Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі,який було розірвано 04 грудня 2018 року, народила синів: [PERSON] , 2009р.н., та [PERSON] ,2001 р.н. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання синів не надає. На цей час син [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчатися у Білозерському професійному гірничому ліцеї на денному відділенні у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Наразі, місце перебування відповідача позивачці невідоме, але їй відомо, що відповідач має неофіційні доходи,тому спроможний сплачувати аліменти на кожного сина по 2500 грн. щомісяця. З урахуванням того, що відповідач не проживає з сім`єю з 27.04.2015 року та останнім часом не надає допомогу дітям,просить провадитися стягнення і за минулий час , починаючи з 1 серпня 2019 року . Інших утриманців немає,стягнення за іншими виконавчими листами не провадяться. Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року позов залишено без руху у зв`язку із виявленими недоліками позовної заяви . Позивачем усунуто недоліки шляхом подання 28 грудня 2019 року заяви з доданими до неї документами. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 січня 2020 року, яке відкладено на 12 лютого 2020 року. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, до суду подала уточнену позовну заяву , в якій просить стягнути аліменти на сина [PERSON] ,2001 р.н., який навчається у Білозерському професійному гірничому ліцеї на денному відділенні та потребує матеріальної допомоги у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 21 листопада 2019 року на період навчання,але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Інші заявлені вимоги позивачка не підтримала. Щодо стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] ,2009 р.н.,позивачка зазначила про її звернення до суду з такою вимогою в порядку наказного провадження. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 12 лютого 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду на 27 лютого 2020 року. Позивачка звернулась до суду з письмовою заявою, в якій підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів на час навчання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, починаючи з 21 листопада 2019 року , просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи належним чином повідомлений. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України . Третя особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з перебуванням на навчанні. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 04 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 05 лютого 2019 року, [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] без зміни прізвища (а.с.9-11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2001 року Іверською сільською радою Олександрівського району Донецької області, позивач - [PERSON] , та відповідач - [PERSON] , є батьками - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). За довідкою навчального закладу №500 від 26.12.2019р., [PERSON] є учнем групи 6/17 денного відділення Білозерського професійного гірничого ліцею за професією "Електрослюсар підземний,машиніст електровоза,машиніст підземних установок",строк навчання - з 01 вересня 2017 року по 15 лютого 2021 року(а.с. 12). Відповідно до довідки про доходи від 26.12.2019 року №502, [PERSON] з червня 2019 року по листопад 2019 року отримував стипендію,середній розмір якої становить 490 грн. (а.с.13). Отже, судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача, повнолітньою особою, продовжує навчання за держзамовленням, денна форма навчання, стипендію на даний час не отримує, несе витрати на придбання підручників, одягу, їжі, проїзду. За актом щодо складу сім`ї позивачки [PERSON] від 21.11.2019р., [PERSON] фактично проживає разом із синами [PERSON] ,2001р.н., та [PERSON] , 2009 р.н., по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований за цією адресою,але з 27.04.2015 року не проживає за вказаною адресою. Позивачка [PERSON] ,згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України від 28.11.2019р.,працює у ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля", її середній дохід становить 6569 грн. Відповідач заперечень щодо позову не надав. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому вимога позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача за час з 21 листопада 2019 року не підлягає задоволенню. Підстав для стягнення аліментів саме з цієї дати позивачка не навела, будь-яких доказів з цього приводу не надавала. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на денному відділенні, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на час навчання сина, і не має достатніх підстав ухилятися від його матеріальної підтримки . Про це свідчить відсутність заперечень від батька третьої особи, за даними позивачки, що не спростовано відповідачем, останній має задовільний стан здоров`я та систематичний дохід. Визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 СК України, враховує вищенаведені обставини і вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на місяць до часу закінчення сином навчального закладу. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у розмірі ј частини від заробітку(доходу ) на місяць, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 06 грудня 2019 року, до часу закінчення [PERSON] навчального закладу.

Outcome: partial