Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за нею [PERSON] право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. На день його смерті батько був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], так як придбав його згідно договору купівлі- продажу від 14.12.1990, посвідченого заступником голови Токарівської сільської ради народних депутатів. Відповідно до ст.ст. 1217, 1261 Цивільного кодексу України вона має право на спадкування за законом, так як являється дочкою померлого [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Інших спадкоємців першої черги та тих, які мають право на спадкове майно немає, так як вона є одноосібним спадкоємцем після смерті батька, на її ім'я видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з спадкового майна, а сааме: житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Ще за життя батько придбав спірний будинок та його право власності підтверджувалося договором купівлі-продажу, але на сьогоднішній день документи на будинок втрачені, тому вона звернулася до КП технічної інвентаризації „Інвенрос" з проханням провести інвентаризацію належного батьку будинку та їй було виготовлено та видано технічний паспорт, згідно якого домоволодіння складається з: житлового будинку «А-1», 1934 року побудови загальною площею 31.2 кв.м.; веранди «а» площею 30,00 кв.м. (позначено на плані літерою а), сараю «Б» площею 8,1кв.м.; літньої кухні «В» площею 13,1кв.м.; погребу «в» площею 5,0 кв.м. ; сараю «Г» площею 4,3кв.м.; сараю «Д» площею 12,5кв.м.; вбиральні «Е» площею 1,5кв.м.. Інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 55 836 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот тридять шість) гривень. В зв'язку з тим, що технічний паспорт та правовстановлюючий документ - договір купівлі- продажу житлового будинку втрачені, тому видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, що підтверджується повідомленням нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Житловий будинок розташований на земельній ділянці Токарівської птахофабрики, розміром 2500 кв.м., як вказано в договорі купівлі-продажу. У зв'язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, вона звернулася з даною заявою до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в режимі відеоконференції свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить суд справу розглядати без участі представника за наявними у справі доказами. Згідно ухвали судді від 04.06.2018 провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 04.07.2018. Ухвалою суду від 04.07.2018, підготовче судове засідання було призначено в режимі відеоконференції на 21 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 21.08.2018 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 17 жовтня 2018 року. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON],на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 1990 року, посвідченого заступником голови Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, що підтверджується технічним паспортом, виданим комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» Дергачівського району Харківської області від 19.09.2017. [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], видана відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом №119. Після його смерті спадкоємцем на спадкове майно стала його донька позивач по справі [PERSON], до шлюбу [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Славутським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області,за актовим записом №15. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], позивач 12.04.2004 уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище після одруження стало - [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1217, 1261 Цивільного кодексу України позивач має право на спадкування за законом першої черги, так як вона є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Інших спадкоємців першої черги та тих, які мають право на спадкове майно немає, так як вона є одноосібним спадкоємцем після смерті батька, на її ім'я видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з спадкового майна, а сааме: житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, ч.2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На даний час технічний паспорт та правовстановлюючий документ - договір купівлі- продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] втрачені. Відповідно до повідомлення Державного нотаріуса Славутської державної нотаріальної контори у Хмельницькій області від 14.05.2018 за № 499/02-14/626/2012 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS], нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач [PERSON] зразу після смерті батька, спадщину прийняла в передбачений законом строк. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. . Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі ст. 1261, ч. 1; ст.1268, ч.1; ст.1270 ЦК України,

Outcome: approved