Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON], позивач [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] (була дружиною [PERSON], та матірю [PERSON]В.), яка померла 24 червня 2003 року. Позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого належним чином на імя [PERSON]. Надати запитуваний документ вони не мають можливості, так як правовстановлюючі документи втрачені. Право власності [PERSON] було набуто на підставі договору купівлі продажу від 24.01.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] Отримати дублікат договору вони не можуть з тих підстав, що нотаріус [PERSON] не передавала до архіву документів при звільненні. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] На час її смерті вони проживали та були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем: м.Кривий Ріг, вул.. Героїв АТО (вул..Димитрова)[ADDRESS]. З цих підстав, відповідно до ст.. 1268 ЦК України, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім них, двох, інших спадкоємців, після смерті [PERSON] не має. Оскільки отримати дублікат договору купівлі продажу квартири від 24.01.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], на підставі якого [PERSON] стала власником квартири не можливо, бо вказаний документ відсутній в державному нотаріальному архіві в Дніпропетровській області, позивачі просять визнати за ними право власності по 1 / 2 частині за кожним на квартиру за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 24 червня 2003 року, та яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу від 24.01.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського округу [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - виконкому Довгинцівської районної у місті ради до суду не зявився, надав відгук відповідно до якого просили розглянути справу у відсутність їх представника, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що 19.08.1989 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10 копія свідоцтва про укладання шлюбу). 12.07.1991 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 копія свідоцтва про смерть). В подальшому [PERSON] змінила своє прізвище на «Гайдукова», що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії І-КИ №351024 від 12.11.2016 року (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). 24.01.1995 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу від 24.01.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 14-16). 24.06.2003 року померла [PERSON] (а.с. 9 копія свідоцтва про смерть). Згідно з довідкою, виданою КП «ЖЄО-45» від 16.05.2013 року, [PERSON], яка померла 24.06.2003 року, була зареєстрованою за адресою: [INFO], з 04.09.1998 року по день смерті 24.06.2003 року.. Разом з нею були зареєстровані: чоловік [PERSON] з 13.08.1999 року по 16.05.2013 року, дочка [PERSON] з 04.09.1998 року по 16.05.2013 року (а.с. 12 копія довідки). З наданого Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою повідомлення від 12.07.2017 року за вих..№1445 вбачається, що 07.06.2013 року з заявою про фактичне прийняття спадщини після померлої 24 червня 2003 року [PERSON], звернувся чоловік [PERSON], який на день подання заяви був зареєстрований за адресою: [INFO], у звязку з чим була заведена спадкова справа №316/2013. 07.06.2017 року [PERSON], та [PERSON]В.(яка також пропискою разом з померлою на день смерті прийняла спадщину) було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, оформленого належним чином на квартиру, яка належала померлій. Згідно повідомлення Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 18.04.2017 року за вих.№281/01-21, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] припинила свою нотаріальну діяльність, але документи до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, зокрема до Криворізької філії, не передала. На сьогоднішній день місцезнаходження нотаріальних документів невідоме (а.с. 17). На виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» вулицю «Димитрова» перейменовано на вулицю «Героїв АТО». З технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з: коридору площею 5,9 кв.м, кімнати площею 17,2 кв.м, кімнати площею 9,8 кв.м, кухні площею 5,7 кв.м, кладовки площею 0,8 кв.м, санвузла площею 2,8 кв.м, загальною площею 42,2 кв.м (а.с. 19 ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 4.14. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов"язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуваються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання права власності за позивачами в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON].

Outcome: approved