Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

25.06.2020 року позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі за текстом позивач, АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за тестом відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 04.03.2009 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. 04.03.2009 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмірі кредитного ліміту збільшився до 4000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 31.03.2020 року має заборгованість у розмірі 278494,11 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3698,86 грн., заборгованості по процентам за простроченими відсотками у розмірі 269896,41 грн., заборгованості за пенею у розмірі 4898,84 грн. Однак, позивач просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості у розмірі 133637,28 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3698,86 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 04.03.2009 року по 29.04.2009 року у розмірі 129938,42 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 04.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 21.09.2020 року за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання 21.09.2020 року, слухання справи було відкладено на 20.10.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання 20.10.2020 року, слухання справи було відкладено на 23.11.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшувався до 2000,00 грн., що підтверджується, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с. 21). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/paffes/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно наданих позивачем статутних документів, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим спочатку на підставі рішення загальних зборів від 30.04.2009 року було змінено тип банку з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», а в подальшому на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті АТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції. (а.с.40-41). При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Більш того, відповідачем [PERSON] 04.03.2009 року була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій міститься погоджена сторонами процентна ставка за користування кредитними коштами, а також обговорені штрафи на порушення строків платежів у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані банком умови. Також, наряду із вищезазначеним свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, так як згідно ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.03.2020 року має заборгованість у розмірі 278494,11 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3698,86 грн., заборгованості по процентам за простроченими відсотками у розмірі 269896,41 грн., заборгованості за пенею у розмірі 4898,84 грн. Згідно до наданої позивачем довідки, відповідач згідно кредитного договору б/н від 04.03.2009 року отримав картку, яка мала термін дії до 11.2012 року. 08.12.2015 року відповідачу останнього разу було перевипущено картку та дана картка мала термін дії до 09.2019 року. Як видно із розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2019 року у відповідача була заборгованість за наданим кредитом в розмірі 210337,57 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3698,86 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками у розмірі 201739,87 грн., заборгованість за пенею 4898,84 грн. Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення\~виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами\~ЦК України. За правилом\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на наведене відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Кредитна картка, яка була отримана відповідачем мала термін дії до 09/19. Виходячи з наведеного нарахування відсотків та пені на відсотки з 01.10.2019 року є неправомірним. Враховуючи те, що нарахування відсотків та пені на відсотки з 01.10.2019 року є неправомірним,\~заборгованість відповідача\~перед позивачем\~за кредитним\~договором б/н\~від 04.03.2009\~року становить\~210337,57грн., у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3698,86 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками у розмірі 201739,87 грн., заборгованість за пенею 4898,84 грн. Однак, враховуючи те, що позивачем заявлено позовні вимоги лише щодо частини суми заборгованості у розмірі 133637,28 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3698,86 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 04.03.2009 року по 29.04.2009 року у розмірі 129938,42 грн., то вони підлягають задоволенню саме в такому розмірі, так як суд не має права виходити за межі позовних вимог. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~ В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно та належним чином не виконав взятого на себе зобов`язання за договором, до теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором ним не погашена, а отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved