Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

06 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, має стабільний заробіток, а отже й можливість надавати допомогу на утримання дитини. Добровільно відповідач відмовляється надавати допомогу, а їй самій важко нести витрати, пов'язані з утриманням та вихованням дитини, у зв'язку з чим вона звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові, просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі та стягнути з на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, пояснив, що дійсно з позивачкою [PERSON] вони перебувають у зареєстрованому шлюбу, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина більший час перебуває з його бабусею, він працює, отримує близько 3000 гривень на місяць, однак, позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини надавати відмовляється, так як не впевнений, що надані кошти вона буде витрачати на сина, тому гроші на утримання дитини, він дає саме своїй матері. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 19 грудня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Актовий запис №32 (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження, виданого 02 липня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], актовий запис №499; в графі „Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з довідки, виданої Виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області 20 січня 2015 року, [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримування своєї дитини - [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачці [PERSON] грошової допомоги на утримання дитини не надає, працює та має постійній дохід, інших утриманців не має, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved