Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

25 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Великообухівської сільської ради в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай) площею 11,11 га, що позначена на карті паювання № [NUMBER] розташованої на території Великообухівської сільської ради Миргородського району, колишнього КСП ім. Іващенка, право на отримання якої мала [PERSON] та право на земельну частку (пай) площею 0,81 га, що позначена на карті паювання № [NUMBER] розташованої на території Великообухівської сільської ради Миргородського району, колишнього КСП ім. Іващенка, право на отримання якої мала [PERSON] Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) загальним розміром 11,92 га, із земель колишнього КСП ім. Іващенка, розташовану на території Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до довідки Великообухівської сільської ради від 15 серпня 2019 року № 259 [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на території Великообухівської сільської ради та внесена в список власників паїв реформованого КСП ім.Іващенка згідно розпорядження голови Миргородської РДА від 01.04.2004 року за № 82. Земельний пай складається з двох ділянок: рілля (земельна ділянка на карті паювання № [NUMBER] , площа 11,11 га), сіножаті (земельна ділянка № [NUMBER] , площа 0,81 га). Вказана обставина підтверджується також викопіюваннями із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП ім.Іващенка на території Великообухівської сільської ради. За повідомленням Відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.08.2019 № 2042/112-19 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім.Іващенка та книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] відсутні записи щодо реєстрації сертифікату на земельну частку (пай) та відомості щодо реєстрації та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку станом на 01.01.2013 року. Вона є спадкоємцем [PERSON] за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 25, та копією свідоцтва про укладення шлюбу щодо зміни її дошлюбного прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач прийняла спадщину після смерті бабусі та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна жилий будинок по [ADDRESS] , у якому проживає . При зверненні до нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після померлої [PERSON] державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене змушена звернутися до суду з позовною заявою. Ухвалою судді від 01.10.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.12.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Сидоренко Ю.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві . Представник відповідача Великообухівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень по справі не має (а.с.64). Представник третьої особи Миргородська районна державна адміністрація в судове засідання не з`явився, в раніше направленій адресу суду заяві просив розглядати справу без участі представника, проти позову не заперечують, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.26). Заслухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.09.1996 (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) загальним розміром 11,92 га, із земель колишнього КСП ім. Іващенка, розташовану на території Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до викопіровки із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП ім.Іващенка на території Великообухівської сільської ради та довідки Великообухівської сільської ради від 15 серпня 2019 року № 259 [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на території Великообухівської сільської ради та внесена в список власників паїв реформованого КСП ім.Іващенка згідно розпорядження голови Миргородської РДА від 01.04.2004 року за № 82. Земельний пай складається з двох ділянок: рілля (земельна ділянка на карті паювання № [NUMBER] , площа 11,11 га), сіножаті (земельна ділянка № [NUMBER] , площа 0,81 га) (а.с. 5-7). Згідно повідомленням Відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.08.2019 № 2042/112-19 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім.Іващенка та книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] відсутні записи щодо реєстрації сертифікату на земельну частку (пай) та відомості щодо реєстрації та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку станом на 01.01.2013 року (а.с. 8). Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 01.04.2004 №82 затверджено проект створення нових землеволодінь в розмірі земельних часток (паїв) в межах реформованого КСП ім. Іващенка (а.с. 45,46). Згідно списку власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Іващенка Миргородського району Полтавської області [PERSON] внесена до даного списку (а.с. 48-55) [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , що підтверджується заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 25 (а.с. 9). Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна жилий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.03.1998 року посвідченого державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори (а.с. 11). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Постановами державного нотаріуса Другої Миргородської державної нотаріальної контори від 04.11.2016 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки розміром 11,11 га та 0,81 га після померлої [INFO] [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу12,13 (а.с. 16). Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно з п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи те, що сертифікат на ім`я спадкодавця на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Іващенка не видавався, тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається з права на земельну частку (пай) площею 11,11 га, що позначена на карті паювання № [NUMBER] розташованої на території Великообухівської сільської ради Миргородського району, колишнього КСП ім. Іващенка та права на земельну частку (пай) площею 0,81 га, що позначена на карті паювання № [NUMBER] розташованої на території Великообухівської сільської ради Миргородського району, колишнього КСП ім. Іващенка, право на яке мала [PERSON] згідно списку власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Іващенка Миргородського району Полтавської області та викопіровки із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП ім.Іващенка на території Великообухівської сільської ради, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved