Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом до Кредитної спілки «Альянс Україна», про стягнення боргу за договорами про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. В позові вказував, що між [PERSON] та Кредитною спілкою «Альянс Україна», від імені якої діяло Чернівецьке відділення, 16.07.2009 року було укладено договір №013-09 Д Чц «Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок», на виконання якого Спілка прийняла від позивача внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 10001,00 гривень. 27.12.2009 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Альянс Україна», від імені якої діяло Чернівецьке відділення було укладено договір №028-09 Д Чц «Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок», на виконання якого Спілка прийняла від позивача внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 10000,00 грн. По вказаних договорах [PERSON] було повернуто 2640,00 грн., а саме було сплачено: 620,00 грн. 19.05.2010 року, 310,00 грн. 16.06.2010 року, 350,00 грн. 21.07.2010 року, 1030,00 грн. 29.11.2010 року, 330,00 грн. 14.01.2011 року. В призначенні кожного платежу вказано, що це повернення депозитного внеску «згідно договору №28-09 від 27.12.2009 року, №13-09 від 16.07.2009 року», тобто невідомо, яка частина кожного платежу та на погашення якого із депозитних договорів спрямована. Умовно розділивши повернуту суму навпіл, в загальному відбулося погашення по кожному з договорів в розмірі по 1320,00 грн. Таким чином залишок внесених ним на депозитний рахунок коштів на даний момент становить 8681 грн. по договору №013-09 Д Чц та 8680 грн. по договору №028-09 Д Чц, а разом заборгованість за депозитними внесками складає 17361,00 грн. Посилався на те, що згідно п.2.3 обох договорів процентна ставка за внеском складає 25% річних. Згідно п. 2.5 договору нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення членом КС внеску та припиняється в день, визначений п.1.1 договору в якості закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору. Відповідно до п.2.8 обох договорів сплата процентів, нарахованих на внесок, здійснюється Спілкою 27 числа кожного місяця, протягом строку, визначеного п.1.1. цього договору. Проте, відсотки за договорами йому не сплачувались. Згідно п.2.9 обох договорів Спілка зобов'язувалася повернути члену КС суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок в день, визначений в п.1.1. цього договору в якості закінчення строку договору. Згідно договору №013-09 Д Чц таким днем є 16.08.2010 року, а згідно договору №028-09 Д Чц таким днем є 27.01.2011 року. Оскільки внески [PERSON] вчасно повернуто не було, вважає, що за весь час неповернення коштів на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, мають бути нараховані відсотки в розмірі, передбаченому договорами, а саме за ставкою 25% річних. На даний момент заборгованість по відсотках КС «Альянс Україна» перед [PERSON] становить: згідно договору №013-09 Д Чц - 11194,97 грн., а згідно договору №028-09 Д Чц - 10282,77 грн. Крім того у зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань та викликаних цим тривалих хвилювань і душевних страждань (адже позивач не є заможною людиною і втрата коштів за сучасних реалій є дуже гнітючою подією) стан здоров'я позивача значно погіршився, він захворів на гіпертонічну хворобу 3-го ступеню, вважають, що наявні всі підстави для відшкодування на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. Просив стягнути з КС «Альянс України» на користь [PERSON] 8681,00 грн. основної суми внеску, 11194,97 грн. несплачених процентів за договором №013-09 Д Чц «Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок» від 16.07.2009 року, 8680,00 грн. основної суми внеску, 10282,77 грн. несплачених процентів за договором №028-09 Д Чц «Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок» від 27.12.2009 року та 20000,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримав, посилався на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без їх участі, підтримала подане раніше письмове заперечення проти позову в якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнають частково, за депозитним договором №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року визнають борг в сумі 6855,95 грн., з яких залишок депозитного внеску - 6671,00 грн., нараховані відсотки станом на 12.02.2010 року - 184,95 грн.; за депозитним договором №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року визнають борг в сумі 10109,59 грн., з яких депозитний внесок - 10000,00 грн., нараховані відсотки станом на 12.02.2010 року - 109,59 грн. Нараховані 25% відсотків річних по депозитним договорам та моральну шкоду вважають безпідставними та не