Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

16 лютого 2021 року позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять визнати: - за [PERSON] та [PERSON] право на завершення приватизації, здійснення державної реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та одержання документів, що посвідчують право власності по Ѕ частині за кожним на земельну ділянку площею 0,2496 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7425585500:01:000:0289, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; - за [PERSON] та [PERSON] право на завершення приватизації, здійснення державної реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та одержання документів, що посвідчують право власності по Ѕ частині за кожним на земельну ділянку площею 0,1277 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425585500:01:000:0288, що розташована в селі Новий Білоус на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Проте, їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки [PERSON] за життя не встигла завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме, отримати Державні акти на право власності на земельні ділянки та зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я. Позовна заява не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, тому ухвалою судді від 17 лютого 2021 року була залишена без руху для усунення недоліків. У визначений судом строк ухвала суду про усунення недоліків позивачами була виконана. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено її в підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивачі не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності ( а.с.126-127). Відповідач - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечила явку свого представника в судове засідання, про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином ( а.с116), відзиву на позов не надали. Третя особа - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора не забезпечила явку свого представника в судове засідання, в поданому листі просила справу розглядати без участі їх представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду ( а.с. 117) . Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. ( а.с. 54,55) Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] про що 29.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 2755 (а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина. За свого життя, 13 жовтня 2006 року [PERSON] склала заповіт, у відповідності до якого усе майно, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом остання заповіла в рівних частинах позивачам по справі - [PERSON] та [PERSON] , який було посвідчено секретарем Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 21 березня 2011 року секретарем Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області було видано дублікат даного заповіту ( а.с.14) Так, всю спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, в рівних частинах прийняли позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 206/2011, заведеної у Другій чернігівській державній нотаріальній конторі. Інші спадкоємці до майна померлої за законом або заповітом, які б прийняли спадщину - відсутні ( а.с.67-94). 10 травня 2018 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори були видані позивачам відповідні свідоцтва про право на спадщину в рівних частинах - по 1/2 частині, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з листа Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області № 03-08/268, за адресою [ADDRESS] згідно облікової картки об"єкта погосподарського обліку на 2016-2020 року №2463 (погосподарська книга на 2016-2020) числяться земельні ділянки загальною площею 0,3773 га, в тому числі 0,2496 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,1277 га для ведення особистого селянського господарства, які рахуються за померлою [PERSON] . Дані земельні ділянки були передані у власність [PERSON] рішенням 5-ї сесії від 22.09.2006 і вважаються приватизованими останньою ( а.с.31). Відповідно до рішення 5-ї сесії 5-го скликання Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 22 вересня 2006 року " Про передачу у власність земельних ділянок, надання дозволу на виготоволення технічної документації по складанню державних актів, припинення права користування земельними ділянками", в тому числі [PERSON] , передано безоплатно у власність земельну ділянку 0,3773 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,2496 га в [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства - 0,1277 га біля присадибної ділянки ( а.с.121-122). В подальшому, на ім`я [PERSON] на підставі вказаного вище рішення органу місцевого самоврядування були виготовлені Державні акти на право власності на земельну ділянку, а саме, Державний акт серії ЯГ №858901 на земельну ділянку площею 0,1277 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425585500:01:000:0288 та Державний акт серії ЯГ №858902 на земельну ділянку площею 0,2496 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7425585500:01:000:0289. Підпис Начальника Чернігівського районного відділу земельних ресурсів та дата видачі в копії вказаних державних актах, відсутні ( а.с.27-30). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Б-14/0-0.212-29/148-21 від 22.01.2021, [PERSON] . Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 8589901, площею 0,2496 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та серії ЯГ № 858902, площею 0,1277 га для ведення особистого селянського господарства на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району не реєструвалися та не видавалися, про що свідчить відсутність запису в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку ( а.с. 33). Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 16 травня 2019 року №1939/02-21 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, оскільки відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки (а.с.35-36). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачі прийняли спадщину за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. В даному випадку державні акти [PERSON] не були отримані та зареєстровані у встановленому законом порядку. Згідно листа № 03-08/114/1 від 28.01.2021, Новобілоуською сільською радою було відмовлено спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] у завершенні процедури приватизації та рекомендовано звернутися до суду ( а.с.34). Суд вважає, що якщо спадкодавець не набув право власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4- 13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved