Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 02.03.2013 року по 30.06.2015 року. Від сумісного проживання з відповідачкою у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30.06.2015 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки усих видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2015 року і до досягнення повноліття дитини. А рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 2015 року з нього на користь [PERSON] були стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.06.2015 року і до досягнення сином трьох років. З моменту реєстрації шлюбу та до моменту його розірвання вони проживали по [ADDRESS]. Однак після розірвання шлюбу він став проживати окремо від відповідачки, у своїх батьків - в квартирі [ADDRESS]. Їх малолітній син після розірвання шлюбу залишився проживати з відповідачкою. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина він виконує в повному обсязі та заборгованості по аліментам не має, крім матеріального утримання дитини згідно з рішенням суду він добровільно придбаває йому іграшки і одяг. Фактично з моменту розлучення, у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні сина, його відвідуванні, усі його спроби, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому бачитися із сином, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не можє нормально зустрічатися з ним. Він, працює у ТОВ «Метінвест - МВМЗ» економістом першої категорії по логістиці, характеризується за місцем роботи та проживання виключно позитивно, алкогольні напої чи наркотичні засоби не вживає, має стабільну заробітну плату у розмірі 5 000 грн. На даний час у трикімнатній квартирі де він мешкає разом із батьками є окрема кімната для сина - спальня, яка обладнана під дитячу кімнату, з необхідними меблями (ліжком, письмовим столом та іншими речами), є дитячі іграшки, де він разом із сином може проводити час та приймати участь у його вихованні і спілкуватися з ним. В зв'язку з тим, що він має достатні умови для проведення зустрічей із сином, просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у вільному спілкуванні із сином та визначити спосіб його участі у спілкуванні з дитиною шляхом надання побачень із сином з понеділка по п'ятницю з 16-30 годин до 18-00 годин за місцем мешканням дитини та передачі йому дитини для побачень кожну суботу та неділю місяця з 10-00 до 18-00 години. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також позивач пояснив суду, що з січня місяця 2016 року він телефонував відповідачці і намагався зустрітитися зі своїм сином, на що вона відмовляла. Згоден з висновком органу опіки та піклування про надання йому побачень із сином в неділю з 10 год. 00 хв. до 16 год.00 хв. за місцем його проживання. А також погоджується на вимоги відповідачки перші декілька неділь такі побачення здійснювати в її присутності, для того, щоб малолітній син зміг звикнути до нього. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідачка пояснила суду, що перешкод позивачеві у спілкуванні з сином вона не чинить. Погоджується на запропонований органом опіки та піклування графік спілкування позивача із сином, однак вказала на те, що дитина досить маленька, тривалий час не спілкувалася з батьком, тому хоча б перші декілька неділь за місцем його проживання при їх спілкуванні була присутня і вона. Представник третьої особи - Халайджан К.А. не заперечувала проти встановлення позивачу графіку спілкування з сином, однак не такого, який просить сам позивач в позовній заяві. Це питання розглядалося на засіданні органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації і враховуючи вказані обставини, комісія надала висновок про встановлення позивачу графіку зустрічей з сином, а саме: з понеділка по п»ятницю з 16 год. 30 хв. до 18 год.00 хв. за місцем постійного проживання дитини за адресою: [ADDRESS] та в неділю з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] без присутності матері [PERSON]. Просила суд прийняти рішення з максимальним врахування інтересів дитини. Представник органу опіки та піклування - Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради на розгляд справи не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та просив суд прийняти рішення з максимальним врахування інтересів дитини. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] в період з 02 березня 2013 року по 30 червня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 червня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 червня 2015 року і до повноліття дитини. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 червня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 02 червня 2015 року і до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно довідки про заробітну плату, позивач [PERSON] за період з липня 2015 року по січень 2016 року отримав заробітню плату в сумі 21 435,74 грн. Позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своїми батьками. За характеристикою виданою 13 січня 2016 року ТОВ «Метінвест МРМЗ» [PERSON] працює на посаді провідного економіста з 01.10.2013 року. За період роботи зарекомендував себе як грамотний і кваліфікований фахівець, ефективний працівник, якісно виконує свої обов'язки. Не має дисциплінарних стягнень, характеризується як людина відповідальна і цілеспрямована, працьовитий, бере активну участь в організації культурного дозвілля членів трудового колективу. Як вбачається з довідки ЖБК «Комсомолец» від 21 грудня 2015 року за адресою: [ADDRESS], разом з відповідачкою [PERSON] проживає її син - [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики, виданої Маріупольським державним університетом, [PERSON] навчається на ОКР «Спеціаліст» в Маріупольському державному університеті з 01 вересня 2015 року. За час навчання вона зарекомендувала себе як здібна, ініціативна та дисциплінована студенка. Характеризується високим ступенем відповідальності, постійно працює над самовдосконаленням, старанна, тактовна, доброзичлива у спілкуванні, має організаторські здібності, користується повагою викладачів та студентів. З акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] створені усі необхідні житлово-побутові умови для проживання та виховання малолітнього сина - [PERSON]. З висновку органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполя від 16 березня 2016 року вбачається, що мати малолітнього [PERSON], [PERSON] проживає в [ADDRESS], має добрі умови проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Враховуючи те, що на запити служби у справах дітей стосовно малолітнього [PERSON] надійшла інформація дитячого виховного закладу №114 та Центру № 2 первинної медико-санітарної допомоги № 6 м.Маріуполя, згідно з якою вихованням та доглядом за дитиною займається мати. Протягом року хлопчик двічі хворів. Призначення лікування дитини мати виконувала своєчасно та в повному обсязі. За результатами психологічної діагностики родини, проведеної психологами, встановлено, що загальний фон його настрою відповідає ситуації, але тривожність має дещо підвищений рівень. За спостереженнями виявлено, що прихильність хлопчика в більшій мірі схиляється до матері, що відповідає віковим особливостям дитини. Мати - [PERSON] не проти зустрічей та змістовного спілкування батька і його рідні з сином, але висловлює бажання бути присутньою під час цих зустрічей. Батько - [PERSON] проявляє інтерес до дитини, прагне приймати участь у виховному процесі. З урахуванням вищенаведеного та за результатами розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, максимально враховуючи інтереси дитини вважають за доцільне рекомендувати визначити участь [PERSON] у вихованні малолітнього сина - [PERSON] та спілкуванні з ним, встановивши наступний порядок спілкування з дитиною: з понеділка по п'ятницю з 16-30 години до 18-00 годин за місцем постійного проживання дитини за адресою: [ADDRESS]; в неділю з 10-00 годин до 16-00 годин за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS], без присутності матері малолітнього [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих адміністративних заходів. Згідно ст.1 Закону України „Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 Сімейного кодексу України). Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.157 Сімейного кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідачка [PERSON] не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні. Однак при розгляді справи позивачем [PERSON] не підтверджені належними та допустими доказами відповідно до ст.60 ЦПК України ті обставини, що відповідачка створює йому перешкоди та перешкоджає у спілкуванні і вихованні сина. Більш того, сам позивач пояснив суду при розгляді справи, що окрім телефонних дзвінків з січня 2016 року він ніяких заходів для зустрічей із сином не вживав. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.3 ст.291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Оскільки це право має немайновий характер, фізична особа не може бути його позбавлена. З урахуванням відносин, які склалися між сторонами по справі, особи позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], а також інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про те, що з урахуванням принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин та пріоритетного інтересу дитини на підтримку зв'язків з батьком, недопущення порушення права позивача на виховання, позивачу [PERSON] має бути визначено спосіб участі у спілкуванні з сином, зокрема, встановлено графік зустрічей з ним. При встановленні конкретного графіку такого спілкування суд приймаючи до уваги пояснення сторін, а також обставини справи, вважає, що порядок зустрічей позивача с сином, який він просив встановити у поданому позові, суперечить інтересам дитини виходячи з того, що малолітня дитина проживає разом з матір»ю на території іншого району, і враховуючи права матері відносно малолітньої дитини, приходить до висновку про встановлення позивачу графіку спілкування з сином, визначеного у висновку органу опіки та піклування від 16 березня 2016 року, а саме: з понеділка по п»ятницю з 16 год. 30 хв. до 18 год.00 хв. за місцем постійного проживання дитини за адресою: [ADDRESS]; в неділю з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] без присутності матері [PERSON]. Разом з цим суд враховуючи вік дитини, а також той факт, що батько дитини певний час не спілкувався з сином, вважає з метою налагодження контакту малолітньої дитини з батьком, дві зустрічі в перші дві неділі з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., після набрання рішенням суду законної сили, за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] здійснювати в присутності матері [PERSON]. На підставі ст.ст.141,150,157, 159 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial