Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

15 вересня 2016 року (з уточненнями від 08.02.2017 р.) позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про відшкодування збитків, завданих порушенням Правил надання населенню послуг з газопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.04.2015 р. під час перевірки газових приладів в будинку відповідачів (зареєстровані в ПАТ «Хмельницькгаз» споживачами природного газу, що володіють спільною частковою власністю та проживають разом в приватному [INFO]) було виявлене самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу, який проходив під землею до літньої кухні. Вказані дії спричинили безобліковий відбір газу відповідачами. Про виявлене порушення було складено акт з результатами обстеження зі схемою щодо виявленого порушення, вручено відповідачам та запропоновано зявитись на засідання комісії з розрахунку збитків. 22.07.2015 р. відбулось засідання комісії з розрахунку збитків ПАТ Хмельницькгаз без участі відповідачів, в звязку з їх неявкою. Комісією було розраховано збитки у розмірі 42 402 грн. 73 коп., які добровільно відповідачі не сплатили, а тому позивач просить стягнути суму збитків з відповідачів пропорційно їх часток у праві спільної часткової власності. 23 січня 2017 р. [PERSON] подав до суду зустрічний позов до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору про надання населенню послуг з газопостачання від 31.03.2015 року укладеного між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що даний договір суперечить вимогам чинного законодавства, а саме не відповідає формі типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 р. № 938 (діючого на момент укладення договору), оскільки до даної постанови 02.03.2015 року було внесено зміни, якими змінено форму типового договору, а підписаний між [PERSON] та газопостачальним підприємством спірний договір згідно типової форми, яка станом на 31.03.15 р. втратила чинність. Вказує, що йому невідомо, чи подавалась [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» заява про укладення договору, оскільки ним так і іншим співвласником житла така заява не подавалась, як і не отримувалась згода на укладення договірних відносин та не підписувались самі умови договору відповідно до діючих Правил. Зміст договірних відносин на момент укладення йому не був відомий, як і не відомі інші істотні його умови, зокрема: ціна; термін дії договору; інші умови договору, що є необхідними для укладення даного виду договору; умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди та інші умови, що визначені законодавством істотними. Зазначені обставини позбавили його можливості реалізувати свої права та обов'язки. 17 травня 2017 р. [PERSON] збільшив позовні вимоги та просив також визнати недійсним договір про надання населенню послуг з газопостачання від 16.10.2006 р. № 104-18-65, укладений між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» та [PERSON], яка померла 11.10.2004 р., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] не могла вчиняти будь яких дій щодо укладення договірних відносин, так як померла раніше укладеного договору. В судовому засіданні представник позивача - відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» вимоги позову підтримав з підстав викладених у позові та просив задовольнити. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] заперечив, вказавши, що даний позов безпідставний, так як споживачі повинні відповідати за несанкціонований відвід газопроводу та за безобліковий відбір газу. Представник відповідача третьої особи [PERSON] заперечив щодо задоволення позову ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз», вказавши, що позов є необґрунтований, оскільки його довіритель не здійснював самовільного підключення шляхом прихованого газопроводу, а розрахунок здійснено не вірно. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] вказав, що такий позов є обґрунтований. Представник відповідача позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги за зустрічним позовом підтримують та просять задовольнити, щодо позову ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» заперечують. Інші особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про судове засідання, в таке не зявилися, клопотань не надходило, що не є перешкодою для розгляду справ. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов слід задовольнити, у звязку із наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в ПАТ «Хмельницькгаз» споживачами природного газу, що володіють спільною частковою власністю, проживають разом та зареєстровані ([PERSON] з 16.06.1983 р., [PERSON] з 16.11.1979 р., [PERSON] з16.11.1979 р.) в приватному будинку № 56 по вул. Пілотській у м. Хмельницькому. Частини вказаного приватного житлового будинку (по 1/3 частці) [PERSON], [PERSON], [PERSON] успадкували від [PERSON] (сина [PERSON]А.) 17.03.1998 р. ВАТ «Хмельницькгаз» уклав договір на використання природного газу та технічне обслуговування газопостачання з [PERSON] (померла 11.10.2004 р.). Для [PERSON], [PERSON], [PERSON] ПАТ «Хмельницькгаз» відкрив особовий рахунок за № [NUMBER], по якому проводяться всі операції по нарахуванням за споживання природного газу, оплату, перерахунку. [PERSON], [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] продовжують користуватись природним газом та сплачувати за використаний природний газ, що підтверджується фінансовим станом абонента за 2015-2017 роки та не заперечується [PERSON] Отже фактично послуги з постачання газу надавались, [PERSON], [PERSON], [PERSON] ці послуги приймали, та частково сплачували за них. При цьому, договір про надання населенню послуг з газопостачання № 18-65 укладений із співвласником [PERSON] лише 31.03.2015 року. До цього, 16.10.2006 року був укладений типовий договір № 104-18-65 про надання послуг з газопостачання із [PERSON] 01.04.2015 р. під час перевірки газових приладів (за заявкою [PERSON] щодо витоку газу) в будинку відповідачів за первісним позовом було виявлене самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу. Так, на рівні 3 см нижче рівня землі до дворового стояка газопроводу - вводу перед приладом обліку електрозварним способом приєднано трубу діаметром 20 мм. Даний несанкціонований відвід газопроводу проходив біля фундаменту житлового будинку відповідачів до цокольного поверху та виходив в вентиляційному каналі першого поверху літньої кухні (схема додається). На виході підєднаний газопровід було обладнано різьбовою заглушкою. Лічильника в літній кухні не було, тільки місце та кріплення під лічильник, що вбачається із акту обстеження ПАТ «Хмельницькгаз» від 01.04.2015 р., переглянутим в судовому засіданні відеозаписом фіксації порушення. Із актів обстеження ПАТ «Хмельницькгаз» від 02.04.2015 р. вбачається, що при обстеженні газової мережі в буд. № 56 по вул. Пілотській м. Хмельницького було виявлено самовільно газифікована літня кухня загальною площею 70 кв.м., де встановлені газові прилади ПГ-4 (плита газова) та 2КК-1 (двух контурний котел). В приміщенні кухні виявлено газовий стояк зашитий гіпсокартоном в стіні, який йшов поза облікові прилади. Також був виявлений дублюючий лічильник, який був знятий. В акті від 02.04.2015 р. (особовий рахунок 18-65) розписався [PERSON] Уповноваженими представниками ПАТ Хмельницькгаз було складено акт претензію за результатами обстеження та запропоновано зявитись на засідання комісії з розрахунку збитків 22.07.2015 р., про що ознайомився [PERSON] 22.07.2015 р. відбулось засідання комісії з розрахунку збитків ПАТ Хмельницькгаз" без участі відповідачів за первісним позовом, в звязку з їх неявкою. Комісією було розраховано збитки у розмірі 42 402 грн. 73 коп. Нарахування здійснено за період з 01.04.2012 р. по 31.03.2015 р. (36 місяців) на трьох проживаючих. Із довідки БТІ від 12.04.2017 р. № 196/01 -14, копії технічного паспорту та дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи вбачається, що будинковолодіння, яке знаходиться по вул.. Пілотській, 56 м. Хмельницького складається із житлового будинку літ. А загальною площею 64,6 кв. м., житловою площею 40,2 кв. м., в тому числі і з літньої кухні літ. «Б». Площа літньої кухні літ. «Б» в техпаспорті та в інвентарній справі не вказана. Згідно п.4 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. № 127 та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 9 серпня 2012 р. № 404, на господарські будівлі та споруди поверхневі плани не складаються. А тому літня кухня літ. «Б» являється господарською будівлею, відповідна її внутрішня загальна площа не визначається і в технічному паспорті не вказується. Із схеми розміщення будівель і споруд на земельній ділянці № 56 по вул. Пілотській м. Хмельницького, вбачається, що літня кухня літ. «Б» має загальну площу 39,57 кв.м., хлів літ. «б2» має загальну площу 14 кв.м., погріб літ. «б1» має загальну площу 20,63 кв.м., а всього дане приміщення має площу 74, 2 кв.м. При цьому, із копії технічного паспорту на житловий будинок, а саме із характеристики будівель і споруд по вул. Пілотській, 56 м. Хмельницького вбачається, що розташовані такі приміщення : житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», погріб літ. «б1» та гараж літ. «Е». [PERSON] розробив в 2015 р. робочий проект газифікації літньої кухні по вул. Пілотській, 56 м. Хмельницького, проте у встановленому порядку не погодив, дозволу на газопостачання не взяв. З даного робочого проекту, а саме із плану внутрішнього газопостачання літньої кухні вбачається план літньої кухні, де зображено переплановані приміщення. При цьому, сам [PERSON] в судовому засіданні вказав, що перепланував літню кухню і вона з іншими допоміжними приміщеннями є одним обєктом. Факт самовільного підключення шляхом прихованого газопроводу до літньої кухні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому свідки вказали, що площа літньої кухні становить 70 кв.м., заміри якої проводилися працівниками ПАТ «Хмельницькгаз». Також свідок [PERSON] показала, що літня кухня (житлова) складалася лише з однією будівлі, вхід був один. Інших допоміжних будівель (хліва та погріба не було). Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що розрахунок збитків був проведений на підставі переданих документів та розрахували відповідно до постанови Національної комісії від 28.10.2014 р № 184. Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п.4 Правил, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. За однією поштовою адресою укладається один договір. У разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір. У разі коли обєкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за самовільне підключення до системи газопостачання (п. 34 Правил). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п. 1.3 Типового договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог\~статей 633,\~ 634,\~ 641,\~ 642\~Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем\~заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам\~(далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обовязки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог\~Правил постачання\~та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із\~супровідним листом\~за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 19 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу від 08.07.2010 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, споживач зобовязаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу, а частиною 3 ст. 19 цього ж Закону встановлено, що у разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із Законом. Відповідно до пп. 1 п. 2 Розділу II Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання (далі Порядок), затвердженого постановою НКРЕ № 184 від 28.10.2014р. (який був чинним на момент виникнення правовідносин, втратив чинність 27.11.2015 р.) самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу є підставою для відшкодування споживачем збитків, завданих газопостачальному/газорозподільному підприємству. Згідно з п. 2 Розділу І Порядку самовільне підключення - виявлений факт підключення споживачем обєкта споживача або окремих газових приладів і пристроїв до системи газопостачання з порушенням встановленої законодавством процедури. Обєкт споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування. Прихований газопровід - газопровід, витрата газу через який не обліковується лічильником та який представник газопостачального/газорозподільного підприємства без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, проведення земельних робіт під час попереднього технічного обслуговування газових приладів та пристроїв споживача або контрольного зняття показань лічильника газу не мав можливості виявити. Відповідно до пп. 1 п. 4 Розділу II Порядку у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного в\~підпункті 1\~пункту 2 цього розділу (самовільне підключення шляхом прихованого газопроводу) розрахунок збитків здійснюється за нормами споживання газу з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення до дня виявлення порушення, але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення. Згідно до пп. 1 п. 5 Розділу II Порядку За результатами виявлених порушень представниками газопостачального/газорозподільного підприємства складається акт-претензія, який оформлюється таким чином: у разі виявлення газопостачальним/газорозподільним підприємством порушень, зазначених у пункті 2 цього розділу, на місці виявлення порушення складається акт-претензія за формою, наведеною в\~додатку 1\~до цього Порядку. Акт-претензія складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Споживач має право внести до акта-претензії свої зауваження та заперечення. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відсутність між сторонами договору про надання послуг не є підставою для звільнення від відповідальності споживачів щодо завданих збитків внаслідок самовільного підключення шляхом прихованого газопроводу. Фактично послуги з постачання газу відповідачам за первісним позовом надавались, останні ці послуги приймали, та частково сплачували за них. А тому між стронами виникли фактичні договірні правовідносини, які регулюються загальними нормами цивільного права та положеннями Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 р. № 2246 (які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, втрата чинності 16.07.2016 р.). Відповідно до ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~- власність зобов'язує. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Оскільки відповідачі за первісним позовом набули право власності, були зареєстровані ([PERSON] з 16.06.1983 р., [PERSON] з 16.11.1979 р., [PERSON] з16.11.1979 р.) в приватному будинку № 56 по вул. Пілотській у м. Хмельницькому, користувалися житловим приміщенням раніше вказаного трирічного терміну, проживали у житловому будинку, про що також вказав в судовому засіданні [PERSON], самовільно підключилися шляхом прихованого газопроводу до літньої кухні та безобліково відбирали газ, то розрахунок збитків їм має здійснюватися за три роки, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до розрахунку відшкодування збитків, завданих газопостачальній організації внаслідок самовільної врізки для самовільного використання природного газу в побуті в приватному будинку № 56 по вул. Пілотській у м. Хмельницькому, розмір збитків, завданих позивачу, складає 42\~402, 73 грн., які слід стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що розрахунок проведено не вірно, так як площа літньої кухні є меншою, не приймається до уваги, так як сам [PERSON] вказав, що літню кухню ним було переплановано, а свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказали, що площа літньої кухні, де самовільно було підключення шляхом прихованого газопроводу, становила 70 кв.м., заміри якої проводилися працівниками ПАТ «Хмельницькгаз». При цьому всі зафіксовані порушення відображені в акті, який підписав добровільно [PERSON], не висловив свого заперечення щодо такого несанкціонованого підключення та щодо площі замірів літньої кухні, на засідання комісії щодо розрахунку збитків, не зявилися. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] допустили самовільний та безобліковий відбір газу, що є порушенням Правил, а тому позивач правомірно здійснив нарахування збитків у відповідності до Порядку. Щодо зустрічного позову [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» про визнання недійсним договору про надання населенню послуг з газопостачання від 16.10.2006 р. № 104-18-65, укладеного між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» та [PERSON], яка померла 11.10.2004 р. та про визнання недійсним договору про надання населенню послуг з газопостачання від 31.03.2015 року укладеного між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» та [PERSON], то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 3\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1,\~3, 5, 6\~ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно із ч.ч. 1,3,5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 (абзац 5)\~постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~відповідно до статей\~215\~та\~216 ЦК України\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. У п. 26 Постанови зазначено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є\~насамперед сторони цього правочину.\~ Статтею 204 ЦК України\~передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. А тому договір про надання населенню послуг з газопостачання від 16.10.2006 р. № 104-18-65, укладений між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» та [PERSON], не міг бути укладений [PERSON], оскільки остання померла ще до укладення такого - 11.10.2004 р., так як її цивільна правоздатність припинилася 11.10.2004 р, а тому даний договір підлягає визнанню недійсним. Згідно частини 1\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1\~статті 356 ЦК України\~власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частини 1\~статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласникамиза\~їхньою згодою. З аналізу вказаних правових норм можна зробити висновок, що учасники спільної часткової власності повинні погоджувати між собою будь-які дії щодо володіння, користування та розпорядження спільною власністю. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п.4 Правил, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. За однією поштовою адресою укладається один договір. У разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір. У разі коли обєкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. Таким чином, враховуючи, що письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів) не було на укладення договору (суду таких доказів не надано), в договорі відмітка не міститься, зміст договірних відносин на момент укладення договору [PERSON] не був відомий, не були відомі і інші істотні його умови, та те, що укладений договір від 31.03.2015 року не відповідає формі типового догові затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 р. № 938 (діяв на момент укладення договору), оскільки до даної постанови 02.03.2015 року було внесено зміни, якими змінено форму типового договору, а підписаний між [PERSON]Ю та газопостачальним підприємством спірний договір згідно типової форми, яка станом на 31.03.2015 р. вратила чинність, тому договір про надання населенню послуг з газопостачання від 31.03.2015 року укладений між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» та [PERSON], підлягає визнанню недійсним. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved