Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

27.02.2005 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка вказує на те, що з 22.06.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними рішенням Тетіївського районного суду Київської області. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Як вказує [PERSON], з травня 2011 року вона не має постійного місця роботи та свого даху над головою, разом з сином вони проживають у її батьків в с.Кашперівка Тетіївського району. На даний час вона тимчасово працює в Києві диспетчером служби таксі за домовленістю та отримує нефіксовану заробітну плату, більша частина якої йде на оренду тимчасового житла та поїздки додому. На ті гроші, що залишаються, самостійно їй важко утримувати сина, який ходить до школи і потребує значних матеріальних затрат. В той же час після припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Інших осіб на своєму утриманні відповідач не має. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що згоди з відповідачем про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. При цьому зазначив, що після звільнення з місць позбавлення волі у лютому 2014 року працевлаштуватися на постійну роботу він не може. На даний час, з того, що він неофіційно заробляє, може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 22.06.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними за рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 11.12.2014 року. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). На даний час сторони проживають окремо. Син сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON], яка бажає отримувати від відповідача на утримання сина матеріальну допомогу у вигляді аліментів у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає обгрунтованими вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Як встановлено судом, позивачка на даний час, хоча і працює, однак, отримує заробітну плату, недостатню для повноцінного утримання сина-школяра. Відповідач за віком та станом здоров"я є працездатним, згідно запису в трудовій книжці не працює. Інших осіб на своєму утриманні відповідач не має. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір"ю, позивачкою по справі, яка, хоча і працює, але отримує дохід, недостатній для повноцінного утримання дитини даного віку, та платоспроможність відповідача, який за віком та станом здоров"я є працездатним, не працює, інших осіб на своєму утриманні не має. Суд вважає, що зазначені обставини дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. На підставі викладеного, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у 2015 році, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дати звернення з позовом до суду - 13.01.2015 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то згідно ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial