Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 серпня 1997 року власниками квартири [ADDRESS] є вона та відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], який помер [INFO]. Квартира зареєстрована в Кіцманському БТІ. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: 1/5 частина вказаної квартири. Спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON] за законом є відповідач по справі, син померлого - [PERSON], який не претендує на спадкове майно. Вона є спадкоємцем згідно ст. 1265 ЦК України, як онука померлого. Інших спадкоємців та утриманців померлого, передбачених законом, немає. Вона своєчасно, у встановлений законом строк, прийняла спадщину, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво на спадщину за законом не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, тому змушена звернутися до суду. Також, бажає провести поділ спільної сумісної власності з відповідачами, а саме: квартири [ADDRESS], яка згідно довідки-характеристики Кіцманського РБТІ за № 315 від 03.10.2016 року є квартирою посімейного, спільного заселення, розташована на 1-му поверсі 2-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 34,50кв.м та житловою площею 17,80кв.м, вартістю 61 600 гривень. Частки 5 співвласників є рівними і складають по 12 320 гривень. Посилаючись на ст.ст. 355, 368, 369, 372, 392, 1265, 1268 ЦК України, просила, визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири, визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру рівними, що становлять в грошовому виразі по 12320 грн., виділити їй квартиру та визнати за нею право власності на квартиру, стягнути з неї на користь відповідачів 12 320 грн. частки кожного з них та припинити право спільної сумісної власності. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги визнали, наслідки визнання позову їм відомі, що вбачається із змісту поданими ними письмових заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 серпня 1997 року власниками квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], який помер [INFO]. Право власності на квартиру зареєстровано в Кіцманському РБТІ. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: 1/5 частина вказаної квартири. Спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON] за законом є відповідач по справі, син померлого - [PERSON], який не претендує на спадкове майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем у відповідності до вимог ст. 1265 ЦК України, як онука померлого. Інших спадкоємців та утриманців померлого, передбачених законом, немає. Через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво на спадщину за законом. Квартира [ADDRESS], згідно довідки-характеристики Кіцманського РБТІ за № 315 від 03.10.2016 року, є квартирою посімейного, спільного заселення, розташована на 1-му поверсі 2-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 34,50кв.м та житловою площею 17,80кв.м, вартістю 61 600 гривень. Частки 5 співвласників є рівними і складають по 12 320 гривень. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч.1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як визначено статтею 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв"зку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 355, 364, 368, 369, 370, 392, 1265, 1268 ЦК України,

Outcome: approved