визнають в повному обсязі, оскільки позивач з невідомих причин починає повторно нараховувати відсотки за період з 17.07.2009 року по договору №013-09Д Чц та з 28.12.2009 року по договору №028-09 Д Чц. Згідно особових карток по гривневому депозиту, борг (зі всіма нарахуваннями та виплатами) по відсоткам станом на 12.02.2010 року по договору №013-09 Д Чц складає 184,95 грн., а по договору №028-09 Д Чц - станом на 12.02.2010 року складає - 109,59 грн. Вважала, що позивач неправильно зазначив основні суми внесків по депозитним договорам. Спілкою не нараховувалися відсотки після 12.02.2010 року, оскільки відносно КС «Альянс Україна» Господарським судом Вінницької області винесено ухвалу №10/16-10 про порушення справи про банкрутство від 11.02.2010 року, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - КС «Альянс Україна» і було припинено нарахування відсотків по депозитним договорам з 12.02.2010 року. Мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - КС «Альянс Україна» діяв з 12.02.2010 року і його було знято лише 16.02.2011 року постановою Рівненського апеляційного господарського суду. Тому нараховані відсотки позивачем за депозитними договорами за період з лютого 2010 року по лютий 2011 року є незаконними. Крім того стверджувала, що п.2.8 депозитних договорів передбачено, що сплата процентів, нарахованих на внесок, здійснюється спілкою 16 числа (по договору №013-09 Д Чц) та 27 числа (по договору №028-09 Д Чц) кожного місяця протягом строку, визначеного п.1.1 цього договору. Згідно п.1.1 депозитних договорів строк закінчення їх дії визначено 16.08.2010 року та 27.01.2011 року, термін внеску становить 13 місяців. Оскільки депозитні договори не пролонговувалися, тому у позивача не виникло право на отримання від КС «Альянс Україна» 25% річних після закінчення дії строку вкладу, оскільки таке право ні договором, ні чинним законодавством не передбачено. Також позивачем не вказано, які саме протиправні дії вчинила КС «Альянс Україна», які завдали йому моральних страждань та чим завдали моральної шкоди, і де причинний зв'язок між ними, і в чому вбачається вина КС «Альянс Україна». Розмір шкоди жодними доказами не підтверджений. Також зазначила, що 22.03.2011 року ВДВС Ленінського МУЮ винесена постанова про арешт майна боржника КС «Альянс Україна» та оголошення заборони на його відчуження; 31 серпня та 21 березня 2011 року також ВДВС Ленінського МУЮ винесені постанови про арешт каси та коштів КС «Альянс Україна», а тому вони не мають можливості виплатити депозитний внесок позивачу. Просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, а саме стягнути з КС «Альянс Україна» на користь позивача за депозитним договором №013-09 Д Чц від 16.07. 2009 року борг в сумі 6855,95 грн. (з яких - 6671,00 грн. депозитний вклад, 184,95 відсотки); за депозитним договором №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року борг в сумі 10109,59 грн. (з яких -10000,00 грн. депозитний вклад, 109,59 грн. відсотки), а в задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2009 року між Чернівецьким відділенням Кредитної спілки «Альянс Україна» та [PERSON] укладено договір №013-09 Д Чц «Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок», відповідно до п.1.1. якого член кредитної спілки вносить внесок (вклад) на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі, що не перевищує 400000,00 грн. на строк, початком якого є дата внесення внеску, а закінченням - 16.08.2010 року. Термін внеску складає 13 місяців з дня внесення. Згідно п.1.2. договору перший внесок складає 10001,00 грн. Відповідач у запереченні визнав, що позивачем внесено вклад на депозитний рахунок у сумі, зазначеній у п.1.2. договору. Відповідно до п.2.3. договору процентна ставка за внеском складає 25% річних. У п.2.5. вказано, що нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення членом кредитної спілки внеску та припиняється в день, визначений п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору. Згідно п.2.6. договору, нарахування процентів здійснюється спілкою щоденно на фактичний залишок внеску, сума якого не збільшується на суму нарахованих процентів. У п.2.7. вказано, що нарахування спілкою процентів за цим договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366). Відповідно до п.2.8. договору, сплата процентів, нарахованих на внесок, здійснюється спілкою 16 числа кожного місяця протягом строку, визначеного п.1.1. цього договору. У п.2.9. договору зазначено, що спілка зобов'язується повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також нараховані але не сплачені проценти на внесок в день, визначений п.1.1. договору в якості закінчення строку внеску. Договір підписано сторонами. 27.12.2009 року між Чернівецьким відділенням Кредитної спілки «Альянс Україна» та [PERSON] укладено договір №028-09 Д Чц «Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок», відповідно до п.1.1. якого член кредитної спілки вносить внесок (вклад) на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі, що не перевищує 400000,00 грн. на строк, початком якого є дата внесення внеску, а закінченням - 27.01.2011 року. Термін внеску складає 13 місяців з дня внесення. Згідно п.1.2. договору перший внесок складає 10000,00 грн. Відповідач у запереченні визнав, що позивачем внесено вклад на депозитний рахунок у сумі, зазначеній у п.1.2. договору. Відповідно до п.2.3. договору процентна ставка за внеском складає 25% річних. У п.2.5. вказано, що нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення членом кредитної спілки внеску та припиняється в день, визначений п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору. Згідно п.2.6. договору, нарахування процентів здійснюється спілкою щоденно на фактичний залишок внеску, сума якого не збільшується на суму нарахованих процентів. У п.2.7. вказано, що нарахування спілкою процентів за цим договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366). Відповідно до п.2.8. договору, сплата процентів, нарахованих на внесок, здійснюється спілкою 27 числа кожного місяця протягом строку. Визначеного п.1.1. цього договору. У п.2.9. договору зазначено, що спілка зобов'язується повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також нараховані але не сплачені проценти на внесок в день, визначений п.1.1. договору в якості закінчення строку внеску. Договір підписано сторонами. Викладені обставини підтверджується копіями вказаних договорів. З копії виписки за період з 01.01.2006 року по 05.04.2013 року з рахунку [PERSON], відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що за період з 01.03.2010 року по 14.01.2011 року останньому повернуто депозитних внесків за договорами №28-09 від 27.12.2009 року та №13-09 від 16.07.2009 року в сумі 2641,00 грн.. З особової картки по гривневому депозиту за депозитним договором №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року, укладеним з [PERSON] вбачається, що 16.07.2009 року сума внеску становить 10001,00 грн., а станом на 14.01.2011 року залишок членського внеску складає 6671,00 грн., при цьому сума 3300,00 грн. знята за період з 18.05.2010 року по 14.01.2011 року. З особової картки по гривневому депозиту за депозитним договором №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року вбачається, що залишок по відсоткам станом на 16.08.2010 року становить 184,95 грн. Тобто судом встановлено, що сума відсотків за період з 16.07.2009 року по 16.08.2010 року по депозитному договору №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року, виходячи з встановленого п.2.3. договору розміру 25% річних становить 2666,31 грн. Згідно особової картки за вказаний період позивачу сплачено відсотків на суму 1260,40 грн., а залишок невиплачених відсотків станом на 16.08.2010 року становить 1405,91 грн.. З особової картки по гривневому депозиту за депозитним договором №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року, укладеним з [PERSON] встановлено, що 27.12.2009 року сума внеску становить 10000,00 грн., і станом на 27.01.2011 року залишок членського внеску складає 10000,00 грн. З особової картки по гривневому депозиту за депозитним договором №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року вбачається, що залишок по відсоткам станом на 27.01.2011 року становить 109,59 грн. Таким чином судом встановлено, що сума відсотків за період з 27.12.2009 року по 27.01.2011 року по депозитному договору №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року, виходячи з встановленого п.2.3. договору розміру 25% річних становить 2712,33 грн. Згідно особової картки за вказаний період позивачу сплачено відсотків на суму 212,33 грн., а залишок невиплачених відсотків станом на 27.01.2011 року становить 2500,00 грн.. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Згідно пп.1, 3 ч.1 ст.21 ЗУ «Про кредитні спілки» кредитна спілка відповідно до свого статуту приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Зобов'язання кредитної спілки перед одним своїм членом не можуть бути більше 10 відсотків від загальних зобов'язань кредитної спілки. Відповідно до чч.1, 3 ст.23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Умовами депозитних договорів передбачено зобов'язання кредитної спілки повернути вклад зі спливом встановленого договором строку та право вкладника вимагати повернення такого вкладу, що відповідає положенням ст.1060 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ч.3 ст.1061 ЦК України, встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд не приймає до уваги визначений у запереченні відповідача розмір відсотків по депозитним договорам №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року в сумі 184,95 грн. та №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року в сумі 109,59 грн., оскільки він зменшений банком односторонньо та безпідставно. Також є безпідставними посилання відповідача на те, що нараховані відсотки позивачем за депозитними договорами за період з лютого 2010 року по лютий 2011 року є незаконними, так як ухвалою Господарського суду Вінницької області по справі №10/16-10 про порушення справи про банкрутство від 11.02.2010 року введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - КС «Альянс Україна» і було припинено нарахування відсотків по депозитним договорам з 12.02.2010 року, а знято його було лише 16.02.2011 року постановою Рівненського апеляційного господарського суду, оскільки спростовуються цією ж постановою Рівненського апеляційного господарського суду. Як встановлено судом, по договору №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року, невиплачена сума внеску по депозиту становить 6671,00 грн., а сума нарахованих але не виплачених відсотків на внесок становить 1405,91 грн., які відповідно до п.2.9. договору КС «Альянс Україна» зобов'язана повернути [PERSON], оскільки не повернула у визначений п.1.1. договору день у якості закінчення строку внеску (16.08.2010 року). Також по договору №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року, невиплачена сума внеску по депозиту становить 10000,00 грн., а сума нарахованих але не виплачених відсотків на внесок становить 2500,00 грн., які відповідно до п.2.9. договору КС «Альянс Україна» зобов'язана повернути [PERSON], оскільки також не повернула у визначений п.1.1. договору день у якості закінчення строку внеску (27.01.2011 року). При цьому суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків на внески за періоди з 16.08.2010 року та з 27.01.2011 року по 14.08.2014 року, оскільки у п.2.5. договорів вказано, що нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення членом кредитної спілки внеску та припиняється в день, визначений п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору. Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення внесків та невиплачених відсотків на внески по депозитним договорам №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року та №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року є обґрунтованими, але підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача невиплаченої суми внеску по депозиту в сумі 6671,00 грн. та нарахованих але не виплачених відсотків на внесок в сумі 1405,91 грн. по договору №013-09 Д Чц від 16.07.2009 року та невиплаченої суми внеску по депозиту в сумі 10000,00 грн. та нарахованих але не виплачених відсотків на внесок в сумі по договору №028-09 Д Чц від 27.12.2009 року. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено, що відповідно до ч.5 ст.3 ЗУ «Про кредитні спілки» кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами. Згідно пп.4.1., 4.2. укладених між позивачем та відповідачем договорів встановлено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов договору згідно чинного законодавства України. Порушенням умов договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання відповідачем порушено нормальний та звичний спосіб життя позивача. З досліджених у судовому засіданні виписки №410 із медичної карти амбулаторного хворого та епікризу до історії хвороби №1144/197 встановлено, що він захворів на гіпертонічну хворобу 3 ступеня. Статтею 22 ч.2 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що [PERSON], як споживачу послуги заподіяна моральна шкода, але в меншому розмірі ніж 20000,00 грн., і при встановленні розміру завданої моральної шкоди бере до уваги обставини справи, ступінь моральних страждань позивача, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, визначає її в сумі 5000,00 грн.. Посилання позивача на ст.1167 ЦК України є безпідставними, оскільки моральна шкода завдана неналежним виконанням договірних зобов'язань. Згідно положень ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача документально підтверджені понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Також підлягають стягненню з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, доказів протилежного ні позивачем, ні відповідачем суду не надано. З урахуванням наведеного Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.ст.16, 23, 509, 526, 530, 610, 611, 1058-1061 ЦК України, ст.ст.1, 3, 21, 23 ЗУ "Про кредитні спілки", ст.22 ч.2 ЗУ "Про захист прав споживачів"

Outcome: partial