Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

21 липня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , спадщину якого, що складається із земельної частки (паю), розташованої на території Кучерівської сільської ради, прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , оскільки були зареєстровані та проживали разом з померлим та подали заяву до Глухівської державної нотаріальної контори. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її син [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт та заповів все своє майно [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач прийняв його спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори та оформив належне йому за заповітом майно, окрім вказаної земельної частки (паю). Інших спадкоємців немає. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Тому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 5,17 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Кучерівської сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала [PERSON] , як на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника відповідача надійшла заява про визнання позову [PERSON] , розгляд справи без участі представника Кучерівської сільської ради (а.с. 74). Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання представника не направило, правом надати письмові пояснення не скористалось. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,17 умовних кадастрових гектарів на території Кучеріської сільськоїради. Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 189/133-19 від 09.12.2019 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 226 від 31.05.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0055522, зареєстрований під № 170 від 18.06.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ „Полісся". Розмір земельної частки (паю) складав 5,17 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видавався лише на урки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2019 складав 120812 грн. (а.с. 20). Таким чином, померлий [PERSON] дійсно мав право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, про що на його ім`я було видано відповідний сертифікат. Згідно довідки виконкому Кучерівської сільської ради Глухівського району Сумської області № 02-42/411 від 27.11.2019 року разом з померлим [INFO] [PERSON] на час його смерті були зареєстровані та проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.18), та син [PERSON] , 1960 р.н. (а.с.19). Заповіт від імені [PERSON] Кучерівською сільською радою не посвідчувався (а.с.7). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] (а.с.21). Згідно довідки виконкому Кучерівської сільської ради Глухівського району Сумської області № 02-42/296 від 17.07.2020 року разом з померлою [INFO] [PERSON] на час її смерті за адерсою: [ADDRESS] , був зареєстрований син [PERSON] , 1960 р.н.. Заповіт від імені [PERSON] Кучерівською сільською радою не посвідчувався (а.с.22). [INFO] помер [PERSON] (а.с.33). Відповідно заповіту [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.3). Таким чином, позивач являється спадкоємцем [PERSON] за заповітом та прийняв його спадщину, отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, про що свідчить копія спадкової справи (а.с. 53-66). Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно положень ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] всі належні йому права та обов`язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому перейшли до [PERSON] в силу ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, спадщину якого прийняв позивач, як спадкоємець за заповітом. Постановою державного нотаріуса Глухівської районної державної нотаріальної контори Сіманенко Т.П. від 17.07.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки відсутній документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с. 39). У зв`язку з втратою оригіналу сертифіката на земельну частку (пай) серії СМ № 0055522, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської РДА № 226 від 31.05.96р., зареєстрований за № 170 від 18.06.1996 року на ім`я [PERSON] , до газети Глухівщина № 29 (2671) за 17 липня 2020 року було подане відповідне оголошення (а.с. 42). Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Про втрату сертифікату було подано оголошення в газеті «Глухівщина» № 29 за 2020 рік. Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивач не може позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За таких умов, враховуючи, що померлий [INFO] [PERSON] за життя отримав право на земельну частку (пай) на території Кучерівської сільської ради Глухівського району Сумської області, яке до того належало [PERSON] , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті [PERSON] ..

Outcome: approved