overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

27.10.2015 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1800 грн.. щомісячно. В обґрунтування позову зазначено, що сторонни перебували в зареєстрованому шлюбі, який 18 березня 2010 року було розірвано. Від даного шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою, матеріальної допомоги відповідач на утримання доньки не надає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивачка подала заяву про зменшення розміру аліментів, та просила стягнути з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 700 грн.. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши сторони дослідивши матеріали справи дійшов слідуючого. [INFO] народилась [PERSON], батьком якої записано [PERSON], матір'ю [PERSON], актовий запис № 216 від 04 травня 2005 року. Малолітня [PERSON] проживає з матір'ю та знайодиться на її утриманні, відповідно до довідки квартального комітету. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За такого, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн., представник відповідача не заперечує проти надання матеріальної допомоги відповідачем саме у такому розмірі, тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

27.10.2015 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року у сумі 5030,53 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Краматорського МВ ДМС України [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.15). Відповідно до копії угоди від 08.02.2013 року про розстрочку та/або відстрочку платежів за отриману теплову енергію на опалення та підігрів води, [PERSON] взяла на себе зобовязання про погашення боргу перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» по 01.02.2013 року у розмірі 5304,98 грн. (а.с.6) Як вбачається з особового рахунку, який відкритий на імя [PERSON], заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго» складає 5030,53 грн. (а.с.4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року у сумі 5030,53 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

27.11.1999 року сторони зареєстрували шлюб у Бершадському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (актовий запис № 105). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] повторно не зявився в судове засідання, хоча був належно повідомлений про час та місце судового розгляду судовими повістками, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду та просила постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким , що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Вважає, що відповідач не цікавиться житлом, в якому він мешкає, інтерес до цього житла відповідачем втрачений, комунальні послуги він не сплачує, протягом семи років без поважних причин не проживає у квартирі та на даний час проживає в Російській Федерації. Тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач не заперечує проти того, щоб його зняли з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе, враховуючи згоду позивачів, провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторону позивача, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного : Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 02.10.2012 року (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, співвласниками [ADDRESS] є : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки обслуговуючої організації (а.с.10) за вказаною адресою зареєстровані : [PERSON], [PERSON], [PERSON], та відповідач - [PERSON] . Як встановлено судом, відповідач протягом тривалого часу разом із сім'єю не проживав, а саме близько семи років. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Судом також встановлено, що в спірній квартирі він не проживає, житлом не цікавиться, комунальних послуг не оплачує, не бере участі у витратах по утриманню та ремонту квартири. З боку позивача відповідачу не чинилися будь-які перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Дані факти встановлені судом. Більш того, відповідач особисто подав заяву про зняття його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, яка нотаріально посвідчена. Доказів, які б свідчили про наявність поважних причин непроживання відповідача в спірному приміщенні у матеріалах справи відсутні. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

27.11.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 2541 грн. 22 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-16032-211211. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит відкриття кредитної лінії на загальну суму 1810 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30000,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 2541,22 грн., в тому числі: 2541 грн. 22 коп. - тіло кредиту. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с. 3) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

27.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюб носить формальний характер через припинення шлюбних відносин. Терміну на примирення не потребує. У призначений день судового засідання позивач не з"явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить суд ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони з 16 вересня 1992 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, але фактично з січня 2014 року не проживають однією сім»єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Неповнолітніх дітей строни не мають. Як у позивача, так і у відповідача майнового спору немає. Шлюб носить формальний характер через припинення шлюбних відносин. За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу спору про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

27.12.2016 року інспектор кредитний м. Старий Самбір Кредитної спілки «Вигода» Л.Паплик звернулася до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 18.11.2014 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено договір кредиту №А35036, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 гривень зі сплатою 44.5% річних, строк дії договору 24 місяці, тобто до 18.11.2016 року. У відповідності з договором, відповідач зобов'язалася сплачувати борг, проте належним чином погашення у встановлені договором строки не здійснювала, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість у сумі 3094.47 гривні, яку просила стягнути із [PERSON] та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача КС «Вигода» Паплик Л.П. подала суду заяву, якою просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Згідно кредитного договору № А35036 від 18.11.2014 року [PERSON] отримала у КС «Вигода» 15000 (п'ятнадцять) тисяч гривень під 44,5 % річних, строком дії договору 24 місяці, що підтверджується видатковим касовим документом. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний використати кредит за цільовим призначенням; погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному цим договором. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконувала, допустила порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіками повернення кредиту, на вимогу банку порушень не усунула. У відповідності з розрахунком заборгованості за кредитним договором № А35036 від 18.11.2014 року, борг [PERSON] перед позивачем становить 3094.47 гривні, і складається із боргу за кредитом 2761.19 гривня, відсотків за кредитом 333.28 гривні. За таких обставин із відповідача в користь позивача необхідно стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати - 1378 гривень. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

27 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 25 червня 1999 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 653. Від зазначеного шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з кінця 2008 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 1999 року сторони зареєстрували шлюб в Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 653, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору стосовно визначення місця проживання дитини між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

27 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.09.2017р. о 20 год. 13 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.09.2017р. о 20 год. 13 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Єгорова лікарні КЗ „ДМЛ № 1" ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий іспитує слухові галюцинації. Висловлює маячні ідеї переслідування. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

27 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] та встановлення опіки над ним. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій заявлені ним вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі. Прокурор Краснолиманської міжрайонної прокуратури Кузнецова Т.С. заяву підтримала повністю і просила її задовольнити з метою захисту цивільних прав [PERSON] Представник заінтересованої особи Парфьонова Н.О., в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи була попереджена у встановлений законом спосіб, надіслала до суду заяву з проханням вимогу [PERSON] задовольнити, а справу розглянути без її участі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином заявника і проживає разом з ним (а.с.6,10,16-17). З 1997 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-невропатолога Краснолиманської центральної районної лікарні з діагнозом: дитячий церебральний параліч подвійна гемиплегична форма, тетрапарез виражений в руках, плегія в ногах. Порушення функції тазових органів. Грубе порушення функції пересування та самообслуговування (а.с.15). Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 128 від 25 листопада 2014 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість, в зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, для захисту своїх цивільних прав потребує встановлення опіки (а.с.39-41). Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тому суд визнає, що вимоги [PERSON] та Краснолиманського міжрайонного прокурора в частині визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованими та повністю доведені доказами в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Згідно висновків, що характеризують [PERSON] та його матеріально-побутові умови, їх співвідношення з [PERSON], заявник [PERSON] може бути призначений опікуном свого сина - [PERSON], бо матеріально та побутово забезпечений всім необхідним для проживання, більше трьох років належним чином здійснює догляд за [PERSON], створив йому належні умови проживання (а.с.9,12,13). А тому і в цій частині вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved