Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

24 січня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, як за спадкоємцем за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], право власності на земельну ділянку (пай № [NUMBER]), площею 3, 3289 га - рілля, наданого для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вищезазначена земельна ділянка, але в зв'язку з відмовою державного кадастрового реєстратора внести відомості до Державного земельного кадастру, а тому позивач належним чином оформити спадщину на земельну ділянку не має змоги. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Черниська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, надала заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа - Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], про що Виконкомом Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис за № 06 (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] яке складено російською мовою, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11) та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 5,31 га, з яких: 4,02 га - рілля та 1,29 га - сіножаті, пай № [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Черниської сільської ради Чернігівського району та області та була надана у власність [PERSON] на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 30.09.2002 року № 528, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 14). У відповідності до ст. 1261 ЦК України, - спадкоємцем першої черги зазначеного майна є позивач [PERSON], яка у відповідності до наданої копії спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON], звернулася із заявою про прийняття спадщини та прийняла спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 1,2924 га, розташованої на території Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. [PERSON], у відповідності до поданої заяви в нотаріальну відмовилась від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON]. 06 грудня 2016 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 42). У відповідності до збірного кадастрового плану земельної ділянки, - загальна площа земельної ділянки 4,0152 га, з яких: землі лісового фонду складають 0,6863 га, сільськогосподарські землі (рілля) складають 3,3289 га (а.с. 30). Таким чином, встановлено, що позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, із-за накладання однієї ділянки на обєкт лісового фонду, отже існує спір про право. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства правоздатність спадкодавця припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати належний правовстановлюючий документ, з усуненням порушень земельного законодавства, саме на ім»я спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,31 га, що складалася, в тому числі, з земельної ділянки площею 4,02 га рілля, право на яку в порядку спадкування набула позивач як дочка спадкодавця, однак при виготовленні технічної документації до цієї ділянки увійшла земельна ділянка площею 0,6863 га, на якій знаходиться об"єкт лісового фонду лісосмуга, що є порушенням вимог ЗК України, адже [PERSON] передавалась у власність ділянка сільськогосподарського призначення, а не лісового фонду. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] батька [PERSON], право власності на земельну ділянку розміром 3,3289 га (рілля), яка розташована на території Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за виключенням ділянки лісосмуги площею 0,6863 га. На підставі викладеного,

Outcome: approved