Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,5499\~га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6123086900:01:001:0168, яка розташована на території Покропивнянської сільської ради Козівського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08.06.2014 року померла його бабця - [PERSON]. Останній належала земельна ділянка, яка розташована на території Покропивнянської сільської ради Козівського району Тернопільської області (теперішня [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області), яку заповіла позивачу згідно заповіту від 30.06.2006 року. Позивач бажаючи прийняти спадщину після смерті своєї бабці звернувся до нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку площею 1,5499\~га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За таких умов і обставин позивач змушений звернутись до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого щодо позовних вимог не заперечують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.22). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 11\~та ст. 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217,\~1220,1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 08.06.2014 року померла [PERSON] у с.Покропивна Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД\~№166885 від 10.06.2014\~р. (а.с.5). За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON], склавши заповіт, який було посвідчено 30.06.2006 року виконкомом Покропивнянської сільської ради за № 4. (а.с. 8). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] становить земельна ділянка площею 1, 5499 га., кадастровий номер 6123086900:01:001:0168, яка вилілена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Покропивнянської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області, які належали спадкодавцю, згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР б/н від 06.01.2000 року вбачається, що такий виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 1, 55 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Покропивнянської сільської ради (а.с. 6). Відповідно до довідки [PERSON] селищної ради Козівського району Тернопільської області №1207 від 17.08.2016\~р., з [PERSON] на час смерті постійно проживав та був зареєстрований онук [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, на належну йому вищезгадану земельну ділянку, єдиним спадкоємцем якої являється позивач, так як на момент смерті останньої проживав з нею однією сімєю. Окрім цього, судом встановлено, що після смерті бабці, [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак останььому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю державного акта на право приватної власності на землю серії ТР\~б/н від 06.01.2000 року, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Козівської районного нотаріального округу [PERSON] №627/01-16 від 22.12.2016 року (а.с.16). При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України\~дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved