Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

25 жовтня 2016 року Державне підприємство «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 6642,00 грн. заборгованості за договором № 983 від 26 листопада 2014 року, 489,26 грн. втрат від інфляції, 3% річних від простроченої заборгованості у сумі 172,09 грн., та судовий збір у сумі 1378,00 грн. Вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами було укладено договір № 983 від 26 листопада 2014 року на виконання проектно-вишукувальних робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області. Відповідно до договору, позивач взяв на себе зобовязання з дотриманням вимог законодавства виконати проектно-вишукувальні роботи по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення 4 земельних ділянок, а відповідач зобовязався здійснити оплату зазначених робіт, яка склала 6642,00 грн. З дати укладення договору позивачем було виконано всі необхідні роботи, розроблений проект землеустрою був погоджений відділом Держземагентства у Краснопільському районі Сумської області (висновок №379 від 01 грудня 2014 року) і 26 листопада 2015 року проект землеустрою було затверджено наказами Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №18-1874/32-15-СГ, №. №18-1875/32-15-СГ, №18-1877/32-15-СГ та №18-1876/32-15-СГ. Земельні ділянки зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрових номерів 5922385400:07:001:0615, 5922385400:07:001:0044, 5922385400:07:001:0033, 5922385400:07:001:0614 і згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на сформовані земельні ділянки оформлено право власності. В свою чергу, відповідач безпідставно ухиляється від покладених на нього зобов'язань, не здійснюючи відповідного розрахунку за прийняті роботи. Письмових зауважень або претензій щодо виконаних робіт від нього не надходило. Тому, станом на 07 жовтня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 6642,00 грн. Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому Позивач підтримує позовні вимоги, Відповідач не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі / ас. 84-86/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2014 року між Державним підприємством «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та [PERSON] було укладено договір на виробництво науково-технічної продукції (послуг) №983, за умовами якого відповідач [PERSON] замовив, а позивач зобов'язався виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Самотоївської сільської ради Краснопільського району; замовник зобов'язаний прийняти надані роботи та оплатити їх; загальна вартість робіт становить 6642 грн. 00 коп. /копія ас. 8-9/. Розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок\~\~затверджено наказами №18-1874/32-15-СГ, №18-1875/32-15-СГ, №18-1876/32-15-СГ та №18-1877/32-15-СГ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 26.11.2015 року /копії ас. 54-57/. Відповідач [PERSON] не підписав акт прийняття-здачі робіт та не здійснив оплату за договором, а тому 06.07.2016 року йому була направлена претензія про спонукання виконання зобов'язань за вищевказаним договором /копія а.с. 12-13/. Згідно розрахунку від 07.10.2016 року сума боргу за договором № 983 від 26.11.2014 року становить 7303, 35 грн., в тому числі втрати від інфляції за період прострочення за договором становлять 489,26 грн., 3 % річних від простроченої суми за договором за період з 27.11.2015 року по 07.10.2016 року включно становлять 172,09 грн. (а. с. 6-7). Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України / далі -ЦК України/, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦПК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, в разі порушення умов договору, настають правові наслідки, передбачені договором, або законом. Згідно зі\~статтею 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"\~- індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 526 ЦК України судом не встановлено. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України Про судовий збір, що діяв на час подачі позову до суду, тому стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір у розмірі 1378 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved