Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначив, що [PERSON] на прес-конференції, яка відбулася [INFO] р. у м. Запоріжжі у прес-центрі «ТЕЗИС» Інформаційного агентства «Тезіс-Інформ», було поширено наступну інформацію: - «В 2010-ом, после того как [PERSON] пришёл к моему брату и предложил схему «левой» водки, чтобы они здесь в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки - мой брат полностью от этого отказался, после этого возник первый конфликт». - «По поводу [PERSON] с [PERSON]. [PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим» и для этого было выдвинуто требование, или ну, как бы просьба, чтобы мой брат решил его вопросы - все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривен, через председателя Запорожского административного суда - мой брат, мой брат отказался это делать, после чего я также считаю, что это могло быть определённым конфликтом». Адреса поширення в Інтернеті - інтернет-сторінка [PERSON] та ТОВ «Вісті-Інформ». З виступу [PERSON] на прес-конференції вбачається, що цей виступ був присвячений питанням, які пов'язані з братом відповідача та його діяльністю у м.Запоріжжі в період з 2010 р. по 2013 р., а також взаємовідносинам брата з певними особами. Вислови [PERSON], які стосуються його, як позивача у справі, мають загальне негативне спрямування тексту. [PERSON] має на меті охарактеризувати конфлікти свого брата [PERSON], які могли спричинити замах на його життя, у зв'язку із цим описується характер та напрями конфліктних стосунків брата відповідача з ним, який, на думку [PERSON], мав на меті здійснити у соціальному просторі за допомогою брата відповідача низку неморальних та протизаконних дій. Поширені висловлення містять у собі негативний зміст, зокрема: 1) фраза [PERSON] «в 2010-ом году, после того как [PERSON] пришел к моему брату и предложил схему «левой» водки, чтобы они в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки» містить у собі наступний негативний зміст: - у контексті «левая водка» може йтися лише про незаконний характер відповідної діяльності; таким чином, йдеться про те, що [PERSON] спробував організувати незаконні оборудки на ринку горілчаних напоїв; - у контексті «выкручивали всем руки» йдеться про те, що [PERSON] намагався чинити тиск на соціальне середовище м. Запоріжжя (так за даними російських словників, фразема «выкручивать руки» має значення «насильно заставлять повиноваться»); 2) також на прес-конференції пролунало повідомлення про те, що «было выдвинуто требование, или ну, как бы просьба, чтобы мой брат решил его ([PERSON]) вопросы, все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривень, через председателя Запорожского административного суда». Отже, у виступі йшлося також про наміри [PERSON] тиснути на судові органи з метою ухилення від сплати податків та/або привласнення податкових коштів в особливо великих розмірах. 3) [PERSON] на прес-конференції стверджував, що «[PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим»». Слово «смотрящий» у значенні «керівник, розпорядник» є за походженням кримінальним жаргонізмом - так, у тюремному жаргоні «смотрящий» - це «авторитет, контролирующий соблюдение воровского закона». Зважаючи на це в даному висловленні йдеться про нібито його наміри стати представником кримінальних структур. Таким чином, у виступі (в інтерв'ю) [PERSON] поширено таку негативну інформацію щодо нього: - начебто він спробував організувати незаконні оборудки на ринку горілчаних напоїв; - начебто він намагався чинити тиск на соціальне середовище; - начебто він мав наміри тиснути на судові органи з метою привласнення податкових коштів; - начебто він намагався стати представником кримінальних структур задля розкрадання коштів бюджету, незаконного перерозподілу майна. По суті такі висловлення є звинуваченням його у вчиненні протиправної, злочинної діяльності, недотримання ним загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, прояв неетичної (неморальної) поведінки. Вказана інформація за своєю формою та змістом носить образливий, зневажливий, негативно - звинувачуваний характер, тому, окрім іншого, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, яка становить для нього, як людини досить відомої у якості успішного бізнесмена, мецената, благодійника, найвищу цінність, оскільки має суттєве та принципове значення для подальшого ведення та розвитку бізнесу, здійснення благодійництва. З огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів спірні висловлення поширені не у формі оціночних суджень, а у формі фактичних тверджень (ствердні висловлення). Граматично ці висловлення виражені формою розповідного ствердного речення - - [PERSON] предложил схему «левой» водки, чтобы они в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки; - было выдвинуто требование, чтобы мой брат решил его вопросы, все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривень, через председателя Запорожского административного суда; - [PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим». Присудки у ціх реченнях виражені дієсловами дійсного способу, які позначають реальну дію, яка відбувається, відбувалася або буде відбуватися насправді в певному часі (теперішньому, минулому або майбутньому). В оспорюваних висловлюваннях не вживаються такі мовно-стилістичні засоби як гіперболи, алегорії, сатира, оспорювані висловлювання не містять оцінних слів або словосполучень, оспорювані висловлювання не містять порівнянь, та окрім цього, вказані висловлювання, не є критикою або оцінкою дій. Вказана інформація не відповідає дійсності. Він не приходив до брата [PERSON] у 2010 р., та не пропонував йому ніякої схеми «лівої» горілки для її налагодження у м.Запоріжжя і нав'язування шляхом тиску Запорізькому соціальному середовищу такої незаконної продукції. Він є власником однієї з найбільших в Світі компаній з виробництва та дистрибуції алкогольних напоїв, в тому числі горілчаної продукції, яка кожного року на світових першостях між горілчаними виробами різних брендів займає перші місця, при цьому, основним критерієм оцінювання, є якраз якість такої продукції. Більш того, не може існувати жодних доказів того, що він колись міг вчинити злочинне діяння, оскільки проти нього ніколи не порушувались кримінальні справи, та навіть він ніколи не був викликаний та допитаний у жодній кримінальній справі у якості свідка. А тому не можуть бути правдивими висловлення [PERSON] щодо того, що він пропонував його брату вчинення незаконних дій; щодо того, що він намагався незаконно тиснути шляхом підкупу на судові органи з метою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах; щодо того, що він намагався стати представником кримінальних структур. Негативний характер інформації та звинувачення у здійсненні ним явно незаконних та неморальних вчинків порушує його особисті немайнові права, а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Публічність виступу [PERSON] та відповідно публічність характеру поширення відомостей, що повідомлялись на прес-конференції, стали відомі необмеженому колу осіб. На прес конференції були присутні журналісти різних засобів масової інформації, що стало причиною подальшого широкого поширення спірної інформації. Враховуючи те, що він є особою, відомою майже кожному мешканцю м.Запоріжжя, тобто особою публічною, бізнесменом, меценатом, поширена широкому колу осіб [PERSON] негативна недостовірна інформація відносно нього, яка принижує його честь та гідність, завдає величезної шкоди його діловій репутації, яка створювалася ним протягом двадцяти років, а може бути безповортньо понівеченою незаконними протиправними діями відповідача. Він має високий рівень ділової репутації, оскільки є досить відомим у Україні діячем, благодійником, меценатом, і тому поширення про нього недостовірної негативної інформації широкому колу осіб підриває авторитет та завдає величезної шкоди його діловій репутації. Недостовірна інформація, яка поширена серед представників політичних сил та громадських організацій негативно впливає на мікросоціальні, міжособистісні стосунки, знижує його авторитет, як бізнесмена та діяча, викликає сумніви в його порядності, погіршує гармонію соціального спілкування, з бажанням уникнути неприємних переживань, та сприяє певній психологічній ізольованості від оточення й підвищеній необхідності виправдовуватися. Позивач ідентифікує й пов'язує вагомість нематеріальних втрат зі своєю персоною та професійною діяльністю. В результаті поширення широкому колу осіб недостовірної інформації про нього, яка порочить та принижує честь, гідність та ділову репутацію, йому було завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню в силу закону, одночасно із спростуванням поширеної інформації. Оцінюючи характер спричиненої [PERSON] моральної шкоди враховуючи, що поширення недостовірної інформації було здійснено через телебачення та мережу Інтернет, з огляду нащо дану інформацію сприйняло необмежене коло осіб, той факт що відповідачем у добровільному порядку дану інформацію спростовано не було, у звязку з чим йому довелось звертатися за захистом своїх прав до суду, принизливий характер поширеної про нього інформації, він оцінює розмір спричиненої моральної шкоди у сумі 300 000 гривень. Означені грошові кошти будуть спрямовані на доброчинність і поновлення його ділової репутації, як благодійника і мецената. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.3, 28, 32, 34,68 Конституції України, ст.ст.13, 23, 273, 277, 278, 280, 297 ЦК України, ст.ст.2, 5, 30 Закону України «Про інформацію», Постанову Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», просить визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію наступну інформацію, поширену [PERSON] [INFO] році у м. Запоріжжі у прес-центрі «ТЕЗИС»: - «В 2010-ом, после того как [PERSON] пришёл к моему брату и предложил схему «левой» водки, чтобы они здесь в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки - мой брат полностью от этого отказался, после этого возник первый конфликт.» - «По поводу [PERSON] с [PERSON]. [PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим» и для этого было выдвинуто требование, или ну, как бы просьба, чтобы мой брат решил его вопросы - все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривен, через председателя Запорожского административного суда - мой брат, мой брат отказался это делать, после чего я также считаю, что это могло быть определённым конфликтом.; зобов'язати [PERSON], [PERSON], ТОВ «Вісті-Інформ» протягом 1 (одного) місяця з дня набрання законної сили рішенням суду по справі спростувати у такий же спосіб у який вона була поширена недостовiрну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну інформацію: - «В 2010-ом, после того как [PERSON] пришёл к моему брату и предложил схему «левой» водки, чтобы они здесь в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки - мой брат полностью от этого отказался, после этого возник первый конфликт.» - «По поводу [PERSON] с [PERSON]. [PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим» и для этого было выдвинуто требование, или ну, как бы просьба, чтобы мой брат решил его вопросы - все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривен, через председателя Запорожского административного суда - мой брат, мой брат отказался это делать, после чего я также считаю, что это могло быть определённым конфліктом»; спростування повинно мати посилання на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення, і суд, що виніс рішення, а також мати заголовок наступного змісту: «Спростування негативної і недостовірної інформації стосовно [PERSON]»; текст спростування не повинен містити редагувань, зауважень, заперечень, коментарів тлумачень, думок від імені [PERSON], Інформаційного агентства «Тезіс-Інформ» та будь-яких інших осіб; заборонити [PERSON], [PERSON], ТОВ «Вісті-Інформ» розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресi, по paдio, в мережi Iнтернет, у зовнішній рекламі, в мiсцях публiчного розповсюдження iнформацiї, тощо) недостовiрну та таку, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію наступну інформацію: - «В 2010-ом, после того как [PERSON] пришёл к моему брату и предложил схему «левой» водки, чтобы они здесь в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки - мой брат полностью от этого отказался, после этого возник первый конфликт.» - «По поводу [PERSON] с [PERSON]. [PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим» и для этого было выдвинуто требование, или ну, как бы просьба, чтобы мой брат решил его вопросы - все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривен, через председателя Запорожского административного суда - мой брат, мой брат отказался это делать, после чего я также считаю, что это могло быть определённым конфликтом.»; стягнути з [PERSON] на його користь 300 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки наявні в матеріалах справи, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.41). На підставі ч.4 ст.74 ЦПК України, судом було постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.34), в якій виклав свої заперечення проти позову. Представник ТОВ «Вісті-Інформ», який зв»явився в судове засідання до участі у справі, як представник юридичної особи допущений не був, оскільки у відповідності до п.2 ч.1 ст.42 ЦПК України, суду не надав довіреності юридичної особи чи документів, що посвідчують його службове становище або повноваження керівника. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги позицію відповідача [PERSON], суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] р. на прес-конференції у прес-центрі «ТЕЗИС» Інформаційного агентства «Тезіс-Інформ» у м.Запоріжжя [PERSON], було поширено наступну інформацію: - «В 2010-ом, после того как [PERSON] пришёл к моему брату и предложил схему «левой» водки, чтобы они здесь в Запорожье это налаживали и выкручивали всем руки - мой брат полностью от этого отказался, после этого возник первый конфликт». - «По поводу [PERSON] с [PERSON]. [PERSON] всегда хотел и пытался продвинуть сюда [PERSON], для того чтобы он стал здесь неким «смотрящим» и для этого было выдвинуто требование, или ну, как бы просьба, чтобы мой брат решил его вопросы - все санкции как бы налоговые, которые были ему выдвинуты, там на миллионы гривен, через председателя Запорожского административного суда - мой брат, мой брат отказался это делать, после чего я также считаю, что это могло быть определённым конфликтом». Викладене підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом прес-конференції (диск а.с.27). В подальшому зазначена вище інформація була поширена в Інтернеті через інтернет-сторінки [PERSON] та ТОВ «Вісті-Інформ». Відповідно до ст.28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Разом з тим, Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суд при вирішенні справ пpo захист гідності, честі та ділової репутації повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична особа або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник Веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій ( наприклад порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка ї поширила. Згідно із положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов»язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, право звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку передбаченому процесуальними кодексами. Вирішуючи питання про визначення поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації, та з»ясувати чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. З наданого позивачем висновку спеціаліста-лінгвіста (а.с.47-55), судом встановлено, що у виступі (в інтерв»ю) [PERSON] поширено негативну інформацію щодо [PERSON] (а.с.53); висловлення (фрази) у виступі, які визначені як спірні, не є оціночним судженнями (а.с.54); інформація, яка міститься у спірних фрагментах тексту виступу (інтерв»ю), принижує честь та гідність [PERSON] та може зашкодити його діловій репутації, оскільки містить не оціночні твердження про вчинення ним неморальних та протиправних дій. Згідно довідок ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.43), УСБУ України в Запорізькій області (а.с.44), СУ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.45) та Державної податкової служби в Запорізькій області (а.с.46) кримінальні справи щодо [PERSON] не порушувались та в провадженні не перебували. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що озвучена [PERSON] на прес-конференції [INFO] р. інформація, яка є предметом спору, містить певні посилання на вчинення позивачем неетичної, незаконної поведінки в суспільному житті, а тому є такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] Зазначені обставини в сукупності свідчать, що відповідач [PERSON] дійсно розповсюдив відносно позивача недостовірну негативну інформацію, яка порушує його особисті немайнові права. Відповідно до п. 3, ч. 1 п. 25 названої вище постанови Пленуму вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві; спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо спростування відповідачами розповсюдженої негативної інформації, що є предметом судового розгляду, підлягають задоволенню. За вимогами п. 24 Постанови Пленуму у судовому рішення також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено, а тому суд вважає за необхідне зазначити, що дане спростування повинно бути оприлюднено у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, п. 27 Постанови Пленуму, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що у зв"язку з поширенням неправдивої інформації [PERSON] також завдана і моральна шкода у зв»язку з приниженням його честі, гідності як відомому українському бізнесмену (а.с.16), учаснику благодійних фондів та акцій (а.с.14, 15, 18, 20-25), який відомий значній кількості громадян. За словами позивача, недостовірна інформація, яка поширена серед представників політичних сил та громадських організацій негативно впливає на мікро соціальні, між особисті стосунки, знажує його авторитет, як бізнесмена та діяча, викликає сумніви в його порядності, погіршує гармонію соціального спілкування, з бажанням уникнути неприємних переживань, та сприяє певній психологічній ізольованості від оточення й підвищеній необхідності виправдовуватись. Позивач ідентифікує й пов»язує вагомість нематеріальних втрат зі своєю персоною та професійною діяльністю. З доводами позивача погоджується суд, оскільки вони є переконливими, а тому вимоги [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 300 000 грн. є законними та обгрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved