Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] 31.10.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначає, що 21.11.1999 року уклав шлюб з відповідачкою у виконкомі Веселівської сільської ради Луцького району Волинської області, яка і змінила дівоче прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка фізично здорова і потребує витрат на її утримання. У лютому 2008 року відповідачка покинула його. Дитина залишилась проживати разом з ним. На даний час позивач офіційно не працює, але підробляє на сезонних роботах, також живе із домашнього господарства та грошей, що дає йому його мати, а на його утриманні і вихованні знаходиться їхня дитина. Йому невідомо де відповідачка працює на даний час і який у неї заробіток. Жодних коштів на утримання їхньої дитини не дає, йому приходиться самому утримувати і виховувати дочку, а своїх коштів йому бракує. Просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти, щомісячно, у розмірі ? заробітку (доходу) до повноліття дитини, але неменше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак, 08.01.2013 року від неї до суду поступила заява-заперечення, в якій вона просить, щоб при розгляді справи було враховано те, що вона проживає у батьківському будинку разом з братом, з яким утримують господарство, з якого і живуть, на її вихованні знаходиться неповнолітній син - [PERSON], [INFO], на даний час вона ніде не працює, а також те, що позивач у неї викрав дитину. Суд, заслухавши сторін, оголосивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 21.11.1999 року по даний час пербувають у шлюбі (а.с.3), від якого мають дочку - [PERSON], [INFO], (а.с.3); дитина проживає з позивачем і перебуває на його утриманні(а.с.5-6), дитина перебуває на обліку в окуліста (а.с.4). Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями у різних областях України, позивач виховує і утримує дитину з літніх шкільних канікул 2010 року, відповідачка добровільно не надає коштів на утримання дитини, Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд ураховує, а саме: стан здоров»я дитини (проблеми із зором) та відповідача, яка є здоровою, так як доказів, які б свідчили про її хворобливий стан здоров»я до суду не надано; матеріальне становище малолітньої доньки, яка утримується позивачем, який працює посезонно, та відповідачки, яка працює також на сезонних роботах (працювала в ТОВ «Веселе-агро» в період з 08 липня 2013 року по 13.12.2013 року підсобним робітником, що підтверджується довідкою ( долучена до справи)), тобто, що сторони не мають постійного заробітку, чого не заперечував позивач у судовому засіданні; відповідач має на утриманні неповнолітнього сина, що підтверджується довідкою та свідоцтвом про народження дитини (долучені до справи). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідачка не виконує свої обов'язки щодо утримання доньки, так як добровільно не дає коштів для утримання дитини, а таку можливість має, то позивач доказав своє право на стягнення аліментів із відповідачки у свою користь, але в розмірі 1/5 частини з усіх видів її заробітку /доходу/, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на їх малолітню дочку, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 31.10.2013 року, аліменти на утримання дочки підлягають стягненню з цієї дати. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 229.40 гривень. В порядку визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Твердження відповідачки, що позивач викрав у неї дитину, суд не бере до уваги, так як відповідачка з 2010 року мала можливість у законному порядку через відповідні служби чи органи вирішити дане питання, чого нею не було зроблено. А тому,

Outcome: partial