Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на земельні ділянки внаслідок спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за її покійною мамою [PERSON] при житті були зареєстровані право власності на житловий будинок за №11 по вул. Вашка у с. Водиця, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею - 50,24 кв.м., житловою площею - 18,20 кв.м. та дві земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд і споруд, площею 0.15 га, кадастровий номер 2123682000:09:001:0073, розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Водиця, вул. Вашка,11; для ведення особистого селянського господарства, площею, 0.1662 га, кадастровий номер 2123682000:09:001:0074, розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Водиця, вул. Вашка. Вище згадані земельні ділянки належали її покійній матері на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 01.11.1995 року за №25 та державного акту серії ІІ-ЗК 007509 від 25.02.1997 року. 26 липня 2004 року її покійна мати оформила заповіт за реєстровим номером 47, згідно якого все її майно, житловий будинок з усіма прибудовами, а також земельну ділянку, що належали їй на праві приватної власності заповіла їй та її сестрі [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожній. 10 січня 2011 року її мати померла. 07 червня 2011 року, вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а 3 березня 2011 року її сестра [PERSON] написала заяву про відмову від прийняття спадщини за вище вказаним заповітом на її користь. 12 грудня 2011 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за №11 по вул. Вашка у с. Водиця Рахівського району Закарпатської області. 13 листопада 2015 року вона звернулася до нотаріуса за видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки належні її матері. Постановою нотаріуса від 16 листопада 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на заявлене майно. Отримати дублікат державного акту серії ІІ-ЗК 007509 від 25.02.1997 року або інший правовстановлюючий документ, вона не має фактичної та правової можливості. На підставі наведеного просила визнати за нею право власності внаслідок спадкування за заповітом на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд і споруд, площею 0.15 га, кадастровий номер 2123682000:09:001:0073, розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Водиця, вул. Вашка,11; для ведення особистого селянського господарства, площею, 0.1662 га, кадастровий номер 2123682000:09:001:0074, розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Водиця, вул. Вашка. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання, не з"явився, однак сільський голова [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 10 січня 2011 року померла громадянка [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть, яке видане виконкомом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області та про що зроблено відповідний запис про смерть за №2. Оскільки спадщина за померлою [PERSON] відкрилася 10 січня 2011 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті, [PERSON], 26 липня 2004 року було складено заповіт, згідно якого все її майно, житловий будинок з усіма прибудовами, а також земельну ділянку в розмірі 0,48 га, що належали їй на праві приватної власності заповіла своїм дочкам: [PERSON], позивачці по справі та [PERSON], в рівних частках по 1/2 кожній, однак остання відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивачки [PERSON], що стверджується нотаріально посвідченою заявою. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті, [PERSON], залишилося спадкове майно, яким в тому числі, є земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд і споруд, площею 0.15 га, кадастровий номер 2123682000:09:001:0073, розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Водиця, вул. Вашка,11; для ведення особистого селянського господарства, площею, 0.1662 га, кадастровий номер 2123682000:09:001:0074, розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Водиця, вул. Вашка. Право власності нині померлої [PERSON] на вище наведені земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК 007509 від 25.02.1997 року, виданим на підставі рішення 4 сесії 22 скликанняВодицької сільської ради від 1.11.1995 року № 25. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №29024570 від 12.12.2011 року. Згідно п. г ч. 1\~ ст. 81 ЗК України\~ громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За приписами\~ ст.1218 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до\~ ст. 392 ЦК України\~ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає. що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved