Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» , треті особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22 березня 2021 року на адресу Тернопільської районної ради (місце роботи позивача) надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 12 березня 2021 року на звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 64325621. Того ж дня йому стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. здійснюється виконавче провадження №64325621 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 57605, виданого 05 жовтня 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн. На запити з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 57605 від 05 жовтня 2020 року та копії документів ні відповідач, ні приватний виконавець Клименко Р.В. відповіді не надали. Позивач вважає, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 57605, виданий 05 жовтня 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не перевірив факту безспірності заборгованості, щодо якої було вчинено виконавчий напис, за відсутності будь-якого правочину, за яким він повинен сплатити на користь відповідача суму грошових коштів, а також за відсутності будь-якого документу, який би міг слугувати підставою для вчинення виконавчого напису № 57605. Крім того, посилається на неподання відповідачем для вчинення виконавчого напису № 57605 документів, передбачених Переліком документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку № 1172, як на підставу для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильовича, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року клопотання позивача [PERSON] задоволено, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (м.Київ вул. Саксаганського,14, оф.301), приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (м. Житомир вул. Велика Бердичівська,35) та Житомирського обласного державного нотаріального архіву (майдан Соборний.1 м.Житомир Житомирського району Житомирської області): копію виконавчого напису з реєстровим № 57605, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн.; копії документів, які були надані для вчинення виконавчого напису з реєстровим номером №57605, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (м.Київ вул. Поправки Юрія,6, оф. 31): копію виконавчого напису з реєстровим номером №57605, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн.; копію документу, на якому вчинено виконавчий напис з реєстровим номером №57605, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 57605, виданого 05 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн. Представник позивача - адвокат Дубовий А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зі змісту письмових пояснень, наданих ним суду вбачається, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі кредитного договору № 006-19052-230813 від 23 серпян 2013 року. Представник позивача вважає вчинення виконавчого напису № 57605 протиправним з огляду на те, що його вчинено на підставі документа, який не є підставою для його вчинення, адже на основі кредитного договору, який укладено у простій письмовій формі неможливо вчинити виконавчий напис нотаріуса. Окрім цього вказує, що як вбачається із змісту заяви № 006-19052-230813 вона не є договором, а лише офертою позивача укласти договір із ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених нею. Зазначає, що матеріали справи не місять доказів відкриття рахунку, що вказує на те, що відповідний договір укладено не було, доказів надання позивачу кредиту, доказів використання позивачем кредитних коштів з використанням кредитної картки та розміру суми кредитних коштів, що були використані позивачем з використанням кредитної картки. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів щодо дати відкриття позивачу відповідного рахунку, тобто, дати , яка є початком строку дії кредитної лінії. Зазначає, що стягувач набув прав кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги від 11 серпня 2020 року, тобто, поза межами строку, визначеного ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вказаною нормою Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильовича, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши позицію представника позивача - адвоката Дубового А.М. та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи наступного. 23 серпня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] підписано заяву № 006-19052-230813 про пропозицію на умовах, визначених в цій пропозиції та відповідно до правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифів Банку, вказаних в п.2.6 частини 2 цієї пропозиції, що є невід`ємною частиною пропозиції укласти з [PERSON] договір на невизначений строк дії, в рамках якого відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки, оформити платіжну картку, встановити ліміт платіжної системи у сумі 15000 грн., прийняти в заставу майнові права на заробітну плату та інші види доходів. Відповідно до умов вказаної пропозиції [PERSON] отримав картку № [NUMBER] та пін-код. 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який(-а) є Боржником за Кредитним договором 006-19052-230813 від 23 серпня 2013 року, укладеним з Публічним Акціонерним Товариством "Дельта банк", ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/092020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ "Фінансова Компанія «Аланд», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578. Строк платежу за Кредитним договором 006-19052-230813 від 23 серпня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Загальна сума, що підлягає стягненню - 25254.43 грн. Представник стягувача ТОВ "Фінансова Компані «Аланд" 25 січня 2021 року за вих. № 20084484 подав приватному виконавцю Клименко Р.В. заяву про примусове виконання рішення суду. 12 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] . Як вбачається з відповіді на ухвалу суду про витребування доказів від 19 квітня 2021 року, представник ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» вказав, що товариство надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, при цьому, документи були виготовлені в одному екземплярі, а їх копії не виготовлялися та не зберігаються в компанії, оскільки законодавством не встановлено вимог про обов`язкове зберігання кредитором документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису, оригінали документів перебувають у справах приватного нотаріуса. З врахування встановлених обставин суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц. Крім того, слід брати до уваги постанову Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15, в якій викладено наступний правовий висновок: відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У постанові від 17 травня 2018 року у справі №307/1580/17 щодо застосування положень ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.3 п.3 гл.16 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій Верховний Суд дійшов висновку про те, що нарахування заборгованості, на стягнення якої вчиняється виконавчий напис, не обмежено трирічним строком за умови встановлення сторонами відповідно до ст. 259 ЦК України збільшеної позовної давності для відповідної вимоги. Тож позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17 відступила від цього висновку, зазначивши у постанові від 02 липня 2019 року, що такий строк не може бути змінений договором. Так, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 п.3 гл.16 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін. Відповідно до висновків Великої Палати, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За результатами розгляду даної справи судом встановлено, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення ТОВ «ФК «Аланд» до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а саме за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору та без подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач повідомлявся про факт відступлення права вимоги відповідачу та отримував від останнього лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, який відображено у виконавчому написі нотаріуса. Варто відзначити, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі, на який було вчинено виконавчий напис нотаріуса. Відтак, на переконання суду, нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними, оскільки нотаріусу не був поданий нотаріально посвідчений кредитний договір. Крім цього, для вчинення виконавчого напису нотаріуса стягувачем була подана заява №006-19052-230813 від 23 серпня 2013 року, яка підписана [PERSON] із якої вбачається, що 23.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір згідно з умовами якого останній отримав ліміт кредитної лінії: 15000 гривень кредит шляхом підписання заяви (Пропозиції) якою пропонується ПАТ «Дельта Банк» на умовах визначених у заяві (Пропозиції) та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і Тарифів Банку укласти із [PERSON] . Договір на невизначений строк дії в рамках якого відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки; оформити платіжну картку платіжної системи; встановити ліміт Кредитної лінії на рахунку; усі інші умови взаємовідносин з Банком з приводжу відкриття та обслуговування Рахунку визначаються в Правилах та Тарифах Банку. Однак, вказана заява (Пропозиція) не містить розміру відсотків які повинен сплачувати [PERSON] за користування кредитом, в той час як такі стягуються із відповідача за спірним виконавчим написом нотаріуса в розмірі 9835,02 гривень. Суд вважає, що при вирішення питання щодо безспірності заборгованості за оскаржуваним написом нотаріуса, до уваги не може братись підписана [PERSON] заява (Пропозиція) на укладення кредитного договору від 23.08.2013 року, яка містить відсилання на Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифи Банку, оскільки такі відсутні у матеріалах справи, а також відсутні докази того, вони підписувались [PERSON] , а тому вони не можуть братись до уваги, що у свою чергу не дає можливості суду встановити вірність нарахування заборгованості щодо відсотків за користування кредитом та з`ясувати усі інші істотні умови кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Крім цього, у спірному виконавчому написі нотаріуса зазначається, що стягується із [PERSON] заборгованість за кредитним договором 006-19052-230813 від 23.08.2013 року в розмірі 24754,43 гривень і стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, однак в матеріалах справи відсутня інформація та докази того, за який період часу утворилась вказана заборгованість, зважаючи на те, що кредитний договір укладався ще 23.08.2013 року, в той час, як відповідно до положень ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису за реєстровим номером № 57605, вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 25254.43 грн. таким, що не підлягає виконанню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК Кредитна Компанія «Аланд» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved