Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] являються йому, [PERSON] батьками. За період перебування в зареєстрованому шлюбі, ними в 1971 році збудовано житловий будинок №162 в с. Луги Рахівського району Закарпатської області, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя. 14 жовтня 2000 року мати [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №09 та виконкомом Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №035400 від 16 жовтня 2000 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку №162, розташованого в с. Луги Рахівського району Закарпатської області. Спадкоємцем майна нині померлої [PERSON] став її чоловік [PERSON], який в силу ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року фактично прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління та володінням спадковим майном, ставши таким чином одноосібним власником вказаного житлового будинку. 8 березня 2011 року помер його батько [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №4 та виконкомом Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №113890. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №162, розташований в с. Луги Рахівського району Закарпатської області. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька [PERSON], є він, [PERSON], та спадщину у вигляді житлового будинку №162 в с. Луги Рахівського району Закарпатської області, після смерті якого він прийняв, проживаючи постійно з батьком, аж по день його смерті, та дочки [PERSON], мешканка с. Луги,64 Рахівського району Закарпатської області, [PERSON], мешканка с. Луги, 162 Рахівського району Закарпатської області та [PERSON], мешканка м. Рахів, вул.. Миру, 248 «а»/5 Закарпатської області, які у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини подали заяви про відмову від прийняття спадщини в його користь. Заповіти чи спадкові договори за життя [PERSON] не складалися, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44560982 від 25 липня 2016 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] він не зміг, оскільки державним нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №45 від 25 липня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Проте, житловий будинок, належний спадкодавцю був і є зареєстрованим у погосподарській книзі, підтвердженням чого є довідка виконавчого комітету Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №802 від 24 червня 2016 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної ПП [PERSON] Саме не вчинення спадкодавцем відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання ним як спадкоємцем за законом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину він не може. На підставі наведеного просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], мешканцем с. Луги, 162 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], право власності на житловий будинок № 162, загальною площею 56,52 кв.м., житловою площею 7,34 кв.м., розташований в с. Луги Рахівського району Закарпатської області. \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності і підтримання позовних вимог. Представник відповідача - Лугівсьскої сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивач [PERSON] являється сином спадкодавця [PERSON], а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. 8 березня 2011 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №4 та виконкомом Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №113890. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №162, розташований в с. Луги Рахівського району Закарпатської області. \~\~ \~Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене\~\~порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема\~\~у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь. \~\~\~\~Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~\~\~\~\~\~ При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст.\~331\~і ч. 4 ст.\~334 ЦК\~та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. \~\~ Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445. \~\~\~\~ Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що підтвердженням приналежності, нині померлому [PERSON] житлового будинку, №162, розташованого в с. Луги Рахівського району Закарпатської області, є довідка виконавчого комітету Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №802 від 24 червня 2016 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної ПП [PERSON] \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Інші спадкоємці за законом, це [PERSON], мешканка с. Луги,64 Рахівського району Закарпатської області, [PERSON], мешканка с. Луги, 162 Рахівського району Закарпатської області та [PERSON], мешканка м. Рахів, вул.. Миру, 248 «а»/5 Закарпатської області, які у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини подали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь позивача. \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved