Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого посилається на те, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 21.07.2006 року відповідач зобов"язаний до сплати на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позивач покликається на те, що з часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів у неї істотно змінився матеріальний стан, так як зросли ціни на продукти харчування, одяг, а тому зросли і витрати на утримання дітей. На даний час розмір сплачуваних [PERSON] аліментів не здатен забезпечувати необхідні потреби дітей. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей до 1800 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, вказавши, що відповідач сплачує аліменти, однак додатково коштів на утримання дітей не надає. Ії заробітна плата становить близько 5000 грн., вона проживає із дітьми у будинку своїх батьків. Витрати на утримання дітей складаються з вартості одягу та продуктів харчування, син [PERSON] додатково займається із репетитором, діти перебувають на диспансерному обліку. Згідно поданого відзиву відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Представник відповідача адвокат Удод В.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказавши, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який визначила позивач, через недостатність отримуваного ним заробітку. [PERSON] працює зварювальником і отримує мінімальну заробітну плату, він не має у власності нерухомості, транспортних засобів. Крім того, відповідач перебуває у другому шлюбі, є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серія [NUMBER], [NUMBER]). Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 21.07.2006 року відповідач зобов'язаний до сплати на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки про доходи позивач [PERSON] працює медичною сестрою ЗПСМ КНП «Березнівський районний центр первинної медичної допомоги», загальна сума її доходу на період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року 30376,40 грн. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що 15.02.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ФОП [PERSON] [PERSON] працює у ФОП з 01.10.2011 року на посаді зварювальника за основним місцем роботи. Його оклад становить 4 200 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд вважає, що з урахуванням здорожчання вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності з 2006 року (часу присудження аліментів) у позивача дійсно змінився матеріальний стан. На думку суду, вказані обставини є суттєвими і впливають на розмір витрат отримувача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судом об'єктивно встановлено, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб дітей, витрати, які несе позивач на їх утримання перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище позивача з часу присудження аліментних платежів погіршилось. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] суд приймає до уваги наступне. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2019 року пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дітей та їх потреби, матеріальне та сімейне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягають стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей до 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні не було здобуто доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів для присудження аліментів у розмірі наближеному до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: partial