Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

13.09.2016 року, заявник, яка проживає на території Великоновосілківського району Донецької області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка - [PERSON], посилаючись на наступне: [INFO] [PERSON], [INFO], помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №78 від 23.03.2016 року, виданим республіканським бюро судової-медичної експертизи ДНР у м. Донецьку. До проведення АТО, заявник та померлий [PERSON] мешкали разом в [ADDRESS] але після початку бойових дій заявник була вимушена переміститися з тимчасово окупованої території до [ADDRESS] При зверненні до Великоновосілківського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, з метою реєстрації смерті, заявниці було роз'яснено, що у зв'язку з невідповідністю лікарського свідоцтва про смерть, зразку документів, відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. В зв'язку з отриманням допомоги на поховання заявниці необхідно встановити факт смерті [PERSON], тому вона просить суд встановити факт його смерті у м.Харцизьк Донецької області, [INFO]. Заявник, в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, якою підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено наступні обставини: [INFO] [PERSON], [INFO], помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №78 від 23.03.2016 року, виданим республіканським бюро судової-медичної експертизи ДНР у м. Донецьку, причину смерті не встановлено у зв"язку з різко вираженими гнильними змінами. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Враховуючи викладене, надана заявником довідка про причину смерті є незаконною та не створює правових наслідків. Заявник має намір отримати допомогу на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому. Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки медична довідка не має юридичної сили на території України. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved