Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

05.09.2019\~позивач звернувся\~в суд\~з позовом,\~у якому\~просив з\~врахуванням змінених\~позовних вимог\~ стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь 206\~249,82\~грн.\~ інфляційних\~втрат \~від простороченої\~суми заборгованості\~за договором\~розписки згідно\~із наданим\~розрахунком.\~В обґрунтування позову послався на те, що 05.09.2016 він надав відповідачу в борг кошти в сумі 25000 євро терміном на 2 місяці, про що він написав йому розписку. Зазначені кошти у визначений термін не відповідач повернув. 31.08.2017 він додатково надав відповідачу в борг 12000 євро. Відповідач надав йому розписку, якою зобов`язався повернути весь борг на загальну суму 37000 євро до 31.12.2017. В подальшому 2000 євро відповідач віддав. Рішенням суду від 07.04.2020 з відповідача стягнуто борг за розпискою у розмірі 35\~000 Євро, що еквівалентно 1034603,50 грн. станом на день розгляду справи. На даний час відповідач борг не повернув. 12.09.2019 у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 23.01.2020 підготовче провадження закрито. 10.09.2020 та 14.12.2020 позивач подавав заяви про збільшення позовних вимог. 14.12.2019 позовну заяву було залишено без руху для сплати судового збору. 22.12.2020 позивач усунув недоліки, долучив квитанцію про сплату судового збору. 18.02.2021 позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. 18.02.2021 оголошувалась перерва для повторного виклику відповідача. 01.04.2021 в судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала. Вказала, що відповідач не повернув борг за розпискою, рішення суду на даний час не виконане. Тому вважає, що з нього слід стягнути інфляційні втрати за період з 31.12.2017 по 13.12.2020 у розмірі 206249,82 грн.. Відповідач \~позовні вимоги\~визнав повністю.\~Вказав,\~що на\~даний час\~не має\~можливості повернути\~борг.\~Погоджується з\~розрахованим розміром\~ інфляційних втрат у сумі 206249,82 грн.. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 05.09.2016 позичив у позивача 25\~000 доларів США терміном на 2 місяці, та 31.08.2017 додатково позичив ще 12\~000 доларів США до 31.12.2018, про що написав власноручно розписку (а.с.4). В подальшому відповідач повернув позивачу 2000 євро. Борг згідно із розпискою становив 35\~000 євро. Відповідач зобов`язаний був повернути позичені кошти до 31.12.2017. \~ \~ \~ \~Рішенням суду від 07.04.2020 з відповідача в користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 35\~000\~Євро,\~ що станом на 07.04.2020 по курсу НБУ (29,5601 грн. за 1 Євро) еквівалентно 1\~034 603,50 грн.. \~ \~ \~ \~Дане рішення було оскаржене в апеляційному порядку та залишене в силі постановою Львівського апеляційного суду від 12.11.2020, отже набрало законної сили 12.11.2020. Згідно із наданим позивачем розрахунком розмір інфляційних втрат від простроченої суми грошового зобов"язання з 31.12.2017 по 13.12.2020 становить 206249,82 грн. (а.с.45-50). Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений належним чином та не ставить відповідача у гірше становище. У свою чергу, в процесі розгляду справи відповідач не заперечив даний розрахунок та не ставив під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.(ст. 629 ЦК України). У відповідності із ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Outcome: approved