Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

02 грудня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості у розмірі 2302 грн. 75 коп. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засідання просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не звернувся до університету у встановленому порядку та не зареєстрував свою заяву. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 02 серпня 2010 року між сторонами був укладений двосторонній договір №10 ЗКО 21-02, відповідно до якого НУК ім..Ад.Макарова взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів [PERSON] здійснити навчання, а саме: згідно вимог державного стандарту освіти підготувати бакалавра за напрямом 6.051201 Суднобудування та океанотехніка за спеціальністю кораблі та океанотехніка на заочній формі навчання з 1 вересня 2010 року по 31 січня 2015 року. Відповідно до п.4.3 умов договору, плата за надання освітньої послуги здійснюється посеместрово, розмір плати за один семестр навчання у НУК встановлюється вищенаведеною таблицею, в тому числі за VII семестр у сумі 2750 грн. 00 коп. Відповідно до наданих позивачем квитанцій, останній сплатив за надання освітньої послуги за VII семестр 2600 грн. 00 коп. Наказом НУК ім. Ад.Макарова від 25.10.2013 року, відраховано [PERSON] з університету за академічну неуспішність згідно з «Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти». Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив суд повернути надмірно зараховані кошти у сумі 1502 грн. 75 коп., яку визначив бухгалтер НУК ім..Ад.Макарова, що підтверджується платіжним документом, у зв'язку з відрахуванням. Таку суму боргу відповідач визнав в повному обсязі, що підтверджується довідкою про нарахування та оплату за навчання студента [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Що стосується заперечень представника відповідача, то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки позивач звернувся у встановленому порядку з заявою про повернення йому надмірно зарахованих коштів та зроблено бухгалтером відмітку на заяві. На підставі вищевикладеного, суд приходиться до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення борг у сумі 1502 грн. 75 коп. Також позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.00 коп., що підтверджується Договором № 3 про надання юридичних послуг від 20 листопада 2013 року, укладеним між позивачем та ФОП [PERSON], в якому зазначено, що [PERSON] зобов'язується оплатити послуги в розмірі 500 грн.00 коп. Відповідно до Закону України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ" та положень ст. 84 ЦПК України, відшкодуванню підлягають лише витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у суді, проте правова допомога позивачу у суді не надавалася. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у сум 500 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача- пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial