Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із уточненим під час судового розгляду справи позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, мотивуючи вимоги тим, що у відповідності до державних актів на право власності на земельну ділянку не була встановлена належна кожному власнику частка, у зв'язку з чим вона позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких посилалася на обставини, вказані в позовній заяві, та зазначила, що на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого 10 серпня 2006 року, їй, відповідачці та їх матері - [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка. Після смерті [INFO] матері [PERSON] відкрилась спадщина у виді належного останній майна. Відповідач від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, однак оформити право на частку земельної ділянки, остання не має можливості, оскільки частки між співвласниками, в тому числі і померлою, не визначені. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визначити розмір часток співвласників, визнавши їх рівними (по 1/3 частки кожному). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, проти їх задоволення не заперечувала, просила визначити розмір часток співвласників спірного майна рівними. Погодилась з наведеними позивачем доказами. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку ЯГ № 720241, ЯГ № 720242, ЯГ № 720243, виданими 10 серпня 2006 року Макіївським міським управління земельних ресурсів на підставі рішення Макіївської міської ради № 3/86 від 9 червня 2006 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0308 га, що розташована про [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 9 липня 1983 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 1282. Як передбачено статтею 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової, або на праві спільної сумісної власності. Питання про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом порядку між співвласниками не вирішувалось. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону від 19 червня 1992 р. № 2482-Х11 „Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Оскільки названим законом не визначено умов, за яких один із членів сім'ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. За таких обставин частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі суд визначає рівними, тому кожному співвласнику належить по 1/3 долі вищезазначеної квартири. Згідно з приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнає заявлений [PERSON] позов про визначення часток у праві спільної сумісної власності обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані зі зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved