Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернлися до суду з позовом до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] та [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на право на земельні частки (пай), розміром 7.7 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) [NUMBER], та [NUMBER], які за життя були втрачені спадкодавцями. Позивачі є спадкоємцями за законом після померлих, у зв'язку із чим вони звернувся до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області, але їм було відмовлено в оформленні права власності на вказану спадщину, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому за захистом своїх прав позивачі звернулися до суду. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з"явились, надіслали до суду письмові заяви, в яких справу просять розглянути за їх відсутності і заявлені вимоги задовольнити. Представник відповідача - Рубанська сільської ради в судове засідання не з"явився, але в письмовій заяві просить розглянути справу за відсутності її представника і проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Першої Лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з»явився Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області Куйдіна О.В. в судовому засіданні у вирішенні даного позову покладається на розсуд суду. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши її в межах наданих доказів та визначившись із предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 549 ЦК України 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 25 п. 4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" за № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно із копією свідоцтва про смерть [NUMBER](а.с.12) [PERSON] померла [INFO], у віці 80 років. Згідно із копією свідоцтва про смерть [NUMBER](а.с.13) [PERSON] помер [INFO], у віці 80 років. В зв"язку із їх смертю відкрилась спадщина на спадкове майно. Довідкою виконавчого комітету Сенчанської сільської ради від 12.04.2016 року № 539 ( а.с. 16) підтверджується , що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з нею на день смерті був зареєстрований чоловік [PERSON], який помер [INFO], дочка [PERSON], онук [PERSON] За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 7.7 умовних кадастрових одиниць із земель колишнього КСП «Маяк», що розташовані на території Рубанської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області, відповідно до сертифікату [NUMBER]. [PERSON] мав право на земельну частку (пай) площею 7.7 умовних кадастрових одиниць із земель колишнього КСП «Маяк», що розташовані на території Рубанської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області, відповідно до сертифікату [NUMBER]. Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою. Згідно пояснення завідуючої Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою, Полтавської області із заявами про прийняття спадщини [PERSON] звернулися дочка [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно повідомлення Першої Лохвицької державної нотаріальної контори від 13.04.2016 року № 478/02-14 ( а.с. 15), нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку ( пай) після померлих - [PERSON] та [PERSON] так як спадкоємці не надали нотаріусу оригінали сертифікатів на земельні частки ( пай) на ім"я спадкодавців. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Як вбачається із доданих до матеріалів справи доказів, спадкодавці [PERSON] та [PERSON] мали право на земельні частки паї в розмірі площею по 7.7 умовних кадастрових одиниць із земель колишнього КСП «Маяк», що розташовані на території Рубанської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області, відповідно до сертифікатів [NUMBER] та [NUMBER]. Тобто позивачі в порядку спадкування мають право лише успадкувати право на вказані земельні частки, з подальшим визначенням їх меж в натурі та відповідним оформленням. При цьому спадкодавці за життя не отримали державних актів на право приватної власності на землю, саме якими підтверджується право власності на землю, тобто не являлися власниками певних земельних ділянок, а тому і спадкоємці не можуть успадковувати право власності, як зазначено у позові. Крім цього, як вбачається із пояснення завідуючої Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою, Полтавської області мало місце посвідчення заповіту спадкодавцем, при цьому в позові ставиться питання про спадкування не по заповіту, а по закону, до матеріалів справи не додано тексту заповіту, тобто якого майна він стосується. Також позивачами запропонований нерегламентований законодавством порядок поділу спадкового майна, так як порядок прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини регламентовано ст.ст. 1268,1269,1270,1273 ЦК України, на даний час в справі наявне підтвердження прийняття повного об'єму спадщини обома спадкоємцями, без будь яких обмежень, відсутні відмови що до вказаного майна на користь інших осіб. За таких обставин позов задоволенню не підлягає. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed