Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

17.02.2016 року ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» звернувся з позовом до [PERSON] про повернення майна, набутого без достатніх правових підстав, зазначивши, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2014 року було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА», стягнуто на користь Позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 84864,00 грн., 1000,00 грн. - на відшкодування моральної шкоди. Не погодившись з рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09.10.2014 року позивачка звернулась до Апеляційного суду Донецької області. Рішенням Апеляційного суду Донецької рішення суду першої інстанції було змінено у частині стягнення суми середнього заробітку (стягнуто на користь Позивача суму у розмірі 1500,00 грн. з урахуванням принципу співрозмірності), та у частині стягнення моральної шкоди (стягнуто на користь Позивача 250,00 грн.), у частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 541,40 грн. рішення залишено без змін. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції [PERSON] подала касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі від 26.11.2014 р. та залишити в силі судове рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2014р. 25.03.2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виніс ухвалу, якою касаційну скаргу [PERSON] задовольнив, рішення Апеляційного суду Донецької області від 26.11.2014 року скасував, рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2014 року залишив без змін. Після цього позивачкою був отриманий виконавчий лист та подана заява про відкриття виконавчого провадження. На виконання постанови Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ про відкриття виконавчого провадження № 4743341 від 05.05.2015 року ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» було перераховано на депозит виконавчого органу суму середнього заробітку у розмірі 66630,90 грн., суму моральної шкоди у розмірі 850,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 541,40 грн. (всього 68022,30 грн.), в графі «призначення платежу» зазначено - «виплата середнього заробітку, моральної шкоди, витрат на правову допомогу [PERSON] по ВП № 4743341». У цей же час, вважаючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року по справі № 6-46537св14 незаконною ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» звернулося до Верховного суду України з заявою про перегляд судового рішення. За результатами розгляду заяви 23.12.2015 року Верховний Суд України ухвалив постанову, якою заяву ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» задовольнив, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2015 року скасував і залишив в силі рішення Апеляційного суду Донецької області від 26.11.2014 року. Зважаючи на те, що рішення, для виконання якого був виданий виконавчий документ, відкрите виконавче провадження та стягнуті з ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» на користь [PERSON] грошові кошти було скасовано, підприємство вважає за необхідне заявити позов про повернення майна, набутого без достатніх правових підстав. 29.06.2016 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути на його користь 66630,90 грн. - суму середнього заробітку, 603, 75 грн. - суму моральної шкоди, судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача - в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча»" до [PERSON] про повернення майна набутого без достатніх правових підстав підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2014 року позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.. Ілліча» про відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди задоволено частково, з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь [PERSON] стягнуто 84864 грн. - відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні , 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди з утриманням відповідачем при виплаті означених сум, передбачених законом податків та обов'язкових платежів. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 26.11.2014 року рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2014 року змінено, стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 1500 грн., з утриманням вказаної суми при виплаті передбачених законом податків та обов'язкових платежів і зборів, моральну шкоду у розмірі 250 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2015 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2014 року скасовано, рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.10.2014 року залишено в силі. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23.12.2015 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року скасовано та залишено в силі рішення Апеляційного суду Донецької області від 26.11.2014 року. (а.с. 11-13, 14-16, 17-19, 20-23) Постановою ВП №4743314 від. 05.05.2015 року було відкрито виконавче провадження за виконавчім листом № 264/3273/14-ц на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя про стягнення з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь [PERSON] 84864,00 грн., відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні та 1000,00 грн. та відшкодування моральної шкоди з утриманням відповідачем при виплаті означених сум, передбачених законом податків та обов'язкових платежів та 541,40 грн. витрати на правову допомогу. (а.с.8) Згідно відповіді Іллічівського ВДВС №537/3.2-22/15 від 13.06.2016 року боржник ПАТ «ММК ім. Ілліча» самостійно виконав рішення суду та 26.05.2015 року перерахував на депозитний рахунок виконавчої служби суму боргу у розмірі 66630,90 грн. та 1376,40 грн. 02.06.2015 року вказані кошти за розпорядженням державного виконавця перераховані на надані стягувачем ([PERSON]) реквізити представника стягувача (Конупа І.М.) згідно договору про надання правової допомоги укладеного між стягувачем та адвокатом Конупом Ігорем Миколайовичем. Відповідно до п. 2.2.6 вказаного договору стягувач надає право представнику - адвокату Конупу І.М. отримувати грошові кошти у межах виконавчого провадження. (а.с.54, 56,57,58, ) Згідно із положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобовязань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Главою 13 Цивільного кодексу України до майна віднесені у тому числі і гроші (грошові кошти). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] безпідставно отримала у грошові кошти у розмірі 66630,90 грн. - суму середнього заробітку, 603,75 грн. - суму моральної шкоди, грошові кошти підлягають поверненню, а позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved