Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 26 лютого 2006 року перебувала із відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON]. З вини відповідача сім'я розпалася, шлюб розірвано. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у його вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання чина [PERSON], в розмірі 500 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Представник позивача [PERSON] в ході розгляду справи позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2006 року. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Син [PERSON], 2007 року народження заходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області №720/02-29 від 15.03.2016 року. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено, що у 2016 році в період з 01 січня по 30 квітня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1455,00 гривень, в період з 01 травня по 30 листопада 2016 року становить 1531,00 гривень, з 01 грудня - 1637 гривень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. При визначені розміру аліментів судом враховано обставини зазначені у ст.182 СК України. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Передбачений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відноситься лише до випадків стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу), тому не може бути застосований до випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Законодавець захищає дитину від отримання аліментів у сумі, яка була б меншою від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом індексації аліментів, що передбачено ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України та можливістю отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбаченої ч.3 цієї ж статті Кодексу. Таким чином вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. Відповідач є працездатний доказів, про те що в нього на утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні особи суду не надав. Враховуючи рівність обов'язків батьків по утриманню дитини та вимоги Закону щодо мінімального прожиткового мінімуму на дитину суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Враховуючи викладене,

Outcome: partial