Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

05.06.2020 р. близько о 10 год. за адресою: м. Київ, Велика Кільцева Дорога, 18 сталася ДТП за участі автомобілів «Volkswagen Polo» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Premium» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Водій «Renault Premium» д.н. [NUMBER] не впевнившись у безпечності свого маневру, здійснив розворот, в наслідок чого завдав удар у авто «Volkswagen Polo» д.н. [NUMBER] , чим завдав йому механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.07.2020 р. по справі №759/10340/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Polo» д.н. [NUMBER] . Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Renault Premium» д.н. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ "СК АСКО ДП" полісом обов`язкового страхування АО/2069023. Страхова компанія сплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 87 172 грн. 88 коп. Тому, [PERSON] через свого представника -адвоката Олексієнка М.М. звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Аско-Донбас північний" страхове відшкодування 35 235,43 грн. пеню 2884,47гррн., 3% - річних 718,79 грн. інфляційні витрати -1092,30 грн.,. та стягнути з [PERSON] грошову втрату товарної вартості транспортного засобу в розмірі 16957, 77 грн. Витрати на професійну допомогу 9000, грн. витрати на виготовлення звіту №01-02/07 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) і судовий збір стягнути солідарно відповідачів. Ухвалою від 16.02.2021 справа прийнята до провадження та призначена за за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з"явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, на вимогах позову наполягав. Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, на судове засідання не з`явились, до суду відзив на позовну заяву не подавали. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Звіту №01-02/07 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 02.07.2020 р. (далі - Звіт №01-02/07) вартість матеріального збитку 123 908 грн. 31 коп. Отже, Страхова компанія зобов`язана була сплатити 122 408 грн. 31 коп. (за вирахуванням розміру франшизи 1 500 грн.). В той же час, Страхова компанія сплатила лише 87 172 грн. 88 коп. В постанові Верховного Суду України від 22.04.2019 р. по справі №761/14285/16-ц, позивач не зобов`язаний надавати будь-які акти виконаних робіт на підтвердження понесених збитків, оскільки це суперечить положенням ст.22 ЦК України, відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертного дослідження згідно чинного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Дана правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14. Таких по суті висновків дійшов і суд касаційної інстанції, постановляючи ухвали колегії суддів судової палати у цивільних правах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 23 січня 2013 року у справі за позовом про з відшкодування матеріальної та моральної шкоди (№ 6-47351св12) і -д 27 березня 2013 року у справі за позовом про відшкодування шкоди (№ 6-49779св12). Отже позов, з урахуванням відсутності заперечень відповідачів, підлягає задоволенню повністю. Судові витрати, за вказаного рішення, суд відносить на рахунок відповідачів відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved