Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

08 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 30 серпня 2003 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з жовтня 2011 року, однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, несумісність характерів. Вважає, що примирення не можливе, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме, на адресу Холодногірської виправної колонії (№ 18), де відбуває покарання відповідач [PERSON], було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатком до неї для вручення [PERSON], що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч. 6 ст. 76 ЦПК України, якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 2003 року, який уклали та зареєстрували у Чемужівській сільській раді Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 9 /а.с. 7/. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.10.2006 року Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області (а.с. 8). Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу шкодить інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини між сторонами немає. за взаємною згодою малолітній син [PERSON], 2006 року народження, залишається проживати разом з матір"ю. Спору про майно, що є спільною сумісною власністю, на час звернення із позовом про розірвання шлюбу, між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved