Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.10.2007 року між ним та відповідачкою у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції було укладено шлюб. Дітей з відповідачкою не має. Позов позивач мотивує тим, що спільне сімейне життя між ним та відповідачкою не склалося та сімейні відносини з нею припинені більше року. Позивач вважає, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу не можливі. Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розгляд справи здійснити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки відповідача суду не відомі. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.10.2007 року, виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, 12.10.2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1034. Після реєстрації шлюбу сторони залишилися на прізвищах: позивач «[PERSON]», відповідач «[PERSON]». Спільних дітей сторони не мають. Сімейне життя між сторонами припинене близько року. Однією з причин розладу сімейних стосунків стали сварки в сім`ї та різні погляди на сімейне життя. Сторони на примирення не погоджуються. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, тобто спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім"ї, що призвело до втрати взаємної довіри і поваги, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved