Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Мурафської сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що в квітні 2004 р. померла [PERSON] , яка мала на праві приватної власності , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, земельну ділянку площею 4,1846 га , що знаходиться на території Мурафської сільської ради . Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивачі мають намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо , оскільки на Державному акті на право власності на землю відсутня печатка та дата видачі .Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. Тому прохають суд визнати за ними право власності на земельну ділянку по ? частині кожному. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - [PERSON] , яка проживала в с.Мирне Краснокутського району Харківської області, померла [INFO] року , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 14.02.2017 року. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,1846 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян за № 647, про що свідчить довідка відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі від 27.02.2017 р. Заповітом , посвідченим Мурафською сільською радою від 23.03.1995 р., [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті все своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки Мурафської сільської ради від 16.03.2017 р., [PERSON] на день смерті проживала сама в с.Мирне . Заповіт не скасований. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином спадкування майна [PERSON] здійснюється по заповіту. Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині не має. Постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 08.07.2017 р. , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв»язку з тим , що Державний акт на право власності на земельну ділянку не має печатки та дати його видачі . Крім того , як вбачається з постанови , спадкова справа після [PERSON]. не заводилася , заяв про прийняття та відмову від спадщини ,не надходили. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивачів, так як вони надали суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того , позивачі пропустили строк звернення до суду , який прохають поновити . Суд ,розглянувши дане клопотання , вважає , що строк позовної давності пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Outcome: approved