Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO], посилаючись на те, що відповідач тривалий час не займається вихованням та утриманням дитини, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. В позові просить позбавити відповідача батьківських прав. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності у заочному порядку , позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала . У відповідності до ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідач є батьком [PERSON], про що мається відповідний запис у свідоцтві про народження [NUMBER], що видане 13 серпня 2015р. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017р. по справі №332/1315/17 шлюб між стронами було розірвано ( а.с. 8). Відповідач проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує дошкільний заклад, не провідує дитину вдома, не зустрічається з нею взагалі та не спілкується(а.с. 11, 12) . Відповідач ніяким чином не піклується про сина, коштів на його утримання не надає, не проявляє ніякої заінтересованості в його подальшій долі, це цікавиться його успіхами, не піклується про його духовний і фізичних розвиток, його навчання та підготовку до самостійного життя; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею за адресою: за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 9-10). Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, його виховання, що підтверджується заявою [PERSON].(а.с. 24) . Згідно зі ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто прож окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя ,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності ,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками. " Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (789912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціальні розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага , дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини . Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування № 01-17/670 від 30.07.2018 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.50). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved