Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

06 листопада 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 27 667,9 грн., моральну шкоду у розмірі 200 000 грн., та судові витрати на загальну суму 17870,3 грн.. Відповідач у судовому засіданні факт скоєння ДТП визнав, однак із сумою завданої шкоди не згоден. Посилаючись на тяжкий матеріальний стан просив зменшити розмір відшкодування шкоди. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, яка регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні. 23 червня 2008 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вулиці Генерала Петрова в місті Одесі у стані стомлення засну за кермом, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], [INFO]. Автомобіль марки БАЗ», д/н [NUMBER] належить [PERSON] відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ОІС №542438 від 29 квітня 2005 року. Постановою старшого інспектора дізнання відділу оформлення ДТП та дізнання УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 02 липня 2008 року у порушення кримінатьної справи за ч. 1 ст. 268 КК України відмовлено та матеріали направлено для застосування адміністративних заходів. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 24 липня 2008 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 68 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки вина [PERSON] встановлена при розгляді справи про адміністративне правопорушення, [PERSON] у судовому засіданні свою вину у скоєні правопорушення визнав, суд вважає, що шкода, заподіяна дорожньо-транспортною пригодою [PERSON] повинна відшкодовуватися саме [PERSON] Обгрунтовуючи розмір матеріальної шкоди [PERSON] надав до суду Висновок СПД [PERSON] №3649 від 14 серпня 2008 року, в якому зазначено, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] складає 27 667,90 грн. Оскільки відповідач та його представник розмір шкоди не визнали. Ухвалою суду від 15 квітня 2009 року по справі призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлено наступне питання: «Який розмір матеріальної шкоди заподіяний автомобілю [NUMBER], який належить [PERSON], дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася 23 червня 2008 року, з вини водія автомобілю [NUMBER] [PERSON]?» Відповідно до Висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №4927 від 10 червня 2009 року, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобілю [NUMBER], внаслідок ДТП, складає 26 435, 24 грн. У зв'язку з цим. суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду у розмірі 26 435,24 грн. Також [PERSON] визнав вимогу [PERSON] щодо стягнення з нього витрат на послугу евакуатора у розмірі 650 грн. та послуги телеграфу у розмірі 15,3 грн. Тобто всього розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню складає 27 100,3 грн. Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (в ред. 2001 року) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом визнається факт заподіяння позивачу моральної шкоди у вигляді фізичних страждань, пов'язаних із знищенням чи пошкодженням його майна й зміненням його встановленого образу життя. Однак, при цьому, суд вважає що вимога [PERSON] щодо компенсації моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., є надмірною, оскільки позивачем не надано підтвердження заявленого розміру моральної шкоди, до того ж [PERSON] не був учасником ДТП, так як в момент зіткнення автомобілем [NUMBER], що належить позивачу, керував [PERSON] У зв'язку з цим суд вважає, що розмір моральної шкоди, приймаючи до уваги принцип співмірності та розумності, підлягає визначенню у розмірі 3 000 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні. Враховуючи клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, а також те, що [PERSON] дійсно отримав значні ушкодження ДТП та перебував тривалий час на лікуванні, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду на три місяці рівними платежами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволені частково, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 271 грн. га витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача витрат на проведення дослідження СПД [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не включені ст. 79 ЦПК України до судових витрат.

Outcome: partial