Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 17 січня 2015 року він [PERSON], вступив до шлюбу з відповідачкою [PERSON]. Реєстрація шлюбу була проведена відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 07. Дошлюбне прізвище дружини - [PERSON]. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище позивача - [PERSON]. Від перших двох шлюбів відповідачка має сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Дочка відповідачки від попереднього шлюбу - [PERSON], проживає разом зі своїм батьком. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося по тій причині, що сторони не зійшлися характерами, виявилося різне бачення шляхів вирішення сімейних та майнових проблем. Між сторонами часто виникали сварки, які негативно впливали на їхні подальші відносини та дітей. Неодноразові бесіди, скандали до позитивних наслідків не привели. Останній час сторони взагалі не підтримують шлюбних відносин. Позивач має роботу в сільськогосподарському підприємстві, не заперечує проти добровільної сплати аліментів на утримання дочки, якщо вона буде з нею проживати. Але позивач має наміри подати до суду відповідний позов про визначення місця проживання дитини разом із ним, якщо це питання вони не вирішать добровільно на підставі відповідної угоди. На даний час вона знаходиться на спільному утриманні сторін. Питання про розподіл майна, що набуте за час шлюбу, у сторін не виникає, оскільки вони вирішують його шляхом добровільного поділу. За таких обставин збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачкою стає неможливим. Шлюб необхідно розірвати, оскільки сім»я фактично розпалась. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в заяві до суду прохав суд провести розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з"явилася, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідачки не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі наведеного,

Outcome: approved