Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач [PERSON], а пізніше і [PERSON] звернулися до суду з позовом, уточнивши редакцію позовних вимог у подальшому, до відповідачів [PERSON], [PERSON], Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп»,- про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги позивачі обгрунтували у наступний спосіб. 22 квітня 2016 року, близько 23 години, на перехресті автодороги Суми-Конотоп-Батурин та автодороги до с.Марківка в смт. Жовтневе водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем марки «LIFAN x 60»д.н. 35-23НН, який фактично на той момент належав публічному акціонерному товариству КБ «Приватбанк», рухався з с.Марківка та переїжджав автодорогу Суми-Конотоп-Батурин та грубо порушив правила дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем позивача [PERSON] під керуванням її чоловіка, позивача [PERSON], марки « ВАЗ 21104», д.н. [NUMBER]. Зіткнення відбулося в результаті грубого порушення правил дорожнього руху з боку водія [PERSON]. Потім, під час оформлення ДТП, в результаті порушення вимог правил дорожнього руху з боку водія [PERSON], відбулось зіткнення його автомобіля марки «Богдан 211010», д.н. [NUMBER], яким він керував, з автомобілем позивача марки ВАЗ 21104, д.н. [NUMBER]. В результаті зіткнень автомобілю позивача було завдано пошкоджень, які повністю відображені у висновку товарознавчої експертизи (висновок автотоварознавчого дослідження №007/2016 від 22 червня 2016 року). Згідно з зазначеним висновком вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля ВАЗ-21104, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП, що сталася 22.04.2016 року станом цін на дату дослідження без урахування ПДВ на роботи, матеріали та з урахуванням ПДВ на складові частини, складає 53 555 ( п'ятдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп. Автомобіль « ВАЗ 2110» ,д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], зареєстрований на його дружину, позивача [PERSON], але фактично цим автомобілем володіє та користується [PERSON]. Крім того, позивач звернувся для захисту своїх прав за юридичною допомогою в адвокатську контору «Лекс» та уклав договір про надання юридичної допомоги з адвокатом Курбатовим Д.В. від 26.05.2016 року № 0012, згідно якого витрати на правову допомогу ( послуги адвоката) складають 7000(сім тисяч) гривень, на підтвердження чого позивач приєднав розрахунок, але не приєднав квитанції про оплату послуг. Також позивач вказав, що поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № 007/2016 від 22 червня 2016 року в сумі 550 грн., але квитанцію на підтвердження витрат не приєднав. Позивач [PERSON] вказує, що крім матеріальної шкоди йому завдана моральна шкода, так як протягом тривалого часу йому приходилося шукати гроші для ремонту автомобіля, чере що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий його бюджет довелося спрямувати на питання, пов'язані з вирішенням проблем пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до усього нервово ставитись. Внаслідок такого стану та нецільового використання сімейних коштів постраждали, крім нього самого, і члени його родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, він був позбавлений можливості разом із родиною виїжджати на відпочинок з міста. Йому та його близьким довелося на тривалий час пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Він був змушений відкласти багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, а від деяких з них він взагалі був вимушений відмовитися, що спричинило проблеми з роботою. Розмір завданої йому моральної шкоди позивач оцінив у сумі 10 000 ( десять тисяч) грн., вважаючи, що саме ця сума враховує в собі усі страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Остаточно уточнивши позовні вимоги в заяві від 20.04.2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON], Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 53 555(п'ятдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп., завдану йому моральну шкоду у розмірі 10 000 ( десять тисяч) грн., витрати на послуги адвоката в розмірі 7000(сім тисяч) грн., судові витрати. Та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в солідарному порядку на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 500(п'ятсот) грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представники [PERSON], [PERSON], [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] позовних вимог не визнали повністю та просили відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовних вимог не визнав та просив відмовити в задоволені позову. Представник Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника та що позов не визнає, в запереченннях вказав, що у відповідності до ч.1 ст.809 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, ( тобто [PERSON].), якщо інше не встановлено договором або законом. Тому просив відмовити в позові за необгрунтованістю. Представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника та що позов він не визнає. Від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» надійшло заперечення проти позову, так як позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження саме вини відповідачів [PERSON] та [PERSON], а саме відсутність будь-яких даних щодо порушення правил дорожнього руху саме цими особами, внаслідок яких потерпілому заподіяно шкоду. Також відповідач вказав на належність транспортного засобу [PERSON], та що п.36.4 ст. 36 Закону № 1961-1У передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому, або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Зазначив, що страхове відшкодування зменшується на суму податку на додану вартість та суму франшизи. Крім того, згідно п.36.3 ст. 36 Закону № 1961-1У, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є дікілька осіб, розмір страхового відшкодування(регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Разом з тим позивач не надав будь-яких доказів ушкодження його здоров'я під час ДТП. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, зазначив, що вказана вимога є безпідставною, так як відповідачем не порушено прав та законних інтересів позивача. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника та що позов він не визнає. Від Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на адресу суду надійшло заперечення 16.12.2016 року, в котрому вказано, що страховик жодних прав позивача не порушував, що не встановлено винної в ДТП особи, та що відповідальність настає лише при наявності певних ознак: вини, протиправної дії та причинного зв'язку між протиправною дією і шкодою. За відсутності будь-якої із зазначених ознак встановлення цивільно-правової відповідальності неможливе. Позивач не є власником пошкодженого майна, тож стягнення коштів на його користь є порушенням права власності. Відповідно ч.36.3 ЗУ « ОСЦПВВНТЗ» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відповідно до полісу № А1/806342 франшиза становить 1000 грн. Оскільки позивач не зазнав ушкоджень здоров'ю у спірній ДТП, ПрАТ УСК « Княжа вієнна іншуранс груп» не здійснювало страхових виплат за таку шкоду, а відтак- відсутні правові підстави для стягнення такої шкоди за рахунок страховика.Відсутність доказу на підтвердження перерахування позивачем коштів на правову допомогу в розмірі 7000(сім тисяч)грн. та реквізити адвоката /адвокатського об'єднання. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, експерта, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року, близько 17.55 год., на перехресті автодороги Суми-Конотоп-Батурин та автодороги до с.Марківка в смт. Жовтневе сталася дорожньо-транспортна пригода за наступних обставин: водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем марки «LIFAN x 60» д.н. [NUMBER], рухався з с.Марківка та переїжджав автодорогу Суми-Конотоп-Батурин та грубо порушив правила дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем позивача марки « ВАЗ 21104», д.н. [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався з м.Суми в сторону смт.Терни. Автомобіль «LIFAN x 60» д.н. [NUMBER] отримав удар в правий бік передньою частиною автомобіля « ВАЗ 21104», д.н. [NUMBER]. В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких. [PERSON] не прибув для проходження СМЕ. В подальшому, під час оформлення ДТП, 22.04.2016 року, приблизно о 23.00 год., відбулось зіткнення автомобіля марки «Богдан 211010», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], з автомобілем марки «ВАЗ 21104», д.н. [NUMBER], який на момент зіткнення стояв на автодорозі Суми-Конотоп-Батурин передом в напрямку м.Суми. На момент ДТП в автомобілі «ВАЗ 21104» ніхто не перебував, після зіткнення транспортних засобів автомобіль [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], який не був госпіталізований та не прибув для проходження СМЕ. За результатами СМЕ тілесні ушкодження у водія [PERSON] відносяться до категорії легких. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 11 травня 2016 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12016200130000249 від 23.04.2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК УКраїни у зв'язку з установленою відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Автомобіль «Богдан-211010» 2013 року випуску, сірого кольору,з пошкодженою передньою частиною, повернуто власнику [PERSON] Зазначена постанова не була оскаржена [PERSON].(а.с.89, т.1). Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 24 травня 2016 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12016200130000248 від 23.04.2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв'язку з установленою відсутністю в діянні [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Автомобіль «LIFAN x 60» д.н. [NUMBER] з пошкодженим правим боком повернуто власнику [PERSON], автомобіль «ВАЗ 21104» д.н. [NUMBER] з пошкодженою передньою частиною повернуто [PERSON] Зазначена постанова не була оскаржена [PERSON] та [PERSON].(а.с.88,т.1). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазнали механічних ушкоджень. Згідно висновку № 007/2016 автотоварознавчого дослідження, складеного 22.06.2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля марки ВАЗ -21104, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], станом цін на дату дослідження, без урахування ПДВ на роботи, матеріали та з урахуванням ПДВ на складові частини, складає 53 555 ( п'ятдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп. ( т.1, а.с.7-80). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 11 жовтня 1986 року уклали шлюб, актовий запис № 38 ( а.с.150,т.1). Згідно полісу № АЕ/ 6293143 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS]. [ADDRESS], забезпечений транспортний засіб - «LIFAN x 60», н.з. [NUMBER] застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Омега» 16.12.2015 року. Договір набирає чинності з 17.12.2015 року по 16.12.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну п'ятдесят тисяч грн., розмір франшизи - одна тисяча ( а.с.163,т.1). Від [PERSON] на адресу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» було направлено пояснення, яке компанією отримано 04.07.2016 року , згідно якого [PERSON] щодо ДТП вказав: що 22.04. 2016 року, біля 17год.20 хв. він, [PERSON], виїздив з другорядної дороги в с.Жовтневе Білопільського району Сумської області. Не пересвідчившись у відсутності транспорту в момент перетину головної дороги а/шляху Батурін-Конотоп-Суми в праву сторону його автомобіля на великій швидкості в'їхав автомобіль «ВАЗ 21104», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. В поясненні описані ушкодження ТЗ. До пояснення додане схематичне зображення ДТП( а.с.164,165,т.1). Згідно полісу № А1/ 8806342 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальністі власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON], [INFO],-попереднього власника автомобіля «Богдан 211010», 2013 року випуску, застрахована в ПАТ « Княжа вієнна іншуранс груп» 15.10.2015 року. Договір набирає чинності з 01.11.2015 року по 31.10.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, п'ятдесят тисяч грн., розмір франшизи - одна тисяча ( а.с.180,т.1). Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 198 від 08.11.2017 року з технічної точки зору в діях водія автомобіля «LIFAN x 60» вбачається невідповідність вимогам 16.11, 16.3, 8.1 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу». Невідповідність вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1 « Надати дорогу» в діях водія автомобіля «LIFAN x 60» знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Богдан 211010» вбачається невідповідність вимогам п. 2.3.б, 12.3 Правил Дорожнього руху України. Невідповідність вимогам п.2.3.б, 12.3 Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «Богдан 211010» знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «ВАЗ-21104» вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка не знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с.239-249, т.2). Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] суду пояснив, що він підтверджує вищезазначений висновок судової автотехнічної експертизи, що він, проводячи судову автотехнічну експертизу, керувався, перш за все, ухвалою суду про призначення судової автотехнічної експертизи, схемою огляду місця пригоди, показами очевидців - учасників ДТП, фотоілюстрацією, процесуальними документами. Експерт підтвердив висновки судової автотехнічної експертизи щодо невідповідності дій водія автомобіля «Ліфан» правилам дорожнього руху, який створив саме такі умови, при яких водій, який користувався перевагою в русі, не мав можливості попередити ДТП. Потім, після того як сталося дане ДТП, знаходження автомобіля ВАЗ 21104 на проїзній частині, його огородження, створення умов небезпечності для руху інших транспортних засобів в даному конкретному випадку вже залежало не від дій водія автомобіля ВАЗ 21104, а від співробітників поліції, які оглядали місце ДТП. Подальші обставини, які привели до зіткнення автомобіля «Богдан» з автомобілем ВАЗ 21104 залежали від дій автомобіля «Богдан», тобто невідповідності його дій правилам дорожнього руху України, що призвело до взаємодії даних транспортних засобів. Щодо дій водія автомобіля ВАЗ 21104 [PERSON], який не помітив автомобіля «Ліфан» під керуванням [PERSON], експерт пояснив, що в діях водія [PERSON] немає невідповідності ПДР, немає причинного зв'язку між діями водія [PERSON], який не бачив автомобіля «Ліфан» і своєчасно не відреагував на те, що йому не надають дорогу та наслідками у виді ДТП. Водій автомобіля «Ліфан» з другорядної дороги перетинав головну дорогу, він повинен надати дорогу, умови небезпеки для руху створювались не водієм автомобіля «ВАЗ 21104», а водієм автомобіля «Ліфан». «Ліфан» створив умови, на які повинен відреагувати ВАЗ. Якби ВАЗ відреагував, то не уникнув би зіткнення з моменту виникнення умов небезпечних для руху. Швидкість автомобілів експерт відраховував за показами водіїв у судовому засіданні. «Ліфан»- 20-30 км/год, ВАЗ- 60 кв/год., а так як ВАЗ 21104 не бачив «Ліфан», то експерт брав теж саме по водію «ВАЗ 21104». Водій «ВАЗ 21104» сказав, що швидкість «Ліфан» була 80-90 км/год., але помітив він автомобіль «Ліфан» за 5 метрів, тобто за 0,3 секунди він долає цей шлях і оцінити швидкість на таких коротких проміжках часу не має можливості. Тобто приймалися до розрахунку швидкості, про які сказали водії у суді : «Ліфан»- 20-3- км/год., «ВАЗ 21104»- 60 км/год. Вираховувалося скільки часу потрібно, щоб зупинити автомобіль шляхом гальмування. При оцінці дій водія «ВАЗ 21104» створювались умови найбільш несприятливі для «ВАЗ 21104». З технічної точки зору умови небезпечні для водія виникають на той час, коли транспортний засіб, який повинен надати перевагу в русі, знаходиться на відстані перетинаючої межі і водій якого не застосовує гальмування. Відповідно до п.16.3 ПДР у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, учасник дорожнього руху повинен зупинити транспортний засіб перед стоп-лінією або ближньою межею перехрещуваної частини. В даному випадку ні стоп-лінії, ні знаку немає. Тому від водія вимагалась зупинка перед межею перехрещуваної частини. Ближня межа перехрещуваної частини- уявна лінія. Експерт користувався вихідними даними, які були встановлені в суді, досліджував схему ДТП, та надавав відповідь на поставлені конкретні питання. В даному випадку перешкодою для водія автомобіля «Богдан» є наявність автомобіля «ВАЗ 21104», фішок на смузі руху автомобіля «Богдан», дорожнього знаку, встановленого при огляді місця пригоди. Перешкодою в правилах дорожнього руху чітко визначено, що перешкода- це нерухомий об'єкт, який змушує водія застосувати гальмування. При дослідженні даних ДТП, оскільки «ВАЗ 21104» був огороджений фішками,- огорожа місця пригоди, при чому було встановлено в судовому засіданні на якій відстані вони знаходилися від «ВАЗ 21104», то при наявності подібних предметів на смузі руху від водія вимагається реагувати своєчасно та виконувати дії безпечні для свого руху, це: як гальмування так і безпечний проїзд. При виконанні експертизи ЦПК не дозволяє проводити слідчі експерименти по встановленню видимості. Аналіз дій водія проводився по по найбільш сприятливим для нього умовам, що він вибрав допустиму швидкість по умові видимості дороги. А для цього він повинен бачити дорогу в напрямку свого руху на відстані 27,7 метри якщо швидкість 50 км/год., та на відстані 37,9 метри якщо швидкість 60 км/год. Якщо він вибрав допустиму швидкість, то при попаданні фішки в цю зону він повинен її бачити, оскільки дорога освітлювалася його світлом фар. А якщо фішка знаходилася на відстані 50-70 м від «ВАЗ 21104», то у водія автомобіля «Богдан» було достатньо відстані та часу для попередження зіткнення, тобто він мав технічну можливість попередити зіткнення. Пояснення експерта знайшли своє підтвердження в показах свідків, даних в судовому засіданні. Свідок [PERSON] суду пояснив, що навесні 2016 року під час свого чергування разом з [PERSON] виїхав на ДТП, яке відбулося при виїзді з смт. Жовтневе на перехресті на цукровий завод і с.Марківка. Була дощова погода. На автодорозі Суми-Конотоп-Батурін, здається на правій полосі в напрямку м.Суми, стояв автомобіль «ВАЗ 21104» чорного кольору, а в напрямку цукрового заводу в кюветі знаходився автомобіль «Ліфан». Встановили власників, почали проводити огляд, склали схему, огородили місце пригоди. Під час огляду відбулася ще одна ДТП: їхав автомобіль «Богдан 211010», та його водій не побачив загороджувальних фішок і ударив «ВАЗ 21104» чорного кольору у передню частину і автомобіль відлетів від удару і вдарив понятого. Так як на очах свідка склалася така ситуація він доповів начальнику, черговому, приїхали начальник СВ [PERSON], ст.слідчий [PERSON]., інспектор [PERSON]. і за нововиявленими обставинами склали опис. Схема ДТП відповідає дійсності. Позначення ширини дороги не нанесені, тому що ДТП сталася з понятим. Ширина автодороги Суми-Конотоп до 8 метрів. Ознак алкогольного сп'яніння у всіх водіїв не було. Оформлення події ДТП закінчилося через ДТП з понятим, не пам'ятає коли закінчили огляд місця пригоди. О 21-00 закінчили перший огляд, після першого ДТП, 0-35- закінчився огляд після другого ДТП. Освідування водії проводилося приблизно о 2-3 годині ночі. Дорога на дільниці, де відбулися ДПТ, погана, одні ями. Чи складався протокол огляду місця пригоди свідок не зміг відповісти, пояснив, що це питання до слідчого [PERSON]. Слідів гальмування не було. Сліди «юза» від «Ліфана» були по обочині. З боку смт.Жовтневе цього перехрестя в напрямку м.Конотоп невеличкий підйом, проглядається дорога достатньо добре. З закінченням цієї дороги до перехрестя, - суцільний підйом. На схемі є знак - пішохідний перехід. Де відбулося перше зіткнення- це питання до експерта. Зі слів водія автомобіля «ВАЗ21104»- автомобіль «Ліфан» швидко «пролетів». Зі слів водія автомобіля «Ліфан» він хотів «проскочити». Там обмеження швидкості 60 км на годину. Це перехрестя вважається населеним пунктом. Значного перевищення швидкості автомобіля, який вдарив «десятку» не було. На думку свідка, якщо б «Ліфан» рухався і 60 км/год., то так само б чорний «ВАЗ2104» «відлетів». Удари були: «ВАЗ21104» чорний ударив «Ліфан», потім сірий «Богдан 211010» ударив у перед чорний «ВАЗ 21104» і від удару чорний розвертається і багажником б'є понятого, який « відлітає». Огородження місця події було фішками та трикутником. До зіткнення всі машини об'їжджали місце пригоди: і грузові, і легкові. Куди саме удар від автомобіля «Богдан» відбувся свідок точно сказати не може. Після другого зіткнення приїхав інспектор ДАЇ [PERSON] Дії працівників ДАЇбули наступні: огородити місце пригоди, включити аварійну сирену. Фішки були розставлені. В напрямку м. Суми фішка стояла на відстані метрів 20, може більше. ДАЇ повинні регулювати рух при зіткненні двох транспортних засобів. Даїшник знаходився на місці події, чи регулював він рух свідок не знає. Не знає, чи стояв інспектор на зустрічній полосі. Свідок пояснив, якщо б у нього було більше працівників у підпорядкуванні, він би перекрив з усіх сторін перехрестя. Свідок оформляв дтп в службовому автомобілі кольору стиглої вишні «Нива», який стояв на узбіччі на повороті на цукровий завод, на машині написано «ДАІ», по боках- жовто-блакитна стрічка. Коли проводили заміри, то дощу не було. На очах свідка сталося друге зіткнення: удар- понятого відкинуло- машину розвернуло. На момент другого удару ще не описали ушкоджень по першій ДТП. Свідок особисто ушкодження не описував. Він стояв майже на узбіччі дороги Суми-Конотоп-Батурін, як їхати із смт. Жовтневого на правій стороні. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює інспектором сектору кадрового забезпечення, виїхав зі слідчим на ДТП, ще було світло. Побачив перехрестя автодороги Батурін-Конотоп-Суми, де автомобіль «ВАЗ 21104» стояв на перехресті в сторону м.Суми, а автомобіль «Ліфан» знаходився в лівому кюветі. Водій «ВАЗ 21104» пояснив, що їхав із м.Суми в сторону Тернів. Зі слів обох водіїв зіткнення відбулося, коли автомобіль «Ліфан» проїхав практично перехрестя, саме автомобіль «Ліфан» не надав переваги «ВАЗ21104», який їхав по головній дорозі. «Ліфан» майже переїхав перехрестя, можливо йому туман заважав. Зі слів обох водіїв вони не бачили один одного. Водій [PERSON] не бачив «Ліфана». Водій [PERSON] не бачив «десятки». Була обмежена видимість. Знаки приорітету були на виїзді із с. Марківка та на виїзді із смт.Жовтневе. Свідок зрозумів зі слів водіїв, що коли вони зіткнулися, то була погана видимість після дощу - наче туман. Спочатку на ДТП виїхав слідчий Синиченко О.О., але він не закріплений в групі по ДТП. Фотографували місце пригоди [PERSON] та [PERSON] до момента зіткнення з другим автомобілем. «ВАЗ21104» від зіткнення з «Ліфаном» розвернуло в другу сторону. Робила аварійка, цілі обидві передні фари та решітка радіатора. А після зіткнення з машиною «Богдан 211010» в автомобілі « ВАЗ 21104» не робила аварійка, права фара була повністю розбита. А аварійка на автомобілі [PERSON] працювала. Після другого зіткнення пошкодження на «Ліфані»: розбите праве переднє скло і деформована права сторона машини. Водії були тверезі- драгера не було, в ЦРБ це встановили. Свідок забезпечував безпеку. Автомобіль «ВАЗ21104» стояв передньою частиною до м.Суми повністю загородивши центр перехрестя. Свідок виставив знак трикутник світловідбиваючий від переда «ВАЗ21104»» метрів за 35-40, і дорога була п'ятьма фішками від автомобіля позначена. На автомобілі «ВАЗ 21104» мигали дві фари та перехрестя у вечірній час трохи освітлювалося. Пояснення у водіїв по швидкості руху слідчий відбирав. Конкретно ніхто не сказав із свідків, що бачив сам момент зіткнення. Траса Суми-Конотоп- це головна дорога, перехрестя знаходиться на підйомі. Перехрестя є початком пологого підйому. Оглядовість добра, що для одного, що для другого водія. Після зіткнення йшов дощ, шляхів гальмування свідок не бачів. В «Ліфані» пошкодження: деформація обох дверей передньої та задньої, передня більше деформована. Повноваження слідчого: заміри, схема, описи, допит, а його завдання - забезпечувати безпеку руху. Швидкість він не досліджував. Його не було на місці зіткнення «Ліфана» з «десяткою», він особисто раніше не фіксував пошкодження. Він не опитував [PERSON] У нього підозра була щодо водія [PERSON]- незвична поведінка. Видимість дороги була достатня. Наприклад, при виїзді із с.Марківка він бачить повністю весь схил до дамби- приблизно до 1 км. І так же видно в сторону Конотопа від Марківки до перехрестя . Коли було зіткнення друге, він знаходився на проїзній частині перехрестя на схилі до смт.Жовтневе. Так як виїхав на ДТП тільки він та [PERSON], то [PERSON] намагався намалювати схему(т.я не закріплений за ДТП). Перше, що свідок почув, то був стукіт знака і звук розбитого скла, «летіли» фішки і сталося зіткнення з автомобілем [PERSON] «ВАЗ-21104»., після чого водій автомобіля «Богдан 211010»» вийшов із машини і його перша фраза була: « А что случилось?». Машина [PERSON] «ВАЗ-21104» стояла переднью частиною в сторону м. Суми. Післе першого удару ще робила на ній аварійка. Після першого удару їхали повз місця ДТП грузові автомобілі ( тягач, зерновоз). Після другого зіткнення їхало багато машин, і ніхто не допустив зіткнення. Після другого зіткнення на автомобілі «ВАЗ 21104» фара розбита була, перестала працювати сигналізація. Якби свідок стояв не на протилежній стороні, а біля машин, то його звідти б «увезли». Свідок вважає, що водій [PERSON] скоріше заснув, він не гальмував і не зменшував швидкість. Машина [PERSON] «Богдан 211010» збила п'ять фішок резинових і трикутник. Свідок почув звук скла від удару машини [PERSON] об машину [PERSON] Першим був збитий знак, потім фішки і наступним був удар в машину ВАЗ21104. Свідок не може сказати швидкість автомобіля під керуванням [PERSON] «Богдана», але вважає, що їхав він у межах дозволеної швидкості. Це траса проходить через населений пункт. Потім буксирували автомобіль «Ліфан», слідів гальмування не було. Своїм ходом після ДТП поїхав [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив суду, що працює старшим інспектором Білопільського ВП. Коли повідомили про подвійне ДТП за участю трьох автомобілів, він знаходився в районі села Сергіївка. Він приїхав на місце ДТП через годину, коли вже було темно, проводив регулювальні дії, забезпечував безпеку на місці ДТП. Коли він приїхав, то стояла «Нива» поліції, якщо в сторону Сум рухатись - то справа. Можно було помітити світловий сигнал на «Ниві». Про сліди гальмування на місці ДТП свідок не пам'ятає. Автомобіль «Ліфан» був у лівому кюветі, він виїхав зі сторони с.Марківка. «Ліфан» після зіткнення наїхав на гілки чи пеньок передньою нижньою частиною автомобіля. Пошкодження було описано у протоколі, є фотографії. На 2-й десятці «Богдан-211010» також пошкоджена передня частина. Водій «Ліфана» їхав з другорядної дороги, за словами [PERSON], і, за словами водія [PERSON], не надав йому дорогу. Друге зіткнення відбулося внаслідок того, що водій «Богдана-211010» відволікся від чогось. В межах видимості дороги можливо було зупинити транспортний засіб. Але водій «Богдана» огороджувальні фішки збив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він як слідчий не розслідував дане кримінальне провадження, що йому зетелефонувала начальник СВ Білопільського ВП [PERSON], яка повідомила, що при оформленні ДТП збили понятого. Виїхали на місце пригоди, було темно. Свідок допомагав слідчому, який робив огляд місця події, він не пам'ятає чи оформляв він протокол ДТП, але він міг робити заміри, схему складати. Огляд проводив [PERSON] При огляді він був, був понятий та [PERSON] Він оглянув протокол ОМП та пояснив, що значить він проводив огляд, але не пам'ятає. На місці ДТП були : [PERSON], [PERSON] і здається був заступник начальника ВП - Демченко, ще був інспектор [PERSON]. Вони приїхали пізніше. Протокол ОМП співпадає тим даним, погодним умовам. Схему ДТП він складав: ширина проїжджої частини в схемі - не визначалася. Він не знає [PERSON], можливо його бачив. Ніхто з водіїв не звертався до нього для проведення медогляду.Повинен слідчий направляти на медосвідування, який безпосередньо чергував у слідчо-оперативній групі. Першим приїхав [PERSON] і [PERSON], можливо був [PERSON], не знає на якій машині. Були фішки світловідбиваючі - в сторону Миколаївки на відстані метрів 20-25, чи були у другу сторону- не пам'ятає. Якусь фішку було збито. Машина була без спецсигналу. За забезпечення безпеки при ОМП відповідав співробітник ДАЇ. Де знаходилися працівники ДАЇ не може сказати, не пам'ятає чи знаходився [PERSON] біля останньої фішки на зустрічній полосі руху. На трасі є перепади та підйоми, зі сторони м.Суми є підйом, але при цьому видимість що знизу вверх, що зверху вниз достатня, машини видно. На схемі ДТП два автомобіля ВАЗ, один-китайський. Послідовність знаходження автомобілів на схемі вірно вказана. Ушкодження повинні описувати співробітники ДАЇ. Під час огляду місця ДТП працівник ДАЇ [PERSON] здійснював регулювання. Невідомо чи викликалися представники страхової компанїї. Освітлюючими приладами були ліхтарі, взяті в черговій частині ВП. Стояли : ВАЗ- 40-39 в напрямку Конотопа, ВАЗ 38-43- в напрямку Марківка- Улянівка, «Китаєць»- по відношенню Суми-Конотоп. Перехрестя дуги Суми-Конотоп-Батурин, Марківка-Улянівка. Схема відповідає дійсності. Фотозйомика не проводилася. Не зміг сказати яка відстань була між ВАЗами. Автомобілі безперешкодно в напрямку із Сум до Конотопа не могли рухатися, так як це перешкода. На місці події були світловідбиваючі фішки і співробітники ДАЇ. Де відбулося зіткнення не зміг відповісти. Оформляв протокол [PERSON], тобто матеріальну шкоду повинен був описувати [PERSON], а технічний стан автомобіля- описувати слідчий повинен. На цьому місці події спочатку одне ДТП було, потім друге зіткнення. Відомості до ЄРДР не знає по якій пригоді були внесені- першій чи другій, не експерт щоб робити такі висновки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що йому позвонив [PERSON]- син позивача, сказав, що треба поїхати на місце ДТП. Він побачив два автомобіля- одна в кюветі, одна- на асфальті. [PERSON] сказав, що він їхав з м.Суми і його не пропустив водій «Ліфана», який сидів в автомобілі і ні з ким не розмовляв. Поліція приїхала приблизно о 20-30 годині, попросили рулєткою свідка зробити заміри. При замірювання свідок стояв біля багажника автомобіля [PERSON],- підтягував рулетку, після удару автомобіля [PERSON] втратив свідомість. Прокинувся вранці,- перебинтований, позвонив другу [PERSON], який розповів про обставини події. [PERSON] компенсував йому вартість ліків, претензій до нього свідок не має. Щодо пошкоджень автомобіля ВАЗ 21104: розбито передній бампер, капот деформований, що видно було мотор, крило ліве переднє погнуте, розбита ліва фара. Не робили поворотники, потік тосол. Фішки поставили зі світловими маячками, то вони не горіли,- намагалися включити пару раз мигнули- і все. Телефонами підсвічував слідчий при складанні протоколу. Свідок схилився з рулеткою над бампером і відчув удар від якого втратив свідомість. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює слідчим Білопільського ВП, що на саме ДТП він не виїздив, йому надавали матеріали, він проводив допит свідків, за їх результатами учасники ДТП відмовилися від СМЕ. По [PERSON] є легкі тілесні ушкодження, а [PERSON] не прибув для проходження СМЕ. «Ліфан» їхав зі сторони с.Марківка в сторону смт. Жовтневе. [PERSON] їхав по Конотопській трасі, його «ВАЗ 21104» залишився на проїзній частині. По факту другого ДТП свідок пояснив, що під час огляду місця пригоди в автомобіль «ВАЗ 21104» в'їхав ще один автомобіль. На цей момент в машині [PERSON] нікого не було, а в машині «Богдан 211010» був водій. При зіткненні автомобіля «Богдан-211010» з автомобілем «ВАЗ 21104» ударило понятого [PERSON], який відмовився від СМЕ. Про другу ДТП знає з письмових пояснень водіїв і протоколів оглядів. На 2-й ДТП був [PERSON] Після закриття кримінального провадження не направляли матеріали для складання адміністративного матеріалу, повинні адмінматеріал складати працівники ДАЇ. По другій ДТП ніяких службових перевірок не проводилося, не передавалися фото-відео матеріали. Не призначалася автотехнічна експертиза, так як [PERSON] на СМЕ не з'явився, а участь учасників ДТП обов'язкова, завчасно з експертами треба домовлятися. Пошкодження «Ліфана»- обоє дверей але чи з правої, чи з лівої сторони свідок не пам'ятає. Пошкодження автомобіля «ВАЗ 21104»- передня частина, пошкодження автомобіля «Богдан-211010»- передня частина. Візуально удар був у передню частину. Свідків не було. Видимість для «Ліфана» в праву сторону візуально 100- 200 метрів. До 24.05.2016- у свідка знаходилося кримінальне провадження, технічний стан автомобіля він не визначав.Із лікарні матеріали освідування не витребовувалися, так як ДТП не відноситься до кримінального. Вживав заходи для проведення СМЕ. Свідок пояснив, що перший удар прийшовся автомобілю «ВАЗ 21104» у передню частину, а другий удар автомобіль «Богдан-211010» завдав автомобілю « ВАЗ 21104» у цю саму передню частину. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він 24 квітня 2016 року, рухаючись по трасі Суми-Конотоп в районі смт.Жовтневе приблизно о 17-30 годині він зіткнувся з автомобілем [PERSON] «Ліфан». До зіткнення пройшов дощ. Свідок замітив автомобіль «Ліфан» метрів за 5 та не встиг з реакцією, машина їхала із Штеповки в бік сахзаводу і переїхала головну дорогу Суми-Конотоп, по якій рухався свідок. Його свідки, які прибули через пів години, просили освідувати на предмет алкоголю водіїв. Але водіїв освідували на 2-й день у 4 години ранку. Він бачив, що водій [PERSON] був неадекватний на той час. Свідок пояснив, що він їхав зі швидкістю 60 км/год, видимість була прекрасна, дорога була мокрувата. Поліція на місце ДТП через 3 години приїхала, його машитну огородили фішками, а автомобіль «Ліфан» знаходився у кюветі, «висів» на пеньку. І вже темно було, коли в машину свідка в'їхала машина [PERSON] «Богдан-211010». Після першого удару автомобіль свідка був оглянутий і були виявлені пошкодження: бампер побитий, обидві фари побиті, акумулятор побитий, весь перед, були пошкоджені деталі: пом'яте переднє праве крило, та біля крила передній правий номерний стакан зім'ятий, стакан- це елемент кузова. Перелік пошкоджень від удару автомобіля «Ліфан» є в матеріалах справи. Цей документ висновок автотоварознавчого дослідження [PERSON] з переліченими пошкодженнями є в матеріалах справи. Свідок пояснив, що він в'їхав в автомобіль [PERSON], що співробітники ДАІ не робили опис пошкоджень його автомобіля. Видимість дороги з його боку була добра - приблизно 150 метрів, і зі сторони [PERSON] також добра, приблизно 500 метрів. Свідок зіткнувся з автомобілем «Ліфан» на своїй полосі руху- на правій полосі розвернуло його автомобіль, а «Ліфан» розвернуло по ходу і занесло в кювет. «Ліфан» їхав на великій швидкості. Свідок побачив автомобіль «Ліфан» за 5 метрів перед зіткненням. «Ліфан» перетинав головну дорогу. Свідок вважає винною поліцію, так як вони повинні включити проблесковий маячок. Фішки від його автомобіля в напрямку смт.Миколаївка були розташовані приблизно на 50 метрів. Світловідбиваюча фарба була на цих фішках, він стверджує це, що фішка, якщо рухатися з боку смт.Миколаївка «світилася». Була фішка і з боку м.Конотопа. Свідок особисто не бачив зіткнення автомобіля [PERSON] з його автомобілем, так як в момент зіткнення він знаходився в автомобілі сина «Шевроле» [PERSON], 1988 року народження, разом з синами [PERSON] і [PERSON]. На момент другого зіткнення були свідки [PERSON] і [PERSON] Син свідка [PERSON] разом з ними робив заміри. Син наполягав на освідуванні водіїв, а вони відмовили. Загальної вартості ремону автомобіля свідок не вказав, так як платив частинами. Місце зіткнення було темне, свідок не бачив де знаходилися інспектори на момент зіткнення, бо сидів у машині сина « Шевролє». І машину « Богдан» до зіткнення не бачив. Не може сказати чи машина «Богдан» була раніше розбита, чи побилася об його машину. Скреджет металу він чув від удару «Богдана» в його автомобіль «ВАЗ 21104», був контакт між його автомобілем і автомобілем [PERSON] «Богдан». Після першого зіткнення у автомобілі свідка працював ближній світ фар, акумулятор зірвало з першим ударом. Після зіткнення з автомобілем «Богдан» ніякі освітлювальні прилади в його автомобілі вже не працювали. Освідування водія [PERSON] відбулось приблизно через 11 годин. Після другого зіткнення машину свідка відкинуло на зустрічну полосу метрів на 10 від того місця, де вона стояла після першого зіткнення. [PERSON] турбувався за потерпілого після другої аварії, понятого [PERSON], якого відвезли в травмопункт. [PERSON] робив зауваження інспекторам, що вони не включили проблесковий маячок. Свідок вважає, що в основному в пошкодженні його автомобіля винен водій [PERSON], а водій [PERSON] побив в його машині крило і ковпак. Якби не було першого порушення ПДР водієм [PERSON], то не було б і другого порушення ПДР водієм [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що після того, як [PERSON] повідомив йому про ДТП, він на авто приблизно через 20 хвилин приїхав на місце пригоди та побачив в кюветі автомобіль « Ліфан», і розбитий автомобіль «ВАЗ 21104» посеред дороги передньою частиною в бік м.Суми. Водій [PERSON] вже стояв біля машин, у нього зовнішніх ушкоджень не було, а другий водій був з розбитим обличчям. Свідок зрозумів, що по головній дорозі їхав [PERSON], а по другорядній - автомобіль «Ліфан», який не пропустив його. Це сталося на хрестоподібному перехресті. Водій «Ліфана» пояснив, що їхав із м. Лебедин по прямій і не побачив звідки узявся автомобіль « ВАЗ 21104». Схоже він не гальмував. Він сказав, що хворіє на цукровий діабет. Після першого зіткнення у автомобіля [PERSON] «ВАЗ 2110»4 було пошкоджено: пом'ятий бік з боку водія, пошкоджено бампер, фари, акумулятор. Машина стояла без аварійки, приблизно через 2 години даїшники на поліцейській «Ниві» приїхали на місце ДТП, поставили машину на відстані 15 метрів від місця ДТП. Так як вже темніло свідок їм присвічував ліхтариком, вони писали, месце пригоди огородили фішками. Друге зіткнення відбулося на самому перехресті, свідок почув грохіт, збиваються фішки, потім сильний удар, водій не гальмував. Свідок стояв спиною і не бачив момент удару машини [PERSON] Свідок підбіг до машини [PERSON] та побачив збиту людину- це понятий [PERSON] Побачив автомобіль [PERSON] Почали надавати допомогу людині, яку збила друга «десятка». Хвилин через 30 після другої ДТП свідок поїхав звідти. Після першого разу автомобіль [PERSON] ВАЗ 21104 був добре побитим, а після другого удару- ще добавлено пошкоджень. Свідок чув як фішки торохтіли 3-4 секунди до моменту другого удару. Вважає, що досвідчений водій міг на гальма натиснути, міг би побачити перешкоду та об'їхати, якщо їхати не швидко. Достатньо було їхати зі швидкістю 60 км/год. і не гальмувати. Дощу і туману не було, був мокрий асфальт, видимість була 100 метрів. Після другого удару які були додаткові механічні пошкодження на автомобілі позивача свідок не сказав, пояснивши, що він не експерт. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є його батьком, що весною 2016 року позвонив батько, повідомив про ДТП і він приїхав через 20-30 хвилин з братом і двома друзями, [PERSON] та [PERSON], на місце ДТП. Приїхали в смт.Жовтневе до перехрестя з боку Штепівки, на цукрозавод, траса Суми-Конотоп, побачив машину «Ліфан», яка стояла боком в кюветі, а їхня машина «ВАЗ21104» стояла розвернута в бік м. Суми. Водій [PERSON] сидів в машині і не розмовляв ні з ким, а батько стояв біля своєї розбитої машини, казав, що їхав із м.Суми на Конотоп, раптом вискочіла машина «Ліфан» і збила його. Викликали ДАЇ, швидка приїхала до батька, даїшники приїхали приблизно через п'ять годин о 22-00 - 23-30, почали міряти місце пригоди. Сказали, що вони самі не розберуться та чекали ще двох чоловік. Огородили фішками місце ДТП з боку м.Суми. А позаду фішками машина «ВАЗ21104» не була огороджена. Фішки спереді перед автомобілем « ВАЗ 21104» знаходилися приблизно за 40 метрів. Коли робили останні заміри, то з боку м.Суми їхала машина «Богдан 211010», водій якої не встиг відреагувати і в'їхав у фішки, а потім в машину «ВАЗ 21104». Свідок бачив водія [PERSON], який, виходячи зі свого автомобіля, тримав у руках мобільний телефон. Але на момент зіткнення не бачив чи тримав [PERSON] мобільний телефон. [PERSON] вийшов з автомобіля з мобільним телефоном і не зрозумів що сталося. Був у стані стресу. Нічого не сказав, зрозумів, що у нього неприємності. Потім викликали швидку, [PERSON] допомогав [PERSON], який втратив свідомість. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована 16.12.2015 року в ПрАТ АСК «Омега», згідно полісу № АЕ/ 6293143 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб - «LIFAN x 60», н.з. [NUMBER]. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну п'ятдесят тисяч грн., розмір франшизи - одна тисяча ( а.с.163,т.1). Від [PERSON] на адресу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» було направлено пояснення, яке компанією отримано 04.07.2016 року , згідно якого [PERSON] щодо ДТП вказав: що 22.04. 2016 року, біля 17год.20 хв. він, [PERSON], виїздив з другорядної дороги в с.Жовтневе Білопільського району Сумської області. Не пересвідчившись у відсутності транспорту в момент перетину головної дороги а/шляху Батурін-Конотоп-Суми в праву сторону його авто на великій швидкості в'їхав автомобіль ВАЗ 21104, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою : [ADDRESS]. Описані ушкодження ТЗ. До пояснення додане схематичне зображення ДТП( а.с.164,165,т.1). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована 15.10.2015 року згідно полісу № А1/ 8806342 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальністі власників наземних транспортних засобів в( оформлена на попереднього власника автомобіля «Богдан 211010», 2013 року випуску. Договір набирає чинності з 01.11.2015 року по 31.10.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, п'ятдесят тисяч грн., розмір франшизи - одна тисяча ( а.с.180,т.1). Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON] він звертався до вищезазначених страхових компаній з заявами про виплату страхового відшкодування та отримав відмову у зв'язку з невстановленням винної особи. Так як після закриття кримінального провадження, не складалося адміністративного протоколу і не було встановлено винних у ДТП. Умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними та винними діями. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Наявність або відсутність вини кожного з володільців джерела підвищеної небезпеки встановлюється на підставі доказів, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Зі змісту п.4 аб.4 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2013 року вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Доводи представників відповідачів про те, що водіями [PERSON] та [PERSON] не завдано шкоди позивачам, і їхньої вини немає, не знайшли свого підтвердження, оскільки саме водіями [PERSON] та [PERSON] порушено Правила дорожнього руху України, що і стало причиною подвійної ДТП. А доводи представників відповідачів про те, що не встановлювалася вина цих водіїв бо не складався протокол за ст.124 КУпАП, судом до уваги не беруться, оскільки відсутність у діях відповідачів складу адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Таким чином факт ДТП, яке сталося з вини спочатку водія [PERSON], а потім водія [PERSON], сторонами не заперечується та підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи, з якою сторони погодилися, так як не заявляли клопотань про проведення повторної чи додаткової експертизи. Дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.16.11, 16.3, 8.1 ПДР, який не взяв до уваги, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортнимзасобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні- перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Невідповідність вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1 « Надати дорогу» в діях водія автомобіля «LIFAN x 60» [PERSON] знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.2.3 б та 12.3 ПДР, який не взяв до уваги, що має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Невідповідність вимогам п.2.3.б, 12.3 Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «Богдан 211010» [PERSON] знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «ВАЗ-21104» [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка не знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування збитків. При цьому, збитком є: витрати, яких особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсягу особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода була завдана не з її вини. За ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, відсутність своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Так, у відповідності до абз. 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Аналізуючи викладене, порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. При цьому слід враховувати, що особливі правила ст. 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об'єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об'єкта буде зобов'язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. Межа відповідальності визначає сферу дії обставин, які виключають відповідальність. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов'язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно- правова презумпція заподіювана шкоди. Відсутність у діях відповідача складу адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. За змістом абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", визначено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню і в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зі змісту п. 3 ч. 1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.809 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом. Між [PERSON], як лізингоодержувачем, та ПАТ КБ «Приватбанк», як лізингодавцем, було укладено договір лізингу шляхом подання [PERSON] заяви про приєднання до публічного договору від 13.11.2013 року, за умовами якого лізингодавець передав лізингоодержувачу в лізинг автомобіль «LIFAN x 60», н.з. [NUMBER], 2013 року випуску, строком на 60 місяців( а.с.135-162,т.2). Згідно полісу № АЕ/ 6293143 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS]. [ADDRESS], забезпечений транспортний засіб - «LIFAN x 60», н.з. [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Омега» 16.12.2015 року. Договір набирає чинності з 17.12.2015 року по 16.12.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну п'ятдесят тисяч грн., розмір франшизи - одна тисяча. [PERSON] своєчасно звернувся до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», але йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Згідно полісу № А1/ 8806342 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальністі власників наземних транспортних засобів відповідальність [PERSON], [INFO],-попереднього власника автомобіля «Богдан 211010», 2013 року випуску, застрахована в ПАТ « Княжа вієнна іншуранс груп» 15.10.2015 року. Договір набирає чинності з 01.11.2015 року по 31.10.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, п'ятдесят тисяч грн., розмір франшизи - одна тисяча. [PERSON] своєчасно звернувся до ПАТ « Княжа вієнна іншуранс груп», але йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Згідно висновку № 007/2016 автотоварознавчого дослідження, складеного 22.06.2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля марки ВАЗ -21104, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], станом цін на дату дослідження, без урахування ПДВ на роботи, матеріали та з урахуванням ПДВ на складові частини, складає 53 555 ( п'ятдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп. ( т.1, а.с.7-80). Відповідачі не заперечували проти розміру матеріальної шкоди та клопотань щодо проведення судової експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої у результаті ДТП, у справі не заявлялося. Суд, враховуючи наведені вимоги закону та обставини справи, характер порушення правил дорожнього руху кожного з водіїв, визнає наявність вини водіїв [PERSON] та [PERSON] у скоєнні ДТП, та визначає ступінь вини водія [PERSON] у вчиненні ДТП - 70%, а ступінь вини водія [PERSON] у вчиненні ДТП - 30 %. Виходячи із вищезазначеного, матеріальна(майнова) шкода з винних осіб у загальній сумі 52 555,98грн. (53 555,98- 1000 грн. франшиза = 52 555,98грн.) на користь власника пошкодженого автомобіля [PERSON], враховуючи, що відповідальність забезпечених транспортних засобів відповідачів застрахована, підлягає стягненню: з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь [PERSON] у розмірі - 36 787( тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 18 коп. Та з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі - 15 766( п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 79 коп. У задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування майнової шкоди необхідно відмовити, так як він не є власником пошкодженого автомобіля « ВАЗ 21104». З приводу стягнення з відповідачів на користь позивача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішими, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті ДТП та порушення прав позивача відповідачі заподіяли [PERSON] моральну шкоду, яка полягає в нанесенні моральних страждань від неможливості користуватись автомобілем більше року; позивач був змушений докладати значні зусилля для організації усунення наслідків ДТП та організації свого життя, був обмежений в можливості проводити свій вільний час іншим чином, ніж звичайно, вимушений користуватися громадським транспортом. Через збільшені витрати виникли проблеми у родині. Окрім цього, внаслідок ДТП позивач пережив сильне душевне хвилювання, страхові виплати йому не виплачені по даний час, а відмова відповідачів відшкодувати заподіяну шкоду викликала додаткові витрати. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000( п'ять тисяч) грн., яка буде достатньою для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] моральна шкоду в розмірі 3500 ( три тисячі п'ятсот) грн. Стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] - моральна шкоду в розмірі 1500 ( одна тисяча п'ятсот) грн. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди підлягають повному задоволенню. Так як внаслідок ДТП ніхто із її учасників не отримав середнього чи тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, стягнення моральної шкоди зі страхових компаній не передбачено. Тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] моральна шкоду в розмірі 350 ( триста п'ятдесят) грн. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] моральна шкоду в розмірі 150 ( сто п'ятдесят) грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial