Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Управління у справах захисту прав споживачів в Запорізькій області, про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошової суми. В позові зазначила, що в 14.04.2013 р. вона уклала з відповідачем договір по виготовленню та доставці меблів, а саме пеналу ПУ 600/2140. Строк виконання робіт за договором 25 робочих днів, згідно п. 3.2 зазначеного договору. Вартість пеналу за договором склала 1610 грн., з яких 1000 грн. позивачка сплатила при укладенні договору в якості задатку, 300 грн. - 16.04.2013 р., а 310 грн. їй було необхідно сплатити після доставки їй пеналу. Після спливу 25 робочих днів після укладення договору (тобто станом на 24.05.2013 р. з урахуванням святкових днів) відповідачем не були виконані свої зобов'язання, в зв'язку з чим позивачка неодноразово зверталась до нього як особисто та і телефоном, але це не надавало результатів. 29.07.2013 р. після телефонної розмови з відповідачем та для прискорення доставки їй пеналу вона сплатила 310 грн. та їй пообіцяли, що доставка та зборка меблів відбудеться у найближчу суботу, але до теперішнього часу пенал їй не доставлено. 24.12.2013 р. вона звернулась до відповідача письмово та останній на її заяві 28.12.2013 р. відповів, що доставка буде по наявності машини. До цього часу відповідач не виконав свої зобов'язання за угодою, хоча позивачка неодноразово зверталася до нього з вимогами про це. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд розірвати укладений договір з відповідачем та стягнути з нього на свою користь 15037,40 грн., з них 1610 грн. в якості повернення суми вартості виробів, сплачених нею за укладеним з відповідачем договором та пені за несвоєчасне виконання договору у сумі 13427, 40 грн. відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». А також посилаючись на те, що у зв'язку з виниклою ситуацією та у зв'язку з тим, що відповідач ввів її в оману та не повернув гроші стан її здоров я погіршився тому просить стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав наведених в ньому та просила його задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, пояснень або заперечень не надав. Відповідач до суду повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень не надав, у зв'язку з чим судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дане судове засідання та неявка відповідача розцінюється судом як небажання приймати участь у розгляді справи. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 837, 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 872 ЦК України передбачено, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Судом встановлено, що 14.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про виготовлення та доставку меблів. Відповідно до п.2.1 договору, ціна виробу становить 1610 грн., задаток сплачено позивачкою у сумі - 1000 грн., в день укладення договору, потім ще 300 грн. - 16.04.2013 р. та 310 грн. за доставку виробу 29.07.2013 р. Відповідач зазначені кошти отримав, що підтверджується його підписами у договорі. Відповідно до п. 3.2 укладеного договору відповідач зобов»язався виготовити та доставити вироб протягом 25 робочих днів, а у випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк виготовлення та доставки збільшується до 40 робочих днів. Однак у визначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав, меблі не виготовив, грошові кошти не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. На теперішній час відповідач прострочив виконання робіт на 278 днів, тобто з 24.05.2013 р. по 25.02.2014 р., таким чином пеня складає - 13427, 40 грн. (278 днів х 48,30 грн. (1610, 00 грн. : 100 х 3 = 48,30 грн.) Аналізуючи у сукупності надані позивачем докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання укладеного договору, стягнення грошових коштів в якості повернення суми вартості оплаченого виробу та стягнення пені за несвоєчасне виконання договору, є законним та обґрунтованим, тому вони підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Також суд керується пунктами 3, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року, згідно яким моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності. На думку суду, заявлена сума завищена, оскільки позивачка не обґрунтувала розмір заявленої суми належними доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial