Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

12.07.2018 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що малолітня [PERSON], [INFO] та неповнолітня [PERSON], [INFO], перебувають на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відомості про батька [PERSON], у свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Діти мешкали в антисанітарних умовах, вихованням дітей сторони по справі не займаються. На теперішній час, [PERSON] є була влаштована для навчання до ДНЗ " Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» в якому остання навчалася та мешкала у гуртожитку, однак з жовтня 2017 року вона припинила відвідування занять, у зв'язку з чим адміністрація навчального закладу звернулася до Служби у справах дітей про надання допомоги у розшуку дитини. Також до Служби у справах дітей надійшло клопотання Управління освіти адміністрації Слобідського району від 22.01.2018 року про сприяння у поверненні малолітньої [PERSON], яка 05.12.2017 року була зарахована до ЗОШ № 68 до навчання. В ході проведення відповідної роботи було встановлено, що відповідач [PERSON] на теперішній час не має зареєстрованого місця проживання, згідно з інформацією Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, встановлено що відповідач [PERSON] разом зі своїми дітьми перебувала на території Південного вокзалу де займалася жебрацтвом. 26.01.2018 року відповідач з дітьми були знайдені співробітниками поліції на території Південного вокзалу де вони мешкали тривалий час. За заявою [PERSON] малолітню [PERSON] було влаштовано до КЗ « ХОЦСПРД», а [PERSON] влаштовано до гуртожитку до навчального закладу. Власного житла родина немає. Останнє відоме місце проживання батька малолітньої [PERSON], за адресою : [ADDRESS], однак за останніми відомостями він там не проживає, за запрошенням до Служби у справах дітей з питання вирішення подальшої долі його доньки, не з'явився , номер телефону є недійсним та останній до Служби з питання повернення дитини не звертався. Також було встановлено, що належних умов для проживання та виховання дітей , відповідачі не мають. Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням інтересів дітей, позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей. Ухвалою суду від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі та вказану справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи позовної заяви та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що на теперішній час вона опинилася у скрутному становищі, її родичі зняли її з реєстраційного обліку за місцем її реєстрації, вона не має постійного місця роботи. На теперішній час вона мешкає в Харківській області в сел.Бабаї, вона любить дітей та бажає, щоб вони мешкали з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб з [PERSON] розірвано. Однак, вказує що у нього є місце проживання, яке не знаходиться у нього у власності. Він працює, хоча і не офіційно, має дохід та його щомісячна заробітна плата становить 16000,00 грн. В будинку де він мешкає, він не має наміру створити умови гідні для проживання дітей, оскільки цей будинок не є у нього у власності. Відповідач підтвердив, що в будинку, де вони мешкають не має води та опалення, обігрівається лише одна кімната електричним обігрівачем. Суд, заслухавши доводи сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.2000 року. ( а.с.11) Отже, станом на теперішній час [PERSON], відносно якої позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], яка приходиться її матір'ю, вже досягла 18-ти річного віку та є повнолітньою . За приписами ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до роз'яснень викладених у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Таким чином, діюче законодавство не передбачає можливості позбавляти батьків батьківських прав щодо їх дитини, яка досягла повнолітня, та не надає права на звернення з таким позовом до суду, а тому з цих підстав позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с. 10) Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2006 року, відповідачі по справі з 26.06.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.13) Крім того, вказаним свідоцтвом про укладення шлюбу встановлено, що до укладення шлюбу прізвище відповідача [PERSON] було « [PERSON]». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.06.2007 року, шлюб між відповідачами по справі було розірвано. Відповідно до копії заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 року, ухваленого по цивільній справі № 641/9233/14-ц за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, [PERSON], [INFO], визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. ( а.с.14) Згідно листа начальника СППП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області від 11.01.2018 року, встановлено, що працівниками ювенальної превенції Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області за адресами: [ADDRESS], та по [ADDRESS] здійснювався вихід, з метою відшукання [PERSON], яка на той час була неповнолітньою та було встановлено, що [PERSON], її мати [PERSON] та молодша сестра [PERSON], [INFO], за вищевказаними адресами не мешкають тривалий час. Зі слів жителів, що мешкають за даними адресами була отримана інформація, що [PERSON], разом зі своїми неповнолітніми дітьми в даний час перебувають на території Холодногірського району, а саме на території Південого вокзалу де займається жебрацтвом. Точного їх місця мешкання нікому не відомо. ( а.с.16) Відповідно до листа Управління освіти Слобідського району адміністрації Виконавчого комітету ХМР від 22.01.2018 року, [PERSON] є ученицею 3-Г класу ХЗОШ № 68 та не відвідує навчальні заняття з 15.01.2018 року по теперішній час. У заяві про зарахування дитини до ХЗОШ № 68 мати - [PERSON], вказала адресу проживання [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає. Батько дівчини - [PERSON] проживає у с. Бабаї Харківської області, з донькою не спілкується з жовтня 2017 року. За повідомленням навчального закладу малолітньої [PERSON], встановити місце проживання дитини не є можливим. ( а.с.17) Листом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 01.03.2018 року , Службу у справах дітей по Слобідському району м. Харкова було повідомлено, що діти [PERSON] та [PERSON] були знайдені . Матір дітей - [PERSON] опитати не виявилось можливим . ( а.с.18) Згідно характеристик ХЗОШ № 68 встановлено, що [PERSON], [INFO] навчалася у вказаному навчальному закладі з 06 грудня 2017 року. Має навчальні досягнення низького рівня. Навчалася не в повну міру, потребувала постійного контролю, додаткового роз'яснення. Має змішану пам'ять, не завжди уважна, не виконувала домашні завдання, порушувала правила поведінки в школі. За період навчання дитина часто пропускала заняття. Усі пропуски без поважних причин. Мати дитини не надавала пояснення щодо відсутності своєї доньки у школі, довідки лікарів також відстуні. Дитина вибула зі школи 01.02.2018 року. Батьки дитини розлучені, мати не займається вихованням доньки, дівчина до школи ходила неохайна та брудна, у неї відсутні навички особистої гігієни . Родина постійно змінювала місце свого проживання, за вказаною в заяві адресою, ніколи не проживали, власного житла не мають.( а.с.19, 20) В січні 2018 року відповідач [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей по Слобідському району із заявою про поміщення дитини [PERSON] до Центру реабілітації, у зв'язку з відсутністю роботи та помешкання. ( а.с.24) Актом прийому дитини від 26.01.2018 року встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], була передана до Комунального закладу « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ( а.с.25) Листом\~ Служби у справах дітей Харківської районної адміністрації Харківської області повідмолено, що останнє відоме місце проживання батька малолітньої [PERSON], за адресою : [ADDRESS], однак за останніми відомостями він там не проживає, за запрошенням до Служби у справах дітей з питання вирішення подальшої долі його доньки, не з'явився , номер телефону є недійсним та останній до Служби з питання повернення дитини не звертався. ( а.с.26) 02.05.2018 року відповідач [PERSON] звернулась із заявою до Служби у справах дітей по Слобідському району у м. Харкові, в якій просила повернути їй доньку [PERSON] та зазначила місце проживання за адресою : [ADDRESS]. ( а.с.27) Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини [PERSON], за адресою : [ADDRESS]., встановлено, що родина мешкає в орендованій квартирі 18м2 в аварійному будинку. Туалет на вулиці, ванної кімнати немає. Відсутнє газове опалення, водопостачання та каналізація. Опалення здійснюється елекртичними приладами. Температура повітря не відповідає санітарно- гігієнічним нормам. Приготування їжі здійснюється на електричній плитці. Помешкання захаращено сміттям, в кімнаті брудно та накурено. Місце для дитини для виконування домашнє завдання, не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. ( а.с.29) Виходячи з інтересів дітей , Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні малолітньої - [PERSON], [INFO]. ( а.с.7-9) Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства ", кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде підставою для визначення статусу дитини та надання їй державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідачів- [PERSON] не працює, [PERSON] є пенсіонером, а також положення положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідної якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи матеріальний стан відповідачів, а також вік дитини та її місце знаходження на теперішній час у КЗ « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», суд приходить до висновку , що з відповідачів солідарно на користь КЗ « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу платників аліментів, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів підлягає стягненню з дня пред'явлення даного позову , тобто з 12.07.2018 року та до повноліття дитини. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial