Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

06.07.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з 04.08.2007 по 28.08.2009 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З 2007 року фактичні шлюбні відносини припинено, з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12.03.2008 з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 600 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 26.05.2018 заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина становить 70686,46 грн. Понад десять років відповідач не виявляє батьківського інтересу до дитини, не забезпечує його матеріально, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно у судове засідання не з'явився (а.с. 43) Представник третьої особи - начальник Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] направила на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просила розглянути справу з урахуванням інтересів дитини (а.с. 39) Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1- 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 6). Від фактичних шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12.03.2008 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 (шістсот) грн щомісячно, починаючи з 11.01.2008 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8) За даними довідки від 06.02.2018, виданої директором Зміївського ліцею № 1 ім. З.К.Слюсаренка, [PERSON], [INFO], навчається у 5-В класі даного закладу у 2017 - 2018 навчальному році. За період навчання з 2013 року вихованням дитини займалася мати. Батько, [PERSON] вихованням сина не займався, батьківські збори не відвідував, успіхами у навчанні та поведінкою не цікавився, із педагогічним колективом не спілкувався і не взаємодіяв (а.с. 10) За даними довідки № 95 від 06.02.2018, виданої КЗОЗ "Зміївський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" Зміївської районної ради Харківської області, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в амбулаторії ЗПСМ м. Змієва; спостерігається у дільничного лікаря - педіатра амбулаторії ЗПСМ м. Змієва [PERSON]; на амбулаторний прийом до лікаря - педіатра з приводу захворювання дитини, профілактичного огляду, огляду перед проведенням профілактичних щеплень хлопчика завжди супроводжує мати [PERSON]; окрім матері, станом здоров"я дитини сторонні особи не цікавляться, в тому числі, батько [PERSON] (а.с. 11) З копії розрахунку заборгованості від 26.05.2017, затвредженого в.о. начальника Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Нагорною О.О., вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості від 01.01.2009 заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-263, виданим Зміївським районним судом Харківської області 12.03.2008, становить 5886,45 грн; заборгованість нараховувалась за період з 01.01.2009 по 26.05.2017 у розмірі 600,00 грн щомісячно. Заборгованість згідно матеріалів виконавчого провадження станом на 26.05.2017 становить 70686,45 грн (а.с. 12) Згідно висновку Зміївської районної державної адміністрації від 06.06.2008 за № 01-32/1499, Зміївська РДА як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Суд погоджується з висновком Зміївської районної державної адміністрації Харківської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки зазначений висновок відповідає фактичним обставинам справи, встановленим на підставі досліджених під час судового розгляду доказів. Позивачем [PERSON] надано належні та допустимі докази, якими підтверджується, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою, з якої він може бути позбавлений судом батьківських прав. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved