Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

03 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,59 га, розташованої на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області. За життя [PERSON] заповіт не складався. Позивач є спадкоємцем за законом. Вона звернувся до нотаріуса з наміром прийняти спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. Тому просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,59 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0116531, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Щорса під № 624 від 18.02.1997 року, як на спадкове майно після смерті [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи без її участі (а.с.54), а від відповідача про відсутність заперечень на позов, розгляд справи без участі представника Дунаєцької сільської ради (а.с. 31). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 2,59 умовних кадастрових гектарів на території Дунаєцької сільської ради. Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 66/133-19 від 17.04.2019 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 8 від 16.01.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0116531, зареєстрований під № 624 від 18.02.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією. Розмір земельної частки (паю) складав 2,59 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат виготовлявся в одному примірнику та видавався тільки на руки власнику. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не отримував. Вартість даної земельної частки (паю) станом на 01.01.2019 року складає 55811 грн. (а.с. 14). Таким чином, що померлий [PERSON] дійсно мав право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, про що на його ім`я було видано відповідний сертифікат. Згідно довідки Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області № 02-39/887від 26.11.2019 року [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований і проживав один за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від [PERSON] Дунаєцькою сільською радою не посвідчувався (а.с. 13). Позивач [PERSON] , яка до реєстрації шлюбу мала прізвище „ [PERSON] " (а.с.10), є племінницею [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копіями записів актів про народження [PERSON] і [PERSON] (а.с. 11,12). За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно положень ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, позивач являється спадкоємцем [PERSON] п`ятої черги за законом. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно положень ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] всі належні йому права та обов`язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його племінниці [PERSON] відповідно до ст. 1265 ЦК України, яка в установлений ст. 1270 ЦК України строк, а саме: 19.08.2020 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого дядька [PERSON] (а.с.36). Постановою в.о. державного нотаріуса Глухівської районної державної нотаріальної контори Сіманенко Т.П. від 14.02.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутній документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с.17). Зі спадкової справи та інформаційних довідок зі спадкового реєстру вбачається, що 19.08.2020 року заведена спадкова справа після померлого [PERSON] , заповіти/спадкові договори відсутні (а.с. 32-53). Відомості щодо інших спадкоємців про усунення позивача від спадкування та інші обставини, які б перешкоджали захисту спадкових прав позивача, суду не надані. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Про втрату сертифікату було подано оголошення в газеті «Глухівщина» № 38 за 2020 рік. Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивач не може позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За таких умов, враховуючи, що померлий [INFO] [PERSON] за життя отримав право на земельну частку (пай) на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право на зазначену земельну ділянку, як на спадкове майно після смерті [PERSON] ..

Outcome: approved