overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

03.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 14.10.2000 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 212. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникають сварки та непорозуміння. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб між ним припинити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать письмові повідомлення, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданного відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №212 ( а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

03.03.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів зазначивши, що вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.03.2008 року. 09.06.2008 року від шлюбу в них народилася дочка [PERSON]. З листопада 2015 року сторони однією родиною не мешкають. Зазначила, що дитина мешкає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач довгий час ніде не працює, матеріально родину не забезпечує, що ставить її у важкий матеріальний стан. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, де підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, надав заяву, де позовні вимоги не визнав у звязку з тим, що вино з відповідачкою мешкають спільно. В матеріальній допомозі дитині не відмовляю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 09.06.2008 року, батьками якої є сторони у справі (а.с. 5). Дитина мешкає разом з позивачкою в м. Маріуполь, вул. Волонтерівська, буд. 87 та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно довідки виданої Маріупольським міським центром зайнятості від 16.03.2016 року №178 відповідач перебуває на обліку як безробітний в Маріупольському МЦЗ з 10.02.2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

03.03.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач являється батьком їх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги на їх утримання, просить стягнути аліменти в розмірі по 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Відповідно до довідки, виданої Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 12.01.2016 року, діти проживають біля матері та знаходяться на її утриманні. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, а тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

03.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.02.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Вони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, на даний час позивач зрозуміла, що збереження сімейних відносин не можливе, вона втратила почуття любові та пошани до відповідача, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує та повідомляє, що на даний час з відповідачем вона не проживає, спільне господарство не веде, відновлення сімейних стосунків між нею та відповідачем не можливе. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується копією журналу вихідних телефонограм, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26.02.2010 року зареєстровано шлюб виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, від шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

03.04.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із гаража [NUMBER] в кооперативі гаражів №3. Вона, дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом, але отримати таку не має можливості, оскільки гараж не зареєстрований. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач Конотопська міська рада та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Конотопська міська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції, кооператив гаражів №3 просять справу розглядати у відсутність їх представників, проти задоволення вимог не заперечують.(а.с 16-20) Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Чинне законодавство (ст.328 ЦК України) передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважаєтся набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а згідно ч.2 ст.331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди, тощо/ виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). На підставі рішення виконкому Конотопської міської Ради № 434 від 29.06.1977р. [PERSON] мав у власності гараж [NUMBER] в кооперативу гаражів №3. (а.с.12) Проте його державну реєстрацію не здійснив. [INFO] [PERSON] помер. (а.с.6) Після померлого відкрилася спадщина, яка складаєтся із гаража [ADDRESS], вартістю 1020грн.(а.с.10) Позивачка є дружиною померлого, що стверджується копією свідоцтва про одруження.(а.с. 7) Отже, згідно зі ст.1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги за законом. Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема свідоцтва про право на спадщину 02.04.1998 р. Конотопською міською державною нотаріальною конторою на ім"я позивачки після померлого [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину [ADDRESS]. (а.с.9) За таких підстав суд і приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, законні, а тому і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

03.04.2015 року директор комунального підприємства «Затишок» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В огронтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] являвся власником квартири [ADDRESS] до 07.10.2013 року та на нього був відкритий особовий рахунок [NUMBER] на проведення розрахунків з позивачем за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. 26.12.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області винесено ухвалу №2-н/484/491/14 про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житво-комунальні послуги так як за даними картотеки адресно-довідкового підрозділу Первомайського РВ УДМС в Миколаївській області відповідач зареєстрованим не значиться. Однак, не зважаючи на це відповідач проживав за даною адресою, і був власником квартири до 07.10.2013 року, тому був зобов'язаний утримувати належне йому майно відповідно до ст..360 ЦК України. Відповідач не сплачував нараховані по особовому рахунку [NUMBER] платежі, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року в сумі 2832 грн. Посилаючись на викладене просили позовні вимоги задовольнити. В судове засідання представник позивача не з"явилась до суду надала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Суд дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживав в [ADDRESS] до 07.10.2013 року та на нього був відкритий особистий рахунок [NUMBER], щодо оплати житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Відповідач ухилявся від щомісячного внесення плати за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість за дані послуги, за період з 01.01.2010 по 30.09.2013 року, розмір якої складає 2832 грн. 55 коп., що підтверджується матеріалами справи, довідкою з місця проживання відповідача, довідкою про розмір заборгованості, витягом з особистого рахунку, копіями рішень Первомайської міської ради від 25.02.2011 року № 48 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення ", які надає КП "Затишок" та згідно із встановленими тарифами, затверджених рішенням Первомайської міської ради № 6 від 22.02.2013 року Тому, на підставі викладеного, в силу ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті комунальні послуги, в сумі 2832 грн. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

03.04.2017 року [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - договору дарування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] від 24 грудня 1991 року, посвідчений секретарем виконкому Зарічанської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №294, укладений на ім»я [PERSON] їй - [PERSON]. Мотивує це тим, що у договорі дарування її прізвище вказано - «[PERSON]», а насправді її прізвище «[PERSON]». Встановлення факту їй необхідно для проведення дій з нерухомістю. Заявник просить справу розглядати у її відсутність. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, прізвище заявника в паспорті [NUMBER] вказано як "[PERSON]", в той час, як в договорі дарування житлового будинку від 24.12.1991 року посвідченого секретарем виконкому Зарічанської сільської ради, її прізвище зазначено як „[PERSON]". Згідно листа виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 30.03.2017 року №116/02-20, посадова особа органів місцевого самоврядування не має права робити дописки та виправлення в тексті нотаріально оформлених документів. З довідки виданої виконкомом Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області №526 від 29.03.2017 року видно, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаного договору дарування житлового будинку [PERSON], а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документу доведеним. Заявником сплачено судовий збір в розмірі 342 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

03.04.2017 року [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS], виданий 22 червня 2005 року Овруцькою районною державною адміністрацією та Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий 22 червня 205 року Овруцькою районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON] у дійсності належать її матері - [PERSON], яка померла [INFO] Мотивує це тим, що її матері було видано державні акти [NUMBER] та [NUMBER], в яких неправильно зазначено по батькові матері, а саме вказано «[PERSON]» замість "[PERSON]. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується коією свідоцтва про смерть [NUMBER] та є матір»ю заявника, про що свідчать копії свідоцтва про народження [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] копія рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 27.03.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки. З копії державних актів на земельну ділянку [NUMBER] та [NUMBER] видно, що по батькові [PERSON] зазначено «[PERSON]», в той час як у свідоцтві про смерть її по батькові вказано «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 15.02.2017 року №338/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON], зокрема у зв'язку з тим, що не встановлений факт належності [PERSON] державних актів. З огляду на це суд дійшов висновку, що від встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємця [PERSON] на оформлення спадщини, а саме земельних ділянок після смерті [PERSON]. Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаних документів [PERSON], а тому суд вважає факт належності правовстановлюючих документів доведеним. Заявником сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

03.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 545. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Подружні відносини між ними припинились, проживають за різними адресами. Діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає та з ними не спілкується, у їх вихованні не приймає участі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилася надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання на 25.04.2017р., 12.05.2017р., 26.05.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 12.07.2014 року зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 545. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, більше року разом не проживають, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

03.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 20.10.1988 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Новомихайлівською сільською радою Херсонської області, актовий запис № 14. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що в кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насилля в сім»ї. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання на 25.04.2017р. та 10.05.2017р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-КГ №472465 від 20.10.1988 року актовий запис №14 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved