Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на майно, яке розташовано на території Сновської сільської ради Сновського району Чернігівської області. Окрім позивача іншими спадкоємцями є дві його сестри - [PERSON] , [PERSON] , які спадщину не прийняли і не заперечують щодо прийняття спадщини після смерті матері позивачем. Позивач пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини в зв`язку з юридичною необізнаністю. Ухвалою суду від 25.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.16). Ухвалою суду від 23.04.2020 року, відмовлено у\~прийнятті визнання\~позову\~ [PERSON] та\~ [PERSON] у цивільній справі №749/211/20 за позовом [PERSON] до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Закрито підготовче провадження\~та призначено названу цивільну справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні відсутній, надав заяву щодо розгляду справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні відсутній, надав заяву щодо розгляду справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник Сновської міської ради Чернігівської області відсутній, надали заяву про розгляд справи без участі представника Сновської міської ради. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. [PERSON] в судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2009 року.( а.с. 8), яка була матір`ю позивача (а.с. 7). Відповідно до копії Витягу зі Спадкового реєстру № 59400286 від 13.02.2020 року встановлено, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім"я [PERSON] , яка померла [INFO] ( а.с. 10). Згідно довідки від 20.01.2020 року № 14 за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована і проживала одна [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позов до Сновської міської ради підлягає задоволенню, оскільки позивач пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини у зв`язку з юридичною необізнаністю, що на переконання суду є поважною причиною. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Проте, в частині позову до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини слід відмовити з огляду на наступне. Виходячи з приписів ст.4 ЦПК України, відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 у справі № справа № 2-797/2008. Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема, фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша і третя статті 13 ЦПК України). Відповідачем є особа чи держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17. Відповідно до\~п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.\~Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.\~При відсутності інших спадкоємців\~за заповітом\~і за\~законом,\~усунення їх\~від права\~на спадкування,\~неприйняття ними\~спадщини,\~а також\~відмови від\~її прийняття\~відповідачами є територіальні громади\~в особі\~відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічне положення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня\~2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляд цивільних справа про спадкування». Згідно довідки від 20.01.2020 року № 14 за адресою: [ADDRESS] , спадкодавець [PERSON] , була зареєстрована і проживала одна, а тому відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є належними відповідачами у даній справі у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити в даній частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved