Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 10.06.2011р.н. в розмірі 0,33% з усіх видів доходу відповідача , починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем , від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], його вихованням і утриманням займається вона, дитина є інвалідом і потребує лікування. Відповідач на утримання та лікування дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не виплачує. 20.12.2013р. позивач змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю згідно заяви від 20.12.2013р., посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач вимоги визнав частково і в своїх письмових запереченнях зазначив, що згоден платити аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , посилаючись на те, що він має інвалідність ІІІ групи та тяжке матеріальне становище , внаслідок чого він не може працювати повноцінно. Просив врахувати,що неповнолітній син [PERSON] є інвалідом і позивач в зв’язку з цим отримує пенсію в розмірі, що перевищує 1000 грн (а.с.21-23). В судовому засіданні 26.03.2014р. відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітної плати , заперечуючи проти стягнення аліментів з пенсії , посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, оскільки пенсія витрачається ним повністю на лікування. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі , суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON] є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], 10.06.2011р.н., який в даний час проживає разом з позивачем, вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги позивачу не надає. Згідно довідки Октябрського районного УПСЗН у м. Полтава [PERSON] перебуває у них на обліку і одержує допомогу на дитину –інваліда [PERSON], 2011р.н. з 08.04.2013р. по теперішній час, розмір допомоги – 1111 грн 80 коп (а.с.8). Відповідно до вимог ч.3 ст.10,ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторонам роз»яснювалось , що відповідно до вимог ст.27,31 ЦПК України , сторони для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов»язані надати суду всі наявні докази , або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання , а якщо попереднє судове засідання не проводиться – до початку розгляду справи по суті. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст.180СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Будь яких доказів, щодо свого скрутного матеріального становища відповідачем суду не надано, як не надано і доказів про те ,що всю пенсію він змушений витрачати на своє лікування ,щоб підтримати достатній рівень працездатності. Відповідач надав суду докази щодо наявності в нього третьої групи інвалідності і визнав , що отримує пенсію, як інвалід і заробітну плату, але не надав доказів щодо розміру пенсії яку він отримує та розміру зарплати, а також доказів на підтвердження витрат пов"язаних з його лікуванням. [PERSON] відмовився повідомити суд про місце роботи і про доходи , які він отримує як заробітну плату та як пенсію по інвалідності , а тому суд вважає ,що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини , проте не бажає . За таких обставин з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.183 СК України , частка заробітку (доходу ) матері , батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом . Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . При цьому суд приймає до уваги , що відповідач частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак не вбачає підстав для визначення розміру аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або ? частини заробітної плати , не стягуючи аліменти з пенсії по інвалідності , як просив суд відповідач , оскільки ч.2 ст.182 СК України передбачений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу і ч.1 ст.183 СК України аліменти визначаються у частці заробітку (доходу). Приймаючи рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд керується виключно інтересами неповнолітньої дитини , яка потребує регулярної батьківської допомоги , а відповідач працює і отримує заробітну плату , а також отримує и пенсію , як інвалід третьої групи, тобто має сталий дохід , а тому спроможний надавати таку допомогу. З урахуванням стану здоров’я та матеріального становища дитини, який є інвалідом та неодноразово перебував на лікуванні, що підтверджується відповідною медичною документацією, стану здоров’я та матеріального становища платника аліментів, який є інвалідом ІІІ групи і інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частин з усіх видів його заробітку, в наслідок чого буде гарантоване право дитини на належне утримання з боку відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial