Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

30.10.2015 року за вх. № 14953 [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в якій зазначає, що 09 грудня 2004 року помер її дід [PERSON] (батько її батька [PERSON]). Після смерті діда відкрилась спадщина на все майно, що належало діду за його життя ( житловий будинок по вул. Комсомольській, 37 в селі Шняківка, Ніжинського району та право на земельний пай). Заповіту дід не залишив. На день смерті дід був зареєстрований та постійно проживав у своєму будинку по вул. Комсомольській, 37 в с. Шняківка, Ніжинського району. Крім нього в будинку більше ніхто не проживав і не був зареєстрований. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги був її батько [PERSON], який похововав діда. Але як в даний час з'ясувалося, спадщину не прийняв, оскільки не подав заяви нотаріусу про її прийняття. Її батько [PERSON] помер 15 липня 2011 року. В даний час спадщина після її діда ніким не прийнята і вона являється єдиним спадкоємцем за законом п'ятої черги. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Таким чином вона має право на спадкування після померлого діда [PERSON], але для цього їй необхідно поновити строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску нею належного строку є наступні обставини. За життя свого батька [PERSON] вона вважала, що він прийняв спадщину після [PERSON] та належним чином її оформив. Коли батько помер у 2011 році, жилий будинок в с. Шняківка по вул. Комсомольській № 37 був вже в такому технічному стані, що виключав можливість в подальшому проживати в ньому. Тому вона вирішила не оформляти на себе спадкових справ на даний будинок. На початку жовтня 2015 року у сімейному архіві вона випадково натрапила на сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я діда [PERSON], виданого йому 16.06.1997 року. Як з'ясувалось, її покійний батько [PERSON] за життя не оформив своїх спадкових справ ні на будинок, ні на інше майно та права, що належали спадкодавцю [PERSON]. Просить визначити для неї [PERSON] додатковий строк у два місяці для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її діда [PERSON], що помер 09.12.2004 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позовну заяву задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її діда [PERSON], який помер 09.12.2004 року. Відповідач [PERSON] сільська рада Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, який про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому 16.11.2015 року за вх. № 15691 та 24.11.2015 року за вх. № 16101 представник відповідача сільський голова [PERSON] надав до суду письмові заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача, в яких зазначає, що позов визнають і проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Копією свідоцтва про смерть 1 - ЕЛ № 199932 підтверджується, що [PERSON] помер 09 грудня 2004 року, у віці 76 років, в селі Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, про що виконкомом [PERSON] сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 14 грудня 2004 року видано свідоцтво про смерть. В копії свідоцтва про народження І-ЯР № 676547 [PERSON], [INFO] зазначено, що його батько [PERSON], а мати [PERSON]. В копії свідоцтва про смерть серії І-ОК № 218455 зазначено, що [PERSON] помер 15 липня 2011 року у віці 54 роки, в смт. Калита, Броварського району, Київської області. В копії свідоцтва про народження ІІ-ЕЛ № 267331 [PERSON], [INFO] зазначено, що її батько [PERSON], а мати [PERSON]. З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.12.2011 року № 00009912799 вбачається, що 22 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], актовий запис № 57. 27 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між ними був розірваний, актовий запис № 62. В копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 091506 зазначено, що [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 28 листопада 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 910. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка Антонюк, дружини Антонюк. Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1996 року і свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 лютого 1997 року підтверджується, що [PERSON] являється власником жилого будинку за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, село Шняківка, вул. Комсомольська № 37. Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0273089 від 16 червня 1997 року підтверджується, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» в селі Шняківка, Ніжинського району, Чернігівської області, розміром 3.4 га в умовних кадастрових гектарах. В довідці виконкому [PERSON] сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 22.10.2015 року № 03-27/202 зазначено, що померлий 09 грудня 2004 року [PERSON] на день смерті проживав і був прописаний в селі Шняківка, по вулиці Комсомольській, 37 Ніжинського району, Чернігівській області. Разом з ним на день смерті та протягом 6 - ти місяців після смерті за вище зазначеною адресою ніхто не проживав і не був прописаний. Похорони проводив його син [PERSON] за свої кошти. Станом на 04 листопада 2015 року спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась і спадщина не приймалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 04.11.2015 року № 42014032. В листі до Ніжинського міськрайонного суду від 27.11.2015 року приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу [PERSON] зазначено, що [PERSON] зверталась з приводу оформлення спадкових справ після померлого 09.12.2004 року діда [PERSON]. Спадкова справа не заводилась, оскільки спадкоємцем пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільно кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261 1265 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України зазначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Суд встановив, що спадкоємцем п'ятої черги відповідно до ст.1265 ЦК України є позивачка [PERSON], яка є внучкою спадкодавця [PERSON] і яка як спадкоємець за законом п'ятої черги звернулась в суд з даним позовом про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В ст. 1258 ЦК України зазначено:1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України: 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України: 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 2. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд може надати йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви для прийняття спадщини. Згідно розяснень, які містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2006 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини: як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. За положеннями ст. ст. 3, 10 -11, 59, 60, 61 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд вирішує спір на засадах змагальності та диспозитивності, в межах та на підставах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами належних і допустимих доказів. Кожна сторона доказами зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Разом з тим, в силу ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті діда [PERSON], померлого 09.12.2004 року, позивач [PERSON] вважає причини пропуску шестимісячного строку прийняття нею спадщини поважними, мотивуючи тим, що жилий будинок в с. Шняківка, по вул. Комсомольській № 37 був вже в такому технічному стані, що виключав можливість в подальшому проживати в ньому. Тому вона вирішила не оформляти на себе спадкових справ на даний будинок. А на початку жовтня 2015 року у сімейному архіві вона випадково натрапила на сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я діда [PERSON], виданого йому 16.06.1997 року, тобто мотивує поважними причинами пропуску шестимісячного строку на подачу заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку звернення з позовною заявою про прийняття спадщини, на які посилається позивач у своїй заяві не можуть вважатись поважними, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини необхідно відмовити.

Outcome: dismissed