Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

26.11.2013р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до Хрестищенської сільської ради Слов"янського району Донецької області про визнання права власності, посилаючись на те, що в 1996 році на території Російської Федерації померла [PERSON], після її смерті залишилася спадкова маса, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем на дане спадкове майно після смерті [PERSON] був її син - [PERSON]. В встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] він не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини по закону. Однак спадщину він прийняв фактично. До 1996 року [PERSON] та її син [PERSON] постійно проживали спільно в якості членів однієї сім'ї в вищевказаному домоволодінні. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] продовжував постійно проживати в даному домоволодінні, вступивши в володіння та керуванням даним спадковим майном. В останній період життя [PERSON] страдав тяжким хронічним захворюванням та потребував нагляду. В березні 2002 року [PERSON] звернувся до неї з проханням наглядати за ним, надавати йому необхідну допомогу, в тому числі матеріальну. При цьому, він заявив, що в свою чергу після отримання правовстановлюючого документу передасть їй в власність житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], укладе з нею договір довічного утримання. Тоді ж в березні 2002 року вона з згоди [PERSON] вселилася в дане домоволодіння разом з її співмешканцем [PERSON] та її батьком. З березня 2002 року вона стала здійснювати нагляд за [PERSON], надавати йому необхідну допомогу, в тому числі матеріальну. Однак договір довічного утримання вона з [PERSON] не встигли укласти. [INFO] за місцем свого постійного проживання [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] вона з співмешканцем та її батьком постійно продовжують проживати в даному домоволодінні. Від фактичних шлюбних відносин в неї з [PERSON] народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які також стали спільно з ними постійно проживати в даному домоволодінні. З березня 2002 року по теперішній час вона постійно володіє та користується вищевказаним домоволодінням, підтримує його в належному санітарно-технічному стані, робить поточний та частково капітальний ремонт, щорічно висаджує на земельній ділянці різні рослинні культури, регулярно збирає врожай з огороду та саду, сплачує комунальні послуги за даною адресою. Після смерті [PERSON] не залишилося осіб, які б могли бути спадкоємцями по закону або по заповіту як після смерті [PERSON], так і після смерті [PERSON] Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], вартістю 51826 грн. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги. Відповідач - Хрестищенська сільська рада Слов'янського району Донецької області, в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника, визнає позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В 1996 році на території Російської Федерації померла [PERSON], після її смерті залишилася спадкова маса, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Спадкоємцем на дане спадкове майно після смерті [PERSON] був її син - [PERSON]. В встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини по закону. Однак [PERSON] спадщину прийняв фактично, так як до 1996 року [PERSON] та її син [PERSON] постійно проживали спільно в якості членів однієї сім'ї в вищевказаному домоволодінні. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] продовжував постійно проживати в даному домоволодінні, вступивши в володіння та керуванням даним спадковим майном. В останній період життя [PERSON] страдав тяжким хронічним захворюванням та потребував нагляду. В березні 2002 року [PERSON] з згоди [PERSON] вселилася в житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], разом з її співмешканцем [PERSON] та її батьком. З березня 2002 року [PERSON] стала здійснювати нагляд за [PERSON], надавати йому необхідну допомогу. [INFO] за місцем свого постійного проживання [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] [PERSON] з співмешканцем, батьком та дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] продовжують постійно проживати в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. З березня 2002 року по теперішній час [PERSON] постійно володіє та користується вищевказаним домоволодінням, підтримує його в належному санітарно-технічному стані, робить поточний та частково капітальний ремонт, щорічно висаджує на земельній ділянці різні рослинні культури, регулярно збирає врожай з огороду та саду, сплачує комунальні послуги за даною адресою. (а.с.7) Після смерті [PERSON] не залишилося осіб, які б могли бути спадкоємцями по закону або по заповіту як після смерті [PERSON], так і після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 344 ч. 1 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 10 ч.2,3 ЦК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved