overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

28 липня 2015 року [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 жовтня 2012 року рішенням суду розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Вони з відповідачем живуть окремо, і той за рішенням суду сплачує аліменти в твердій грошовій сумі на її користь на утримання сина. У зв'язку з тим, що відповідач має дохід із земельного паю, просить просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала, і просила суд розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засіданні не з'явився, в наданій суду заяві позовні вимоги визнав повністю, і просив суд розглянути справу в його відсутності. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі від якого мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого, згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що відповідач не працює, проте має дохід із земельного паю. За таких обставин, суд вважає можливим змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, в якому просить позивачка, тобто в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 13 вересня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала частково, і просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого, згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Всупереч положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, [PERSON] як батько, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим грубо порушує права останнього. Відповідач є працездатним, отримує пенсію, немає інших осіб, що перебувають на його утриманні. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дитини, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, в якому просить позивачка, тобто по 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

28 лютого 2013 року [PERSON] \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом \~у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~ 26956 грн. 10 коп., судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, та просить стягнути з відповідача кошти за оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомленний у встановленому законом порядку, що стверджується оголошеням в газеті «Вісті Рівненщини» № 46 від 18.11.2016р. \~ Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON]\~укладений договір та надано кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом \~у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості . Відповідно до розрахунку \~борг складає 26956,10 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON]\~\~про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 26956,10 грн., судові витрати в сумі 1378 грн. та 95 грн. за оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

28 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні заявники вимоги підтримали, просили шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2006 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). 27 лютого 2018 року сторони уклали договір про участь у вихованні дитини та визначення місця її проживання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Т.М. (а.с. 5) У договорі сторони визначили, що донька за спільною згодою батьків після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю, батько матиме право безперешкодно приїжджати до помешкання, де буде проживати дитина і спілкуватися з дитиною, а також брати дитину до себе у будь-який час за домовленістю з матір"ю. З заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила прізвище. Проте, вирішення питання про зміну її прізвища заявник не вбачається за необхідне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

28 лютого 2018 року завідувач 2-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару, який 27.02.2018 року за направленням лікаря-психіатра Диканської ЦРЛ [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева з діагнозом « Шизофренія, параноїдна форма, дебют захворювання». 27.02.2018 року хворий оглянутий комісією лікарів-психіатрів та встановлений діагноз «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром» визнано доцільною стаціонарне лікуванні в умовах ПОКПЛ. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева просив задовольнити заяву, визнати доцільною примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування хворого [PERSON] Прокурор наполягає на задоволенні заяви. Хворий [PERSON] за станом здоров"я не приймає участі у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. 27.02.2018 року [PERSON] госпіталізований на стаціонарне лікування у ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, дебют захворювання». 27.02.2018 року оглянутий комісією лікарів - психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева встановлений діагноз «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомати шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром» та враховуючи наявність у хворого тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього (знаходження на вулиці в одноманітній позі при зниженій температурі, що створює загрозу для життя і здоров'я), госпіталізація до психіатричного стаціонару визнана доцільною ( а.с.4-5). Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наявність висновку лікарів психіатрів про необхідність лікування хворого тільки в стаціонарних умовах, суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 30 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 2734, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування, господарство не ведеться. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді від 02 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Позивач у позові просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч. 1 ст. 130 ЦПК України за місцем реєстрації. Згідно повідомлення Боромиківської сільської ради судову повістку про судове засідання йому не вручено, оскільки [PERSON] зареєстрований на території сільської ради, але не проживає. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова вважається врученою. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 30 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про що 30 грудня 2015 року складено відповідний актовий запис № 2734. (а.с.3) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких\~обставин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

28 серпня 2007 року між сторонами укладений договір № 004-23065-280807, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 4400 грн. строком на 2 роки до 28 серпня 2009 року зі сплатою 0,01 % річних та сплачує плату за ведення кредитної справи в розмірі 1% в місяць. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу по кредиту, що станом на 27 лютого 2014 року становить 1955,53 грн., а саме: 1436,25 грн. - сума кредиту, 0,08 грн. - заборгованість по відсотках, 519,20 грн. - заборгованість по комісіям, так як остання його тривалий час не погашає та не реагує на попередження щодо погашення кредиту через невиконання його умов, а також витрати по справі у вигляді судового збору. Позивач надав заяву про підтримку позову та розгляд справи без участі його представника, в тому числі і з винесенням заочного рішення.. Відповідачка в судові засідання 19 червня та 3 липня 2014 року не з"явилася, хоча про день розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання та реєстрації, а тому по справі за згодою позивача постановляється заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. За умовами договору кредиту позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі згідно графіка. Судом встановлено, що даний кредит було надано для споживчих цілей, про що свідчать рахунки-фактура на придбання побутової техніки. З березня 2009 року відповідач припинив проведення виплат за кредитним договором. Відповідно до договору у разі порушення позичальником строків сплати платежів більш ніж на 1 місяць кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати відсотків за користування ним. В разі невиконання цих вимог позичальником кредитор має право на звернення до суду. Відповідачка повідомлялася щодо належного виконання умов договору чи погашення боргу в повному обсязі, проте ці вимоги нею не виконані до цього часу, хоча строк дії договору фактично закінчився у серпні 2009 року. Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору. Таким чином станом на 27 лютого 2014 року відповідачка має заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню. З відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час шлюб між ними розірвано і вони проживають окремо. Від цього шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти після розірвання шлюбу проживають разом з нею, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання. Оскільки синові [PERSON] лише 1 рік та 4 місяці, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, ніде не працює і не має ніяких доходів, то вона вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі по 250 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, проте надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд визначити розмір аліментів менший, ніж по 300 гривень на місяць, тому що він не працює, а тимчасові заробітки не приносять таких значних доходів, щоб він міг сплачувати по 300 гривень аліментів на утримання колишньої дружини щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Згідно ч. 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч.2 ст. 79 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило у грошовій формі. Згідно з вимогами ч.1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовоної заяви. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження дітей. Згідно ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я позивачки та відповідача, то розмір аліментів на утримання позивачки відповідно до ст.ст.80, 84 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 250 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною віку трьох років. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.179, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час шлюб між ними розірвано і вони проживають окремо. Від цього шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти після розірвання шлюбу проживають разом з нею, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання, вони повністю перебувають на утриманні позивачки. Вона сама не може забезпечити їм належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання сина та доньки. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 350 грн на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, проте надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд визначити розмір аліментів менший, ніж по 500 гривень на місяць, тому що він не працює, а тимчасові заробітки не приносять таких значних доходів, щоб він міг сплачувати по 500 гривень аліментів на утримання дітей щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 350 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення ними повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved