Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 1989 року по даний час проживає однією сім»єю без реєстрації шлюбу із відповідачкою [PERSON]. Ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, піклуються один про одного фізично та морально, мають спільну дитину. Під час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ними було придбано майно, а саме : домоволодіння за адресою : [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 75,6 м2, житловою площею 44,2 м2, погребу літ. Б, сараю літ. В, прибудови літ. в, вбиральні літ. Г, сараю - літньої кухні літ. Д, огорожі № 1, сервант - вартістю 100 грн., стіл - вартістю 100 грн., диван - вартістю 200 грн., телевізор Meredian TK 5470 - вартістю 200 грн., тюнер TV2 Euroski - вартістю 100 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., тюнер TV2 Opticum - вартістю 100 грн., телевізор SHIVAKI STV-1428 - вартістю 200 грн., ліжко двоспальне - вартістю 300 грн., стінку меблеву на 5 секцій темного кольору - вартістю 500 грн., пилосос Saturn ST-1271 - вартістю 70 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., стіл - вартістю 200 грн., диван - вартістю 300 грн., крісло зеленого кольору - вартістю 50 грн., стінку на 4 секції світлого кольору - вартістю 300 грн., диван розкладний - вартістю 100 грн., холодильник «Атлант» моделі 5014 - вартістю 4146 грн., морозильну камеру марки «SWIZER» - вартістю 3480 грн., газову плиту Zanussi - вартістю 3800 грн., пральну машину Samsung 8590FF - вартістю 3374 грн., велосипед жіночий - вартістю 100 грн., велосипед чоловічий - вартістю 100 грн., велосипед «Либідь» - вартістю 500 грн., дві бочки металеві ємкістю 200л - вартістю по 50 грн. кожна, дві бочки пластикові ємкістю 200 л - вартістю по 50 грн. кожна, мийку металеву з тумбочкою - вартістю 300 грн., скриню дерев'яну - вартістю 50 грн., електричну крупорушку - вартістю 300 грн., дошки необрізані довжиною 3м, товщиною 30 мм, в кількості 40 шт. - вартістю по 5 грн. за кожну; тарілку супутникового телебачення - вартістю 300 грн., доїльний апарат «Бурьонка» - вартістю 4000 грн., корову на кличку «Березка» робочий номер 8684 - вартістю 12 000 грн., корову на кличку «Галка» робочий номер 6674 - вартістю 10 000 грн., теля - вартістю 1000 грн. Дане придбане під час спільного проживання рухоме майно знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вважав, що дане спільно придбане майно належить їм із відповідачем на праві спільної сумісної власності та прохав суд поділити його. На підставі викладеного, з урахуванням позовної заяви про збільшення позовних вимог, [PERSON] прохав суд : встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1989 року по час подачі позову; визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] домоволодіння за адресою : [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 75,6 м2, житловою площею 44,2 м2, погребу літ. Б, сараю літ. В, прибудови літ. в, вбиральні літ. Г, сараю - літньої кухні літ. Д, огорожі № 1; визнати за ним [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою : [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 75,6 м2, житловою площею 44,2 м2, погребу літ. Б, сараю літ. В, прибудови літ. в, вбиральні літ. Г, сараю - літньої кухні літ. Д, огорожі № 1; визнати спільною сумісною власністю його, [PERSON] та [PERSON] рухоме майно : сервант - вартістю 100 грн., стіл - вартістю 100 грн., диван - вартістю 200 грн., телевізор Meredian TK 5470 - вартістю 200 грн., тюнер TV2 Euroski - вартістю 100 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., тюнер TV2 Opticum - вартістю 100 грн., телевізор SHIVAKI STV-1428 - вартістю 200 грн., ліжко двоспальне - вартістю 300 грн., стінку меблеву на 5 секцій темного кольору - вартістю 500 грн., пилосос Saturn ST-1271 - вартістю 70 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., стіл - вартістю 200 грн., диван - вартістю 300 грн., крісло зеленого кольору - вартістю 50 грн., стінку на 4 секції світлого кольору - вартістю 300 грн., диван розкладний - вартістю 100 грн., холодильник «Атлант» моделі 5014 - вартістю 4146 грн., морозильну камеру марки «SWIZER» - вартістю 3480 грн., газову плиту Zanussi - вартістю 3800 грн., пральну машину Samsung 8590FF - вартістю 3374 грн., велосипед жіночий - вартістю 100 грн., велосипед чоловічий - вартістю 100 грн., велосипед «Либідь» - вартістю 500 грн., дві бочки металеві ємкістю 200л - вартістю по 50 грн. кожна, дві бочки пластикові ємкістю 200 л - вартістю по 50 грн. кожна, мийку металеву з тумбочкою - вартістю 300 грн., скриню дерев'яну - вартістю 50 грн., електричну крупорушку - вартістю 300 грн., дошки необрізані довжиною 3м, товщиною 30 мм, в кількості 40 шт. - вартістю по 5 грн. за кожну; тарілку супутникового телебачення - вартістю 300 грн., доїльний апарат «Бурьонка» - вартістю 4000 грн., корову на кличку «Березка» робочий номер 8684 - вартістю 12 000 грн., корову на кличку «Галка» робочий номер 6674 - вартістю 10 000 грн., теля - вартістю 1000 грн.; поділити між ним [PERSON] та [PERSON] дане рухоме майно та виділити йому, [PERSON] наступне майно : диван - вартістю 200 грн., телевізор Meredian TK 5470 - вартістю 200 грн., тюнер TV2 Euroski - вартістю 100 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., ліжко двоспальне - вартістю 300 грн., стінку меблеву на 5 секцій темного кольору - вартістю 500 грн., стіл - вартістю 200 грн., холодильник «Атлант» моделі 5014 - вартістю 4146 грн., пральну машину Samsung 8590FF - вартістю 3374 грн., велосипед «Либідь» - вартістю 500 грн., одну бочку металеву ємкістю 200л - вартістю 50 грн., одну бочку пластикову ємкістю 200 л - вартістю 50 грн., електричну крупорушку - вартістю 300 грн., дошки необрізані довжиною 3м, товщиною 30 мм, в кількості 20 шт. - вартістю по 5 грн. за кожну, а всього на суму 100 грн., тарілку супутникового телебачення - вартістю 300 грн., корову на кличку «Галка» робочий номер 6674 - вартістю 10 000 грн.; виділити [PERSON] наступне майно : сервант - вартістю 100 грн., стіл - вартістю 100 грн., тюнер TV2 Opticum - вартістю 100 грн., телевізор SHIVAKI STV-1428 - вартістю 200 грн., пилосос Saturn ST-1271 - вартістю 70 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., диван - вартістю 300 грн., крісло зеленого кольору - вартістю 50 грн., стінку на 4 секції світлого кольору - вартістю 300 грн., диван розкладний - вартістю 100 грн., морозильну камеру марки «SWIZER» - вартістю 3480 грн., газову плиту Zanussi - вартістю 3800 грн., велосипед жіночий - вартістю 100 грн., велосипед чоловічий - вартістю 100 грн., одну бочку металеву ємкістю 200л - вартістю 50 грн., одну бочку пластикову ємкістю 200 л - вартістю 50 грн., мийку металеву з тумбочкою - вартістю 300 грн., скриню дерев'яну - вартістю 50 грн., дошки необрізані довжиною 3м, товщиною 30 мм, в кількості 20 шт. - вартістю по 5 грн. за кожну, а всього на суму 100 грн., доїльний апарат «Бурьонка» - вартістю 4000 грн., корову на кличку «Березка» робочий номер 8684 - вартістю 12 000 грн., теля - вартістю 1000 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь 3015 грн. в рахунок компенсації різниці вартості часток. (а.с. 4-5, 59-61). [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю та визнання майна спільною сумісною власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 1989 року по даний час проживає однією сім»єю без реєстрації шлюбу із відповідачем [PERSON] Під час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ними було придбано майно, а саме : - житловий будинок по [ADDRESS], який придбано згідно договору купівлі-продажу від 17.11.2009 року, - автомобіль ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER] зареєстрований 13.01.2009 року, - трактор ХТЗ Т16, - автомобіль ЗАЗ 1102, 1993 року випуску ДНЗ [NUMBER], зареєстрований 10.12.1996 року за відповідачем. Вважала, що дане майно, придбане ними за час спільного проживання шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного, [PERSON] з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, прохала суд : встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та її [PERSON] з 1989 року по даний час; встановити, що майно, а саме : житловий будинок по [ADDRESS], який придбано згідно договору купівлі-продажу від 17.11.2009 року, автомобіль ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER] зареєстрований 13.01.2009 року, трактор ХТЗ Т16, набуті чоловіком та жінкою без шлюбу та є їх спільною сумісною власністю; встановити , що майно, а саме автомобіль ЗАЗ 1102, 1993 року випуску ДНЗ [NUMBER], зареєстрований 10.12.1996 року за відповідачем, придбане внаслідок їх спільної праці як сім»ї та є їх спільною сумісною власністю; встановити, що їй, [PERSON] на праві власності належить ? частина : житлового будинку по [ADDRESS], який придбано згідно договору купівлі-продажу від 17.11.2009 року, автомобіля ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER] зареєстрованого 13.01.2009 року, трактора ХТЗ Т16, автомобіля ЗАЗ 1102, 1993 року випуску ДНЗ [NUMBER], зареєстрованого 10.12.1996 року за відповідачем. (а.с. 32-33, 72-73). Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 19.11.2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно, об"єднавши їх в одне провадження. (а.с. 43-44). В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним [PERSON] власні позовні вимоги підтримав, позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Пояснив, що дійсно із 1989 року по 16.02.2015 року , коли справа перебувала в провадженні суду, він проживав із [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу та в цей час набували спільне майно. Разом із тим, автомобіль ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER] у серпні 2014 року був ними проданий, за що [PERSON] отримала кошти, що підтверджується письмовою розпискою. Також житловий будинок по [ADDRESS] був придбаний ним за особисті кошти, про що в нотаріальній справі містяться заяви його та [PERSON]. Автомобіль ЗАЗ 1102 ДНЗ [NUMBER] був придбаний ними в 1996 року та по даний час обліковується у МРЕВ за ним. Зазначене ними із [PERSON] у акті від 18.12.2014 року майно, на даний час перебуває у наявності із взаємно узгодженою ціною даного майна він погоджується, призначати експертизу щодо його вартості не бажає. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним [PERSON] - [PERSON] вважав, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] власні позовні вимоги підтримала, а позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Пояснила, що із 1989 року по 16.02.2015 року, вона проживала із [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу та в цей час набували спільне майно. Коштів за автомобіль ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER], відчуджений [PERSON] згідно наданої розписки вона не отримувала. Також житловий будинок по [ADDRESS] був придбаний ними за спільні кошти, оскільки [PERSON] на той час самостійних коштів на мав, а заява нотаріусу написана безпідставно. Автомобіль ЗАЗ 1102 ДНЗ [NUMBER] був придбаний ними у спільну сумісну власність в 1996 року та по даний час обліковується у МРЕВ за [PERSON] Зазначене ними із [PERSON] у акті від 18.12.2014 року майно, на даний час перебуває у наявності із взаємно узгодженою ціною даного майна вона погоджується, призначати експертизу щодо його вартості не бажає. Із запропонованим [PERSON] поділом рухомого майна вона погоджується, однак вважає, що обидві корови мають бути виділені їй. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним [PERSON] - [PERSON] вважав, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ задовольнити частково та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю та визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 1989 року позовом [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вказані обставини підтверджуються довідкою Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області від 14.10.2014 року № 02-29/611. Крім цього дані обставини визнано сторонами в судовому засіданні та підтверджено зазначенням про них у власних позовних заявах, що у відповідності до ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Також є таким, що не підлягає доказуванню, той факт, що сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу до 16 лютого 2015 року, коли справа перебувала в провадженні суду. З 17.02.2015 року [PERSON] стала проживати за адресою [ADDRESS]. Вказаний факт не підлягає доказуванню у зв»язку з тим, що сторонами він також визнаний у судовому засіданні. Крім того під час сумісного проживання у сторін народилася донька - [PERSON] [INFO]. В свідоцтві про встановлення батьківства батьком дитини значиться [PERSON] За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Разом з тим згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Вимогами первісного та зустрічного позовів є в тому числі і встановлення факту проживання однією сім'єю позивача та відповідача без шлюбу. Разом із тим, в первісному та зустрічному позові ставиться питання про встановлення цього факту з 1989 року. Такі вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки інститут «проживання однією сім'єю позивача та відповідача без шлюбу» з'явився в зв'язку з набранням чинності СК України, тобто з 01.01.2004 року, відповідно і юридичні наслідки встановлення цього факту виникають саме з 01.01.2004 року. Сам по собі факт проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу до 01.01.2004 року юридичного значення не має та не породжує режиму спільної сумісної власності щодо майна, яке було ними набуте в період до 01.01.2004 року. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги щодо встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] за первісними та зустрічними вимогами підлягають до задоволення частково з 01.01.2004 року по 16.02.2015 року, у зв»язку з визнання сторонами часу припинення спільного проживання та заявлення зустрічних вимог щодо встановлення даного факту по даний час. Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині визнання майна, набутого сторонами спору за час їхнього проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року суд виходить з наступного. Згідно з правовим висновком ВС України, який є обов'язковим для суду першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з п. 1 розд. VII "Прикінцеві положення" СК України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 1 січня 2004 р. За статтями 16, 17 Закону України від 7 лютого 1991 р. N 697-XII "Про власність", ст. 22 КпШС України, який був чинним до 1 січня 2004 р., спільною сумісною власністю визнавалось майно, нажите подружжям за час шлюбу (майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю). В інших випадках спільна власність громадян визнавалась частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено й учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їхніх часток, то розмір частки кожного з них визначався ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Відповідно до ст. 128, ч. 3 ст. 240 ЦК УРСР 1963 р., який був чинним до 1 січня 2004 р., визначалось, що право власності в набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. З урахуванням наведеного не можуть застосовуватися положення ЦК України і статей 62, 74 СК України для визнання за особою права власності на половину квартири, набутої до 1 січня 2004 р., без установлення факту створення сторонами спільної часткової власності на квартиру та визначення ступеня участі в цьому працею й коштами такої особи. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р у справі N 6-66цс13). З матеріалів справи вбачається, що за час коли сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу 10.12.1996 року за [PERSON] було зареєстровано автомобіль ЗАЗ 1102 ДНЗ [NUMBER]. [PERSON] заявила щодо даного об»єкта права власності вимоги про визнання його спільною сумісною власністю її та [PERSON] та визнання за нею права власності на його ? частину. Разом із тим, з урахуванням вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України, за даних обставин вказаний об»єкт права власності не може бути визнано таким, що належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. З урахуванням необхідності в даному випадку встановлення ступеня її участі працею й коштами у створенні спільної власності, суд вважає за необхідне зазначити, що сторонами не надано доказів, на якій правовій підставі було набуто право власності на автомобіль ЗАЗ 1102 ДНЗ [NUMBER], за які кошти його було придбано, яка саме ступінь їх участі у набутті права власності на нього. При цьому, сам факт визнання [PERSON] факту придбання автомобіля ЗАЗ 1102 за час спільного проживання із [PERSON] не є підставою для задоволення в цій частині позовних вимог [PERSON] з урахуванням вищевикладеного. Сторони не позбавлені права заявляти вимоги щодо визнання даного транспортного засобу об»єктом права спільної часткової власності на інших правових підставах. Суд же розглядає справи виключно в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. У відповідності до частин 1 та 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя » вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до п. 22 вищезазначеної постанови пленуму вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. Судом встановлено, що 23.03.2007 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] яке складається із цегляного житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 75,6 м2, житловою площею 44,2 м2, погребу літ. Б, сараю літ. В, прибудови до сараю літ. В, вбиральні літ. Г, сараю - літньої кухні літ. Д, огорожі № 1. Вказаний будинок придбаний під час спільного проживання сторін спору в 2007 році, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання цього будинку спільною сумісною власністю підлягають задоволенню. Згідно частини 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд вважає, що по справі відсутні обставини, що мають істотне значення, які б могли слугувати підставою для відступу від засад рівності часток, що передбачено ст. 70 ч.2 СК України, а тому відповідно до ст. 70 ч.1 СК України частки [PERSON] та [PERSON] в майні, що підлягає поділу, в межах заявлених позовних вимог, є рівними. Тому суд вважає, що підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] також і в частині визнати за ним права власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою : [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 75,6 м2, житловою площею 44,2 м2, погребу літ. Б, сараю літ. В, прибудови літ. в, вбиральні літ. Г, сараю - літньої кухні літ. Д, огорожі № 1. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині поділу рухомого майна (а.с. 59-61), суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, актом від 18.12.2014 року, який був підписаний [PERSON] та [PERSON] встановлено наявність даного майна за адресою [ADDRESS] , погоджено його вартість, що сторонами також визнано в судовому засіданні, а також сторонами визнано , що дане майно придбане ними під час спільного проживання без реєстрації шлюбу. В судовому засіданні відповідачем за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] в частині поділу даного рухомого майна визнано, крім поділу корови на кличку «Галка», яку вона бажала залишити собі. Визнання позову в цій частині не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому приймається судом. Вирішуючи питання щодо поділу корови на кличку «Галка», суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] в частині її поділу також підлягають задоволенню, враховуючи, що відповідачу [PERSON] виділяється корова на кличку «Березка» більшою вартістю та теля. А тому справедливим є виділення іншої корови позивачу по справі [PERSON] Крім цього поділ майну у такий спосіб зменшує розмір компенсації [PERSON] за нерівність часток. Так [PERSON] виділяється рухоме майно : диван - вартістю 200 грн., телевізор Meredian TK 5470 - вартістю 200 грн., тюнер TV2 Euroski - вартістю 100 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., ліжко двоспальне - вартістю 300 грн., стінку меблеву на 5 секцій темного кольору - вартістю 500 грн., стіл - вартістю 200 грн., холодильник «Атлант» моделі 5014 - вартістю 4146 грн., пральну машину Samsung 8590FF - вартістю 3374 грн., велосипед «Либідь» - вартістю 500 грн., одну бочку металеву ємкістю 200л - вартістю 50 грн., одну бочку пластикову ємкістю 200 л - вартістю 50 грн., електричну крупорушку - вартістю 300 грн., дошки необрізані довжиною 3м, товщиною 30 мм, в кількості 20 шт. - вартістю по 5 грн. за кожну, а всього на суму 100 грн., тарілку супутникового телебачення - вартістю 300 грн., корову на кличку «Галка» робочий номер 6674 - вартістю 10 000 грн. Всього [PERSON] виділяється майна на суму 20 420 грн. [PERSON] виділяється рухоме майно : сервант - вартістю 100 грн., стіл - вартістю 100 грн., тюнер TV2 Opticum - вартістю 100 грн., телевізор SHIVAKI STV-1428 - вартістю 200 грн., пилосос Saturn ST-1271 - вартістю 70 грн., килим 3,5х2 м - вартістю 100 грн., диван - вартістю 300 грн., крісло зеленого кольору - вартістю 50 грн., стінку на 4 секції світлого кольору - вартістю 300 грн., диван розкладний - вартістю 100 грн., морозильну камеру марки «SWIZER» - вартістю 3480 грн., газову плиту Zanussi - вартістю 3800 грн., велосипед жіночий - вартістю 100 грн., велосипед чоловічий - вартістю 100 грн., одну бочку металеву ємкістю 200л - вартістю 50 грн., одну бочку пластикову ємкістю 200 л - вартістю 50 грн., мийку металеву з тумбочкою - вартістю 300 грн., скриню дерев'яну - вартістю 50 грн., дошки необрізані довжиною 3м, товщиною 30 мм, в кількості 20 шт. - вартістю по 5 грн. за кожну, а всього на суму 100 грн., доїльний апарат «Бурьонка» - вартістю 4000 грн., корову на кличку «Березка» робочий номер 8684 - вартістю 12 000 грн., теля - вартістю 1000 грн. Всього [PERSON] виділяється майна на суму 26 450 грн. Тобто, при поділі майна необхідно виходити з того, що кожному із сторін має бути виділено майно, що відповідає вартості 1/2 його частини, а саме на суму 23 435 грн. (20420 грн. + 26450 грн. = 46870 грн. /2). З урахуванням того, що [PERSON] виділено майно вартістю 26450 грн., що на 3015 грн. більше за вартість її ідеальної частки у майні, що підлягає розподілу, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3015 грн. в рахунок компенсації різниці вартості часток. Також судом встановлено, що 17.11.2009 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав житловий будинок по [ADDRESS]. Заявою [PERSON] від 17.11.2009 року поданої приватному нотаріусу повідомлено, що вона проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Гроші, за які він купує житловий будинок по [ADDRESS], є його особистою власністю та не є спільною сумісною власністю. Набуте нерухоме майно також буде його особистою приватною власністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] в частині визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок по [ADDRESS] відсутні. Також суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права спільної сумісної власності на автомобіль ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER], зареєстрований 13.01.2009 року. В матеріалах справи наявна довідка про те, що цей автомобіль 13.01.2009 року був зареєстрований за [PERSON], 06.07.2011 року було проведено його перереєстрацію в зв»язку з видачею дублікату свідоцтва про реєстрацію, 30.08.2014 року був знятий з обліку в зв'язку для реалізації. (а.с. 74). Таким чином станом на час розгляду справи [PERSON] вже не є власником спірного автомобіля ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER]. Автомобіль реалізовано за час спільного проживання без реєстрацію шлюбу. Відповідно до розписки від 30.08.2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] 40 000 грн. як належну їй половину коштів від продажу автомобіля ВАЗ 21099 ДНЗ [NUMBER], вартість якого становить 80 000 грн. Згідно даної розписки продаж автомобіля вчинено за її попередньою згодою. (а.с. 90). Що стосується позовних вимог щодо трактору ХТЗ Т16, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2009 р. N 694, затверджено Порядок відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надані правовстановлюючі документи на вказане майно, а також документ, що підтверджує реєстрацію трактора в установленому законом порядку, що не дає можливості суду встановити власника трактора ХТЗ Т16. [PERSON] заперечував, що має у власності будь-який трактор. Тому позовні вимоги в частині визнання трактора ХТЗ Т16 спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] також не підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання права сумісної власності сторін на автомобіль ЗАЗ 1102 ДНЗ [NUMBER], зареєстрованого 10.12.1996 року за [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки придбання цього автомобіля відбулося до 01.01.2004 року.

Outcome: partial