Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON], [INFO], є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-АМ №292717 від 16.08.2014. Мати дитини - [PERSON], [INFO], проживає разом із донькою [PERSON] у с. Глинське, Бершадського району по вул. Горького, 2. Вона не працює та не навчається, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку. Рішенням Бершадського районного суду від 25.06.2014 у справі №126/1526/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів [PERSON] визнано батьком малолітньої [PERSON], [INFO], та вирішено стягувати з нього щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всі видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. ВДВС Бершадського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №126/1526/14-ц від 09.07.2014. Таким чином, щомісячно на утримання своєї дитини [PERSON] [PERSON], відповідно до довідки №172 від 11.03.2015 сплатив: за вересень 2014 року - 310 грн., за жовтень 2014 року - 310 грн., за листопад 2014 року - 310 грн., за грудень 2014 року - 310 грн., за січень 2015 року - 310 грн., за лютий 2015 року - 310 грн. Відповідно до товарних чеків від 20.01.2015 та 21.01.2015 (продавець [PERSON]В.) мати дитини оплатила вартість придбаних для дитини ліків на суму 96,55 грн. та 66.20 грн. Окрім того, у звязку з розвитком дитини [PERSON] відповідно до її віку [PERSON] купувала для неї необхідні речі: коляску дитячу «RICO MASTER» вартістю 2500 грн., памперси вартістю 365 грн. (згідно товарної накладної від 02.03.2015 магазину «Дитячий світ Фламінго») дитячий велосипед вартістю 1100 грн. (згідно товарної накладної від 25.02.2015 магазину «Дитячий світ Фламінго»); одяг та взуття вартістю 260 грн. (згідно товарної накладної від 11.03.2015 магазину «Дитячий світ Фламінго»); памперси вартістю 710 грн. (згідно товарної накладної від 20.01.2015 ПП [PERSON].) [PERSON] разом зі своєю дитиною проживає у [INFO] спільно з іншими членами сімї (мати, вітчим, брати та сестри), не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку. Враховуючи викладене, виконувач обов'язки прокурора Бершадскього району Собчук В.В. звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини, в якому просить стягнути з [PERSON] [INFO] додаткові витрати, зумовлені розвитком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в сумі 2549 грн. та судові витрати. Прокурор Сосонська А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, так як не лише ліки сприяють здоровому розвитку дитини, а й засоби гігієни до яких віднесено підгузники, які в сьогоденні є незамінним атрибутом розвитку дитини. Крім того, для належного існування дитина потребує одягу, засоби розвитку та пересування - коляска та велосипед. [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки вона не працює, перебуває на утриманні батьків, які також є безробітними та мають на утримання неповнолітніх дітей, хоча при цьому надають допомогу їй та її дочці. Коляску та велосипед вважає необхідними речами, так як вони допомагають у розвитку дитини. Крім того, ціни на ліки і засоби гігієни є настільки високими, що сума сплачуваних відповідачем аліментів, не покривають витрат навіть на підгузки, без яких дитина не може. На запитання суду пояснила, що коляску та велосипед придбала за кошти, які отримує від держави на дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема погодився з тим, що ліки дійсно є необхідними, так як дитина хворіє, а тому погодився відшкодувати їх повну вартість згідно з квитанціями, однак не погодився з тим, що без підгузків, коляски та велосипеду дитина не може нормально розвиватись. Крім того зазначив, що має на утриманні двох малолітніх дітей та на даний час не працює, а тому діти які проживають з ним, наприклад, теж не мають велосипедів, однак нормально розвиваються. Враховуючи важке матеріальне становище він позовні вимоги просить задовольнити частково, так як не має можливості покрити всі витрати вказані позивачем. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження (а.с.6) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. За рішенням Бершадського районного суду від 25.06.2014 у справі №126/1526/14-ц (а.с. 10-11) [PERSON] визнано батьком малолітньої [PERSON], [INFO], та вирішено стягувати з нього щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всі видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно з довідкою ВДВС Бершадського РУЮ (а.с.7) з вересня 2014 року по лютий 2015 року - відповідач сплачує аліменти визначені вищевказаним рішенням у розмірі 310 грн. щомісячно. Позивачем надано суду квитанції, за яких вбачається, що 21.01.2015 року вона придбала ліки на загальну суму 66,20 грн. (а.с.13), 20.01.2015 року вона придбала ліки на суму 59, 80 грн. та підгузки "Паперси №6" на суму 36,75 грн. (а.с.14), 20.01.2015 року також були придбані підгузки "Папмерс №4 на загальну суму 710 грн. (а.с.15), 11.03.2015 року придбано туфлі та носки на загальну суму 260 грн. (а.с.16), 25.02.2015 року - дитячий велосипед вартістю 1100 грн. (а.с.17), 02.03.2015 року - коляску «RICO MASTER» вартістю 2500 грн. та підгузки "Памперси №4" вартістю 365 грн. Ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно роз'яснень, наданих в п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладеного, суд вважає, що витрати на ліки підлягають стягненню в повному розмірі, так як вони визнаються відповідачем і підтверджені належними доказами, а також виходячи зі змісту викладених норм відносяться до додаткових витрат на дитину. Щодо решти вимог, то тут суд вбачає, що не всі підтверджені витрати описані у накладних та товарних чеках (а.с. 13-18) можна віднести до додаткових витрат. При цьому суд бере до уваги те, що [PERSON], яка є дочкою сторін, станом на день розгляду справи досягла повних два роки, а також те, що її батько [PERSON].І. згідно довідки сільської ради (а.с.33) з 2011 року по даний час ніде не працює, а також відповідно до довідки про склад сім'ї (а.с.32) та копії свідоцтва про одруження та свідоцтв про народження дітей (а.с.29-31) має на утримання двох малолітніх дітей. Як вбачається з квитанцій та фіскальних чеків наявних в матеріалах справи, позивачем було витрачено на придбання ліків 126 грн., які як уже зазначено визнані відповідачем та підлягають стягненню в повному розмірі, а також 1100 грн. на придбання велосипеду половина вартості якого також підлягає стягненню з відповідача, так як велосипед, суд відносить до спортивного інвентаря, який сприяє розвитку дитини. При цьому, враховуючи те, що дитині виповнилось два роки, а також те, що підгузки є засобами гігієни, їх суд до додаткових витрат не відносить, як і одяг. Щодо коляски, то тут суд виключає дані витрати із додаткових, пов'язаних з розвитком дитини, так як [PERSON] у свої два роки ходить самостійно, а також для її розвитку придбано дитячий велосипед, витрати на який судом розподілено між батьками. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в сумі 676 грн., що підтверджені документально. Ч. 2 ст. 88 ЦПК України визначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позов був пред'явлений на 2549 грн., то у відсотковому співвідношенні до задоволеної суми позову, яка складає 676 грн., стягненню підлягає 63,30 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180, 185 СК України, та

Outcome: partial