Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути товариства "Елізіум Пласт" заборгованість по заробітній платі 23412,48 гривень, компенсацію за невикористані відпустки в сумі 4710,72 гривні, нараховану та невиплачену зарплату за період 01.04.2017 по 06.06.2018, а також середній заробіток за весь період затримки. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 01 жовтня 2016 року по 06 червня 2018 року знаходився у трудових відносинах з ТОВ « Елізіум Пласт». \~06.06.2018 він був звільнений з місця роботи за згодою сторін. Станом на день звільнення з ним не проведено відповідні розрахунки. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без участі сторін. Дослідивши матеріалми справи, суд приходить до наступного. З 01 жовтня 2016 року по 06 червня 2018 року позивач [PERSON] працював на посаді охоронника ТОВ "Елізіум Пласт". Звільнений за згодою сторін згідно з наказом ( розпорядження) № 1/06к\~ від 05.06.2018 року про припинення трудового договору ( контракту). Посадовий оклад позивача становив 0,5 ставки мінімальної заробітної плати ( неповний робочий день) та заробітна плата за шість місяців ( з грудня 2017 року по травень 2018 року) склала 9952 грн.22 коп. Відповідно до ч.1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч.1\~ст.117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь, працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 21.01.2015 року у справі №6-195цс14, механізм здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100. Пунктом 8\~Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 р. № 100 \~середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~Середня заробітна плата\~ [PERSON] за останні 2 місяці становить 3728 грн, середньоденна заробітна плата\~93,20 грн. Кількість днів затримки розрахунку становить 162 робочих днів (з 06.06.2018 р. по день ухвалення рішення). Тому розмір середнього заробітку за затримку розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 15098,40 грн . Вказаний розрахунок узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі №6-2807цс16 від 01.03.2017 року, в якій зазначено, що згідно зі\~статтею 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого непередбачено чинним законодавством. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Відповідач повинен виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 6757,32 грн, компенсацію за невикористану відпустку 4710,72 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення, тобто з 06.06.2018 року по 27.02.2019 року, за 162 робочих дні і становить 15098,40 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати\~в сумі\~640\~грн підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial