Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання 01.07.2017р. У цьому ж позові просить стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання [PERSON] в розмірі 9355грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в період з 1996р. по 2007р. сторони перебували у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO] На підставі постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.07.2000 року з [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі ? частки заробітку щомісячно на утримання сина. В звязку з досягненням [PERSON] 24.04.2015р. повноліття, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] навчається на першому курсі Львівської комерційної академії Укоопспілки в м. Львів на платній основі, стипендії не отримує. Самостійно працевлаштуватися не може. Крім [PERSON], позивач має двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, вона непрацевлаштована, має нерегулярний дохід і не може самостійно утримувати сина, а саме: оплачувати навчання, кошти на проїзд до місця навчання, на харчування, кошти на проживання в гуртожитку, на навчальне приладдя, одяг. Відповідач працює у ВП «Рівненська АЕС» і отримує заробітну плату біля 10000 грн. на місяць, а отже має можливість сплачувати аліменти. Вартість навчання [PERSON] становить 18710грн., тому вважає, що слід, на підставі ст.185 СК України, із відповідача стягнути разово половину вартості навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, факсограмою надіслав заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначав про повне визнання вимоги щодо стягнення аліментів, на утримання сина, який продовжує здобувати освіту, в розмірі ? частки свого доходу. Заперечував проти стягнення з нього 9355грн. оплати за навчання сина, покликаючись, що ці витрати мають покриватися аліментами. Пояснював, що час від часу надає сину при зустрічах невеликі суми грошей, допомагає у придбанні одягу. Заробіток [PERSON] складає приблизно 10000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні акцентував, що син відповідача досяг повноліття, а стягнення додаткових витрат можливе лише на неповнолітню дитину. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення відповідача, його представника, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб. Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №240281 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], записані сторони. Позивач, у звязку із одруженням змінила прізвище на [PERSON]. Згідно із довідкою Львівської комерційної академії № 34 від 03.09.2015р., [PERSON] дійсно навчається на першому курсі стаціонарного відділення товарознавчо-комерційного факультету цього закладу і навчання закінчує у червні 2017 року. У звязку з навчанням [PERSON] потребує майнової допомоги батьків. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із нормою ст.200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Ця норма в силу ст.201 СК України підлягає застосуванню до спірних відносин. Тому, суд вбачає підстави для стягнення аліментів із відповідача. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, так як заявлено позивачем, оскільки позовні вимоги в цій частині повністю визнані відповідачем і суд приймає таке визнання позову. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає, він отримує регулярний дохід. Вирішуючи вимогу [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання сина в розмірі 9355грн. суд виходить з такого. Відповідно до ст.185 ч.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ст. 6 ч. 1 СК України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 СК України. Норми цієї Глави не встановлюють самостійного, окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Не передбачено також у ст.201 СК України можливості застосування положень норм ст.185 СК України до відносин між батьками і повнолітніми сином, дочкою, які продовжують навчання. Отже, позовні вимоги в цій частині не мають правових підстав і задоволенню не підлягають.

Outcome: partial