Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

9 січня 2014 року, [PERSON], звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті своє матері [PERSON], померлої [INFO] р. на спадкове майно у вигляді 6/8 частин земельної ділянки, загальною площею 0,1984 га за адресою : [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 906603 від 23.02.2006 р. належала її батьку [PERSON], померлому [INFO] р., і після смерті якого, [PERSON] прийняла спадщину, однак не зареєструвала своє право власності на землю, що стало підставою для письмової відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки з викликом до суду, причини неявки не повідомила, але надала суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 202,205). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки з викликом до суду, причини неявки суду не повідомив, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просив його задовольнити та слухати справу за його відсутністю (а.с. 14,204). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1258 ЦК України передбачено - кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Статтею 1274 ЦК України передбачено - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як передбачає стаття 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Аналізуючи приписи статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд з`ясував, що позивачка є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.12.1952 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.02.1987 р. (а.с. 6,51). Суд встановив, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2008 р. (а.с. 7). За життя, [PERSON], на підставі рішення Молодіжненської с/р № 1087-IV від 13.05.2005 р. отримав на своє ім.`я державний на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 906603 від 23.02.2006 р. на земельну ділянку площею 0,1984 га за адресою : [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 159). [INFO] р. померла матір позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2013 р., після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частин вищевказаної земельної ділянки (а.с. 8). Обидва брати позивачки [PERSON] та [PERSON], які також є спадкоємцями за законом, відмовились від належного їм спадкового майна за законом, яке залишилось після смерті їхньої матері [PERSON], померлої [INFO] р. на користь своєї сестри - позивачки [PERSON], про що подали нотаріусу свої письмові заяви від 28.03.2013 р., які маються в матеріалах спадкової справи № 87/2013 (а.с. 30,31). Однак, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою від 28.03.2013 р. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка отримала письмову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що померла [PERSON] за життя, прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] не зареєструвала своє право власності на землю, тобто не отримала державний акт на право власності на землю (а.с. 12,32,33). При чому, 1/8 частини вказаної ділянки належить позивачці відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2013 р., а решта 1/8 частина ділянки належить відповідачу [PERSON], який ще не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с. 13). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, який підлягає задоволенню.

Outcome: approved