overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

22 лютого 2017 року лікар психіатр Богуславської ЦРЛ [PERSON] звернулася до суду із заявою про необхідність госпіталізації [PERSON], [INFO], до комунального закладу Київської обласної ради «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне обєднання». Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебуває на обліку у кабінеті лікаря психіатра та має ІІ групу інвалідності по психіатричному захворюванню. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2013 року [PERSON] визнаний недієздатним в звязку з психічним захворюванням та встановлено над ним опікуна [PERSON], [INFO]. 21.02.2017 року лікарем психіатром було оглянуто недієздатного [PERSON] та встановлено, що по стану здоровя хворий потребує госпіталізації до КЗ КОР ОПНМО. В судовому засіданні лікар психіатр Богуславської ЦРЛ [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві до суду. Законний представник хворого, [PERSON] наполягав на задоволенні заяви та пояснив, що його брат [PERSON] потребує стаціонарного лікування. Прокурор Сєдов В.О. у судовому засіданні вважав за необхідне заяву задовольнити. Суд, вислухавши заявника, заінтересовану особу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Конституційного суду України в справі №2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення вказав на порядок виконання цього рішення, а саме до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у кабінеті психіатра Богуславської ЦРЛ та має ІІ групу інвалідності по психіатричному захворюванню. Згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2016 року, [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним в звязку з психічним захворюванням, та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над братом [PERSON], [INFO]. Згідно довідки лікаря психіатра Богуславської ЦРЛ від 21 лютого 2017 року вбачається, що 21.02.2017 року хворий [PERSON] був оглянутий лікарем психіатром та було встановлено, що по стану здоровя він потребує госпіталізації в КЗ КОР ОПНМО. Враховуючи наявність обґрунтованої заяви лікаря-психіатра Богуславської ЦРЛ, суд вважає за необхідне прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] в КЗ КОР ОПНМО. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

22 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до [PERSON]\~з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в зв"язку з навчанням в розмірі 2000 грн., починаючи з 01.12.2016 року до закінчення ним навчання, але не більше як 23 років. Вимоги позову обгрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що працює за кордоном в Чеській Республіці та має добрий заробіток. Її доходів на утримання сина, який навчається у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну на платній основі не вистачає, так як вона оплачує навчання сина по 5500 грн. в рік та його проживання в гуртожитку в розмірі 300 грн.щомісячно. Коли синові виповнилось 18 років, відповідач запевнив її в телефонній розмов, що сплачуватиме частину коштів за навчання сина до досягнення ним 23 років. Тому вона і не зверталася в суд з позовом, розраховуючи на його порядність та відповідальність, як батька за здобуття сином спеціальності. Однак відповідач не виконав обіцянки, що стало підставою звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач, будучи опитаною з її згоди в якості свідка, вказала, що про наявність у відповідача великих доходів свідчить той факт, що він працює за кордоном та відпочиває на дорогих курортах. Відповідач весь час по телефону запевняв її про те, що і надалі буде продовжувати виплачувати аліменти до закінчення навчання сина і переносив дату оплати, пояснюючи тим, що в нього кредити, після погашення яких обіцяв повернути всю суму. Відповідач в судове засідання не зявився повторно та не подав відзив на позов,\~про дату, час і місце цього засідання був повідомлений\~у встановленому законом порядку ( а.с.56,63). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

22 серпня 2007 \~року [PERSON] \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 5000 доларів США на термін до 18 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] \~з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~3168,08 доларів США, що за курсом 22,57 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26 жовтня 2015 року складає 71503,57 грн. за кредитним договором № 84029-CRED від 22 серпня 2007 року, та судові витрати в сумі 1517,45 грн. В позові вказано, що [PERSON] \~зобов»язання по договору не виконала. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився- подав до суду заяву, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явилася, хоча \~про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» №1 від 08.01.2016року. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Представник позивача проти цього не заперечує. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Згідно кредитного договору № 84029-CRED від 22 серпня 2007 року [PERSON] \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 5000 доларів США на термін до 18 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Як видно з \~розрахунку заборгованості за договором № 84029-CRED від 22 серпня 2007 року укладеного \~між \~ПАТ КБ Приватбанком \~та [PERSON] \~ \~борг складає \~3168,08 доларів США. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] \~про стягнення \~\~заборгованості \~за кредитом в сумі 3168,08 доларів США та судові витрати в сумі 1517 грн. 45 коп., підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

22 серпня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи від дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 02 листопада 2016 року позивач зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 700 гривень щомісячно. Відповідач в судовому засіданні визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 700 гривень щомісячно до повноліття сина. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2006 року (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 048555 від 17.09.2007 року, відповідач є батьком дитини, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину (а.с.6). В даний час батьки проживають окремо. Дитина проживає зі своєю матірю [PERSON] (а.с. 11). Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини, позивача та відповідача по справі, суд вважає, що належить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 22 серпня 2016 року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 08 вересня 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з"явилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначила, що 06 жовтня 2001 року виконавчим комітетом Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 284 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 06 жовтня 2001 року перебувають у шлюбі ( а.с.8). У сторін є діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. ( а.с. 9,10). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

22 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню свого неповнолітнього сина, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього позивач просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення дитиною шести років в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) та додаткові витрати у зв'язку з каліцтвом дитини у розмірі 500 грн щомісячно. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 4 березня 2016 року позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною шести років та додаткових витрат на дитину залишено без розгляду. В судове засідання сторони не з»явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач свій позов в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину підтримала, а відповідач позов у цій частині визнав. Згідно частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

22 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.01.2016 р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.01.2016 р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ „ДСШМД" ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора орієнтована правильно. Говорить без зупинки, мова прискорена по темпу. Вважає, що рідні над нею знущаються, дають жити так, як вважає за потрібне. Не заперечує хотіла порізати вени. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

22 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.01.2016 р. о 12 год. 03 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 21.01.2016 р. о 12 год. 03 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, чує „голоси", іспитує страх переслідування. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

22 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 08 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Кудрявцівській селищній раді Веселинівського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 08. Від спільного життя спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 08 листопада 2011 року, але шлюбні відносини припинили у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

22 травня 2014 року [PERSON] \~отримав у \~позивача \~кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] \~з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі 11589,45 грн., судові витрати в сумі 1600 грн. В позові вказано, що [PERSON] \~зобов»язання по договору не виконав. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - подав до суду клопотання, \~в якій просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, хоча \~про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] \~ укладений договір та надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку \~борг складає 11589,45 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 11589,45 грн. та судові витрати в сумі 1600 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved