Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ДП "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" про стягнення заробітної плати та просить стягнути з відповідача на її користь незаконно не нараховану премію за лютий 2016 року в розмірі 1057,14 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов»язкових платежів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що із 08 лютого 2011 року була прийнята на роботу в Державне підприємство «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» та займала посаду провідного інженера з комп'ютерних систем. Згідно наказу № 32 Державного підприємства «Рівненський експертно- технічний центр держпраці» від 15 лютого 2016 року її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за яким оголошено догану та позбавлено премії за лютий 2016 року повністю. Позбавлення премії за вказаний місяць, було пов'язано саме з притягненням до дисциплінарної відповідальності, а не з іншими обставинами. В послідуючому ДП «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» винесено наказ №101 Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» від 15 липня 2016 року щодо дисциплінарної відповідальності. Згідно вказаного наказу, наказ №32 Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» від 15 лютого 2016 року вважається недійсним. До дисциплінарної відповідальності у виді догани позивач, притягнутий незаконно, всупереч вимогам ст.252 КЗпП України, то премія за лютий 2016 року підлягає до виплати позивачу у повному розмірі, тобто в сумі 1057,14грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити. Відповідно до поданого до суду відзиву відповідач позов не визнав. Своє заперечення обґрунтовує тим, що у поданій позовній заяві позивачка не вказує, що факт та підстави притягнення її до дисциплінарної відповідальності, наказ № 32 від 15 лютого 2016 року, наказ № 101 від 15 липня 2016 року були предметом розгляду судової справи № 569/6024/16-ц. 13 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди та втраченого заробітку - невиплаченої премії за лютий 2016 року у розмірі 1057,14 грн. За результатами розгляду справи № 569/6024/16-ц 07 грудня 2016 року Рівненським судом було постановлено рішення про відмову в позові, яке набрало чинності 14 лютого 2017 року. Під час розгляду справи судом встановлено факт порушення позивачкою трудової дисципліни та неналежного виконання нею трудових обов'язків. Сторони визнали і судом було встановлено, що позбавлення позивача премії у зв'язку з визнанням недійсним наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, має місце згідно наказу №101 від 15 липня 2106 року. Однак, оскільки позивачем наказ № 101 від 15 липня 2106 року не оскаржується, позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку не підлягають до задоволенню і з цих підстав (стор. 2 абз 13, 14 рішення Рівненського міського суду від 07.12.2016 р. Аналогічних висновків дійшов і Апеляційний суд Рівненської області в ухвалі від 14 лютого 2017 року. Отже, станом на день звернення [PERSON] до Рівненського міського суду з позовною заявою від 14 грудня 2017 року існує рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, про що позивачка в порушення вимог ст. ст. 44, 175 ЦПК України суд не повідомила. Просила закрити провадження у справі на підставі п. З ч. 1. ст. 255 ЦПК України. Представник ДП «Рівненський ЕТЦ» в судовому засіданні позов не визнала та просила суд у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків . Відповідно до ч.І ст.1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом ч.2 ст.2 цього Закону, у структурі заробітної плати передбачена додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно з п.п. 1.2. Положення про преміювання працівників ДП «Рівненський експертно-технічний центр держпраці», розмір премії для працівників окладно-преміальної форми оплати праці, може бути зменшений або премія не нараховується повністю у випадках : неналежне виконання посадових обов'язків, наказів ДПІ «Рівненський ЕТЦ», рішень виробничих нарад, Технічної ради - до 100%; наявність обґрунтованих претензій Замовника на якість виконання робіт, строки виконання робіт тощо - до 100 %; несвоєчасна здача звітності, інформацій, подань - до 50 %; порушення трудової дисципліни та правил внутрішньоготгрудового розпорядку - до 50%; наявність дисциплінарних стягнень, зазначених в наказах по підприємству - до 100 %. Відповідно до п.3 Положення підставою для нарахування премії є наказ по підприємству, складений на підставі службових записок керівників структурних підрозділів, особи відповідальної за автогосподарство, відомості нарахування премії, наданої гловним економістом. Згідно п.8. Постанови Пленуму ВСУ України від 24 грудня 1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішені спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативн-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів, у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Суд встановив, що позивач [PERSON] з 2011 року працює на ДП «Рівненський ЕТЦ» на посаді провідного інженера з комп»ютерних систем. 15 лютого 2016 року директором ДП «Рівненський ЕТЦ» був виданий наказ № 32 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного інженера ДП «Рівненський ЕТЦ» [PERSON]». Як слідує з цього наказу, за невиконання вимог посадової інструкції, вимог пункту 2 розпорядження № 1 по ДП «Рівненський ЕТЦ» від 14 січня 2016 року, наказу № 17 від 25 січня 2016 року, чим порушено трудову дисципліну, провідному інженеру з КС [PERSON] оголошено догану та прийнято рішення при нарахуванні заробітної плати за лютий 2016 року премію [PERSON] не нараховувати повністю відповідно до пункту 1.2 додатку 4 до колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом ДП «Рівненський ЕТЦ» на 2014-2018 роки. В наказі зазначено, що підставами для його видання є службова записка № 4/02-22 від 28 січня 2016 року, доповідна записка № 3/19 від 09 лютого 2016 року та службова записка [PERSON] від 09 лютого 2016 року. Судом також встановлено, що наказом від 15 липня 2016 року № 101 «Щодо дисциплінарної відповідальності» наказ № 32 від 15 лютого 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] визнано недійсним. Як зазначено у наказі від 15 липня 2016 року № 101, підставою для визнання недійсним наказу № 32 від 15 лютого 2016 року є відсутність станом на 15 лютого 2016 року згоди профспілкового комітету на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, необхідність якої передбачена статтею 252 КЗпП України. Наказом від 15 липня 2016 року № 101 також вирішено, що у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю [PERSON] та з урахуванням положень статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення у вигляді догани до [PERSON] не застосовувати, а обмежитися зауваженням щодо неналежного виконання нею посадових обовязків. При цьому, як слідує з витягу з протоколу № 10/а від 15 липня 2016 року засідання профкому ДП «Рівненський ЕТЦ», профспілковий комітет, обговорюючи питання по наданню догани [PERSON] згідно наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, надав згоду на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до провідного інженера з КС [PERSON] зазначивши про те, що дійсно завдання, які перелічені у наказі, були невиконані [PERSON] і вона порушила трудову дисципліну, а її поведінка у той період відносно керівництва була відверто зневажливою і вона дозволяла собі грубо ігнорувати виробничі завдання та звернення директора. З оглянутих судом витягів з наказів за період з вересня 2015р. по січень 2016р. преміювання [PERSON] проводилося відповідно до наказів з визначенням розміру премії, тобто правовою підставою для нарахування та виплати премії є виключно наказ. Довідкою № 751/02-09 від 14.08.2018р. підтверджується, що в лютому 2016р. [PERSON] премія не нараховувалася. З оглянутої судом цивільної справи за позовом [PERSON] до ДП «Рівненський ЕТЦ» про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди ( справа № 569/6024/16ц) вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 07.12.2016р., залишеним в силі колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 14.02.2017р., [PERSON] у задоволенні позову до ДП «Рівненський ЕТЦ» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 5 ЦПК , у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або сопрюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, на підставі достовірних доказів судом встановлено, що [PERSON] у лютому 2016 року була позбавлена премії у зв»язку з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани з підстав невиконання завдання чим була порушена трудова дисципліна, та її поведінка , яка у той період відносно керівництва була відверто зневажливою,мало місце ігнорування виробничими завданнями та звернення директора, що підтримала в судовому засідання представник відповідача як обґрунтовання підстав непреміювання позивачки у лютому 2016р. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення премії за лютий 2016 року до задоволення не підлягає з тих підстав, що [PERSON] вона не призначалася, а відтак правових підстав для її стягнення немає. Проте, враховуючи зміну певних обставин, які були підставою для непреміювання [PERSON] та вимог Положення про преміювання працівників ДП «Рівненське ЕТЦ», та з метою захисту трудових прав [PERSON], суд вважає за доцільне зобов"язати Державне підприємство "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" розглянути питання щодо преміювання [PERSON] у лютому 2016 року згідно Положення про преміювання та з врахуванням наказу № 101 від 15.07.2016 року, оскільки, лише керівник підприємства наділений повноваженнями щодо преміювання працівників згідно п.3 Положення. На підставі викладеного,

Outcome: approved