Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

18.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в інтересах [PERSON], [PERSON] з позовом до відповідача про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 3219 грн. 47 коп. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн. 00 коп. Судом до участі в справі залучено в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія». Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.11.2014 року прийнято відмову від позову [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, провадження по справі закрито. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду з відповідача [PERSON] в розмірі 3219 грн. 47 коп. та стягнути моральну шкоду на користь сина [PERSON] в розмірі 40000 грн. та на користь сина [PERSON] 10000 грн.. В обґрунтуванні своїх позивних вимог [PERSON] тим, що 22.07.2011 року відповідач скоїв наїзд на сина [PERSON], [INFO], автомобілем марки «ЗАЗ -ТF69YР» реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], а син [PERSON], [INFO] встиг перебігти дорогу, проте після аварії також отримав душевні страждання, оскільки на його очах був збитий менший брат [PERSON]. [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив суду, що не заперечує відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду на придбання ліків, витрати на посилена харчування не визнає та моральну шкоду просив стягнути в розмірі 3000 грн. Представник співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем до страхової компанії ніяких вимог не заявлено. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи №3/2506/5391/11, матеріали кримінальної справи №17127 від 22.07.2011 року, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.07.2011 року о 19 год. 25 хв. [PERSON] в м. Чернігові по проспекту Перемоги в районі будинку № 125, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ -ТF69YР» реєстраційний номер [NUMBER], під час руху не зменшив швидкості руху автомобіля, аж до повної його зупинки, в результаті чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де відбувся наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого транспортний засіб тримав механічні пошкодження, а пішохід [PERSON] тілесні ушкодження, чи порушив пункти 1.3, 1.5, 2.3б, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], [INFO] отримав тілесні ушкодження, які згідно акту додаткового комісійного судово-медичного дослідження №202/12 закінченого 20.09.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. [PERSON] перебував у лікарні в травматологічному відділенні з 22.07.2011 року по 03.08.2011 року, потім був переведений в неврологічне відділення, де лікувався з 03.08.2011 року по 13.08.2011 року. Також перебував в неврологічному відділення Чернігівської обласної дитячої лікарні в період з 12.03.2012 року по 23.03.2012 року. Органами досудового слідства була проведена перевірка обставин дорожньо-транспортної пригоди. Було встановлено, що в діях водія [PERSON] вбачається порушення вимог пп. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 18.1,18.4 Правил дорожнього руху, а саме - водій не зменшив швидкості руху свого автомобіля аж до повної зупинки, внаслідок чого виїхав на пішохідний перехід, де відбувся наїзд на дитину. Постановою старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 03.04.2012 року в порушенні кримінальної справи відмовлено. Постановою Деснянського районного судуд м. Чернігова від 11.10.2001 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки [PERSON] на законних підставах керував автомобілем марки «ЗАЗ -ТF69YР» реєстраційний номер [NUMBER], тобто на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, а позивач наполягає на стягненні матеріальної та моральної шкоди саме з нього, тому саме він повинен нести відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки. Згідно полісу №ВЕ/1621292 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За вказаний період лікування позивачем надані чеки про придбання в різних аптечних закладах міста медичних препаратів, що відповідає випискам медичних карток стаціонарного хворого [PERSON], суд вбачає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на лікування на суму 1543 грн. 47 коп. При цьому судом не враховується сума сплачена по квитанції №18/46 за призначенням платежу благодійної допомоги в розмірі 80 грн. 00 коп. Одночасно підлягає стягненню з відповідача 176 грн. 00 коп. заподіяних збитків за здачу квитків, оскільки позивачем були придбані квитки на потяг до м. Херсона всієї сім»ї, однак в зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою, остання була змушена здати квитки. Згідно розписки вбачається, що [PERSON] отримала в рахунок погашення матеріальної шкоди внаслідок ДТП, що сталася 22.07.2011 року між її сином та [PERSON] грошові кошти від [PERSON] в сумі 500 грн. (а.с. 59), про що не заперечила в судовому засіданні, тому суд з врахуванням сплачених коштів вважає необхідним стягнути у відшкодування матеріальної шкоди з відповідача суму в розмірі 1139 грн. 47 коп. Стосовно відшкодування матеріальної шкоди, які були понесені на посилене харчування в розмірі 1500 грн., позивачем не надано доказів, що посилене харчування призначалося, було використано, оскільки не надано будь-яких чеків їх придбання. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Виходячи зі змісту ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає також доведеним заподіяння [PERSON] моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об'єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 7000 грн. 00 коп.. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, ( далі Постанови ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, виходячи з п. 5 Постанови, загальними підставами цивільно-правової відповідальності для відшкодування моральної (немайнової) шкоди є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, в судовому засіданні не доведено факт спричинення моральної шкоди [PERSON], - втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних йому з боку відповідача та причинного зв'язку, що пов»язане з наслідками ДТП, яке мало місце у липні 2011 року, існування причинно -наслідкового зв'язку позивачем не доведено. Також із відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial