Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 1299,30 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а всього 6299,30 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 03 квітня 2014 року винесено вирок Здолбунівським районним судом щодо відповідача, якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - нанесення для неї легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Стверджує, що відповідачем їй були нанесені тілесні ушкодження, з приводу чого вона перебувала на стаціонраному лікуванні у неврологічному відділенні Здолбунівської ЦРЛ з 05.12.2013 року до 16.12.2013 року, за час перебування в якому було витрачено на ліки кошти у сумі 799,30 грн., що стверджується долученою до матеріалів справи довідкою. Зазначає, що крім цього витрачала кошти на транспорт та покращене харчування у сумі 500 грн., а тому загальна сума матеріальних збитків становить 1299,30 грн. Вказує, що моральна шкода завдана відповідачем полягає у її переживаннях пов'язаних з самим фактом нанесення їй тілесних ушкоджень як жінці, якій вже майже 80 років, з проявом такої зневаги односельця до неї, з погіршенням стану здоров'я, з перебуванням у стані постійного неспокою. Вважає, що завдану їй моральну шкоду необхідно оцінити у розмірі 5000 грн., який обумовлений необхідністю не тільки нормалізувати психологічний стан у родині, а в першу чергу використати кошти на покращення здоров'я (придбання ліків, вітамінів, покращене харчування). У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, просив суд позовні вимоги зменшити. Вислухавши сторони, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 03 грудня 2013 року близько 13 год., перебуваючи неподалік будинку №39 по вул. Шевченка у с.Орестів, під час конфлікту із [PERSON], умисно штовхнув останню долонями рук в грудну клітку спереду, внаслідок чого [PERSON] впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді гострого порушення в ПСМА мозкового кровообігу по ішемічному типу у вигляді лівостороннього геміпарезу, гемігіпестезії, дизартрії, ГХ 111 ст. помірно важка за рівнем АТ, високий ризик судинних ускладнень, СН 1 ст. ІХС, аортокардіосклероз, гематома тім'яної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №22 від 14.01.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Вказані обставини встановлені вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2014 року, що набрав законної сили, яким [PERSON] засуджений за ч.2 ст.125 КК України до 1020 грн. штрафу і відповідачем визнаються. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. У судовому засіданні було встановлено та доведено зібраними у справі доказами, що саме неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду внаслідок його протиправних дій. Разом з тим суд бере до уваги той факт, що будь-які витрати на транспорт позивачем [PERSON] не здійснювалися, а тому розмір матеріальної шкоди підлягає до зменшення, суд визначає її рівнозначною сумі 1000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Судом також встановлено, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями та втратою здоров'я і які потягли за собою вимушені зміни у її життєвих стосунках. При цьому суд враховує, що згідно висновку експерта №22 від 14 січня 2014 року, встановлений лікарями діагноз "гостре порушення в ПСМА мозкового кровообігу по ішемічному типу у вигляді лівостороннього геміпарезу, гемігіпестезії, дизартрії, ГХ 111 ст. помірно важка за рівнем АТ, високий ризик судинних ускладнень, СН 1 ст. ІХС, аортокардіосклероз" не може бути підданий експертній оцінці, оскільки являється захворюванням. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи характер, тривалість та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, характер та тривалість немайнових втрат, в тому числі, стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інші негативні наслідки, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір завданої йому моральної шкоди є завищеним, а тому підлягає корегуванню в сторону зменшення і визначає його рівнозначним 1000 грн., що буде відповідати принципам розумності та справедливості в даному випадку. На підставі ст. ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

Outcome: partial