Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, вказуючи на те, що вона є власником будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 1996 року. 15 лютого 2000 року до її будинку прибули жити син-[PERSON] та його дружина -[PERSON], які відповідно були прописані у її помешканні, і після народження онука [PERSON] 27 березня 1998 року він також був прописаний в її будинку. 29 листопада 2007 року шлюб між сином та невісткою було розірвано і відповідачка після припинення сімейних відносин разом із неповнолітнім сином поїхала проживати в [ADDRESS]. І з того часу фактично в її будинку не проживали, а на її неодноразові звернення змінити місце реєстрації [PERSON] категорично відмовляла, що перешкоджає їй повноцінно розпоряджатися власним помешканням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ст. 224 ЦПК України „У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Враховуючи, що представник позивача не заперечував у своїй заяві проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають сім»ю [PERSON] значний час, спочатку [PERSON] та [PERSON] проживали в м.Київ, а у 2000 році приїхали проживати до помешкання матері [PERSON], потім їх шлюб розпався і невістка [PERSON] перейшла проживати в інший будинок, який розташований в [ADDRESS], разом із сином, який вони отримали догодувавши попередніх власників до смерті, фактично вже понад десять років відповідачка з сином не проживають у помешканні позивачки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно довідки МБТІ від 04.03.1996 року власником будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], являється [PERSON]. Цей же факт підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю за № 140 від 04 березня 1996 року (а.с.7-8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Красненської сільської ради № 247 від 20 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку [PERSON] з 15 лютого 2000 року і з 2001 року в ньому не проживають ( а.с.9). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу Бахмацького РС УДМС в Чернігівській області в житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрована гр. [PERSON] ( а.с.15). Відповідачка добровільно виписатися з даного будинку не бажає. Реєстрація відповідачки в будинку позивачки позбавляє її права розпорядитися своєю власністю на власний розсуд. Також факт не проживання відповідачки [PERSON] із неповнолітнім сином [PERSON] в помешканні позивачки понад один рік підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач дійсно понад один рік не проживає у будинку за адресою [ADDRESS], ніяких стосунків з позивачкою не підтримує, хоча й залишається прописаною у належному позивачці будинку, що перешкоджає позивачці в користуванні і розпорядженні своєю власністю, тому відповідачку із неповнолітнім сином [PERSON] слід визнати такими, що втратив право на користування житлом позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved