Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що 30 вересня 2013 року в с. Раковець Богородчанського району відповідачем скоєна дорожньо-транспортна пригода. Так, близько 05 год. 40 хв., відповідач керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись ділянкою автодороги «Богородчани-Гута», в селі Раковець Богородчанського району, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху і вчинив наїзд на позивача. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди було розпочато кримінальне провадження і вироком Богородчанського районного суду від 04 липня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вирок суду набрав законної сили. Позивач зазначає, що отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, закриту черепна - мозкову травму із забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, крововиливом під тверду оболонку головного мозку, рани, синці, садна в ділянках голови; садна в ділянках грудної клітки та живота. Після отриманих травм та вчиненого злочину був госпіталізований та проходить тривалий курс лікування. Близько чотирьох місяців перебував на стаціонарному лікуванні в обласні клінічній лікарні та був неодноразово прооперований в травматологічному відділенні. На сьогодні лікування продовжується, а в подальшому є необхідність у ще одній операції та тривалій реабілітації. В результаті отриманих травм стан здоров'я позивача суттєво погіршився, він потребує постійної сторонньої допомоги, медичного догляду, систематичного амбулаторного лікування. Крім того, ставиться питання про встановлення групи інвалідності. У зв'язку з такими подіями позивач поніс значні матеріальні витрати на лікування, які на даний час складають 29401,28 гривень. Також йому та членам сім'ї у зв'язку із вчиненням злочину було спричинено значної моральної шкоди. Вимушено було змінено спосіб життя, як позивача так і його батьків. Мати змушена залишити роботу, щоб постійно за ним доглядати. Через спричинені тілесні ушкодження позивач не зміг завершити навчання у вищому навчальному зкладі, змушений був взяти академвідпустку, що вплинуло і на його подальші перспективи, оскільки попередньо погодив працевлаштування в Стрийському УБР. Крім того, навіть після закінченняосвіти, отримані травми та наслідки, що вони спричинили не дозволять йому тривалйи час працювати за спеціальністю на нафто-газодобувних промислах. Через фізичну немічність позивач відчуває постійну обмеженість, оскільки позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, займатись спортом. Разом з тим поведінка відповідача після скоєного була неприйнятною. Відповідача не намагався допомогти фінансово чи в будь-який спосіб зменшити негативні наслідки заподіяного. Розмір спричиненої моральної шкоди оцінив у 200000 гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлений позов підтримали з викладених підстав та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що визнає обов'язок відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілого, що підтверджені квитанціями про придбання ліків, однак не погодився із заявленою сумою моральної шкоди. Зазначив, що відповідач готовий відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів кримінального провадження №12013090120000403 встановлено, що відповідач 30 вересня 2013 року, керуючи автомобілем марки «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись ділянкою автодороги «Богородчани-Гута» в с. Раковець Богородчанського району, порушив п.п. 1.2, 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. В результаті неправомірних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків; закрита черепна - мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, крововиливом під тверду оболонку головного мозку, рани, синці, садна в ділянках голови; садна в ділянках грудної клітки та живота. Згідно із висновком експерта №13 від 30 січня 2014 року відкритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, крововиливом під тверду оболонку головного мозку, закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя у момент спричинення. Решта тілесні ушкодження відносяться до легких. Вироком Богородчанського районного суду від 04.07.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи питання про стягнення заподіяної майнової шкоди, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на стаціонарне лікування у Івано-Франківській обласній клінічній лікарні в період з 30.09.2013 року по 01.11.2013 року та з 13.12.2013 року по 13.01.2014 року. Відповідно до представлених доказів вартість медикаментів, що були придбані за рахунок позивача склала 29401,28 гривень. Вказану суму слід стягнути з відповідача в користь позивача. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. З'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що неправомірними діями відповідача позивачу дійсно спричинено моральну шкоду у вигляді фізичних страждань, яких протягом тривалого часу зазнавав та зазнає і надалі позивач від отриманих травм та медичних маніпуляцій. Крім того, моральна шкода заподіяна також внаслідок перенесеного нервового потрясіння, пов"язаного із втратою працездатності, оскільки внаслідок заподіяних травм позивач, який був цілком здоровою людиною, кандидатом в майстри спорту з гирьового спорту, втратив можливість до самостійного активного життя, потребує стороннього догляду та допомоги, було порушено його нормальний уклад життя, життєві плани на майбутнє. Враховуючи характер і тривалість страждань, тяжкість заподіяних травм, істотність вимушених змін у житті позивача, необхідність довготривалої реабілітації та постійного медикаментозного лікування, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 140000 грн. Судові витрати по справі, відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial