Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

26.07.2016 публічне акціонерне товариство "Універсал Банк»\~(далі\~ПАТ "Універсал Банк") звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір від 03.04.2013 №CL135056, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит на задоволення особистих потреб, як споживача в сумі 162799 грн 65 коп на строк 4 роки з 03.04.2013 по 15.03.2017. Процентна ставка за користування кредитом становить 12,5% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів в порядку, визначеному графіком щомісячних платежів, який є невід'ємним додатком до кредитного договору. Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором було укладено договір застави, а саме 03.04.2013 між банком та [PERSON] та договір поруки від 03.04.2013 між банком та [PERSON]. Відповідач [PERSON] одержав та використав кошти, отримані в кредит, в сумі 162799 грн 65 коп. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 17.03.2016 загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 170405 грн 67 коп., з яких прострочена заборгованость зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 67639 грн 92 коп, сума дострокового стягнення кредиту у розмірі 52979 грн 60 коп, заборгованость зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 49786 грн 15 коп.., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 14.12.2015, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.8, 122), в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його вісутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.123). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які належним чином повідомлялисяу спосіб, визначений ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області від 27.07.2016 ( а.с. 121). в судове засідання не з'явилися про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надходило. Враховуючи викладене, ухвалою суду від 03.08.2016 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачів. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, які регулюються статьями\~526,\~527,\~629,\~1054,\~1055 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 10 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК Українивстановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами 1, 2\~статті 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03.04.2013 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL135056 (а.с. 22-37)., в силу п. 1.1, якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти в сумі та на умовах, визначених у договорі та додатках до нього, а позичальник прийняв зобов'язання погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та відповідними додатками. Відповідно до п. 1 додатку №2 до кредитного договору (умови надання та погашення кредиту) від 03.04.2013, основна сума кредиту, яку позичальник отримує від кредитора та зобов'язується повернути її кредитору: 162799 грн 65 коп. Дата повернення позичальником кредиту всієї суми 15.03.2017 (п. 3.2 додатку); за користування кредитними коштами позичальник зобов'язується сплачувати кредитору проценти в розмірі 12,5% річних (п. 5.2 додатку). Позичальник зобов'язується сплатити кредитору комісію за надання кредиту у розмірі 4053 грн 71 коп (п. 6,6.1 додатку). Відповідно до частини 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно п.п 11.4 п. 11 Кредитного договору позичальник, уклавши цей Договір шляхом його підписання. Підтверджує, що укладання цього Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією, щодо умов кредитування та орієнтовної сукупної вартості кредиту, тощо, як вимагає законодавство про захист прав споживачів та отримав відповідні документи від Кредитора і погоджується з ними. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартостю кредиту складають між ним та банком договір, що підтверджується відповідним підписом в анкеті-заяві ( а.с.84-86). Відповідно до ст.\~1049,1050,1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання, відповідно до п. 1.1. кредитного договору №СL135056 від 03.04.2013, п. 1 додатку №2 до кредитного договору, надав відповідачу кредит в сумі 162799 грн 65 коп, що підтверджується випискою/особовим рахунком за 03.04.2013 та меморіальним ордером № 1129533UAH000103/105975 від 03.04.2016 (а. с. 20,21). [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі, згідно кредитного договору № CL135056 від 03.04.2013, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.04.2013, заявою на переказ готівки № 112В601130930032 від 03.04.2013, платіжним дорученням № 1 від 03.04.2013 (а.с.74-78,83). Позичальник зобов'язаний: сплачувати проценти, комісії та неустойку (штраф, пеню) відповідно до умов договору та додатків до нього (п. 2.1 договору); щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, а також інших грошових зобов'язань/платежів позичальника за цим договором, шляхом зарахування включно до такої дати відповідної суми коштів на поточний рахунок позичальника, вказаний у відповідному додатку до даного договору (п. 4.3 договору); повністю та своєчасно виконувати усі зобов'язання за цим договором (п. 6.2.1 договору). Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов'язання позичальника за договором кредитор має право стягнути з позичальника штраф, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити такий штраф в розмірі 350 грн. за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання зобов'язання (п. 2.5 кредитного договору). За порушення позичальником зобов'язань, викладених у п. .6.1.8 договору, кредитор має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 2 % від початкової суми кредиту за кожен факт/випадок такого порушення (п. 6.2.2 договору). Одночасно з укладанням кредитного договору, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором, щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги Сторони уклали Договір застави Транспортного засобу від 03.04.2013 (а.с.62-73) та Договір поруки між позивачем та [PERSON] від 03.04.2013, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника, що випливають з кредитного договору, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому(а.с.54-61). З 15.07.2014 відповідач [PERSON] припинив сплату коштів із погашення кредиту. Згідно довідки-розрахунку, наданої позивачем, загальна сума заборгованості станом на 17.03.2016 складає 170405 грн 67 коп, з яких: 67639 грн 92 коп\~ прострочена заборгованість за кредитом; 52979 грн 60 коп\~ сума дострокового стягнення кредиту; 49786 грн 15 коп - заборгованость зі сплати процентів за користування кредитом (а.с. 18-19). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував в повному обсязі своїх зобов'язаннь за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі і яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст. 1050,\~1054 ЦК\~і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ст. 553,\~554 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, а тому на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] в розмірі 170405 грн 67 коп.. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2556 грн 09 коп. (а.с.3,4) по 1278 грн 05 коп з кожного.

Outcome: approved