overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 15 лютого 1997 року відділом РАГС Городоцького району Львівської області, актовий запис №12, у шлюбі мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося з вини відповідача, який не цікавився нею як дружиною, безпричинного ображав, принижував її, зраджував у подружній вірності. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги, за таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. [PERSON] в суді позов підтримала з мотивів викладених у заяві, пояснила, що з серпня 2014р. разом не проживають та не ведуть спільного господарства, як подружжя стосунків не підтримують з травня 2014р., категорично заперечила щодо подальшого проживання з відповідачем однією сім"єю, наполягає на розлученні, просить відновити дошлюбне прізвище, позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив що з серпня 2014р. разом не проживають та не ведуть спільного господарства, як подружжя стосунків не підтримують з травня 2014р. Вважає, що шлюб розпався остаточно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 15 лютого 1997 року відділом РАГС Городоцького району Львівської області, актовий запис №12, у шлюбі мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з серпня 2014р. разом не проживають та не ведуть спільного господарства, як подружжя стосунків не підтримують з травня 2014р. Причина розладу в сім'ї - різні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх неповнолітніх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 17 лютого 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №06, у шлюбі мають сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який вчиняв сварки, застосовував фізичне насильство до неї, лякав дітей, пиячив. З 06 грудня 2013 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги, за таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В суді позивачка позов підтримала з підстав викладених у заяві, пояснила, що відповідач часто їздить за кордон на тимчасові роботи, що діти живуть у неповноцінній сім»ї, їй самій важко, що за час наданий судом для примирення такого між нею та відповідачем не відбулось, наполягає на розлученні, просить позов задоволити. Відповідач позов визнав пояснив, що через підтримання дружиною стосунків з іншим чоловіком дійсно тривалий час між ними існують непорозуміння, з 04 грудня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 17 лютого 1996 року, актовий запис № 06, у шлюбі мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] З 06 грудня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стосунків як подружжя не підтримують. Причина розладу в сім'ї - різні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх неповнолітніх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 17 червня 1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького райвиконкому Львівської області, актовий запис №64, у шлюбі мають двох дітей, які на даний час є повнолітні. Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який матеріально сім'ю не забезпечував, вчиняв сварки, скандали, пиячив, як наслідок з липня 2014 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, як подружжя стосунків не підтримують з червня 2014 року. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги, за таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В суді [PERSON] позов підтримала з підстав викладених у заяві, категорично заперечила щодо подальшого проживання з відповідачем однією сім"єю, пояснила, що за час наданий судом для примирення такого між нею та відповідачем не відбулось, просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов не заперечив, пояснив що з липня 2014 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, як подружжя стосунків не підтримують понад три місяці. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 17 червня 1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького райвиконкому Львівської області, актовий запис №64, у шлюбі мають двох дітей, які на даний час є повнолітні. З липня 2014 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, як подружжя стосунків не підтримують з червня 2014 року. Причина розладу в сім'ї - різні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 21 листопада 2009 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №528, у шлюбі мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який вчиняв сварки, застосовував фізичне насильство, пиячив, як наслідок з січня 2012 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги, за таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В суді [PERSON] позов підтримала з підстав викладених у заяві, заперечила щодо подальшого проживання з відповідачем однією сім"єю, наполягає на розлученні. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав, пояснив, що з січня 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 21 листопада 2009 року, актовий запис № 528, у шлюбі мають сина [PERSON], [INFO] З січня 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стосунків як подружжя не підтримують. Причина розладу в сім'ї - різні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх малолітньої дитини, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтовує тим, що їхній шлюб був зареєстрований 06 серпня 2011 року Кам»янобрідською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 04, у шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який матеріально сім'ю не забезпечував, зраджував у подружній вірності. З 20.01.2013 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують з березня 2013р. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і поваги, за таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В суді позивачка позов підтримала з підстав викладених у заяві, категорично заперечила щодо подальшого проживання з відповідачем однією сім"єю, наполягає на розлученні. Просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу не заперечив, пояснив, що з січня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з березня 2013 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 06 серпня 2011 року Кам»янобрідською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 04. З 21 січня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стосунків як подружжя не підтримують з березня 2013р. Причина розладу в сім'ї - різні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх неповнолітньої дитини, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. За положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 лютого 1995 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 97. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони протягом десяти років разом не проживають, не займаються спільним веденням домашнього господарства, між ними постійно виникають сварки та скандали. Просить суд шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовою розпискою про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 лютого 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №97. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач протягом десяти разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. На підставі наведенного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 червня 2011 року, який зареєстрованийВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 436. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що їхні з відповідачем шлюбні відносини з квітня 2015 року фактично припинилися, кожен з них має різні погляди на сімейне життя, їхній шлюб носить формальний характер, подальше його збереження неможливе. Просить суд, шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 436 (а.с. 5 ). Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 березня 2011 року, який зареєстрованийВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 98. Від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що їхні з відповідачем шлюбні відносини фактично припинилися, кожен з них має різні погляди на сімейне життя, їхній шлюб носить формальний характер, подальше його збереження неможливе. Просить суд, шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 березня 2011 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 98 (а.с. 4 ). Від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 ). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved