Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , якою за життя було складено заповіт від 11.12.2015 року, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось вона заповідала своїй племінниці [PERSON] [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах по-батькові померлої [PERSON] зазначено по-різному. Так, у Державному акті на право приватної власності на землю, виданому на підставі рішення Великолепетиської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 08.04.2002 р. за №138, по-батькові померлої [PERSON] зазначено « [PERSON] », а у всіх інших правовстановлюючих документах померлої її по-батькові зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з допущеною помилкою, заявник просить факт належності [PERSON] Ананівні Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 006879 , видано на ім`я [PERSON] , де її по-батькові зазначено « [PERSON] », з метою подальшої реєстрації прав на спадкове майно за заповітом. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені нею в заяві підтримала та просить задовольнити. Від представника заінтересованої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд права без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту, складеного 11.12.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області Борисенко І.П., гр.. [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Мала Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, все належне їй майно , де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповідала своїй племінниці [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). [INFO] померла [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області зроблено актовий запис №08 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи на акр. 13. Після померлої [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах по-батькові померлої [PERSON] зазначено по-різному, про що 18.11.2019 року приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Жолуденко О.О. , складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Так, у Державному акті на право приватної власності на землю, виданому на підставі рішення Великолепетиської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 08.04.2002 р. за №138, серії ІІІ-ХС № 006879, копія якого знаходиться в матеріалах справи, по-батькові померлої [PERSON] помилково зазначено « [PERSON] », а у всіх інших правовстановлюючих документах померлої її по-батькові зазначено як « [PERSON] », що підтверджується копією заповіту, копією паспорту [PERSON] , копією картки фізичної особи-платника податків та копією свідоцтва про смерть, які знаходяться в матеріалах справи. Аналогічні копії правовстановлюючих документів, знаходяться в спадковій справі №174/2019, заведеній Приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Жолуденко О.О., яка була витребувана судом та долучена до матеріалів справи. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Враховуючи вищевказане, у суду не виникає сумніву щодо належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю, що виданий на підставі рішення Великолепетиської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 08.04.2002 р. за №138, серії ІІІ-ХС № 006879, так як записи по-батькові відрізняються лише в написанні однієї літери, тому суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved