Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

29.10.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить ухвалити рішення та визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5560 га, що знаходиться на території Пішківської сільради Корсунь-Шевченківського району, після смерті [PERSON] Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який проживав у с.Пішки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, після смерті якого відкрилася спадщина, в т.ч. на вказану земельну ділянку. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця є с.Пішки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Спадщину позивач прийняв, але не може одержати свідоцтво про право на спадщину через те, що документ, який засвідчує право власності на вказану земельну ділянку, втрачений. В позасудовому порядку спір вирішити неможливо, тому і пред'явлено до суду даний позов. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача - Пішківської сільради у судове засідання не з'явився, за підписом сільського голови до суду поступила заява про визнання позову та з проханням слухати справу у відсутність представника сільської ради. 3-я особа [PERSON],1954 р.н., є непрацездатною, суду пояснила, що у неї відсутні будь-які заперечення по даному позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, 3-ю особу, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті проживав в с. Пішки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Факт його смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], про що складено актовий запис за № 01, виданий виконкомом Пішківської сільради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.7), внаслідок чого відкрилася спадщина, в т.ч. і на вказану земельну ділянку (ч.1 ст.1220 ЦК України). [PERSON] залишив заповіт, складений 05.01.2007, відповідно до якого земельну ділянку розміром 2,5560 га, яка належала йому на підставі державного акту серії [NUMBER], заповів [PERSON] (а.с.8). Позивач спадщину після смерті батька прийняв, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, оскільки документ, який засвідчує право власності на землю, втрачено, про що надано суду письмову постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку від 15.09.2015 (а.с.11). Судом встановлено, що крім позивача після смерті спадкодавця в нотконтору заяву на прийняття спадщини подала [PERSON]- дочка померлого, що підтверджується довідкою № 1506/01-16 від 15.09.2015 (а.с.12), яка у суді пояснила, що вона не має заперечень на задоволення даного позову і на обовя"язкову частку претендувати не буде. Земельна ділянка, про визнання права власності на яку подано позов, належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Пішківської сільради №15-1 від 17.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], копія якого додана до позовної заяви (а.с.9). Вказаний акт був втрачений, у газеті «Надросся» (№ 61 за 18.08.2015) надруковано оголошення про це (а.с.10). Про належність [PERSON] вказаної в позовній заяві земельної ділянки свідчить копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка станом на 15.10.2015 становила 95 373,13 грн. (а.с. 13). Нотаріус у своїй постанові від 15.09.2015 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вказала, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку не може, тому що втрачений документ, який засвідчує право власності померлого на неї (а.с.11). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування це є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Земельний кодекс України регулює земельні правовідносини в Україні. Зокрема, ст.23 ЗК України від 18.12.1990, який діяв на момент видачі спадкодавцю державного акту на земельну ділянку, право власності на землю посвідчувалось державними актами, які видавались і реєструвались сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно наданих суду документів позивач не має належного оригіналу державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень-офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а це значить, що це дає право особі довести це право у судовому порядку. Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325, зареєстрований у МЮ України 06.08.2009 р. за № 735/16751 "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №631 від 30.08.2010, який регламентував питання видачі державних актів, втратив чинність. Тобто, зареєструвати земельну ділянку на померлу людину відповідно до нормативних актів неможливо, так само як і видати новий державний акт, а тому способом захисту прав позивача є лише звернення до суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. [PERSON] залишив заповіт, складений 05.01.2007, в якому визначив, що земельну ділянку розміром 2,5560 га, яка належала йому на підставі державного акту серії [NUMBER], заповів [PERSON](а.с.8),який не змінений і не скасований. Тобто, спадкодавець у заповіті сам розподілив спадщину між спадкоємцями. Відповідно до ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Тобто, строки для звернення за свідоцтвом про право на спадщину не обмежені. Таким чином, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позивач свій позов довів, а тому суд задовольняє такий та визнає за позивачем право власності на вказану земельну ділянку, яка має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Пішківської сільради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд враховує наступне. Відповідно до роз'яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 « Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у даних спорах повинні бути органи місцевого самоврядування. У даному спорі таким є Пішківська сільська рада. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору, який становить 953 грн. 73 коп., як інвалід 2 групи, а також як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому, відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплатити судового збору, то цей збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної частини позову. А оскільки позов задоволено повністю, то судовий збір у розмірі 953,73 грн. і стягується з відповідача: Пішківської сільської ради в дохід держави.

Outcome: approved