Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

23.10.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна в рівних частинах, з тих підстав, що з 03.06.2008 року до 11.12.2019 року сторони позову перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя придбало житловий будинок з надвірними побудовами по [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,25 га. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги про поділ спільної сумісної власності - житлового будинку - з визнанням за позивачем права власності на 1/2 частину. Обставини, повідомлені на обгрунтування вимог позову підтвердили. Позивач у відповідь на зміст відзиву на позов пояснив, що не має наміру звужувати обсяг житлових прав дитини та позивача на користування спірним житловим будинком. Представник відповідача просив суд при вирішенні справи\~ врахувати, що погіршився стан здоров"я одного з дітей подружжя, що проживає у спірному житловому будинку,\~ а всього у подружжя троє дітей, яким необхідний простір. Тому сторона відповідача вважає, що частку позивача з цих підстав слід зменшити до 1/4. Заслухавши учасників справи, вивчивши доводи позовної заяви та відзиву, дослідивши\~ подані письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо поділу майна подружжя, які врегульовуються ст.ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми містяться у частині 3, 4 ст. 368 ЦК України та частині 1, 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до п.23 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК), ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 03.06.2008 року було укладено шлюб. 21.06.2012 року відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано зміну імені [PERSON] , 25.01.1990 року, Актовий запис №17, за яким [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на [PERSON] (а.с.15). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.12.2019 року у справі №299/3686/19 (а.с.10-11) розірвано шлюб між сторонами. Подружжя за період шлюбу, 2008-2015 роки, з метою придбання власного житла зібрали необхідну суму грошових коштів, і 29.12.2015 року дружина [PERSON] уклала договір купівлі-продажу, за яким подружжя придбало від [PERSON] житловий будинок з надвірними побудовами по [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок за [PERSON] у цілому зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 29.12.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 822825021212. Отже, суд вважає встановленою ту обставину, що\~ джерелом придбання житлового будинку є спільні сумісні грошові кошти подружжя. Будь-яких доказів на спростування цієї обставини сторона відповідача не подала. Заперечуючи проти поділу спільного сумісного майна подружжя - житлового будинку - у рівних частинах, сторона відповідача послалася на положення ч.3 ст.70 СК України, яка встановлює підстави збільшення частки майна одного з подружжя. Разом із тим, із такою позовною вимогою до суду сторона відповідача не звернулася, а в межах цієї справи на розгляд суду винесено питання визначення частки лише одного із подружжя. Відтак, з урахуванням принципу диспозитивності судочинства, суд вважає, що питання про збільшення частки іншого з подружжя на підставі ч.3 ст.70 СК України виходить за межі заявлених вимог позову. Вартість вказаного об`єкта нерухомого майна за змістом Довідки, виданої КП «Виноградівське РБТІ» від 21.08.2020 №707 становить 230181 грн. Будинок будівництвом завершено, загальна корисна площа будинку складає 97,9 кв.м., в тому числі житлова 60,0 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: житловий будинок, літня кухня, корівник, сарай, вбиральня, сарай, ворота, огорожа (а.с.17-21, 22-23). У судовому засіданні належними доказами встановлено, що земельна ділянка та розташований на ній житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності сторін, як подружжя, право власності на яке зареєстроване за відповідачем під час перебування у шлюбі з позивачем, а тому підлягає поділу між ними в рівних частинах. Питання стосовно встановлення порядку користування спірним майном не вирішувалось, оскільки такі вимоги не заявлялись. Позивач [PERSON] просив покласти на нього усі судові витрати. Суд встановив, що до складу судових витрат за позовною заявою входить судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, у розмірі 1474,42 грн, які слід покласти на позивача. Інших судових витрат до розподілу не заявлено. На підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved