Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Шмуйлова Інна Миколаївна, звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача обґрунтовує вимоги тим, що наприкінці березня 2021 року позивач дізналася, що 23.02.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. відкрито виконавче провадження №64603173 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. № 1129 від 06.01.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 11380 грн. та за вчинення виконавчого напису 930 грн. Представник позивача зазначає, що виконавчий напис №1129 від 06.01.2021 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису, а саме, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних за кредитним договором зобов"язань зі сплати суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсності. Представник позивача зазначає, що у [PERSON] відсутні будь-які взаємовідносини з ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Також представник зазначила, що приватним виконавцем були арештовані рахунки позивача, один з яких використовується для отримання заробітної плати. З огляду на зазначене, представник позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1129, вчинений 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 11380 грн. та за вчинення виконавчого напису 930 грн. 05 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі і призначення до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, якою позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Інші процесуальні дії не вчинялися. Позивач та представник позивача Шмуйлова І.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» представника в судове засідання не надіслав, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань на адресу суду про відкладення судового розгляду або розгляд справи за його відсутності не надсилав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань на адресу суду не надсилав, будь-яких документів не надав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань на адресу суду не надсилав, будь-яких документів не надав. У зв`язку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання, та від якого не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлені, відзиву на позов на подано, а позивач та представник позивача не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п`ятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України занесена до протоколу судового засідання. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, дійшов наступних висновків. 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 1129 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яка згідно зазначеного напису є правонаступником ТОВ «МІЛОАН» безспірної заборгованості за період з 28.11.2019 року по 28.11.2020 року в розмірі 11380 грн. та за вчинення виконавчого напису 930 грн., а загальний розмір заборгованості становить 12310,00 грн. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів. Виконавчий напис містить посилання на кредитний договір №4810030 від 20.08.2019 року між ТОВ «МІЛОАН»» та [PERSON] , наявність якого останньою у позові спростовувалась (а.с. 13). 23.02.2021 року за заявою ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. відкрито виконавче провадження №64603173 за зазначеним вище виконавчим написом (а.с. 6, 18). 23.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1231,00 грн. та постанову про арешт коштів боржника, які знаходяться на розрахункових рахунках у банківських установах (а.с. 14-15, 16-17). Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] має відкриті розрахункові рахунки в зазначеній установі, у тому числі «зарплатний», "соціальний", "стандартний" за якими встановлено арешт згідно постанови про арешт коштів боржника від 23.02.2021 року ВП №64603173 та від 05.03.2021 року ВП №64704429 (а.с. 23). У вищевказаній довідці також зазначено, що [PERSON] отримує заробітну плату з Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Красноріченської сільської ради. З огляду на це суд вважає, що смт. Красноріченське Луганської області є місцем виконання виконавчого документу (виконавчого напису нотаріуса), отже позивачем дотримані вимоги підсудності згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 і суд вважає за необхідне застосовувати його при розгляді даної справи. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за період з 28 листопада 2019 року по 28 листопада 2020 року у сумі 11380,00 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 4000,00 грн., заборгованості за комісією в сумі 2000,00 грн. та заборгованості по процентам в сумі - 4580,00 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями - 400,00 грн. (а.с. 13). Проте відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не надано суду будь-яких документів на підтвердження наявності безспірної заборгованості та наявності права на таку заборгованість у зв`язку з відступленням права вимоги. Зазначений відповідач самоусунувся від надання такої інформації. Також, суд звертає увагу на те, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не було надано будь-яких документів, що підтверджували б направлення повідомлення боржнику про необхідність сплатити заборгованість, а тому немає підстав вважати, що позивач був повідомлений про наявність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» повідомила нотаріусу розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, не отримавши інформації про її безспірність, більш того позивач вказала, що відповідач взагалі не повідомляв її про наявність будь-якого боргу перед ним. Таким чином, є спір щодо наявного боргу та суб`єктного складу правовідносин. Інформації щодо дотримання строків вчинення виконавчого напису суду стягувачем (відповідачем по справі) та нотаріусом (третьою особою по справі) надано не було. За таких обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки між сторонами існує спір щодо наявності кредитних правовідносин. При вирішенні справи суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена у постанові судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.08.2019 року справа № 519/77/18 провадження № 61-10311св19, згідно якої спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є належним відповідачем у даній справі, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №1129, вчиненого 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 11380 грн. та за вчинення виконавчого напису 930 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення, з врахуванням того, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, суд, зважаючи на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved