Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з участю третьої особи органу опіки і піклування Золочівської РДА про зміну розміру аліментів та визначення способу виховання дітей В обґрунтування позову в позовній заяві зазначив, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 01.02.2016 року шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвано. Рішенням цього ж суду від 18.03.2016 р. ухвалено з нього стягувати в користь відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON] , [INFO], доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2016 р. і до досягнення дітьми повноліття. Після того як, відповідачка з 28.06.2016 р. забрала двох дочок проживати в [INFO], до своєї матері, його син [PERSON] став проживати разом з ним. Він здійснює за ним постійний догляд, підготовку до школи, займається виховаванням сина. Тому вважає, що не має обов"язку перед дружиною надалі сплачувати аліменти на утримання сина. Більше того , вважає, що тепер він має право утримувати від дружини аліменти на сина, оскільки син постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка працює продавцем в магазині села В.Вільшаниця, Золочівського району Львівської області, має постійний дохід. Окрім цього, відповідачка постійно чинить йому перешкоди в спілкуванні з доньками: [PERSON] та [PERSON]. Навіть незважаючи на рішення комісії з питань захисту прав дитини № 4 від 29.07.2016 р. , відповідачка дітей не дає, завжди влаштовує скандали з криками та образами та не виконує вказаного рішення. Просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів з визначених раніше 1/2 частини його доходу на утримання трьох дітей на 1/3 частину його доходу на двох дочок , також просить стягувати з відповідачки аліменти в його користь на утримання сина [PERSON], 10.01.2005 р. в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до досягнення ними повноліття. Крім цього просить визначити способи його участі у вихованні доньок зазначені в позові. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав і дав пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала повністю, не заперечила відносно їх задоволення. Представник третьої особи орган опіки і піклування Золочівської РДА в судовому засіданні з позовом погодився, не заперечував відносно його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний рішенням Золочівського районного суду від 01.02.2016 року, а згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 18.03.2016 року призначено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON] , 23.02.2002 р. н., доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2016 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини № 4 від 29.07.2016 р., позивачу визначено спосіб участі у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON], з яким відповідачка [PERSON], в судовому засіданні, погодилася. Згідно довідки про доходи № 1 від 31.01.2017 р. відповідачка працює ФОП "[PERSON]Б.", її дохід з липня по грудень 2016 року становив всього 9600 грн. Згідно акту обстеження умов проживання позивача за адресою С. В. Вільшаниця Золочівського району Львівської області, проведеного з метою проживання дитини, вбачається, що умови проживання у [PERSON] задовільні, в будинку є все необхідне для проживання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При зміні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров'я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Згідно ст..157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини , зобов"язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею.Крім того , той з батьків , з ким проживає дитина , не має права чинити перешкоди тому із батьків хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні . Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку та працездатних осіб, суд приходить до висновку , що пред"явлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved