Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 27 квітня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №422 та стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., щомісячно, та на утримання матері до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох річного віку у розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з 27 квітня 2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя між ними не склалося, після народження сина шлюбні відносини перестали існувати, що призвело до фактичного припинення між ними сімейних стосунків. Син проживає з нею, відповідач участі у їх вихованні не приймає, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., щомісячно та на утримання матері до досягнення [PERSON], [INFO] трьох річного віку в твердій грошовій сумі 1000 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що з 27 квітня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], про що зроблено актовий запис №422. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], про що зроблено актовий запис №3083. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається із пояснень позивачки, сімейні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинені, подружніх стосунків вони не підтримують, почуття любові та поваги один до одного втратили. За таких обставин, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як з'ясовано в судовому засіданні дитина [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні позивачки, відповідач участі у вихованні своєї дитини не приймає, нею не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Із врахуванням принципу рівності прав та обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, встановлений ч.6 ст.7 СК України, встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років та від 6 років до 18 років, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. на дитину,щомісячно. У задоволенні вимоги про стягнення аліментів в більшому розмірі суд вважає за необхідне відмовити, оскільки доказів про матеріальне становище відповідача та можливість ним сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивачка, не надано і такі судом не встановлені. Згідно п.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.6 ст. 84 СК Укураїни , право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи те, що дитина залишається проживати з матірю, а також враховуючи фінансове положення сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. На підставі ст.ст.84,105,110,112,155,160,180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial