Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області, служба у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 19.02.2011 р., який був розірваний на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області 19.09.2016 р. У шлюбі в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Під час знаходження в шлюбі та народження дитини вона проживала в смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, у батьків відповідача. Поведінка відповідача в період шлюбу, змусила її забрати малолітню дитину та виїхати від відповідача та його батьків і переїхати жити в місто Чорноморськ Одеської області, де вона раніше проживала разом зі своїми батьками. На цей час, коли вона переїхала до своїх батьків в місто Чорноморськ, дитині було 4 роки. З того часу минуло вже 4 роки. За весь цей час батько жодного разу не поцікавився де і як живе дитина, не поцікавився її станом здоров`я, її потребами коли вона ходила до дитячого садочку, жодного разу не привітав її з днем народження. Зараз дитина навчається у 3-му класі. Відповідачу зовсім байдуже, як навчається дитина, вистачає їй коштів на навчання, на їжу, одяг. Відповідачу не цікаво в яких умовах проживає дитина. За весь час знаходження дитини в м. Чорноморську, а це більш 4-х років, відповідач ні разу не зателефонував дитині та ніколи не приїжджав до неї в Чорноморськ, ніколи не просив приїхати дитину в смт Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області на час канікул, влітку чи у зиму. Вона, в 2017 р., одружилась з [PERSON] , який повністю турбується за її дитиною - [PERSON] та займається її вихованням. [PERSON] повністю забезпечує [PERSON] матеріально, тому що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною після народження і отримує на дитину тільки соціальну допомогу, а батько дитини, відповідач, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів та на час подання позову про позбавлення батьківських прав не заплатив дитині жодної копійки, як по виконавчому листу, так і як батько, у якості подарунків на день народження та інші свята. На теперішній час дитина займається у секції тенісу та відвідує курси англійської мови, і відповідач в цьому ніякої участі не приймає, тобто, ніяк не живе інтересами дитини. Ніхто не чинить відповідачу будь-яких перешкод в спілкуванні з дитиною, зустрічей з нею, участі в її вихованні. Вважає, що відповідач, як батько, умисно не виконує своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, навмисно ухиляється від їх виконанню, завідомо не бажає брати участь у цьому виховані доньки та виявляти будь-яку турботу до неї. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої донька [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду нотаріально завірену заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представники третіх осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області та служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з`явились. Представник виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач її племінниця. Відповідача останній раз бачила, ще як сторони перебували у шлюбі тобто більше п`яти років назад. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не бачиться, на дні народження не вітає та матеріальної допомоги не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона матір позивача. Відповідача останній раз бачила в 2014 році. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не бачиться, на дні народження і свята не вітає та матеріальної допомоги не надає. Дитина про батька не згадує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він брат позивача. Відповідача останній раз бачив коли забирав сестру з смт. Завалля в 2015 році. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не бачиться та матеріальної допомоги не надає. Дитина про біологічного батька взагалі не згадує та про нього не запитує. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19.02.2011 р., який був розірваний заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 19.09.2016 р. (а.с. 13). У шлюбі в сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Позивач з дитиною переїхали жити в місто Чорноморськ Одеської області (а.с. 9-10, 21-22). Позивач в 2017 р., одружилась з [PERSON] (а.с. 26), який повністю турбується за її дитиною - [PERSON] та займається її вихованням, оскільки позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною після народження і отримує на дитину тільки соціальну допомогу (а.с. 12). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 02.11.2020 р., заборгованість відповідача по аліментам складає 54296,95 грн. (а.с. 16), згідно ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2018 р. відповідач оголошений в розшук, у зв`язку з несплатою аліментів (а.с. 18-19). З шкільної характеристики, довідок з секцій, лікарні вбачається, що батько дитини ніякої участі в житті неповнолітньої дитини не приймає (а.с. 23-25). Згідно висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Пленум Верховного Суду в пунктах 15, 16 своєї Постанови від 30 березня 2007 р. ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які не законно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, не бачиться з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. - нe цікавиться, як росте його дитина. - не забезпечує дитину необхідним харчуванням. - не забезпечує дитину медичним доглядом. - не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо [PERSON] . Сукупність наведених доказів підтверджує, що відповідач не займається вихованням своєї доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неї. Вимоги ч.6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, що відповідач позов визнав, та це не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що з метою захисту інтересів малолітньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved