метрів на території, яка визначена замовником і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Роботи виконуються із матеріалів підрядника, в кількості та об'ємах достатніх для виконання замовлення. 11 березня 2011 року [PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення оплати за виконані роботи згідно договору підряду, мотивуючи тим, що ним у встановлений у договорі строк виконані роботи по будівництву будівлі, однак оплату за виконані роботи від [PERSON] не отримав. На неодноразові його звернення з проханням виконати свої зобов"язання по договору відповідачка не реагує. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 8 травня 2011 року по вказаній справі було затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] відмовлявся від своїх позовних вимог, а [PERSON] не заперечувала проти того, щоб [PERSON] демонтував побудовану ним зі свого будівельного матеріалу на території домоволодіння [PERSON] будівлю, та забрав усі будівельні матеріали протягом п'ятнадцяти календарних днів з моменту підписання мирової угоди. Окрім цього, як вбачається з пояснень представника позивача та підтверджується поясненнями представника відповідача, позивачем на виконання вказаного договору підряду з своїх будівельних матеріалів було побудовано будівлю, однак після завершення будівельних робіт, відповідач відмовилася здійснювати оплату за надані послуги та повертати будівельні матеріали та вказані будівельні матеріали на даний час знаходяться в володінні відповідача [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, відповідно до ст. 61 ЦПК України належність позивачу будівельних матеріалів, а також їх вибуття з володіння позивача і знаходження його у відповідача; незаконність володіння відповідачем майном позивача та право позивача на витребування цього майна визнається сторонами та є встановленими судом обставинами, а тому не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Окрім цього, належність позивачу будівельних матеріалів також підтверджується накладною №77 від 20.11.2007 року, виданою ПФ «Бест» та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 84 від 20.11.2007 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а оригінал бул оглянутий в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судові справи про повернення майна. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що в користуванні відповідача [PERSON], без законних на те підстав, знаходиться належні позивачу [PERSON] будівельні матеріали, то позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved