Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

30 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1976р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.05.2016р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. В судовому засіданні представник заявника Корінь М.Г. підтримала вимоги заяви та просила задовольнити. Пояснила, що заінтересована особа вже в третє госпіталізована до лікарні. Вона поводила себе неадекватно в школі. Вимагала госпіталізувати її чоловіка, бо це він хворий. Хотіла вийти на двір у білизна. Не пускала на вулицю дитину, казала, якщо він піде помре дідусь. Заінтересована особа [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити. Пояснила, що згодна лікуватися вдома, а не в лікарні. Дійсно хотіла, щоб її чоловік також полікувався, оскільки у нього психічні захворювання по спадковій лінії. Вона підробляє, займаючись з дітьми. Захисник Маркело Л.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви і просив відмовити. Прокурор Лихолат Б.Д. підтримав заяву та просив задовольнити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він чоловік [PERSON] Вважає, що їй потрібно лікуватися в лікарні. Вона себе неадекватно поводить, підозрює людей. Ліки вона не приймає, тільки як їй стало гірше приймала за умови, що і він буде їх пити. 27.05.2016 року вони збиралися на останній дзвінок до сина, дружина була дуже повільна, довго збирала сина. Потім у школі зайшла у клас і не могла нічого сказати, просто стояла і дивилася. Пішла до магазину і сиділа там чекала сина зі школи не йшла додому. Вона сама попросила викликати швидку. Конфліктів у них не має, вона не агресивна, займається дітьми і заробляє 60 грн. два рази за два тижні. Вона тратить усі гроші, купує дитині пельмені. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, захисника, допитавши свідка суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні було встановлено, що 28.05.2016р. о 21 год.30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Малишко лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК" ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора роздратована, не взнає своїх рідних, в незнайомих людях взнає родичів. Не спить. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Разом з тим, в судовому засіданні заінтересована особа пояснила, що здатна сама себе обслуговувати, не несе небезпеку для себе і оточуючих. В момент надання пояснень, не виявляла явної неадекватності, поводила себе спокійно, чітко висловлювала свою думку. В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що [PERSON] безпорадна і не здатна самостійно задовольнити основні свої життєві потреби. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для її примусової госпіталізації не вбачається.

Outcome: dismissed