Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою і просить постановити рішення, яким зняти арешт з усього належного йому на праві власності та нерухомого майна, що накладений постановою заступника начальника відділу ДВС від 11 червня 2014 року. Позивач посилається на ті обставини, що у відділі ДВС Галицького районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 09 березня 2011 року про стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. З метою стягнення боргу по аліментах було складено постанову про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження і внесено дані відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження нерухомого майна та в державний реєстр обтяжень рухомого майна. В даний час ним повністю погашено борг по аліментах. Однак, накладений арешт на майно не дає йому право вільно володіти та розпоряджатися цим майном. Просив позов задовільнити. Позивач подав суду заяву в якій просить, розгляд справи проводити у його відсутності, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась по невідомій суду причині, хоч про день, час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Третя особа:відділ ДВС Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області також подав суду письмову заяву в якій вказує про те, щоб розгляд справи проводити у відсутності представника відділу ДВС. Також, вказує про те, що станом на 01 жовтня 2014 року позивач [PERSON] заборгованості по аліментах немає, що стверджується довідкою-розрахунком станом на 15.10.2014 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на виконання рішення суду державним виконавцем було винесено постанову, якою накладено арешт майна позивача та оголошення заборони на його відчуження і внесено дані відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження нерухомого майна та в державний реєстр обтяжень рухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно довідки-розрахунку від 15 жовтня 2014 року за № 644 вбачається, що у позивача відсутня заборгованість по аліментах. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 60 ч.5 Закону України "Про виконавче провадження", у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі ст. ст. 317, 321ЦК України,

Outcome: approved