Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

24.04.2018 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до [PERSON], в якому вказала, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання її колишній співмешканець - [PERSON], [INFO]. З 2013 року відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач знятися не бажає. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.05.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 29.05.2018 року. 29.05.2018 року справу слуханням відкладено до 19.06.2018 року у зв,язку з повторним викликом в судове засідання сторін. У судове засідання позивач не з,явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти ухвалення рішення суду при заочному розгляді справи (а.с.-43). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 27-42). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч.1 ст.131 УПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно копії ордеру на житлове приміщення № 850 від 20.10.1982 року , виданого Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Рубіжанської міської ради народних депутатів від 04.10.1982 року №397, [PERSON] разом з дружиною- [PERSON]. та дочкою - [PERSON] отримав право зайняття житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно копій типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.11.2016 року Комунальне підприємство КП «БТІ» Рубіжанської міської ради Луганської області уклало договір із споживачем [PERSON] на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно договору про користування електричною енергією побутовим споживача від 04.08.10 року (а.с.9-10), договору про надання послуг з центрального опалення від 19.03.2013 року (а.с.11-12), договору про надання населенню послуг за газопостачання від 15.05.2017 року (а.с.14), усі угоди укладені з споживачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] З інформації загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 258 від 27.04.2018 року вбачається, що відповідно до реєстру територіальної громади м. Рубіжне Луганської області та поквартирної картки, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за паспортом громадянина України серії [NUMBER], який виданий 20.04.2001 року Джанкойським МРВ ГУ МВС України в Криму (а.с.18). З довідки про склад сім,ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, станом на 23.03.2018 року, вбачається, що в якості «тимчасовий наймач», з 03.07.2014 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.15). З акту про встановлення факту фактичного місця проживання від 16.04.2018 року виходить, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], [PERSON],[INFO] фактично не проживає (а.с. 16). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо). У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином , суд приходить висновку , що відповідач був зареєстрований у спірному житловому приміщенні, членом сім"ї наймача не являється. З 2014 року відповідач не мешкає в спірній квартирі, отже втратив право користування нею, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. . Отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved