Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - належності документу, посилаючись на те, що вона на даний час досягла необхідного віку для отримання пенсії за віком. При оформленні пенсії було виявлено, що у її трудовій книжці та архівній довідці члена колгоспу, її ім`я зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вказані помилки в імені заявниці роблять непереборні труднощі їй в оформленні пенсії за віком, а вирішити це питання в позасудовому порядку неможливо, тому вона була вимушена звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, але надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, за наявними матеріалами справи. Свідок [PERSON] , яка є невісткою заявниці, в судовому засіданні вказала, що з [PERSON] вони жили разом в Узбекистані, де й працювали в колгоспі «Карла Маркса» у 1981-1989 роках. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що заявниця є його невісткою, він знайомий з нею з 1981 року. Підтвердив, що [PERSON] дійсно працювала в колгоспі «Карла Маркса» у 1981-1989 роках, а у 1990 році вони переїхали жити до України. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представника заявниці та свідків, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993р., встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, при цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності цього документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Так, дійсно згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копії картки фізичної особи - платника податків, ім`я заявниці - [PERSON] . Однак, відповідно до копії трудової книжки колгоспника ім`я заявниці вказано - « [PERSON] » на мові оригіналу, що не відповідає даним паспорту серії [NUMBER] . Встановлення факту належності трудової книжки, має для заявника юридичне значення, так як із встановлення даного факту залежить виникнення майнових прав, призначенні пенсії за віком. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявницею права на пенсійні забезпечення. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так, відповідність трудової книжки колгоспника підтверджуються наступними доказами: копією паспорта серії [NUMBER] , копією картки фізичної особи - платника податків, копією свідоцтва про освіту серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії №44 від 29.07.2021 року, копією архівної довідки №45 від 29.07.2021 року й сама трудова книжка колгоспника, де решта персональних даних заявниці записані вірно. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності трудової книжки потрібно заявниці для того, щоб вона мала можливість оформити пенсію, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Проте, вимогу про встановлення належності [PERSON] архівної довідки від 11.12.2017 року №01-25/3648, виданої територіальним управлінням по архівним справам Ташкентської області Узбекистану, про те, що вона дійсно працювала та була членом колгоспу «Карла Маркса» у період з 1982 року по 1989 рік, суд вважає безпідставною, оскільки така архівна довідка не є правовстановлюючим документом, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial