Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

30.07.2018 року до Голосіївського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Київгазенерджи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2018 року вказану позовну заяву було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Під час слухання справи до участі у справі було залучено відповідачів [PERSON] та [PERSON] . В позовних вимогах, з урахуванням заяви від 26.08.2020 року, позивач просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 781,30 грн., інфляційне збільшення заборгованості в сумі 106,01 грн., 3 % річних - 24,97 грн. та судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] та споживачами природного газу, постачання якого з 01 липня 2015 року здійснює ДП «КиївГазЕнерджи», на підставі ліцензії АЕ № 299069 від 26 червня 2015 року. Як зазначає позивач, у зв`язку з порушенням відповідачами порядку розрахунків встановлених договором та правилами, у останніх утворилася заборгованість за спожитий газ. Отже, оскільки відповідачі у добровільному порядку борг не погашають, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надійшло клопотання, в якому він просить слухати справу за його відсутності та зазначає, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст. 223 та 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі сторін та ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, врахувавши заяву сторони позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.2004 року державною адміністрацією Голосіївського району м. Києва, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира належить відповідачам на праві спільної часткової власності. Судом також встановлено, що газопостачання за адресою: [ADDRESS] , здійснювалося у порядку, передбаченому договором постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України № 2246 від 09.12.1999 р., що діяла з 02.03.2015 р. по 16.07.2016 р., та правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язувався постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язувався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначеному цим договором. Згідно пункту 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання, починаючи з 01 квітня 2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» в 2015 році відбулося реформування газової сфери, яке зокрема полягало у відокремленні функцій з постачання від функцій розподілу природного газу. З 01 липня 2015 року послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30 червня 2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладення вказаного договору. У разі, якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01 липня 2015 року, він є таким, що з 01 липня 2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. Згідно із ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції. Постачання природного газу здійснюється у порядку передбаченому договором про надання послуг з газопостачання, опублікованого 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116 з урахуванням вимог Правил постачання природного газу. Згідно із п. 1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві, членам його сім"ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно із п. 3 Договору, споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Вартість спожитого відповідачем газу визначались множенням обсягів спожитого газу і чинних тарифів на природний газ, які встановлюються Постановою НКРЕКП № 538 від 03.03.2015 року «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» та постановою Кабінету Міністрів № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу із змінами та доповненнями. Пунктом 14 розділу ІІІ Правил передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника, споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. В пункті 22 розділу Правил визначено, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу відповідно з умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням порядку розрахунків, встановленого договором та Правилами, у відповідачів наявна заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.08.2017 року, яка становить: 781,30 грн. - заборгованість за спожитий природний газ, інфляційне збільшення заборгованості - 106,01 грн. та 3 % річних - 24,97 грн., а всього 912,28 грн. Відповідачі не надали суду доказів, що заборгованість є меншою або відсутня. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню та солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожитий газ в розмірі 912,28 грн. При цьому, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved