Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

24.04.2019 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 10.04.2019 між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором передає цесіонарієві, а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові і стає кредитором за кредитними договорами № 3894 від 14.11.2013 року та № 4546 від 09.09.2014 року, укладених між КС «Імперіал ЛТД» і [PERSON] . Згідно укладеного кредитного договору № 4546 від 09.09.2014 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 гривень трьома траншами, а саме: 09.09.2014 року у розмірі 5000 грн., 11.12.2014 року у розмірі 1900,00 грн. та 28.02.2015 року у розмірі 3101,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного виконання зобов`язань відповідачем. Згідно укладеного кредитного договору № 3894 від 14.11.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного виконання зобов`язань відповідачем. Відповідач належним чином не виконав умов кредитних договорів, у зв`язку з чим станом на 10.04.2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором №4546 від 09.09.2014 року у розмірі 57157,66 гривень та заборгованість за кредитним договором №3894 від 14.11.2013 року у розмірі 5311,49 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 07.05.2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження . В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в резолютивній частині позову міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення ( а.с.3,42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою, вказаною представником позивача у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , які повернулись до суду з позначкою « за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 41). Згідно інформації загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані [PERSON] Центр надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області не має можливості надати у зв,язку з тим, що в реєстрі територіальної громади м.Рубіжне Луганської області такі відомості відсутні(а.с.-35). Також, виклики відповідача [PERSON] в судове засідання було опубліковано та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі» (а.с. 39). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку розглянути цивільну справу у відсутності відповідача в заочному порядку відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні- позивач і представник позивача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності,відповідач не з"явився в судове засідання ,причин неявки не повідомив , суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 14.11.2013 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 3894, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного виконання зобов`язань відповідачем ( копія договору- а.с.18-19; видатковий касовий ордер- 21). 09.09.2014 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 4546 від 09.09.2014 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 гривень трьома траншами, а саме: 09.09.2014 року у розмірі 5000 грн., 11.12.2014 року у розмірі 1900,00 грн. та 28.02.2015 року у розмірі 3101,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного виконання зобов`язань відповідачем ( копія договору- а.с.5-6; видаткові касові ордера -9,11,13). За згодою сторін складено графік погашення кредиту, згідно з яким [PERSON] зобов`язався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийнятті зобов`язання, відповідач постійно порушує графік сплати кредиту (а.с. 6, 14,19). Станом на 10.04.2019 року сума позовних вимог за кредитним договором № 3894 від 14.11.2013 року становить 6513,46 гривні (розрахунок заборгованості- а.с. 22), сума позовних вимог за кредитним договором № 4546 від 09.09.2014 року становить 57157 гривні (розрахунок заборгованості- а.с. 16). 10.04.2019 між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором передає цесіонарієві, а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові і стає кредитором за кредитними договорами № 3894 від 14.11.2013 року та №4546 від 09.09.2014року, укладених між КС «Імперіал ЛТД» і [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть буди кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», особа набуває статусу фінансової установи після внесення про неї запису до відповідного державного реєстру фінансових установ. У разі, якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. З матеріалів справи вбачається, що з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця кредитної спілки, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу [PERSON] , яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права та не має відповідної ліцензії, що суперечить положенням ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16. Крім того, за змістом ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а п. 11 ч. 1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені. Таким чином,

Outcome: dismissed