Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

18 вересня 2017 року, позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Промінь Поділля» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. На підтвердження заявлених позовних вимог зазначила,що вона є власником земельної ділянки площею 1,85558 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] :03:008:0140 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 23 березня 2007 року № 284/2007-р, право на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 383576, який виданий 20 жовтня 2010 року управлінням Держкомзему у Дунаєвецькому районі та зареєстрований 16 листопада 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011075300010. З 2004 року по 2009 рік земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Промінь Поділля», з яким був укладений договір оренди землі строком на пять років. В 2006 році позивачка за станом здоровя переїхала проживати до дочки в смт.Скала Подільська Борщівського району Тернопільської області. В 2009 році по закінченню строку дії договору оренди землі ,позивачу не надходило повідомлень від орендаря про припинення, розірвання чи продовження строку дії договору оренди, будь яких угод щодо власної земельної ділянки в цей період не укладала. В 2017 році позивачка вирішила обробляти земельну ділянку самостійно, для чого .через представника ,звернулася до розробника технічної документації із землеустрою з метою встановити межі земельної ділянки в натурі на місцевості і виявилось, що земельна ділянка передана у користування відповідачу на підставі оренди землі, який укладений 05 серпня 2009 року у селі Сокілець Дунаєвецького району, та зареєстрований 17 вересня 2009 року Дунаєвецьким районним відділом Хмельницької регіональної філії ДП « Центр ДЗК» у Державному реєстрі земель за Р № 040975300277 строком на десять років. За даним договором право власності на земельну ділянку посвідчувалося за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 047091, виданим Дунаєвецькою РДА та зареєстрованим 25 жовтня 2007 року в той час , як 20 жовтня 2010 року їй був виданий новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 383576, який зареєстрований 16 листопада 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011075300010. Позивачка зазначала, що будь якого договору оренди землі з відповідачем не укладала, договір своїм підписом не посвідчувала, орендну плату не отримувала, не було її волевиявлення на укладення такої угоди, а тому просила визнати зазначений договір оренди земельної ділянки недійсним . Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року у даній справі відкрито провадження і призначено справу до судового розгляду на 25 жовтня 2017 року о 10.00 год. 25 жовтня 2017 року слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідача. 17 січня 2018 року ухвалою суду зупинено провадження у даній справі до залучення до участі у справі правонаступника позивача, [PERSON], яка вибула із справи у звязку зі смертю 22 вересня 2017 року. 19 квітня 2018 року провадження у справі поновлено по клопотанню [PERSON], оскільки вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , спадщину прийняла у встановленому порядку. 17 травня 2018 року ухвалою Дунаєвецького районного суду залучено [PERSON] до участі у цивільній справі , як правонаступника позивача [PERSON] та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Фермерське господарство «Сокіл Агро» . 17 січня 2018 року поступило від представника відповідача заперечення на позов. 25 червня 2018 року до суду поступила відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і просила його задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] не укладала 05.08.2009 року договір оренди з відповідачем, договір не підписувала і це підтверджується висновком експертизи, яка проведена у кримінальному провадженні по постанові слідчого. Тобто волевиявлення власника земельної ділянки на укладення такого договору не було , що є підставою відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України для визнання такого договору недійсним. Строки давності звернення до суду не пройшли, оскільки про те, що земельна ділянка перебуває в оренді відповідача ,[PERSON] довідалась в 2017 року, коли стали виготовляти технічну документацію для встановлення меж земельної ділянки на місцевості. Представник позивача [PERSON] також підтримав заявлений позов і пояснив,що тільки влітку 2017 року дізналися, що хтось засіяв земельну ділянку [PERSON],коли вирішили виділити землю в натурі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, в задоволенні просив відмовити, оскільки [PERSON] знала про укладення договору з відповідачем, з 2009 року по 2015 роки їй виплачувалася орендна плата, що свідчить про те,що позивачці стало відомо про порушення права відповідно до предмета позову з часу отримання орендної плати, а тому слід застосувати строки позовної давності, які позивачка пропустила без поважних причин і відмовити у позові. Також зазначив, що проведена експертиза не є належним доказом у справі, оскільки позивач не замовляв експертизу і ухвали суду не було. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Фермерське господарство «Сокіл Агро» [PERSON] позов не визнала і пояснила, що спірна земельна ділянка передана їй в суборенду в 2016 році і орендодавець отримувала орендну плату, які позивачка і сімя [PERSON] отримували, а тому знали про договір оренди. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено,\~що [PERSON]\~є власником\~земельної ділянки \~площею 1,85558 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] :03:008:0140 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 23 березня 2007 року № 284/2007-р, право на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 383576, який виданий 20 жовтня 2010 року управлінням Держкомзему у Дунаєвецькому районі та зареєстрований 16 листопада 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011075300010. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися, і розпоряджатися земельними ділянками. 05 серпня 2009 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Промінь Поділля» та [PERSON] укладено договір оренди землі, за умовами якого остання передала [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Промінь Поділля» указану земельну ділянку у платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, який зареєстрований у Дунаєвецькому районному відділі Хмельницької філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 17 вересня 2009 року вчинено запис за № 040975300277 . Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 17.09.2009 року, який є додатком до договору оренди земельної ділянки від 05.08.2009 року, орендодавець [PERSON] передала земельну ділянку в строкове платне користування для сільськогосподарського призначення площею 1,86 га. Крім того\~від імені\~[PERSON]\~подана заява,\~що вона\~ при\~укладенні договору\~оренди землі\~діє добровільно\~і перебуває\~при здоровому\~розумі та\~ясній памяті,\~розуміє значення\~своїх дій.\~ \~ 05.08.2009 року складено акт перевірки межових знаків земельної частки (паю) за участю [PERSON]. 11\~лютого 2016\~року було\~укладено договір\~№79/2016\~суборенди землі\~між[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Промінь Поділля» та Фермерським господарством «Сокіл Агро», згідно якого земельну ділянку [PERSON] передано в суборенду строком на 2 роки 10 місяців до 02 грудня 2018 року, розмір плати в рік 3536,36 грн. Позивачка по справі [PERSON] є правонаступником [PERSON], яка померла 22 вересня 2017 року, спадщину прийняла, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON], про заведення спадкової справи за № 303-2017 від 06 грудня 2017 року за заявою [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини станом на 03.04.2018 року не поступало, а також [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50168491 від 06.12.2017р. ( а.п.77,78). Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі - Закон №161-ХІV) визначається порядок укладення договору оренди землі. В силу ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 Закону №161-ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно висновку\~експерта №\~161\~П \~від 24\~листопада \~2017\~року ,\~яку призначено\~на підставі\~постанови слідчого\~СВ Дунаєвецького\~ВП ГУНП\~в Хмельницькій\~області від\~13.11.2017\~року \~у кримінальному\~провадженні ,внесеному\~в ЄРДР\~за №\~12017240140000515\~від 10.07.2017р.\~,\~оригінал якого\~оглянуто в\~судовому засіданні\~в рамках\~кримінального провадження\~за №12017240140000793\~ за\~заявою [PERSON]\~про підробку\~договору оренди\~землі,\~яка належить\~[PERSON],\~ \~ \~підпис у\~графі «Орендодавець»\~в договорі\~оренди землі\~від 05\~серпня 2009\~року,\~який зареєстровано\~вДунаєвецькому районному відділі Хмельницької філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 17 вересня 2009 року, вчинено запис за № 040975300277 , в акті прийому передачі земельної ділянки в оренду від 17.09.2009року , акті перевірки межових знаків земельної ділянки від 05.08.2009 року, заяві [PERSON] щодо передачі земельної ділянки в оренду в графі підпису [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою. Представником відповідача подано заперечення щодо прийняття доказу копії висновку експерта, який не є доказом відповідно до ст.76 ЦПК України, оскільки такий може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи, однак суд не може з таким погодитися виходячи з наступного. Судом встановлено,що\~експертиза проведена\~в рамках\~порушеного кримінального\~провадження за\~№ 12017240140000515\~від 10.07.2017 року, копію висновку судом посвідчено в судовому засіданні при огляді його оригіналу. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів,показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( стаття 77 ЦПК України , допустимим є доказ, який одержаний з дотриманням порядку, встановленого законом (ст.78 ЦПК України). Доказів того, що даний висновок експерта (копію висновку) отримано з порушенням встановленого порядку не надано і такі не встановлено судом , тому такий доказ є належним та допустимим , такий висновок містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2018 року , справа № 761/12898/16ц, провадження № 61-18128св18. Представник відповідача, будучи присутнім в судовому засіданні, не заявляв клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Оскільки договір оренди земельної ділянки був підписаний не [PERSON], а іншою собою, враховуючи пристарілий стан та стан здоровя позивача та її необізнаність із земельним законодавством України, суд дійшов висновку, що [PERSON] не приймала на себе передбачених умовами договору прав та обов'язків, не була з ними обізнана, не вчиняла жодних дій направлених на підтвердження виконання умов договору, тобто не здійснювала вільно своє волевиявлення як учасник правочину. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не надавала відповідачу згоди на укладення договору оренди належної їй земельної ділянки, а також договору доручення на укладення договору оренди та на вчинення інших дій, пов`язаних з його виконанням іншим особами , тобто не здійснювала вільно своє волевиявлення як учасник правочину. Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на обставини, які на його думку свідчать про вільне волевиявлення останньою щодо укладення оспорюваного договору, а саме отримання позивачкою орендної плати, та відсутність доказів про порушення у договорі оренди землі однієї з істотних умов ,оскільки такі доводи суперечать характеру спірних правовідносин, що склались між сторонами по справі, фактичним обставинам справи та нормам права, якими їх обґрунтовано. Відповідно до ст. 16 Закону України „Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Оскільки відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, суд визнає оспорюванний договір оренди земельної ділянки від 05.08.2009 року недійсним та таким , що суперечать нормам цивільного законодавства України, а також інтересам позивача, держави і суспільства, його моральним засадам. Щодо застосування строку позовної давності, про що заявив в судовому засіданні представник відповідача. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Матеріали справи вказують на те, що [PERSON] довідалася про укладення 05.08.2009 року нею з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Промінь Поділля», договору оренди землі влітку 2017 року при виготовлені технічної документації для відведення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, а тому відтоді почався перебіг позовної давності для її звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Тобто у розумінні ч.1 ст.261 ЦК України є початком перебігу позовної давності. Позивачка звернулася до суду з позовом 18 вересня 2017року . Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2007року по день смерті за станом здоровя проживала у дочки в смт.Скала Подільська Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується актом від 27.10.2017р. та довідкою №3377 від 27.10.2017р. Скала Подільської селищної ради і дані обставини підтвердила свідок [PERSON], яка є депутатом селищної ради і добре знає сімю [PERSON], і достовірно знає ,що [PERSON] проживала в дочки, стан здоровя був її поганий і вона не виходила з дому. Суд вважає ці докази належними та достовірними, оскільки представником відповідача вони нічим не спростовані. У справі відсутні належні докази про те, що у період з 05 серпня 2009 року по 2017 рік тобто більше ніж за три роки до звернення [PERSON] з позовом до суду, вона знала або могла знати про порушення свого права. Видаткові касові ордера про виплату орендної плати від 12 липня 2011 року, 30 серпня 2012 року, 06.10.2015 року, достовірно не вказують на те, що у вказаний період [PERSON], отримуючи у відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим вона могла довідатися про укладення сторонами договору оренди. Відповідно до правової позиції Верховного Суду , наведеної, зокрема, у постанові від 07.11.2018р. у справі № 6575/476/16-ц,провадження № 14-306цс18 перебіг позовної давності починається не з моменту, коли сторони домовились про тимчасове користування земельною ділянкою позивача та отримання останнім плати за користування земельною ділянкою, а з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто про укладення договору від його імені. Отже на час звернення [PERSON] з позовом до суду позовна давність у спірних правовідносинах не сплила. Посилання представника відповідача на безпідставність позову не відповідають закону. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн .

Outcome: approved