Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася суд з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван Сергій Іванович про розірвання договору купівлі- продажу . Позовні вимоги вмотивовані тим , що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в 2018 році укладено ряд договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: 17 вересня 2018 року попередній договір в якому сторони зобов`язуються в строк обумовлений п.6.1. цього Договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нежитлової будівлі- офісних приміщень та гуртожиток для працючих будівлі [ADDRESS] реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 387449821108. посвідченого приватним нотаріусом Гелеван С.І. 17 вересня 2018 року договір купівлі-продажу майна, нежитлового-приміщення буфету-магазину продовольчих товарів [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -387505121108 посвідченого приватним нотаріусом Гелеван С.І., за ціною 186266,00 гривень; 17 вересня 2018 року договір купівлі-продажу майна, нежитлового приміщення буфету-магазину продовольчих товарів [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -387484321108 посвідченого приватним нотаріусом Гелеван С.І., за ціною 220798,00 гривень; 28 грудня 2018 року договір купівлі-продажу майна, нежитлової будівлі - офісних приміщень та гуртожитку для працюючих в будівлі [NUMBER], загальною площею 131,2 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -387449821108 посвідченого приватним нотаріусом Гелеван С.І., за ціною 277053,00 гривень. За вказаними договорами купівлі-продажу позивач [PERSON] зобов"язана передати нерухоме майно, а відповідач [PERSON] зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок кошти відповідно до постанови НБУ від 06 червня 2013 року за придбання нерухомого майна. Позивач у повному обсязі виконала свої зобов`язання за вказаним договором, а саме здійснила передачу об`єкту нерухомого майна шляхом передачі ключів від об`єктів та технічної документації. Відповідач [PERSON] запевнив позивача, що кошти відповідачем сплачені до підписання вище зазначеного договору у відповідності до вимог Постанови Правління НБУ № 210 від 06 червня 2013 року, однак жодних коштів на рахунок позивача не надходили, та на день подання позову відповідачем умови договору не виконані. Позивач підписав договір до того, як відповідач мав перерахувати кошти за нерухоме майно у зв`язку з тим, що вони мали родинні зв`язки з відповідачем і відповідач переконував, що вони, як колишнє подружжя, вирішать дані питання в позасудовому порядку. Відповідач не збирається перераховувати кошти за нерухоме майно, що і підтверджується вимогою надісланою позивачем відповідачу про те, щоб відповідач перерахував кошти відповідно до договору купівлі-продажу, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Жодного реагування відповідача на перерахування коштів за договорами купівлі продажу відсутні. У своєму позові позивач просить суд розірвати договори купівлі- продажу від 17 вересня 2018 року та 28 грудня 2018 р. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала покликаючись на наведені в позовній заяві обставини, просить їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду ствердила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з січня 2013 року по червень 2017 року.Після розлучення сторони прийшли до висновку про добровільний поділ спільно нажитого майна і здійснили такий розподіл шляхом укладення нотаріально посвідченого договору про поділ спільного майна подружжя, а щодо майна яке було зареєстроване за позивачкою на підставі договору дарування ними було укладено договори купівлі- продажу. Укладенню цих договорів передувало укладення попереднього договору від 17 вересня 2018 року, де сторони домовилися про ціну об`єкту та порядок розрахунків.Покупцем в день укладення попереднього договору передано, а продавцем отримано завдаток в розмірі 30000 грн. та передбачено порядок та строки розрахунку у п.4.1.12 вищезазначеного договору, який передбачає, що покупець зобов`язаний в момент підписання основного договору сплатити ціну нежитлової будівлі визначену експертом. Розрахунок з позивачем був проведений у готівковій формі до підписання договорів. Позивач ставить питання про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна з причин істотного порушення другою стороною умов договору.При цьому позивач вважає істотним порушенням своїх прав недотримання відповідачем порядку розрахунку передбаченого Постановою НБУ №210 від 6.06.2003 року, яка втратила чинність 29.12.2017 року. Між тим ст. ст. 651, 652 ЦК України на яку і посилається як на підстав у своїх вимог позивач містить вичерпний перелік підстав для розірвання договору на жодну з них позивач конкретно не посилається та вони і відсутні при укладенні оспорюваних договорів купівлі продажу. У п.2.1. осаржуваних договорів зазначено, що кошти сплачені Покупцем Продавцю до підписання цього договору сторонами. Згідно п.3.1. оскаржуваних договорів передача приміщення також здійснена до підписання договору. Тобто кожна із сторін виконала свої зобов`язання по договору до підписання договору і сторони скріпили ці умови своїми підписами на договорах, які посвідчені нотаріусом. Не узгоджується твердження позивача щодо порушення її прав та істотних у умов договору з підстав порушення ч. 3 ст.1087 ЦК України, оскільки за недотримання норм щодо граничних сум розрахунків передбачена лише відповідальність за ст. 163 КУпАП. Крім того, після підписання договорів купівлі- продажу того ж дня позивач надала відповідачу нотаріально-посвідчену заяву в якій вказала , що не має та не буде мати і у майбутньому будь-яких претензій щодо спірного майна. В задоволенні позову просить відмовити. В судовому засіданні приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. суду ствердив, що до нього звернулися сторони з метою посвідчення договорів купівлі - продажу нерухомого майна. Ним були розроблені проекти договорів, які були надані сторонам для вивчення. Підписання договорів відкладалося декілька разів оскільки відповідач мав розрахуватися з позивачем. Під час підписання договорів позивач в присутності її адвоката Човганин М.І. ствердила йому, що вона отримала гроші за нерухоме майно. В задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2018 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договори купівлі - продажу нежитлового приміщення буфету-магазину продовольчих товарів [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -387505121108 та договір купівлі-продажу майна, нежитлового - приміщення буфету-магазину продовольчих товарів [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -387484321108. 28 грудня 2018 року було укладено договір купівлі-продажу майна, нежитлової будівлі - офісних приміщень та гуртожитку для працюючих в будівлі [NUMBER], загальною площею 131,2 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -387449821108 Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. В п. 2.1 вказаних Договорів визначено ціну нерухомого майна та зазначено , що кошти за нерухоме майно сплачені покупцем продавцю до підписання договорів. Отже, позивач підписавши оскаржувані нею договори ствердила про отримання нею від відповідача грошових коштів за нерухоме майно. Крім того, в судовому засіданні встановлено, та не заперечується учасниками процесу, зокрема представником позивача [PERSON] , той факт, що після підписання договорів купівлі-продажу позивач [PERSON] надала відповідачу [PERSON] нотаріально-посвідчену заяву з якої вбачається, що вона не має та не матиме у майбутньому будь-яких претензій щодо відчуженого нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 927/877/17). Таким чином, звертаючись із позовними вимогами щодо розірвання договору, на позивача покладається обов`язок зазначити істотні порушення умов спірного договору та шкоду, яка завдана відповідачем. Однак, позивач належним чином не обґрунтувала, в чому полягає істотність порушення умов договору купівлі-продажу, що в подальшому може потягнути його розірвання та шкоду , яка заподіяна відповідачем. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позову з підстав порушення ч. 3 ст. 1087 ЦК України. За ч. 3 ст. 1087 ЦК України граничні суми розрахунків у готівковій формі для фізичних, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до цієї статті встановлюються Національним банком України. Так, пункт 1 постанови Правління Національного банку України від 06.06.2013 року N 210 "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою" закріплює граничну суму розрахунків готівкою фізичних осіб між особою за договором купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі 150000,00 грн. Закон України "Про нотаріат" та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який регулює роботу нотаріусів України, не містять положень, які зобов`язували б нотаріусів при посвідченні договорів купівлі-продажу нерухомого майна витребовувати у сторін договору документи, підтверджуючі безготівковість розрахунку. За недотримання норм щодо граничних сум розрахунків передбачена відповідальність статтею 163 КпАП, де зазначено, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою тягне за собою накладення штрафу, що не є предметом спору у даній справі. У своєму позові позивач стверджує, що відповідач ввів її в оману, однак недійсність правочину з підстав обману і недійсність правочину з підстав недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України є окремими підставами визнання недійсним правочину. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed