Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова із заявою, заінтересована особа: Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , визнавши датою його смерті [INFO] та місцем його смерті с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер [PERSON] у с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області. При зверненні до Московського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для отримання свідоцтва про смерть, їй було відмовлено, оскільки надані документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Московського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з`явися. Про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. Частиною 2 ст.\~317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.11.1980 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області та батьком його зазначено [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2005 року, між [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області, та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що заявниця [PERSON] є невістка [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником надано копію лікарського свідоцтва про смерть № 12 від 31.01.2019 року та копію довідки про причини смерті від 31.01.2019 року, що видані на тимчасово окупованій території, згідно яких [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , смерть настала у с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області. Розпорядженням Кабінету\~Міністрів України\~від 02\~грудня 2015\~року №\~1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого віднесено с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області. 04.06.2019 року Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] відмовлено у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що пред`явлений, на підтвердження факту смерті, документ за формою не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», про що видано відмову у проведені державної реєстрації смерті № [ADDRESS] / [NUMBER] . Розділом 5\~Правил державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Україні,\~затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року,\~передбачено,\~що підставою\~для державної\~реєстрації смерті\~є:\~-\~лікарське свідоцтво\~про смерть\~(форма\~№ 106/о),\~форма якого\~затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. При цьому, згідно «намібійських винятків» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.\~3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті [INFO] у с. Орлово-Іванівка Шахтарського району Донецької області [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Згідно ч.\~4 ст.\~317\~ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Частиною 2 статті 319\~ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved