Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

12.06.2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті рідної матері [PERSON],[INFO], яка померла у м.Шахтарськ Донецької області [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив , що вона [PERSON] [INFO] є донькою- [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого [INFO] ,актовий запис №77. Після початку воєнних дій заявник та її мати виїхали з непідконтрольної території до м. Харкова, де мешкали у родичів за адресою: [ADDRESS]. 23.12.2016 [PERSON],виїхала до непідконтрольної території з тим, щоб перевірити стан залишеного будинку і в цей же день померла внаслідок нещасного випадку,а саме отруїлася чадним газом через несправність розтопленої печі. Заявник поховала [PERSON], у м. Шахтарськ і там же їй було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER],копія якого міститься в матеріалах справи. 08.06.2017 для реєстрації в законному порядку факту смерті заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де їй письмово було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 08.06.2017 року № 5706/15.10-04-06,копія якої міститься в матеріалах справи. У зв'язку з тим що смерть матері - [PERSON] сталася на тимчасово окупованій території України, заявник не може у позасудовому порядку отримати свідоцтво про смерть державного зразку України,та отримати спадщину,що залишилась після її смерті. Заявник в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Київського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України не залежно від місця проживання заявника. Відповідно дост.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» становлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно Постанови пленуму ВСУ N 5 Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті [PERSON],[INFO], яка померла у м.Шахтарськ Донецької області [INFO],.

Outcome: approved