Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

13 вересня 2019 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , та який фактично успадкував дане майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що є спадкоємицею, яка єдина прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу щодо цього майна, зокрема житлового будинку [ADDRESS] , вона позбавлена можливості в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав, через що за захистом своїх майнових прав була змушена звернутися до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги своєї довірительки [PERSON] підтримала та просила про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області свого представника до суду не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнала в повному обсязі. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч. 3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у зв`язку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 06 жовтня 1979 року (а.с. 10). Мали дітей [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 11). Всі вони проживали в будинку [ADDRESS] , належному матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 19, 35). Належність вказаного житлового будинку [PERSON] підтверджується даними копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01 грудня 1988 року (а.с. 12-13), даними Витягу про реєстрацію права власності на вказане майно від 05.12.2008 року (а.с. 14), довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2010 року (а.с. 17). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2007 року (а.с. 22). На час смерті [PERSON] її син [PERSON] проживав разом із матір`ю, що підтверджується даними Мішково-Погорілівської сільської ради від 10.10.2019 року (а.с. 35), отже є таким, що прийняв спадщину (ст.1268 ЦК України). За даними Вітовської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 36), свої спадкові права щодо вище вказаного нерухомого майна [PERSON] не оформив. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). На час його смерті із ним проживала та була зареєстрована його дружина позивач [PERSON] (а.с. 8), отже остання є такою, що спадщину прийняла. Окрім того, відповідно до даних копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , позивач подала заяву, якою підтвердила прийняття спадщини та просила про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо спірного житлового будинку (а.с. 42-63). В матеріалах спадкової справи наявні два заповіти [PERSON] на користь [PERSON] від 20.09.2004 року, та наступний, що скасовує попередній від 19.10.2005 року на користь [PERSON] (а.с. 62). В той же час дані особи із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулися, отже є такими, що спадщину не прийняли. Підстави з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються письмовою відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вище вказаного житлового будинку через ненадання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу щодо цього майна (а.с. 63). Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Належність права власності спадкодавця [PERSON] щодо вищевказаного нерухомого майна підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів, а отже останнє віднесене до спадкової маси. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»\~право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ \~ \~З наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст. 1268, Глави 85 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за законом що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , проте через вищевказані обставини можливість нотаріального оформлення її спадкових прав вичерпано, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вище вказане спадкове майно.

Outcome: approved