Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

02 березня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання сина між ними не досягнуто. Тому позивачка [PERSON] звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частина заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано заяву, в якій [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.20). В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами, що направлялися відповідачу за його місцем проживання (а.с.13,19), а також телефонограмою щодо повідомлення відповідача [PERSON] про день та час розгляду справи (а.с.17) також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду (а.с.16), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, проте, про причини неявки сулу не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позов, заперечення проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду не представлено. Тому, відповідно до положень ст.281 ЦПК України, зі згоди позивачки [PERSON] , суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] з 25.06.2016 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06.08.2019 року, яке набрало законної сили 05.09.2019 року та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5-6). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON] , відповідач у справі (а.с.4), що відповідачем не оспорюється. Як вбачається з Довідки за вих.№238 від 09.01.2019 року, виданої виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Синельникове Дніпропетровської області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2015 року по теперішній час (а.с.3 зворот). Відповідно до Довідки за вих.№484 від 27.02.2020 року, виданої виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] (без реєстрації) та має на утриманні сина - [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає з матір`ю за вищевказаною адресою (а.с.2). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Як вбачається зі змісту позовної заяви, на теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання малолітньої дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст..ст.198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, визначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час не працевлаштований, хронічними хворобами відповідач [PERSON] не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на теперішній час на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних документів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, а тому суд вважає, що відповідач на теперішній час має можливість сплачувати аліменти у визначеній позивачкою [PERSON] розмірі, а саме 1/4 частці від заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] повноліття. Та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення сина між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітнього сина [PERSON] та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений [PERSON] позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 02 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2020 року становить 840,80 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved