Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась 15 липня 2016 р. до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що згідно рішення Дружківського міського суду від 27.03.2009 року вона отримувала аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 всіх доходів відповідача. Розмір аліментів було встановлено на підставі того, що відповідач має ще дитину [PERSON], [INFO], яка до 30 червня 2016 року навчалась в Слов"янському коледжі транспортної інфраструктури. Зараз вона одружена. На теперешній час відсутні підстави для нарахування аліментів [PERSON]. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/6 до 1/4 частини місячного доходу відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних віимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що у нього змінився стан здоров"я, в наступний час він отримав 2 групу інвалідності, що позбавляє його можливості в подальшому працювати та отримувати заробітну плату. Він працює до 23 жовтня 2016 року, а після буде отримувати пенсію по інвалідності. Також на його утримані знаходиться мати похілого віку. На доньку від першого шлюбу, він аліменти закінчив платити. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю,а відповідач [PERSON] батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO]. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 27.03.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між сторонами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 2 групи з 31 вересня 2016 року, пенсію поки не отримує, але подав документи на оформлення пенсії. Працює до 23 жовтня 2016 року, після чого піде на пенсію. У нього погіршився стан здоров"я, що потребує від нього додаткових зусіль та витра та лікування. У відповідності із роз'ясненнями викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням відповідно до ст. 192 СК або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не доведено факт того, що у неї змінився сімейний або матеріальний стан, або погіршився її стан здоров'я, що може бути підставою для збільшення розміру аліментів в розумінні статті 192 СК України. В позовній заяві [PERSON], посилаючись на недостатнє грошове утримання з боку відповідача, зазначала про несення витрат на лікування дитини та додаткових витрат на її навчання та розвиток. Питання участі батьків у додаткових витратах на дитину врегульовані статтею 185 СК України. Цією статтею передбачено, що додаткові витрати можуть бути викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивачкою не заявлялися і не надавалися докази понесених витрат на придбання ліків або оплати будь-яких медичних заходів стосовно дитини, або понесених чи запланованих витрат на розвиток будь-яких здібностей дочки. Одного посилення позивачки на те, що відповідач перестав платити аліменти на утримання іншої дитини та більше не сплачує нікому аліментів, суд, вважає недостатнім для зміни розміру аліментів. З урахуванням встановлених конкретних обставин справи, положень закону та приймаючи до уваги, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у позивача не змінилось матеріальне та сімейне становище, тоді як у відповідача змінилось матеріальне і сімейне становище, а саме те, що відповідач став інвалідом 2 групи , а також виходячи із засад розумності і справедливості не має підстави для збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] до 1/4 частини його доходу. Судовий збір віднести на рахунок держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed