Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням у будинку за адресою : [ADDRESS] . Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. З позовної заяви вбачається, що позивачу належить на праві власності будинок за адресою : [ADDRESS] ). Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу № 1487 від 26.09.1985 року. Відповідний договір зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30 липня 2010 року. У даному будинку позивач зареєстрована та фактично проживає з 25.02.1988 року. 15.05.2014 року в помешканні був зареєстрований відповідач, однак з лютого 2019 року останній за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу отримати субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою судді від 13 вересня 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 06.02.2020 року з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Також у поданій заяві позивач зазначила, що у разі неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, не заперечує проти ухвалення заочного рішення ( а.с. 47-48 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та останньому направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за адресою його місця реєстрації : [ADDRESS] . Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду відповідач отримав ( а.с. 34, 40, 46 ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення відповідачем причин неявки, не подання відповідачем відзиву, та за умови, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позов, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Повноважний представник Городнянської міської ради Чернігівської області Яценко Д.В. надав до суду письмове клопотання від 21.10.2019 року за № 03-09/884 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують ( а.с. 25-26 ). У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні договору купівлі-продажу від 26 вересня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Совою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1487, вбачається, що [PERSON] придбала у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться [ADDRESS] ( а.с. 7-8 ). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Городнянським БТІ № 36874570 від 30.07.2010 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою : [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) ( а.с. 9 ). З домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] з 15 травня 2014 року зареєстрований за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 10-11 ). З довідки депутата Городнянської міської ради Чернігівської області Кузьменко С.А. від 29.08.2019 року встановлено, що [PERSON] , 1963 року народження, зареєстрований за адресою : [ADDRESS] та за вказаною адресою з лютого 2019 року не проживає ( а.с. 6 ). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою ), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про : 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну з таких вимог : 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлої. Враховуючи, що позивач є одноосібним власником спірного будинку, відповідач не є її родичем або членом її сім`ї, договір найму житла між сторонами не укладався, приймаючи до уваги положення статті 41 Конституції України, статей 319, 391 ЦК України, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що за відсутності добровільної згоди позивача як власника будинку подальша реєстрація відповідача в цьому будинку призводить до порушення права власності позивача. Вказане є підставою для задоволення позову [PERSON] та ухвалення рішення про позбавлення відповідача права користування житловим будинком [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved