Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

9 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем. В позовній заяві зазначає, що згідно свідоцтва про смерть, виданого 27.03.2012 року [PERSON] сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що 26.03.2012 року померла мати позивача [PERSON]. Дані родинні відносини, стверджується свідоцтвом про народження. В день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 1,6099 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Радехівського району Львівської області. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав зі спадкодавцем, за адресою с.Яструбичі, по вул.Підгайна 12, Радехівського району Львівської області. Однак у визначений законом термін він не звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину так як вважав, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а від так пропустив строк для прийняття спадщини. Виходячи з вищенаведеного для отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем. Факт його постійного проживання разом із [PERSON] до самої її смерті підтверджується довідкою, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Радехівського району Львівської області №605 від 27.10.2017 року. Наведені в заяві факти можуть підтвердити також і свідки, покази яких, згідно з нормами цивільно-процесуального законодавства України, являтимуться доказами у справі. Встановити факт проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини можливо лише в судовому порядку, що стало підставою звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Просить винести рішення, яким встановити факт, що [PERSON], [INFO], проживав спільно із [PERSON], у с.Яструбичі, по вул.Підгайна 12, Радехівського району Львівської області, до дня її смерті, тобто до 26.03.2012 року. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Радехівського району у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.26). Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що 26.03.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-СГ №268157, виданим [PERSON] сільською радою Радехівського району Львівської області, в якому зазначено місце смерті с.Яструбичі, Радехівського району Львівської області (а.с.9). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 1,6099 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Радехівського району Львівської областівна, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №011452, виданого 11 червня 2001 року, запис №15452 (а.с.12-12 зворот). Відповідно до довідки №605 від 27.10.2016 року, виданою [PERSON] сільською радою вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 26.03.2012 року, була зареєстрована і проживала [INFO], разом із нею були зареєстровані і проживали : невістка [PERSON], [INFO]; внучка [PERSON], [INFO]; правнук [PERSON], [INFO]; правнук [PERSON], [INFO]; правнук [PERSON], [INFO]; внучка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO] фактично проживав без реєстрації разом із матір"ю [PERSON] до дня її смерті, був зареєстрований [INFO]. Від імені померлої [PERSON] виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради посвідчувався заповіт не посвідчувався і не скасовувався (а.с.11). Із заяви [PERSON], серії НВІ №566255 вбачається, що [PERSON], звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для прийняття спадщини після смерті своєї мами [PERSON] (а.с.8). 9 грудня 2016 року нотаріус нотаріальної контори відмовила [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивач у визначений законом термін не звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, а від так пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.7). Згідно до свідоцтва про народження, серії І-ЯР №525467 вбачається, що [PERSON], народився 17 березня 1957 року, і в графі про батька значиться [PERSON] та про матір [PERSON]. (а.с.10). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON], проживав разом із своєю матірю [PERSON], до дня її смерті 26.03.2012 року за адресою с.Яструбичі, вул.Підгайна,12, Радехівського району Львівської області. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Узагальнюючи вищенаведене, враховуючи клопотання відповідача, який заяву визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак їх необхідно задовольнити.

Outcome: approved