Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON]про збільшення розміру аліментів на утримання сина. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти у розмірі 450 грн. щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Підставою для часткового задоволення позовних вимог слугувало те, що згідно рішення Дунаєвського районного суду Хмельницької області від 12.02.2013 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця, на утримання дочки [PERSON] до закінчення її навчання. На теперішній час стягнення аліментів на утримання [PERSON] припинені, у зв'язку з досягненням нею 23 річного віку. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судове засідання з'явилася, уточнила позовні вимоги та просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2014 рокуна утримання [PERSON], [INFO]в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 24 лютого 2017 року і до досягнення нею повноліття. Також представник вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати позивачу аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 гривень щомісячно, тому просила суд задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Згідно рішення Дунаєвського районного суду Хмельницької області від 12.02.2013 року з відповідача стягувалися аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця, на утримання дочки [PERSON] до закінчення її навчання. На теперішній час стягнення аліментів на утримання [PERSON] припинені, у зв'язку з досягненням нею 23 річного віку, у зв'язку з цим представник позивача вважає, що у відповідача поліпшився матеріальний стан. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] проти позову частково заперечувала та просила суд позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 888,50 гривень, що дорівнює половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки сторони мають рівні права та обов'язки щодо дитини. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача доводив, що його довіритель сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 450 гривень щомісячно за рішенням суду, але у зв'язку з тим що дійсно прожитковий мінімум на теперішній час збільшився, відповідач готовий платити більше, а саме 888,50 гривень - 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вислухавши сторін по справі, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані у судовому засіданні письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Спір між сторонами виник з сімейних правовідносин. Нормами ч.3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3ст.51 Конституції України). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2012 з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач офіційно не працевлаштований, а отже, не має постійного доходу. Крім того, згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12.02.2013 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 300 грн., щомісяця, на утримання доньки [PERSON] до закінчення її навчання. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти у розмірі 450 грн. щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 01 січня 2017 пo 30 квітня -1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01грудня -1492 грн., віком з 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня -1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня -1860 грн. Розмір прожиткового мінімуму на дитину збільшується кожного року з прийняттям бюджету держави. Окрім того діти ростуть і потребують більших витрат на їх утримання. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку. В ході судового розгляду судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'заний забезпечувати утримання дитини не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дітей сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць станом на час винесення рішення повинен бути не меншим встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину у відповідності її віку. Доводи представника позивача про можливість відповідачем сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. на місяць не підтверджені і не доведені належними допустимим доказами, а тому судом до уваги не приймаються. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відтак, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 у Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановивши, що доходи відповідача мають мінливий та нерегулярний характер суд прийшов до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі до 900 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.180-184 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved