Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - служба у справах дітей Хмельницької міської ради, служба у справах дітей Староконстянтинівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно, вказавши, що 31.03.2009 року відділом рестрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 28.11.2011 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. З 25.02.2010 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, проживали окремо, даний факт було встановлено рішенням суду. 02.02.2012 року вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] Їх донька проживає разом з нею, усі обов'язки по утриманню та вихованню дитини вона виконує сама. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] не виявляє жодних ознак уваги до доньки. Ні матеріальної ні моральної підтримки донька не отримує вже чотири роки. Відповідач нехтує покладеними на нього обов'язками та навіть не користується своїм правом спілкуватися з дитиною. Оскільки відомостей про доходи відповідача у неї немає і він свідомо ухиляється від сплати аліментів, а також з врахуванням повного ігнорування інтересів дитини протягом двох років, справедливим та адекватним способом захисту їх з донькою прав є визначення аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду нотаріально засвідчену заяву, в які зазначає, що він визнає позов повністю та просить слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Прокурор прокуратури м. Хмельницького Кметь О.М. в судовому засіданні вказала, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні посвідчили, що [PERSON] не займається вихованням дитини, до неї не приходить, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 28.11.2011року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, про що було видано відповідне свідоцтво. У позивача та відповідача є донька [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. На даний час [PERSON] змінила прізвище з " [PERSON]" на "[PERSON]". Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно довідки Хмельницького дошкільного навчального закладу №32 "Росинка батько [PERSON] - [PERSON] за час перебування дитини у дитячому садочку не брав участі у вихованні дитини, до садка не з'являвся, не спілкувався з вихователями, не цікавився навчанням та вихованням доньки, жодного разу не відвідував дитячого садочка. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини. Крім того відповідно до ст.. ст.180, 184 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі , суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень, щомісячно.

Outcome: approved