Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 01.10.2008 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Волицькій сільській раді Андрушівського району Житомирської області про що зроблено запис №3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім"ю, шлюб між ними фактично розпався, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб та залишити доньку на подальше проживання з відповідачем. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з наведених у ньому підстав та просили позов задовольнити. Зазначили, що спору з відповідачем відносно визначення місця проживання дитини не має, оскільки вони дійшли згоди, що дитина залишається проживати з відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, підтвердила, що спору з позивачем відносно визначення місця проживання дитини не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 01.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Волицькій сільській раді Андрушівського району Житомирської області, за актовим записом №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.2008 р. (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.12.2008 р. (а.с. 4). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. З пояснень сторін, та обставин викладених у позові вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем в судовому засіданні не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, Що стосується позовної вимоги щодо визначення місця проживання доньки, то судом із пояснень сторін встановлено, що між ними відсутній спір щодо місця проживання доньки, оскільки вони дійшли згоди про те, що донька [PERSON] буде проживати з відповідачем, а тому суд не вбачає підстав для визначення місця проживання дитини у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved