Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія" "МТД Груп" звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання особи іпотекодержателем, встановлення факту, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності та визнання права власності на предмет іпотеки. Посилаючись на те, що ТОВ "Юридична компанія" "МТД Груп" є правонаступником Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", з яким [PERSON] 05 червня 2006 року був укладений кредитний договір № 27/10-5901 про надання кредитних коштів в сумі 79 400 доларів 00 уентів США, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 04 червня 2016 року, та з оплатою 13,00 % річних. Окрім того, між цими ж сторонами укладений Іпотечний договір № 027Д/З7001 від 05 червня 2006 року про передачу в іпотеку нерухомого майна - трикімнатної квартири [ADDRESS]. Оскільки ТОВ "Юридична компанія" "МТД Груп" є правонаступником АБ "Банк регіонального розвитку", просить визнати його іпотекодержателем за вказаним іпотечним договором. 08 грудня 2007 року будинок, в якому знаходиться предмет іпотеки, прийнято в експлуатацію, внаслідок чого новозбудованому будинку присвоєно нову адресу: [ADDRESS] відтак, просить встановити факт, що предмет іпотеки зазначений в іпотечному договорі, а саме трикімнатна квартира за [ADDRESS], після здачі будинку в експлуатацію являється квартирою [ADDRESS]. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2009 року позовні вимоги Акціонерного банку «Банк Регіонального Розвитку» задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» 7 08 092 грн. 33 коп. - заборгованості за кредитним договором та судові витрати. 09 вересня 2013 року АБ «Банк Регіонального Розвитку» відступило ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» відповідно до Договору № 54 свої права вимоги заборгованості по вказаному кредитному договору. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши позичальнику кредитні кошти в повному обсязі, проте боржник не належним чином виконує умови договору, й загальна заборгованість боржника перед банком за кредитним договором станом на час відступлення права вимоги вважає становить 168 044 доларіі 33 центи США, яка складається з таких складових: 63 487 доларів 60 центів США - заборгованість за кредитом; 30 874 доларів 05 центів США - заборгованість по процентам; 5 089 доларів 90 центів США - заборгованість по комісії; 68 592 доларів 78 центів США - заборгованість по штрафним санкціям. У якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, позичальник передав у заставу нерухоме майно - квартиру, яка є його власністю, та на яку позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного договору, й оскільки наразі власником спірної квартири являється [PERSON] просить припинити право власності вказаної особи на цю квартиру, відповідно, визнати за ТОВ "Юридична компанія" "МТД Груп", як правонаступника АБ «Банк Регіонального Розвитку», право власності на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 30 вересня 2015 року (а.с.105), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов у відповідності до вимог Закону України «Про іпотеку», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог, й з підстав пред»явлення позову неналежним позивачем. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Так, 09 вересня 2013 року АБ «Банк Регіонального Розвитку» відступило ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» відповідно до Договору № 54 свої права вимоги заборгованості по вказаному кредитному договору. Проте, позивач в особі ТОВ "Юридична компанія" "МТД Груп" не наділений правом вимоги згідно спірних правовідносин, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року, яке набуло чинності згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2015 року, визнано недійсним договір № 54 від 09 вересня 2013 року, укладений між АБ «Банк регіонального розвитку» та ТОВ "Юридична компанія" "МТД Груп" про відступлення права вимоги в частині, що стосується відступлення права вимоги по кредитному договору № 27/10-5901 від 05 червня 2006 року, який був укладений між Акціонерним банком «Банк Регіонального Розвитку» та [PERSON] (а.с.88-91, 92-94). Наразі позивач не набув статусу іпотекодержателя, відповідно, він позбавлений права звертатися до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно вимог ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку". Позов пред»явлений неналежним позивачем, згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, підлягає відмові у його задоволені. Судом встановлено, що між Акціонерним банком «Банк Регіонального Розвитку» та [PERSON] 05 червня 2006 року був укладений кредитний договір № 27/10-5901 про надання кредитних коштів в сумі 79 400 доларів 00 уентів США, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 04 червня 2016 року, та з оплатою 13,00 % річних. Між цими ж сторонами укладений Іпотечний договір № 027Д/З7001 від 05 червня 2006 року про передачу в іпотеку нерухомого майна - трикімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши позичальнику кредитні кошти в повному обсязі, проте боржник не належним чином виконує умови договору, й загальна заборгованість боржника перед банком за кредитним договором станом на час відступлення права вимоги становить 168 044 доларів 33 центи США, яка складається з таких складових: 63 487 доларів 60 центів США - заборгованість за кредитом; 30 874 доларів 05 центів США - заборгованість по процентам; 5 089 доларів 90 центів США - заборгованість по комісії; 68 592 доларів 78 центів США - заборгованість по штрафним санкціям. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2009 року позовні вимоги Акціонерного банку «Банк Регіонального Розвитку» задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» 7 08 092 грн. 33 коп. - заборгованості за кредитним договором та судові витрати. При розгляді питаня щодо зверення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати, як визначені ч.2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, так й норми параграфа 6 слави 49 ЦК України (про заставу), законів України про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за його вартості вимог іпотеко/заставодержателя. Окрім того, що позивач не наділений правом звернення до суду згідно спірних правовідносин з підстав зазначених вище, ним при зверненні до суду й не дотримані вимоги ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з яким іпотекодержатель мав надіслати іпотекодавцю/боржнику письмову вимогу про усунення порушення у не менш, ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначений стислий зміст порушених зобов"язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, проте остання не вручена іпотекодавцеві (відсутнє зворотнє повідомлення рекомендованого листа). Оскільки дана вимога відповідачем не отримана, тому іпотекодержатель не правомірно (передчасно) розпочав процедуру звернення стягнення на предмет застави відповідно до вказаного Закону. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов"язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основим зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд вважає, що позивачем, який, до того ж, не є іпотеко держателем, не дотримано положення 33, 35 Закону України "Про іпотеку", а саме, у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення перешкод у не менш ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань та попередження про зверення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для зверення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверенню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою забов»язання відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Такої правової позиваці дотримується Верховний Суд України, викладеної в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин та ряду постановлених рішень. Посилання позивача на повідомлення - вимогу направлену ним на адресу відповідача, є безпідставним, оскільки останнє не вручено особисто боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення (під особистий підпис), що ним не спростовується, й підтверджено відповідачкою. Отже, судом встановлено, що письмова вимога, передбачена вказаним Законом позивачем іпотекодавцю/боржнику не направлялась з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, тому позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним та в його задоволенні необхідно відмовити. Тобто, недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки - є підставою для відмови в позові. Окрім того, суд, надавши правову оціку іншим позовним вимогам з підстав пред»явлення їх неналежним позивачем, вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. При цьому, необхідно звернути увагу й на вимогу в частині припинення права власності [PERSON] на спірну квартиру, й суд вважає її такою, що не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак є безпідставною. Так, позивачем не обґрунтовано пред»явлено позов до зазначеної третьої особи, яка згідно загальних вимог ЦПК України, не є суб»єктом спірних правовідносин, якщо не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Вимоги до третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову, не пред»являються. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: dismissed