Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

19.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за місцем проживання, оскільки він не проживає в даній квартирі тривалий період без поважних причин. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Представник третьої особи до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника та покладається на розсуд суду. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , являється квартиронаймачем житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ордеру на житлове приміщення № 526 серія 3 від 12 травня 1995 року, який виданий виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Чернігова, в якій проживаю та зареєстрований (а.с. 8). Згідно відповіді на адвокатський запит [PERSON] Чернігівською міською радою повідомлено, що відповідно до комп`ютерної бази даних приватизованого житла відділу квартирного обліку та приватизації житлового фонду міської ради, квартира [ADDRESS] , станом на 05,06.2019 року не приватизована (а.с. 18). Згідно довідки Управліня адміністративних послу Чернігівської міської ради № 4799 від 30.05.2019 станом на 25.09.2018 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані дві особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , який є наймачем та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради від 03.06.2019 року № 03-09/8791, вбачається, що [PERSON] перебував на обліку в управління як одержувач житлової субсидії по січень 2018 року включно. З травня 2018 року, за адресою домогосподарства, де зареєстрований Клієнт субсидія не призначена, оскільки за інформацією, яка отримана на запит управління з Державної фіксальної служби України та Пенсійного фонду України, у особи із складу домогосподарства взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії та ним не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (а.с. 23-24). Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] КП «Деснянське» Чернігівської міської ради квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] , разом з ним в даній квартирі зареєстрований [PERSON] . Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71 ЖК України підлягає задоволенню. Вимога позивача щодо зняття з реєстрації за місцем проживання не відноситься до компетенції суду, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial