Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

|в,біля| У серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відш-кодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відпо-відач, 06 березня 2013 року, біля 12год. 15 хв., на вул. Інтернаціональній,19 в м. Євпаторії, ке-руючи автомобілем марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], не обрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено належний [PERSON] транспортний засіб, чим завдано матеріальної шкоди відповідно, яка за висновок спеціаліста від 15 березня 2013 року становить 10 922,11 грн. У наслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу також було завдано моральної шкоди, оскільки його автомобіль втратив товарний вигляд, винуватець дорожньо-транспортної пригоди не приймав заходів щодо відновлення пошкодженого майна, розмір моральної шкоди визначив в сумі 1 092,00 грн. На зазначених підставах просив позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов довірителя підтримав у повному обсязі, по-славшись при цьому на ті ж обставини, що й зазначені у позовній заяві. Крім того зазначив, що у позивача деякий час був порушений звичайний уклад життя, він був вимушений вживати до-даткових зусиль для його організації, за власні кошти провів відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля. У цей час дружина позивача перебувала у пологовому будинку на збереженні та потребувала постійного відвідування, проте [PERSON] не міг це оперативно робити у зв'язку із пошкодженням належного автомобіля. Вважає, що саме відповідач має відшкодувати завдану шкоду. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що цивільно-права відповідальність довірителя була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», як наслідок саме зазначена юридична особа має відшкодувати позивачу завдану шкоду. [PERSON] після скоєння дорожньо-транспортної пригоди відразу намагався зателефонувати у страхову компанію, проте йому ніхто не відповів. Письмово страховика про настання пригоди не повідомив. Її довіритель намагався мирним шляхом вирішити спір, проте запропонована ним сума на відшкодування шкоди не влаштувала позивача. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 березня 2013 року, біля 12 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], у м. Євпаторія на вул. Ін-тернаціональна, 119, не обрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.п. 1.5, 13.1 ПДР України. Вина [PERSON] у скоєнні зазначеного правопорушення встановлена та підтверджена постановою судді Євпаторійського міського суду АР Крим від 23 березня 2013 року, на підставі якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУаАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили. Автомобіль марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. При зверненні з даним позовом [PERSON] на підтвердження факту спричинення йому відповідачем матеріальної шкоди надав суду звіт № 0734/13 від 15 березня 2013 року, відповідно до якого матеріальна шкода завдана власнику автомобіля марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 березня 2013 року, складає 10 922,11 грн. Вказаний вище висновок спеціаліста є належним та допустимим доказом виходячи з на-ступного. Відповідально до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Представник відповідача не заперечувала проти визначеного спеціалістом розміру завданої позивачу матеріальної шкоди. Суд відповідно до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як слідує із листа-інформації Моторно (транспортного) страхового бюро України № 7/2-28/30604 від 04 листопада 2013 року цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатувала транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER], застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності тран-спортних засобів № АВ/3253340. Статтею 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 цього Закону визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Судом безспірно встановлено, що відповідач визначеного зазначеним вище Законом обов'язку не виконав. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримі-нальних справ у п. 16 постанові № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом під-вищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Таким чином, доводи представника відповідача про відсутність правових підстав для відшкодування її довірителем завданої позивачу шкоди є безпідставними та необґрунтованими. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, з приводу відшкодування матеріальної шкоди регулюються ст.ст. 1166, 1187 ЦК України. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди доведені, проте підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач на відновлення пошкодженого автомобіля витратив 9 804,00 грн. власних коштів, а тому саме у такому розмірі підлягає стягненню із відповідача завдана ним матеріальна шкода. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також підлягають частковому задо-воленню виходячи з наступного. У відповідності зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкоджовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Доводи позивача в цій частині в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, оскільки його майно в наслідок протиправних дій відповідача було пошкоджено, він переживав з цього приводу, отримав стрес, був вимушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя, та за власні кошти відремонтувати автомобіль. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, а також враховує вимоги розумності і справедливості та визначає її у сумі 500,00 грн. Також підлягає відшкодуванню позивачу витрати пов'язані із оплатою оцінки завданої шкоди транспортному засобу в сумі 600,00 грн. та витрати пов'язані з наданням правової до-помоги в сумі 1 000,00 грн. При вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходив із принципу пропорційності розміру задоволених позовних вимог. |із| На підставі викладеного, відповідно зі ст.ст. 22, 23, 386, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

Outcome: partial