Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 17 вересня 2010 року по 27 листопада 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] народилась дочка [PERSON], батьками яких записані сторони і які після розірвання шлюбу залишились проживати з нею. За час перебування у шлюбі 15 жовтня 2010 року сторонами, за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., придбано в рівних долях двокімнатну квартиру [ADDRESS]. На цей час між сторонами склались вкрай неприязні стосунки, відповідач в судовому порядку бажає встановити спосіб участі у вихованні дітей, хоча уваги дітям не приділяє взагалі, дітей матеріально не забезпечує, як батько себе не поводить, що має істотне значення для вирішення даного спору з урахуванням неподільності квартири та розміру кімнат: 9,9 кв. м та 17,4 кв.м. В зв'язку з наведеним просила відступити від рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на 2/3, частини спірної квартири, зменшивши частку відповідача до 1/3 частини, відповідно до часток у праві власності встановити порядок користування житловим приміщенням виділивши їй та дітям у користування кімнату площею 17,4 кв.м, а кімнату площею 9,9. кв. м. виділити у користування відповідачу. Кухню та місця загального користування залишити у спільному користуванні. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити урахувавши інтереси дітей. Представник відповідача позов не визнав, проти його задоволення заперечував зазначивши, що квартира перебуває у спільній частковій власності, кожному з подружжя належить по 1/2 частині, розділу ж підлягає майно подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності. З цих же підстав заперечував і проти визначення порядку користування житловим приміщенням, оскільки запропонований позивачкою порядок є значним відступом від часток у праві власності. Крім того вважав, що діти можуть проживати в кімнаті як з батьком так і з матір'ю. Також зазначив про невідповідність дійсним обставинам посилання позивачки на те, що відповідач не приділяє уваги дітям, дітей матеріально не забезпечує, як батько себе не поводить, оскільки відповідачка сама відмовляється від отримання аліментів та переховує дітей за невідомою для відповідача адресою. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради проти задоволення позову про поділ майна подружжя заперечував, в частині позову про визначення порядку користування житловим приміщенням просив врахувати права дітей. Вислухавши сторони, дослідивши докази та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] з 17 вересня 2010 року по 27 листопада 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 15 жовтня 2010 року за договором купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. за реєстром № 9829 [PERSON] та [PERSON] придбали у рівних частках кожний двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно до витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS] З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] при реєстрації шлюбу 17.09.2010 року змінила прізвище на [PERSON]. Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, при купівлі квартири сторони визначили, що кожному з подружжя буде належати по 1/2 частині квартири і ці частки є особистим майном кожного з подружжя яке не підлягає поділу. В той же час питання про збільшення частки одного з подружжя у спільному майні з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 70 СК України) вирішується при поділі майна подружжя, що є у спільній сумісній власності, а позивачкою не надано доказів, щодо належності квартири на праві спільної сумісної власності. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в частині поділу майна подружжя оскільки спірна квартира не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Спірною є двокімнатна ізольована квартира загальною площею 45,8 кв.м., житловою 27,3 кв.м. та складається з кімнат площею 9,9 кв.м та 17,4 кв.м. з виходом на балкон, кухні площею 6,8 кв.м., коридору площею 6,2 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м. та вбудованої шафи площею 1,4 кв.м.. У відповідності зі ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на наданні йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В той же час планування квартири не дозволяє виділити в користування сторонам жилих кімнат з площею відповідно до їх часток у праві власності на квартиру. Позивач просить виділити йому у користування кімнату площею 17,4 кв.м., а відповідачу площею 9,9 кв.м. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 04.10.1991 року № 7, з послідуючими змінами та доповненнями, „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" приміщення, яке виділяється повинно відповідати частці власника. Відповідачі вважав неможливим виділити йому у користування кімнату площею 9,9 кв.м. оскільки площа кімнати явно не відповідає його частці у праві власності. За цих обставин суд відмовляє і у задоволенні позову в частині встановлення порядку користування жилим приміщенням. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] недоплачений судовий збір, за вимогами немайнового характеру, на користь держави у сумі 487,20 грн., На підставі викладеного,

Outcome: approved