Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

24.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення коштів. Посилалась на те, що 27.04.2006 року між банком та її колишнім чоловіком [PERSON] був укладений кредитний договір № 120/06, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 89 894 долари США для проведення розрахунку за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS], строк повернення кредитних коштів 27.04.2034 року. У подальшому між банком та нею дув укладений договір поруки, згідно з яким вона взяла на себе зобов»язання відповідати у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2009 року шлюб між ними був розірваний та за нею визнане право власності на квартиру [ADDRESS], право власності на квартиру вона зареєструвала 03.12.2009 року. Оскільки позичальник не виконував зобов»язання належним чином банк, 12.02.2010 року звернувся Октябрського районного суду м. Полтави із позовом про розірвання кредитного договору , стягнення з позичальника та неї заборгованості по кредитному договору у розмірі 789105 грн. 96 коп., звернення стягнення на заставлене майно. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2010 року позовні вимоги банку задоволені частково. Кредитний договір № 120/06 від 27.04.2006 року рішенням суду розірваний, стягнуто із позичальника [PERSON] та неї на користь банку заборгованість по кредитному договору у розмірі 789 105.96 грн. та витрати по справі. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У серпні 2013 року на її адресу надійшла претензія вимога КБ "Надра» від 02.08.2013 року № 2811/13 про те, що вона, як поручитель повинна сплатити банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 137 753,68 доларів США. Із тексту претензії вбачалось, що не дивлячись на те, що рішенням суду кредитний договір був розірваний банк нараховував з дня набрання чинності рішення суду відсотки за кредитним договором та пеню, працівники банку почали її переслідувати, погрожувати, вимагали повернення заборгованості по кредитному договору з урахуванням нарахованих відсотків та пені після розірвання кредитного договору, а тому вона звернулась до суду із заявою про скасування заочного рішення. Ухвалою суду від 29.08.2013 року заочне рішення суду було скасоване, але 27 серпня 2013 року вона сплатила банку заборгованість по вищевказаному кредитному договору у розмірі 135 343.67 доларів США та 24 305.99 гнн. пені. В подальшому позовна заява банку про стягнення заборгованості по кредиту ухвалою суду залишена без розгляду.Не погоджуючись із розміром суми заборгованості по кредиту вона звернулась до банку за роз»ясненнями та отримала відповідь за № 415з/13 від 09.11.2013 року з якої вбачається, що вона сплатила борг по основному зобов»язанню у розмірі 87 947.97 доларів США, по простроченим процентам 47 395.70 доларів США, пені 3040 доларів США, а всього 138384, 58 доларів США. Враховуючи ці розрахунки вона зрозуміла, що до цієї суми увійшли нараховані відсотки та пеня в період із 29.06.2010 року по 01.08.2013 року , які становлять суму 39 795.65 доларів США. Зазначала, що оскільки банк безпідставно нараховував на суму заборгованості по кредиту відсотки та пеню в період, коли кредитний договір не діяв , був розірваний за рішенням суду, банк повинен повернути їй зайво сплачені кошти. Просила стягнути із банку на її користь 461 231 грн.58 коп., що еквівалентна 39 795.65 доларів США. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, збільшив їх, та у зв»язу із зростанням курсу долара на час розгляду справи просив стягнути 515 388.97 грн., яка є еквівалентною 39 795.65 доларів США на час розгляду справи. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Пояснили, що позивач сплатила заборгованість по кредиту після скасування заочного рішення суду, яким кредитний договір був розірваний, а отже вони правомірно нараховували пеню та відсотки за кредитом за весь час заборгованості по кредиту. Також пояснили, що банком помилково нараховувались проценти та пеня по кредитному договору після розірвання кредитного договору , вони помилково направляли позивачеві претензії про розмір заборгованості у розмірі 137 753,68 доларів США, включивши в цю суму розмір процентів пені та відсотків після розірвання кредитного договору. Третя особа [PERSON] у попередніх судових засіданнях просив задовольнити позовні вимоги. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що 27.04.2006 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 120/06 відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 89 894 долари США для проведення розрахунку за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS], строк повернення кредитних коштів 27.04.2034 рік ( а.с. 76-7) 27.04.2006 року між банком та позивачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким вона взяла на себе зобов»язання відповідати у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником [PERSON] ( а.с. 7-8). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від від 10 червня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та за [PERSON] визнане право власності на квартиру [ADDRESS], право власності на квартиру [PERSON] зареєструвала у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.12.2009 року. 12.02.2010 року банк звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання кредитного договору № 120/06 від 27.04.2006 року , стягнення з них солідарно заборгованість по кредитному договору у розмірі 789 105 грн. 96 коп., звернення стягнення на заставлене майно. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2010 року позовні вимоги банку задоволені частково. Кредитний договір № 120/06 від 27.04.2006 року розірваний, стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на користь банку заборгованість по кредитному договору у розмірі 789 105.96 грн. та витрати по справі. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У серпні 2013 року банк надіслав [PERSON] претензію вимогу про повернення боргу від 02.08.2013 року № 2811/13 ( а.с. 13), з якої вбачається що заборгованість по кредиту становить 137 753,68 доларів США, а саме борг по основному зобов»язанню ( тіло кредиту) 87 947,07 доларів США, борг по процентам 10 348, 08 доларів США, пеня за порушення умов кредитного договору 2943.81 долари США. Як убачається із цієї претензії банк станом на 02 серпня 2013 року нарахував по вищевказаному кредитному договору проценти за користування кредитом та пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів, яка передбачена кредитним договором , з дня набрання чинності рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2010 року про розірвання кредитного договору. ч.2 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов»язанн сторін припиняються. Однак не дивлячись на вимоги ч.2 ст. 653 ЦК України ПАТ КБ « Надра» після набрання чинності рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2010 року , яким кредитний договір № 120/06 від 27.04.2006 року розірваний , банк продовжував нараховувати проценти по ньому та пеню. Зазначені обставини підтверджуються претензією вимогою від 02.08.2013 за № 2611/13 ( а.с. 13) , що направлена банком на ім»я [PERSON] та [PERSON], листом банку від 09.11.2013 року вих..№ 1153/13 ( а.с. 14) на ім»я [PERSON], листом банку на ім.»я представника [PERSON] адвоката [PERSON] від 21 червня 2013 року за № 2304/13, банківською випискою по кредиту за період з 27.04.2006 року по 27.08.2013 року. З дня набрання чинності рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2010 року, яким кредитний договір був розірваний , та до 27.08.2010 року, коли позивач, на вимогу банку, сплатила кошти у розмірі 138384, 58 доларів США в рахунок погашення кредитної заборгованості банк безпідставно нараховував по кредитному договору № 120/06 проценти за користування кредитними коштами і пеню, загальна сума безпідставно нарахованих процентів та пені становить 39 795.65 доларів США, що по курсу долара США на час розгляду справи еквівалентно 515 388.97 грн. Суд не приймає заперечення представників відповідача в тій частині, що позивач сплатила вказані кошти після скасування заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2010 року, а отже на час сплати заборгованості по кредиту заочне рішення суду було скасоване та не мало жодної юридичної сили , оскільки із матеріалів справи вбачається,, що після розірвання кредитного банк нараховував проценти по кредитному договору та пеню, а також вимагав від позивача та позичальника сплати такої заборгованості ще до скасування заочного рішення суду. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved