Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про визнання в порядку спадкування права власності на грошові кошти та стягнення боргу за договором позики. Після уточнення позовних вимог, [PERSON] остаточно просить визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право вимоги на грошові кошти в сумі 41000 грн. за договором позики від 11.04.2016 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідачки на користь неповнолітнього [PERSON] вказану суму коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 квітня 2016 року між її чоловіком [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір позики грошових коштів, на підтвердження якого [PERSON] надала розписку про отримання коштів у вказаній сумі, терміном до 11 квітня 2017 року, в якій значаться підписи свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON], який доводився батьком неповнолітньому [PERSON], помер 26.06.2016 року. Майно спадкодавця [PERSON] успадкував за заповітом його син [PERSON]. Станом на 30 травня 2017, тобто на день звернення позивачки з даним позовом, відповідачка борг не повернула. Право на отримання боргу покійного [PERSON] має спадкоємець за заповітом його син [PERSON]. У судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка [PERSON] крім того пояснила, що оригінал розписки про позику коштів їй привіз кум її чоловіка [PERSON] на початку серпня 2016 року, тому вона вважає, що кошти відповідачка не віддавала, бо в такому б випадку, чоловік знищив би розписку або віддав би її [PERSON] У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила, що дійсно 11 квітня 2016 року вона позичила у [PERSON] кошти в сумі 41000 грн., з терміном повернення через рік, тобто 11 квітня 2017 року. В підтвердження укладення договору позики надала розписку, свідками якої виступили [PERSON] та [PERSON] Не визнаючи позов, стверджувала, що кошти були нею повернуті [PERSON] на початку червня 2016 року, але жодного свідка, який би був присутній при поверненні нею боргу не було. Чому покійний [PERSON]І, не знищив розписку яку вона йому надавала при позичці, їй не відомо. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2016 року відповідачка [PERSON] взяла у борг гроші в сумі 41 000 грн. строком на 12 місяців у [PERSON], про що видала боргову розписку, яка посвідчена підписами свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47). 26 червня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №323182, виданим від 28.06.2016 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області (а.с. 12). За життя [PERSON] 04.06.2008 року склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів сину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №097509 виданого 02.08.2002 року відділом РАГС Котелевського РУЮ в Полтавській області, батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки №279/02-14 від 11.04.2017 року, в провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] знаходиться спадкова справа №95/2016 на майно [PERSON], який помер 26.06.2016 року. В матеріалах даної спадкової справи мається заява про прийняття спадщини від неповнолітнього [PERSON], який діяв за згодою матері [PERSON] (а.с.14). Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно вимог ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Згідно вимог ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов»язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов»язаним з особою кредитора. У вказаному зобов»язанні за договором позики смерть позикодавця [PERSON] не призводить до припинення зобов»язання, і в такому разі відбувається перехід прав і обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб-спадкоємців, в даному випадку спадкоємця в порядку спадкування за заповітом неповнолітнього [PERSON] Як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] до даного часу борг в розмірі 41 000 грн. добровільно не повернула і на її неодноразові вимоги повернути борг чоловіка, відмовлялась, при цьому ображаючи її. Кошти вкрай необхідні їй для лікування неповнолітнього сина, який страждає на тяжке захворювання серця. Суд не примає до уваги твердження відповідачки [PERSON] про те що вона повернула борг ще за життя [PERSON]І, йому особисто, а саме: 09 червня 2017 року, тому що даний факт не підтверджений жодними належними та допустимими доказами. Свідок [PERSON] який є чоловіком відповідачки, пояснив, що він дав їй гроші в сумі 41000 грн.. щоб вона повернула їх [PERSON], але не був присутнім особисто, при поверненні нею вказаних коштів. Одночасно, вказаний свідок, 28 червня 2016 року, при допиті його в якості свідка по кримінальному провадженню по факту вбивства [PERSON] дав показання про те, що йому відомо, що у квітні 2016 року його дружина позичила у [PERSON]І, гроші в сумі 41000 грн., терміном на 1 рік, і станом на 28.06.2016 року вони ці гроші з дружиною не повернули. Разом з тим, суд бере до уваги пояснення свідка [PERSON], про те що 7-8 квітня 2016 року, [PERSON], який був його кумом, звернувся до нього щоб той позичив йому 25000 грн., бо йому не вистачає вказаної суми для того, щоб позичити 41000 грн. [PERSON] Він позичив [PERSON] вказану суму, а той в свою чергу позичив 41000 грн. [PERSON] Про вказану позичку йому відомо із оригінала розписки, яку йому в середині травня 2016 року привіз [PERSON], і яка знаходилась в нього до початку серпня 2016 року. Після 40 днів після смерті [PERSON] він віддав оригінал розписки дружині покійного - [PERSON] Свідок вважає, що якби відповідачка [PERSON] повернула борг [PERSON] на початку червня 2016 року, як вона це стверджує, то [PERSON] забрав би в нього розписку. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК цього Кодексу. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує належним чином взяті зобов"язання по поверненню коштів за договором позики, а тому позов підлягає задоволенню і з відповідачки на користь неповнолітнього [PERSON] слід стягнути 41 000 грн. суми боргу, за договором позики в порядку спадкування за заповітом. Також з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовоий зборі в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, як представник дитини- інваліда. Враховуючи наведене,

Outcome: approved