overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

01.09.2021 року позивач [PERSON] від імені та в інтересах якого діє адвокат Охріменко В.В. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 10.09.2021 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В обгрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що останній з 19.06.2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Станом на момент звернення до суду з позовом сімейне життя не склалося, через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки щодо ведення спільного господарства та вихованя дітей. Зазначив, що відносини які склалися між ними унеможливлюють подальше спільне життя, втрачено взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Зауважив, що більше ніж півроку проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Просив шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що заявлені вимоги підтримує, просить їх з відповідачкою шлюб розірвати. У судовому засіданні відповідачка відсутня, через засоби поштового зв"язку 17.12.2021 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суду, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, просила їх з позивачем шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

01.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 19.11.1989 року виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 48. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Проживають окремо, неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання зявилась, просила позов задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував, однак не погоджувався зі сплатою судового збору на користь позивача, мотивуючи незгодою з судовим порядком розлучення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1989 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 11-ТП № 295334 від 19.11.1989 р., виданого виконкомом Ярунської сільради Новоград-Волинського району Житомирської області. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. З урахуванням предмету позову суд вважає, що наслідки пов"язані із розірванням шлюбу сторони мають нести у рівних частинах, тому стягує з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 246,10 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

01.10.2015 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою до вказаного відповідача, зазначаючи що їй на праві приватної власності належить житловий будинок під номером 27 по вул.Першотравневій в с.Кривий Ріг , Новотроїцького району Херсонської області. За вказаною адресою також зареєстрований її син з сім"єю. В червні 2014 року відповідачі забрали речі та покинули її оселю. На даний момент місце проживання їх їй не відоме. Так як без згоди відповідачів вона не може подати заяву про зняття їх з реєстрації позивач змушена звернутися до суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в зв»язку з тим, що вони не проживають за місцем реєстрації більше року. Просить визнати [PERSON]та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та наполягає на його задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до судового засідання не з»явилися про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідачі не проживають в будинку позивача тривалий час. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права , а саме ст.ст.317,319,321 ЦК України, відповідно до яких власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд, це право є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що в червні 2014 року відповідачі покинули місце мешкання в [INFO] та не проживають за вказаною адресою до цього часу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для припинення дій, що порушують право [PERSON] розпоряджатися власним будинком. На підставі вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

01.11.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначили, що 23 квітня 2013 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON] та чоловіком [PERSON], та після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку № 4 по вул. Зірковій, в смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. На підставі викладеного вище позивачі просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування по 1/4 частині за кожним на житловий будинок № 4 по вул. Зірковій, в смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області, що залишився після смерті померлого 23 квітня 2013 року [PERSON] Позивачі в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність та про підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але від Таїровської селищної ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 23 квітня 2013 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON] та чоловіком [PERSON], та після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку № 4 по вул. Зірковій, в смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. Але як вбачається з матеріалів справи зазначений житловий будинок був побудований батьками померлого 23 квітня 2013 року [PERSON] на підставі рішення Виконкому Одеської Районної ради депутатів трудящихся № 21 від 10.08.1961 року та який він прийняв у спадщину після їхньої смерті шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. На підставі викладеного суд дійшов до висновку щодо належності зазначеного спадкового майна спадкодавцю [PERSON], який помер 23 квітня 2013 року, у зв"язку з чим позивачі, як спадкоємці першої черги, мають право на отримання у спадщину зазначене спадкове майно та на визнання за ними права власності в порядку спадкування. З наведених підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

01.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що вона з відповідачем до 28.08.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] 2000 року народження. Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 28.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.08.2002 року (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.2006 року, в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.3). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 27.11.2014 року (а.с.4). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до утримання дитини, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 01.12.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК Українирішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК Україниз відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

01.12.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2000 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, різних характерів та різних поглядів на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2013 року, сторони проживають окремо. Позивач на примирення не погоджується, у звязку з чим просить позов задовольнити. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Позивачка до суду не зявилася, у своїй позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов задовольнити, винести заочне рішення по справі (а.с.4). Відповідач не з"явився на підставі наданої заяви про визнання позову та з проханням справу розглянути у його відсутність (а.с.26). Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2000 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 297934, виданим 24.11.2000 року Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №12 (а.с.11). Від шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ксерокопії свідоцтв про народження дітей наявні в матеріалах справи (а.с.9,10). Майнові суперечки між сторонами відсутні, спору про місце проживання дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, різних характерів та різних поглядів на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо з червня 2013 року, на збереження сімї позивач не погоджується. В порядку ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні суперечки відносно місця проживання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Що стосується вимог позивачки про повернення їй понесених нею витрат по оплаті судового збору при подачі до суду позову про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити, у звязку з тим, що при розгляді даних категорій справ повернення судових витрат діючим законодавством не передбачено. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

01.12.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення по вищевказаній справі, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто аліменти 1/6 частину з [PERSON] на утримання та користь [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] [INFO], трирічного віку тобто до 21.12.2016 року. При цьому позивач просила починати стягнення з моменту подання позову в суд, тобто з 31.07.2015 року, але судом не розглянуто це питання та не вказано з якого часу починати стягнення аліментів, тому позивач просить суд доповнити рішення та вказати з якого часу починати стягнення аліментів. В судове засідання сторони не з"явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання в судовому засіданні. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. Так, в рішенні суду від 01.12.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини позовні вимоги задоволено частково, стягнуто аліменти розміром 1/6 частина всіх доходів щомісяця з [PERSON] на утримання та користь [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] [INFO], трирічного віку тобто до 21.12.2016 року. Судом не вказано час з якого починати стягнення. Суд вважає заява підлягає задоволенню, оскільки внесення цих даних не суперечить вимогам ст. 220 ЦПК України, тому необхідно винести додаткове рішення яким вирішити питання про час з якого починати стягнення аліментів з [PERSON] на користь та утримання дружини [PERSON] в розмірі присудженому судом. Ці дані необхідно зазначити в рішенні суду. З позовом до суду [PERSON] звернулася 31 07 2015 року, з цього часу і повинні бути стягнуті аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

01.12.2015 року за вх. № 16416 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 12 листопада 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою, так як потребує турботи і піклування. Він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини і буде в подальшому це робити. Розлад сімейних стосунків почався майже одразу після одруження. Вони мають різні погляди на життя і у них різні інтереси, тому вони не піклувались про створеня нормальних сімейних стосунків. Поступово вони віддалялись один від одного, вони не мають почуття любові і поваги один до одного, нічого їх більше не єднає. Він зустрів іншу жінку, що також є однією з причин остаточного розпаду сім"ї. В травні 2015 року вони припинили сімейні стосунки, оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливе. Примирення між ними неможливе. Спір про розподіл спільного майна на даний час відсутній. Після розірвання шлюбу син буде проживати з відповідачкою. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 12 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, Чернігівської області, актовий запис № 530 . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і просив їх задовольнити та розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, Чернігівської області, актовий запис № 530 та не стягнути з відповідача [PERSON] понесені ним судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. В копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], зареєстрували шлюб 12 листопада 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 12 листопада 2005 року зроблено запис № 530. Після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. В копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON], народився [INFO], його батько [PERSON], а мати [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливе, воно б суперечило інтересам позивача, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, залишити відповідачу [PERSON] післяшлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 26 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 567. Відданого шлюбу дітей у них немає. Сімейне життя в них не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюб існує формально, з відповідачем разом не проживають з листопада 2015 року. Спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень чи клопотань до суду не направив Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Суд, дослідивши подану позивачем заяву та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, судом встановлено, що дійсно 26 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації актів про шлюб за № 567, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 26.09.2015 року (а.с.7). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Усної угоди про розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного суд вважає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернулась з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. При ухваленні рішення судом враховано той факт, що сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved