Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з [PERSON] вони зареєстрували шлюб 3 серпня 2002 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції за актовим записом №85. 12 вересня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них із відповідачем народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач, який є батьком дітей, не виконує свого обов'язку стосовно матеріального їх утримання, коштів на забезпечення дітей не надає. Можливості самостійно належним чином утримувати дитину позивачка не має. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дочки подружжям не досягнуто. В зв'язку з чим просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, Пояснив, що добровільно надає дітям матеріальне утримання, на підтвердження чого позивачка надала йому заяву, посвідчену нотаріально, про те, що вона відмовляється від отримання аліментів від нього та в суд на оскарження своїх дій звертатися не буде. Крім того, в рахунок сплати аліментів він залишив дітям свою частину житлового квартири, в якій вони зараз проживають. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, укладеному 3 серпня 2002 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 85. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №709/2310/2012 від 12 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], і відповідно до їх свідоцтв про народження відповідач являється їх батьком. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка з дітьми проживає у власній квартирі. Сама виховує та утримує дітей. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради № 575 від 27 січня 2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. На спростування позовних вимог відповідачем надано нотаріально посвідчену заяву від [PERSON] про те, що вона відмовляється від отримання аліментів в користь дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від громадянина [PERSON], [INFO], який являється батьком цих дітей. В суд на оскарження своїх дітей звертатися не буде. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строк виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. За своєю правовою природою зазначений договір належить до сімейно-правових договорів, оскільки в результаті його укладення та виконання настають правові наслідки, передбачені нормами сімейного законодавства - утримання дитини. Водночас він повинен відповідати загальним вимогам ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Аналізуючи заяву [PERSON] як доказ угоди про добровільне виконання відповідачем аліментних зобов"язань, суд вважає її такою, що не породжує правову природу договору про сплату аліментів на дітей в добровільному порядку з визначенням строків та розміру сплати аліментів. Крім того, на думку суду відмова від сплати аліментів на користь дітей, зазначена в заяві, порушує право дітей на належне утримання з боку батька [PERSON], встановлене сімейним законодавством. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також, що за твердженням відповідача такий не має постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, відсутності постійного заробітку, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі по 450 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 28 січня 2016 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial