Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

09 лютого 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] до [PERSON] з вищевказаною позовною зявою, мотивуючи її тим, що [PERSON] є матір"ю позивача, будь-якої допомоги ніколи не надавала дочці, від виховання самоусунулася. [PERSON] була призначена опікуном позивача. Позивач самостійно поступила навчатися до Медичної академії, як дитина, позбавлена батьківського піклування, в зв"язку з цим підтримується Державою. У 2015 році стала повнолітньою в зв"язкуь з чим адміністрація відмовляється продовжувати супровід дитини, позбавленої батьківсього піклування. Просить суд позбавити матір батьківського піклування для того щоб продовжити навчання, так як оплачувати навчання вона не має можливості. Відповідач визнає позов, суд приймає визнання позову, так як [PERSON] зовсім не приймала та не приймає ніякої участі у долі дитини, батько позобавчений батьківських прав. Представник третьоїї особи вважає, що є необхідність допомогти дівчинці, так як вона має бажання навчатися та продовжити нормальне життя, що сама вона не взмозі зробити. Свідок [PERSON], яка була піклувальником позивача, просить суд задовольнити позов. Підтвердила, що [PERSON] самостійно поступала до ВУЗу і дуже хоче навчатися, але у неї не має можливості, просить суду надати дитині ттаку можливість. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми процесуального та матеріального права які слід застосувати до даних правовідносин суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Позивач як на підставу заявленого позову посилався на невиконання відповідачем батьківських обов'язків та написання заяви про згоду на позбавлення його батьківських прав. Крім цього суд вважає за необхідне відмітити, що перебування відповідача у місцях позбавлення волі є беззаперечною та єдиною підставою для позбавлення її батьківських прав, як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини. На останнє зокрема вказує і п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року. Суд приймає згоду відповідача на позбавлення батьківських прав, так як вона не може надати належної допомоги дівчинці а ні матеріально, а ні моральної. Докази досліджуються судом у їх сукупності (ст. 212 ЦПК України). Представник служби у справах дітей не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав в інтересах позивача з метою унинення будь-яких негативних наслідків, а саме відрахування [PERSON] з ВУЗу та відсутності будь-яких перспектив в подальшому. Згідно приписів п 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України : мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він зокрема… п. 2) ухиляються від своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно статті 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН у 1989 проці, підписана Україною та ратифікована Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, що здійснюються судами, першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї". На переконання суду, позбавлення відповідача батьківських прав відносно фактично повнолітнього відповідає інтересам дитини, і суспільство повинно надати посильну допомогу цій дитині, яка є майбутнім країни і тим більш бажає навчатися та приносити користь в майбутньому, відсутність розуміння держави завдасть непоправної шкоди нормальному розвитку дитини . На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved