Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 жовтня 2008 року до [INFO] він та [PERSON], яка померла - [INFO], проживали однією сім'єю у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок та земельні ділянки. За життя спадкодавиці заповіт не складався, спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг немає. Заявник, відповідно до ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки спільно проживав, був пов'язаний спільним побутом; мав взаємні права та обов'язки із померлою, а саме до дня смерті [PERSON] він доглядав її, допомагав по господарству, забезпечував продуктами харчування, предметами щоденного вжитку, лікарськими препаратами та усім необхідним. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він у відповідності до ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 ЦК України звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила йому у оформленні права на спадщину, вказавши, що документів, які надано для одержання свідоцтва про право на спадщину недостатньо. Встановлення юридичного факту його проживання разом зі спадкодавицею не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину та у зв'язку з цим він звернувся до суду. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Пояснила, що [PERSON] була одинокою. По сусідству з нею проживали батьки заявника, а коли вона досягла похилого віку, то стали їй допомагати. У 2008 році [PERSON] перенесла інсульт, не могла себе обходити, тому 01.10.2008 року [PERSON] переселився до неї у будинок, і з того часу проживав з нею в одному будинку по [ADDRESS] аж до її смерті та разом із своїми батьками похоронив її. Представник заінтересованої особи, Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області - сільський голова Козирський С.М. надав до суду письмову заяву, в якій вимоги [PERSON] визнав та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Женишківці померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0428 га, площею 0,6272 га, площею 1,0460 га, площею 0,1112 га, які розташовані на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та належали спадкодавці на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] заявник [PERSON] як спадкоємець четвертої черги за законом, 07.02.2015 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, та за його заявою приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Кухарською Л.А. відкрита спадкова справа № 17/2015 від 17.02. 2015 року. Однак постановою нотаріуса від 31 березня 2015 року [PERSON], як спадкоємцю за законом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що заявником не доведено факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавиці [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом [NUMBER] та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2003 року, згідно яких [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS]; Державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER]; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2015 року. Відповідно до довідок виконкому Женишковецької сільської ради Віньковецького району № 97 та № 98 від 16.02.2015 року [PERSON] протягом останніх шести спільно проживав однією сім`єю із померлою [PERSON], доглядав бабусю, здійснив її поховання, та вступив в права на спадщину на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Допитана як свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає у [ADDRESS], та її господарство межує із господарством покійної [PERSON] Заявник [PERSON] доводиться їй сином. Починаючи з 01.10.2008 року і до самої смерті сусідки [PERSON] він проживав з нею в одному будинку однією сім'єю, обходив її, забезпечував ліками, піклувався про неї, господарював. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт проживання заявника [PERSON] спільно із її племінницею [PERSON] із 2008 року та до смерті останньої, оскільки [PERSON] потребувала догляду, а особисто вона не мала змоги її доглядати. За життя [PERSON] завжди говорила, що її спадкоємцем буде [PERSON], але заповіт на нього скласти не встигла, тому після відкриття спадщини [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] і не заперечує проти встановлення факту проживання заявника із [PERSON] на час відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи № 17-2015, заведеної 17.02.2015 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], наданої приватним нотаріусом на запит суду, вбачається, що [PERSON] дійсно відмовилась від належної їй частки спадкового майна [PERSON] на користь [PERSON], а [PERSON] приймає спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз"яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавці, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини,так як він зареєстрований у [ADDRESS]. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON], та враховуючи ,що він позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved