Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

08.06.2017 р. позивач в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 239, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 28492,06 доларів США, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що складатимуть невід'ємну частину цього договору, цільове призначення кредиту на купівлю автотранспортного засобу. За користування кредитними коштами встановлено плату у розмірі 13% річних, строком до 25.10.2013 року включно. 18.05.2010 р. ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» змінив назву на ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк». З метою забезпечення виконання зобов'язань, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Позивач зазначає, що він свої обов'язки за вищевказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. Натомість відповідачі свої зобов'язання не виконали. 18.01.2012 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованість за кредитним договором №239 від 25.10.2007 р. в сумі 198 571,66 грн., а також судові витрати: кредит 21 362,12 доларів США, проценти за користування кредитом 6 334,06 доларів США, штраф 11 736,19 грн. Станом на 03.05.2017 року утворилася заборгованість, в розмірі 1051331,39 грн., з яких: кредит 20560,18 доларів США, відсотки 18448,25 доларів США. Всього заборгованість за кредитом та відсотками по кредиту 39008,43 доларів США, що еквівалентно 1 036100,18 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту за останній рік - 15231,21 грн. Різниця нестягненої суми заборгованості складає 404 946,19 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів. Ухвалою суду від 30.06.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її судовий розгляд. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 22.02.2018 р. призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження. Відповідачам було роз'яснено їх право надіслати до суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про призначення справи до підготовчого провадження у справі відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову та надіслати позивачу у справі копію відзиву та доданих до нього документів. Протокольною ухвалою суду від 17.04.2018 р. призначено слухання справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив або пояснення на позовну заяву не подали, заяв про відкладення розгляду справи також до суду не надходило. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання не проводилось в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукранський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 pокy розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. 18.05.2010 р. ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» змінив назву на ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк». Рішенням №213 від 22.02.2016 р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної М.А. продовжено на два роки строком до 19.03.2018 р. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 239. Згідно пунктів 1.1. - 1.3. договору, банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 28492,06 доларів США, на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу марки Hyundai, модель Tucson 2.0, № кузова [NUMBER] [NUMBER]; термін повернення кредиту 25 жовтня 2013 року; за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 % річних. Забезпечення зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій є застава автотранспортного засобу, про що сторонами укладено договір застави автомобіля, що набувається позичальником по договору купівлі-продажу №ЛХ1012-329 від 12.10.2007 року, укладеного між позичальником та ВАТ «Луцький автомобільний завод» (п.1.4 договору). Відповідно до п. 2.3 договору, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 1,5% від суми кредиту, що становить 427,38 доларів США. Згідно пункту 4.1.-4.5. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором 25.10.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручилась перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором про надання кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 18 січня 2012 р. стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 198.571 грн. 66 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на 03.05.2017 р. загальна сума заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, становить 1051331,39 грн., з них: кредит 20560,18 доларів США, 18448,25 доларів США відсотків. Всього заборгованість за кредитом та відсотками по кредиту 39008,43 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 1036100,18 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту за останній рік 15231,21 грн. Отже, різниця нестягненої суми заборгованості починаючи з 27.08.2010 р. до 03.05.2017 р. становить - 404946,19 грн. Таким чином, позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Славкіної М.А. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6704,19 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved