Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) визнання права спільної сумісної власності на квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що вона та [PERSON] одружилися 31 жовтня 1985 року. Шлюб був зареєстрований Черкаським Рай ЗАГС, актовий запис № 2528. 27.04.2006 року відповідачем було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальна площа якої складає 66,1 кв.м., в тому числі житлової 38,3 кв.м., має підсобні приміщення: кухню, ванну, туалет, водопровід, центральне опалення, природний газ та знаходиться на п`ятому поверсі дев`яти поверхового панельного житлового будинку, за договором купівлі-продажу квартири 27.04.2006 року, зареєстрованого за № 1630, завіреним приватним нотаріусом Черкаського міського нотокругу Фіщук В. Я. Після укладення договору купівлі-продажу відповідачем було укладено іпотечний договір № 72106Z9 з ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Предметом іпотеки, що є забезпечення вкладених у Кредитному договорі зобов`язань є нерухоме майно, яке стане власністю в майбутньому, а саме, квартира трикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язання по сплаті здійснювалось відповідно до кредитного договору № 72106С8 від 27.04.2006 року за спільні кошти подружжя, але так усіма справами займався чоловік , квартира та всі договори по іпотеці та виплаті кредиту було оформлено на його ім`я. Станом на сьогодні вказаний кредитний договір виконано в повному обсязі спільним зусиллям сім`ї. Однак, чоловік відмовився передавати їй у власність 1/2 частину вказаної квартири. Просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . 27 травня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 21 липня 2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача - адвокат Грушевий Ю. В. надав заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі. Також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі за наявними матеріалами справи. Також зазначив, що суть позовних вимог йому відома та зрозуміла. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Черкаським Рай ЗАГС, актовий запис № 2528, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу сторонами було придбано нерухоме майно. А саме, відповідно до Договору купівлі-продажу квартир , посвідченого Фіщук В.Я. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, 27 квітня 2006 року [PERSON] купив у [PERSON] , [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до копії Іпотечного договору № 72106Z9 від 27 квітня 2006 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] уклали іпотечний договір про наступне. Відповідно до п. 1.1 Іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору від 27.04.06 № 72106С8, укладений між іпотекодавцем та іпотеко держателем, відповідно до якої іпотеко держатель , при виконанні іпотекодавцем певних її умов, надав іпотекодавцю кредит у сумі 30400,00 доларів США на умовах, визначених кредитним договором з нарахуванням 12,5% річних, строком погашення 15.04.2021 року. Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов`язань Іпотекодавця, є нерухоме майно, яке стане власністю в майбутньому, а саме: квартира трикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що іпотекодавець та [PERSON] і [PERSON] уклали, договір купівлі-продажу з відстроченням платежу № 1630 від 27.04.06.Предмет іпотеки передається іпотекодавцем в іпотеку разом зі всіма складовими частинами, внутрішніми системами, поліпшенням, які існують на час укладення цього договору та можуть виникнути у майбутньому. Як вбачається з Довідки № 0720140/28574-21 від 07.09.2021, виданої АТ «Державний експортно-імпортний банк України», заборгованість за кредитним договором № 72106С8 від 27.04.2006 погашена в повному обсязі 01.10.2018 р. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (друга статті 71 Сімейного кодексу України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 Сімейного кодексу України). Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «від 21грудня 2007року №11 (надалі - Постанова), сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Враховуючивищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved