Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач 20 травня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 № 655 [PERSON]з 01.09.2007 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 04.12.2007 між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Дніпропетровській області та відповідачем укладено договір № Дп-40 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2007 по 17.06.2011 року відповідно до умов договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 17.06.2011 №464 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Дніпропетровській області. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконано у повному обсязі. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.01.2014 № 10 о/с відповідача звільнено з ОВС за порушення дисципліни згідно з п. 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114. За цієї умови, відповідно до п. 2.3.6. договору відповідач зобов'язався відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України "Про вищу освіту". Відповідач навчався в КНУВС з 01.09.2007 по 17.06.2011 року. Вартість витрат пов'язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 29 400 грн. 58 коп. Із сумою витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі відповідача ознайомлено. Грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили. Просили стягнути з відповідача вартість витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 29\~400 грн. 58 коп. та судові витрати. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином. Від представника відповідача, який діє на підставі довіреності надійшла письмова заява з проханням відкласти розгляд справи через перебування представника в іншому судовому засіданні. Разом з тим, клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні докази, в підтвердження поважності причин пропуску судового засідання. Крім того, суд звертає увагу, що представником відповідача 17.06.2015 року, 26.10.2015 року були подані заяви про відкладення судового розгляду, у звязку з перебуванням представника в іншому судовому засіданні. Тому, враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представника, належним чином повідомлених про день і час проведення слухання справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Спірні правовідносини регулюються нормами законодавства щодо підготовки фахівців у вищих навчальних закладах системи МВС України та у відповідній частині нормами законодавства щодо проходження служби в органах внутрішніх справ і нормами цивільного законодавства щодо зобовязань у редакції, чинній на час їх виникнення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами і здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України); сторони зобовязані належно довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60 ЦПК України). В ході судового розгляду встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 № 655 [PERSON]з 01 вересня 2007 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а.с.17). Статутом Національної академії внутрішніх справ, затвердженим наказом МВС України від 17.11.2010 № 555 і зареєстрованим 19.11.2010 (а.с.8-11), іншими матеріалами справи підтверджується, що Академія є юридичною особою, державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ і Академії управління МВС. 04.12.2007 між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Дніпропетровській області та відповідачем укладено договір № ДП-40 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі (а.с.15-16). Предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком (спеціальністю) «правознавство» (п. 1). З 01.09.2007 по 17.06.2011 року відповідно до умов договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 17.06.2011 №464 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста (а.с.18). Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Дніпропетровській області. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконано у повному обсязі. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.01.2014 № 10 о/с відповідача звільнено з ОВС за порушення дисципліни згідно з п. 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114. За цієї умови, відповідно до п. 2.3.6. договору відповідач зобов'язався відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі (а.с.19). Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про вищу освіту" від 17.01.2002 № 2984-ІІІ, який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. За п. 2.1.3. договору, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. договору, відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3. договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.1. договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за порушення дисципліни. Відповідно до п. 4.1. договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Аналогічні положення щодо укладення договору та обов'язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 за № 547/13814). Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. Відповідно до п. 2 порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного порядку відшкодування. Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 п.5 порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами па утримання військовослужбовця. Відповідач навчалася в КНУВС з 01.09.2007 по 17.06.2011 року. Вартість витрат пов'язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 29 400 грн. 58 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 294,01 грн.

Outcome: approved