Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

04 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на неможливість нотаріального посвідчення спадкових прав після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована у межах Снігурівської міської ради Миколаївської області, згідно постанови державного нотаріуса Першої феодосійської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник Снігурівської міської ради проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м.Феодосія, смт.Приморський АРК України померла [PERSON], про що 26 листопада 2012 року вчинено актовий запис №156 в Книзі реєстрації смертей Виконавчого комітету Приморської селищної ради м.Феодосія Автономної Республіки Крим. На підтвердження суду надано копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). За Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №918296, виданого Снігурівської райдержадміністрацією 14 квітня 2008 року, померлій [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 2.1га в межах території Снігурівської міської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий номер 4825780000:35:000:0026 (а.с.13-14). Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4800671742013, уточнено площу та розміри земельної ділянки з 2.10га до 2.1028га (а.с.16-22). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки у 34732грн.16коп. підтверджується представленим Витягом з технічної документації (а.с.15). Заборона відчуження щодо земельної ділянки відсутня за інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна (а.с.81-82). Позивачка, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу з [PERSON] 14 серпня 1981 року (а.с.4-5) є донькою померлої [PERSON] Ступінь родинних стосунків підтверджується записами у свідоцтві про її народження серії [NUMBER], виданого Снігурівським районним бюро РАЦС 16 лютого 1960 року (а.с.8). У встановлений шестимісячний строк позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за посвідченням спадкових прав, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №38524023 від 02.10.2014 року про заведення 05 лютого 2013 року у Першій феодосійській державній нотаріальній конторі спадкової справи №67/2013 після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Інші спадкоємці за померлою відсутні. Як зазначила у письмовій заяві [PERSON], вона відмовилася від спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на користь позивачки нотаріально посвідченої письмовою заявою до закінчення шестимісячного строку після смерті спадкодавиці (а.с.76-78). В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкування, яке здійснюється за заповітом або за законом, є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка в порядку ст.1261 ЦК України є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка дотримала вимог ст.1270 ЦК України про строк прийняття спадщини, до якої входить наведена земельна ділянка. При цьому, позивачка позбавлена права нотаріального посвідчення права на спадщину, отриманням свідоцтва про право на спадщину за відмови нотаріуса вчинити нотаріальну дію, що вбачається з представленої суду вищевказаної постанови. На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог без дослідження матеріалів спадкової справи за неможливістю виконання ухвали суду про забезпечення доказів з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та недоцільності застосування Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року з органами, утвореними Російською Федерацією на території анексованої Автономної Республіки Крим.

Outcome: approved