Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 06 листопада 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейні відносини фактично припинені з 2013 року. Зазначила, що відповідач не працює, не займається вихованням сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб, визначити місце проживання сина за місцем її проживання та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частині всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що є докази в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 06 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за актовим записом №8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2010 р. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.08.2011 р. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим позивач відмовляється від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, син проживає разом з матір"ю. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнений від їх сплати.

Outcome: approved