Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

14 квітняя 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу на дітей. Позивач вказувала, що перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 07 червня 1997 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] зароблені ним кошти витрачає на свої потреби, матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей не надає . В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку і доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з листопада 2015 року і до досягнення ними повноліття, а також стягнути кошти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила, що повністю підтримує позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві, наполягає на задоволенні вимог . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив що визнає позов, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, а також положень ч.4 ст.130, ч.4 ст.174, ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі Суд, з"ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає часткову задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 червня 1997року, який був зареєстрований Куйбишевським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження. [PERSON] [INFO] року досягла повноліття. Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В письмовій заяві відповідач [PERSON] повідомив, що позов позивача [PERSON] визнає, не заперечує проти ухвалення судом рішення про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання своїх дітей. В даний час відповідач хоча і проживає разом з позивачем, проте матеріальної допомогу на утримання дітей надає не регулярно, діти знаходяться на утриманні позивача, позивач ніде не працює, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Куйбишевської РДА Запорізької області як багатодітна сім»я, та отримує відповідно державну домопогу. Згідно копії довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №230 від 13 квітня 2016 року, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та має наступний склад сім»ї: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів на утримання дитини відповідачем не оспорюється. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач [PERSON] в позові прохала стягнути аліменти з відповідача за минулий час, з листопада 2015 року. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. До суду з позовом позивач звернулась 14 квітня 2016 року, в зв»язку з цим не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей за минулий час ( з листопада 2015 року), і тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, позивач прохала суд стягнути кошти на утримання [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, але продовжує навчання в Запорізькому національному університеті. Відповідно до вимог ст.ст.199,200 СК України якщо повнолітній син, донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Мар»янівською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON] народилась [INFO] року в с.Мар»янівка Куйбишевського району Запорізької області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень статті 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З позовних вимог позивача слідує, що [INFO] року [PERSON] досягла повноліття, та продовжує навчання у Запорізькому національному університеті. Проте до матеріалів справи позивачем [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження вимог щодо навчання повнолітньою донькою у Запорізькому національному університеті м.Запоріжжя та потребуванням у зв»язку з цим матеріальної допомоги. Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судових витрат в сумі 551 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial