Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 99500,00 грн. витрат, пов'язаних з проведенням ремонту пошкодженого автомобіля, стягнути з [PERSON] 131240,26 грн. відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і лімітом страхової виплати, стягнути з [PERSON] 5000,00 моральної шкоди. 07.06.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом. Ухвалою суду від 21 листопада 2017 року за клопотанням позивача призначено судову автотоварознавчу експертизу для з'ясування суми збитків та зупинене провадження. 06 квітня 2018 року після надходження висновку експерта №17-7041 від 12.03.2018 року було поновлено провадження по справі. 13 червня 2018 представником позивача надано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Позивач просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 28026,43 грн. витрат, пов'язаних з проведенням ремонту пошкодженого автомобіля, стягнути з [PERSON] 62320,54 грн. у відшкодування майнової шкоди та 5000,00 моральної шкоди. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 23.02.2017р. на автодорозі Одеса - Білгород-Дністровський, 10 км, з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, внаслідок чого належний [PERSON] автомобіль MERCEDES-BENZ VIANO, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. 06.03.2017р. ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], була складена ремонтна калькуляція №ПСЦВ-2148, згідно якої загальна сума ремонтних робіт складала 71973,57 грн. Позивач не погодився з розміром страхового відшкодування, визначеним ПрАТ «Стархова компанія «Українська страхова група», в зв'язку з чим звернувся до суду для вирішення спору. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» позов не визнав, надав 26.09.2017 року до суду заперечення проти позову, в якому пояснив, що страхове відшкодування у розмірі 71473,57 грн. було виплачено страховою компанією позивачу, тим самим виконавши свій обов'язок зі сплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/5577192 в повному обсязі. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017р. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача подав заяву про проведення судового засіданні за його відсутності, позов підтримав просив задовольнити. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подав заяву про проведення судового засіданні за його відсутності, просив врахувати обставини, викладені в запереченні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, відзиву чи заперечень не надав. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2017р. об 11 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки BMW X5, реєстраційний номер [NUMBER], на автодорозі Одеса - Білгород-Дністровський, 10 км, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача марки MERCEDES-BENZ VIANO, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який стояв на червоне світло світлофору та попереду по відношенню до автомобіля під керуванням [PERSON] Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2017 року у справі №522/4463/17, яка набрала законної сили 03.04.2017 р., [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК-5577192 від 05.01.2017р., розмір страхового відшкодування складає 100000,00 грн., сума франшизи 500,00 грн. Відповідно до п.9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно положень п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до вимог ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог ст.12 Закону страхова сума при відшкодуванні шкоди, завданої майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи. Отже, відповідальність ПрАТ «СК «Українська страхова група» за шкоду, пов'язану з пошкодженням належного позивачу транспортного засобу, обмежена страховою сумою за вирахуванням суми франшизи, тобто 99500,00 грн. Відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий має подати страховику заяву про страхове відшкодування та додати до неї передбачені п.35.2. ст.35 Закону документи. 27.02.2017 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яку було зареєстровано за №ПСЦВ-2148. 27.02.2017 р. представником ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з метою встановлення розміру заподіяної шкоди був оглянутий автомобіль позивача. 06.03.2017 року з урахуванням фізичного зносу складників автомобілю ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» була складена ремонтна калькуляція №ПСЦВ-2148, відповідно до якої загальна сума ремонтних робіт складає 71973,57 грн. В свою чергу позивач, не погодившись з визначеною ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» вартістю відновлювального ремонту автомобіля, звернувся до ФОП [PERSON], який здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, яким 10.03.2017 р. позивачу був виданий попередній заказ-наряд на роботи, відповідно до якого вартість ремонту складає 230740,26 грн., з яких вартість робіт - 57897,00 грн., вартість запчастин та матеріалів - 172843,26 грн. Враховуючи вартість відновлювального ремонту, вказану ФОП [PERSON], позивач просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі 99500,00 грн. (в межах ліміту відповідальності страховика за вирахуванням суми франшизи), з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 131240,26 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., завдану позивачу протиправними діями [PERSON], які призвели до пошкодження належного позивачу майна. Листом від 27.05.2017 р. вих.№ПСЦВ-2148 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомила позивачу, що розрахована страховиком сума збитку складає 71473,57 грн. та вказала на необхідність надати письмову заяву із зазначенням реквізитів розрахункового рахунку позивача для перерахування йому страхового відшкодування. Заявою від 23.06.2017 р. [PERSON] повідомив страховій компанії реквізити для виплати страхового відшкодування. Проте, з визначеним розміром такого відшкодування не погодився, примітку щодо відсутності претензій до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» після отримання суми страхового відшкодування на бланку заяви закреслив, вказане закреслення засвідчив своїм підписом. 29.06.2017 р. позивачу на його картковий рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було перераховано 71473,57 грн. страхового відшкодування згідно платіжного доручення №12375 від 27.06.2017 року. Висновком №17-7041 судової автотоварознавчої експертизи автомобіля MERCEDES-BENZ VIANO, реєстраційний номер [NUMBER], складеним 12.03.2018 року було встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ складає 161820,54 грн., вартість матеріального збитку, завданого позивачу, станом на дату оцінки 14.02.2018 року складає 161820,54 грн. Враховуючи висновки, викладені у висновку експерта №17-7041, а також те, що після звернення позивача до суду, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» йому була виплачено 71473,57 грн. страхового відшкодування, представником позивача до суду було направлено заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 28026,43 грн. витрат, пов'язаних з ремонтом пошкодженого автомобіля, з [PERSON] 62320,54 грн. у відшкодування майнової шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, а також розподілити судові витрати. За приписами ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч.1 ст.1166 цього Кодексу шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов'язана з використанням транспортних засобів. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України майнова шкода відшкодовується, зокрема, шляхом відшкодування збитків. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачені ст. 1192 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи наведене, обов'язок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В той же час, згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» як страховик відповідальності [PERSON], винного у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом належного позивачу автомобіля з урахуванням зносу, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків - [PERSON] Сума завданого позивачу збитку 61820,54 грн. перевищує розмір визначеної ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та перерахованої позивачу згідно платіжного доручення №12375 від 27.06.2017 року суми страхового відшкодування у розмірі 71473,57 грн., яка не забезпечує повного відшкодування завданих позивачу збитків. Ліміт відповідальності страховика за заподіяну [PERSON] майнову шкоду відповідно до полісу №АК/5577192 складає 100000,00 грн., тому з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» має бути стягнуто 28026,43 грн. витрат, пов'язаних з проведенням ремонту пошкодженого автомобіля (100000,00 грн. - 500,00 грн. франшизи - 71473,57 грн. перерахованого страхового відшкодування згідно платіжного доручення №12375 від 27.06.2017). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 62320,54 грн. (161820,54 - 99500,00) повинна бути відшкодована [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізувати, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вимогами частини першої ст.9 Конституції України, ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що Конвенція та практика Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) є джерелами права. Право на мирне володіння своїм майном визначене у статті 1 Протоколу 1 до Конвенції, згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. ЄСПЛ визнає презумпцію моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Відшкодування завданої моральної шкоди належить до природних прав людини (рішення «Качурка проти України» від 15.09.2011). Можливість особи реалізувати своє природне право на відшкодування завданої моральної шкоди, одержання компенсації за страждання та переживання, слід розцінювати як один з проявів верховенства права. Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні від 27.07.2004 у справі «Ромашов проти України» (Заява N 67534/01), «суд враховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав ;find=1&acl;text=???????&a c;x=6&avt;y=10#w12">моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення». Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Суд зважає на ті обставини, що позивач зазнав душевних страждань через пошкодження відповідачем його майна, протягом більше року, що минув з моменту ДТП, не отримав в повному обсязі кошти, які необхідні для відновлення нормального стану автомобіля та був позбавлений можливості користуватися належним йому майном. Внаслідок протиправної поведінки [PERSON] позивач вимушено мав хвилюватися та вчиняти додаткові дії для відновлення автомобіля й стягнення коштів на його ремонт, здійснювати дії щодо збору та подання документів, необхідних для отримання страхового відшкодування, пошуку спеціалістів для проведення ремонту автомобіля, а також для пошуку фахівців у галузі права для надання кваліфікованої правничої допомоги при розгляді справи у суді. За таких обставин, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5000 гривень підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі поданий учасниками справи доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 2357,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про оплату №26510 від 22.05.2017р. Під час розгляду справи позивачем було зменшено розмір позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди до 90346,47 грн., та моральна шкода, тому сума судового збору з урахуванням зменшення складає 903,47 грн. за вимогу майнового характеру та 704, 80 за вимогу немайнового характеру. Крім того, позивачем було сплачено 320,00 грн. за подання заяви про забезпечення доказів, що підтверджується квитанцією про сплату №26532 від 22.05.2017р., та 5491,20 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи, що підтверджується квитанцією 9587816 від 25.02.2018р. Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» має бути стягнуто 3357,35 грн., з [PERSON] - 4062,15 грн.

Outcome: approved