Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

В липні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк «Дельта») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією мотивуючи тим, що 04.12.2012 року позивач та відповідач по справі, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-05501-041212, згідно якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України- гривні і встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Позов обґрунтовувався тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитною угодою від 04.12.2012 року станом на 06.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 20728,60 грн., яка складається з: 7876,60 грн. - тіло кредиту; 5712,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 7140,00 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі суду не надала. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-05501-041212. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно до п.п. 2.1; 2.2; 2.3; 2.5 ч.1 даного договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок 26257907345053 в національній валюті України- гривні і встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 13600,00 грн. Відповідно п.1 ч.3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. На підставі п.2.4 ч.3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч.2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч.3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків [PERSON] здійснила зняття грошових коштів з карткового рахунку 06.12.2012 року, та здійснювала часткову сплату по кредиту у період з 31.01.2013 по 01.03.2013 року, після чого взяті на себе зобов'язання по кредитній угоді від 04.12.2012 р. не виконувала внаслідок чого станом на 06.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 20728,60 грн., яка складається з: 7876,60 грн. - тіло кредиту; 5712,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 7140,00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається (ст.525 ЦК України). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією у сумі 20728,60 грн. є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved