Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

25.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що: 2. Інформація, яка міститься у правовстановлюючому документі Свідоцтві про укладення шлюбу 20.09.1980 між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Верхняцькою селищною радою Христинівського району Черкаської області про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №38, стосується мене [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 07.11.2013 Христинівським РС УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платнка податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків: [NUMBER] ); В обґрунтування даної заяви зазначила, що вона, [PERSON] на сьогоднішній має право на пільгий вихід на пенсію та звернулася до Христинівського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області. Для призначення пільгової пенсії, нею надано спеціалістам Христинівського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Черкаській області, окрім інших документів, належне її свідоцтво про укладення шлюбу між нею (дошлюбне [PERSON] ) та [PERSON] та, який було зареєстровано Верхняцькою селищною радою Христинівського району 20.09.1980 про що зроблено актовий запис за №38. Однак, при перевірці наданого свідоцтва про укладення шлюбу, було встановлено, що у ньому не збігається запис присвоєного їй прізвища чоловіка « [PERSON] » із записами цього прізвища в інших належних їй докментах, зокрема у свідоцтвах про народження її дітей та дипломі про закінчення Тальянківського радгоспу-технікому. Так у вказаному вище свідоцтві про укладення шлюбу, наше прізвеще записано, як « [PERSON] », тобто без апострофа, у всіх послідуючих документах, а саме про народження [INFO] нашої доньки [PERSON] , народження [INFO] доньки [PERSON] , виданного її дипломі про закінчення 28.02.1981 Тальянківського радгоспу технікуму Міністерства сільського господарства УРСР, його запис вчинено вірно, а саме, як [PERSON] , в тому числі і у свідоцтві про розірвання між ними шлюбу. У Христинівському районному відділі ДРАЦС, де зберігається архівна книга про реєстрацію між ними шлюбу, їй відмовили у виправленні цієї помилки у зв`язку із тим, що там воно так само записано із помилкою. По своїй суті ситуація є адсурдною, адже всім є зрозумілим, що це помилка через неуважність посадової особи, яка здійснювала цей актовий запис, однак, без прийняття рішення суду про задоволення цієї заяви, виявляється не можливим використання мною цих документів, в оформлені пенсії, хоча перед цим, будь-яких проблем із їх використанням у мене не виникало. В послідуючому прізвище « [PERSON] » у зв`язку із повторними реєстраціями шлюбів, мною було змінено на [PERSON] , а потім на [PERSON] . В судове засідання заявник [PERSON] , не зявилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. В судове засідання Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не з`явилась, проте від заінтересованої особи, надійшов відзив, згідно якого просять відмовити в задоволення вимог заявника, посилаючись на те, що заявником не надано докази про те, що правовстановлюючий документ належить їй і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступнимиз мінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Згідно з роз`ясненнями, наданими Верховним Судом України в пункті 12 Постанови Пленуму №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документів не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правиламип.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, щозазначені вдокументіне збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженняцієї особи, зазначеним у свідоцтвіпро народження абопаспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так,\~як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~згідно свідоцтва про укладення шлюбу, прізвеще позивача записано, як « [PERSON] », тобто без апострофа. Згідно свідоцтва про народження [INFO] доньки позивача [PERSON] , народження запис вчинено вірно, а саме, як [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [INFO] доньки [PERSON] , запис вчинено вірно, а саме, як [PERSON] . Згідно виданного диплома про закінчення 28.02.1981 Тальянківського радгоспу технікуму Міністерства сільського господарства УРСР, його запис вчинено вірно, а саме, як [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваногодокумента у відповідність до вимог закону. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документамає для заявника має юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення пенсії за віком, суд приходить до висновку,що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованоюта підлягає задоволенню.

Outcome: approved