Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.01.2017 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Кооперативна, буд. 11 та грошові вклади на рахунках №91551000396 та №91551001926, які знаходяться на збереженні у філії 3127/025 с. Бахмутівка Новоайдарського ВАТ «Державний ощадбанк України» Луганської області. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким вищевказане майно заповідала доньці [PERSON] [PERSON], у встановленому законом порядку, спадщину після померлої прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала, у зв`зку з тим, що у заповіті [PERSON] містяться помилки, окрім того, у технічному паспорті на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Кооперативна, буд. 11, значаться відомості щодо самочинного будівництва. На підставі вищенаведеного, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що 01.01.2017 року померла мати [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Кооперативна, буд. 11 та грошові вклади на рахунках №91551000396 та №91551001926, які знаходяться на збереженні в філії 3127/025 с. Бахмутівка Новоайдарського ВАТ «Державний ощадбанк України» Луганської області, що підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.11.2004 р. (а.с.20), копією витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6074892 від 28.12.2004 р. (а.с.21), копіями ощадних книжок (а.с. 26-27). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким вищевказане майно заповідала доньці [PERSON] (а.с.13). [PERSON], у встановленому законом порядку, спадщину після померлої прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса (копія спадкової справи, арк. 1), на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №13/2017 на ім`я [PERSON] (копія спадкової справи арк. 15), однак, свідоцтва про право на спадщину не отримала, у зв`зку з тим, що у заповіті [PERSON] містяться помилки, окрім того, у технічному паспорті на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Кооперативна, буд. 11, значаться відомості щодо самочинного будівництва, що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] (а.с.14). Факт того, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], яка померла 01.01.2017 р., підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.8), копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача (а.с.9), копією свідоцтва про розірвання шлюбу позивача (а.с.10), копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача (а.с.11). Згідно абз. 1 ч. 2\~ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч. 1\~ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без необхідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 5\~ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судовим розглядом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], доведено відсутність в неї можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України (2004 р.), також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідач заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. Представник позивача наданими суду доказами, довів, що [PERSON] має право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 331, 376, 1218, 1220, 1221, 1223, 1233, 1235, 1268, 1296 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: approved