Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

01. 07. 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. , третя особа - Відділ Держземагенства у Зміївському районі Харківської області. В обґрунтування позову зазначив наступне: [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], та земельної ділянки, площею 7,9276 Га. Як за життя так і на момент смерті позивач мешкав разом зі своїм батьком і все своє майно він заповідав позивачу. Крім позивача, спадкоємців на майно батька - немає.. На момент смерті він мешкав разом з батьком, та доглядав за ним, брав участь у його похованні, але в нотаріальній конторі листом від 11 червня 2014 року №91010214 йому відмовили в оформленні права на спадщину. Позивач вважає, що оскільки договір дарування ? частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] був зареєстрований в КП «Зміївське БТІ», то відповідно право власності у батька виникло з моменту державної реєстрації майна. Таким чином, як вказує позивач, на сьогоднішній день у нього склалася ситуація коли він не може нотаріально засвідчити своє право власності на спадщину, адже для того щоб оформити на себе спадщину він повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спадковий будинок, а також на земельну ділянку, яких він не має.. Крім того, 23.07.2014 року, представником позивача - адвокатом [PERSON], надано заяву про уточнення обставин справи, у якій він посилається на те, що оформлення спадщини у вигляді ? частин спадкового будинку в нотаріальному порядку для [PERSON] є неможливим за рахунок відомостей, що викладені у відмові нотаріуса (додана до матеріалів справи), так само як і оформлення спадщини у вигляді земельних ділянок за рахунок відсутності у позивача оригіналу Державного акту на землю. Вважав, що у [PERSON] є достатні підстави оформити спадкове майно у судовому порядку, оскільки факт належності померлому земельних ділянок підтверджено відповідними даними Держземагенства у Зміївському районі та КП „Зміївське БТІ". [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи з його відсутності та за участю його представника - адвоката [PERSON], з яким він уклав угоду про надання правової допомоги. Представник позивача адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи з його відсутності та заяву про уточнення обставин справи. Просив розглядати справу за його відсутності, не фіксувати процес та за наслідками розгляду справи ухвалити рішення, яким позов [PERSON] задовольнити і визнати право власності на спадкове майно його померлого батька. Представник відповідача - Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області - у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи з його відсутності, заперечень проти позову не висловлював. Представник відділу Держземагенства у Зміївському районі у судове засідання не з'явився,про час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено і не заперечується сторонами у справі: [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області від 27 серпня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за №16 (а.с11.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається 3/4 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 7,9276 га., що підтверджується ксерокопією Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯБ №200386 від 8 червня 2005 року (а.с.16-22). Згідно довідки КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» від 19 травня 2014 року №1418, власниками житлового будинку [ADDRESS], в 1/4 частині є [PERSON] (тобто позивач), на підставі договору дарування від 20 квітня 1989 року, та в 3/4 частин [PERSON], на підставі договору дарування від 6 квітня 1994 року. Дійсна вартість майна складає 103546 грн. (а.с.25). Згідно витягу з документації із землеустрою про вартість сільськогосподарських угідь, наданою Відділом Дерземагенства у Зміївському районі Харківської області від 21 березня 2014 року №01-15/780, грошова оцінка земельної ділянки складає: рілля-93900 грн., сіножаття- 1837 грн. (а.с.23) Заповітом, посвідченим Нижньобишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області 20 жовтня 2008 року, підтверджено, що [PERSON] все своє майно заповідав позивачу по справі (а.с.14). Той факт, що позивач є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Нижньо Бишкинським сільським ЗАГС Зміївського району Харківської області від 13 лютого 1964 року, про що зроблено відповідний запис за №4( а.с.24). Згідно інформації, яка надана Зміївською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлого [INFO] , з заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. . Листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 11 червня 2014 року №91010214, позивача було повідомлено, що про те, що договір дарування ? частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], посвідчений виконкомом Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області від 6 квітня 1994 року, не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого, оскільки згідно статті 34 Закону України «Про нотаріат», який вступив в дію з 1 січня 1994 року, договори відчуження нерухомого майна посвідчуються виключно державними або приватними нотаріусами (а.с. 15). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до статті 1298 Цивільного Кодексу України та п. 4.9 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (з дня смерті) за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (п. 4.12 глави 10 розділу II вищевказаного Порядку). Згідно п. 4.15 глави 10 розділу II вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, встановлено, що померлий [PERSON] фактично був власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 7, 9276 га . [PERSON] . є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняв спадщину, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має., однак через те, що позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину інакше ніж через суд, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved