Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

21.11.2017 року\~ головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворої [PERSON], [INFO], яка є недієздатною, погіршився. Опікун [PERSON] в судовому засідані підтримала вимоги заяви просила її задовольнити. [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що вона від лікування та прийому ліків не відмовлялась та не відмовляється, швидку допомогу викликає тільки тоді коли погано себе почуває оскільки має підвищений тиск до близьких та рідних агресії не проявляла. Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухав пояснення представника заявника, опікуна, представника лікарні, прокурора, хворого, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 06.06.2017 року, [PERSON], [INFO] було визнано судом недієздатною та встановлено над нею опіку, опікуном [PERSON], [INFO], було призначено [PERSON], [INFO]. Опікун недієздатного [PERSON], звернулась до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» із заявою щодо госпіталізації [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу, в звязку з погіршенням психічного стану. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР №6343 від 21.11.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає психічним захворюванням у формі біполярного афективного розладу з частими декомпенсаціями, є пенсіонеркою та інвалідом І групи по зору, з 2010 року неодноразово знаходилась на лікуванні. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану - стала підозрілою, вважала, що її отруюють, вночі не спить, конфліктує з родичами, постійно викликає швидку допомогу з необгнутованими скаргами, погрожувала рідним, вдома відмовляється від прийому ліків. Оскільки [PERSON] збудлива, конфліктує з рідними, лікування останньої в зв'язку з цим можливе лише в умовах стаціонару. Проте, в судовому засіданні встановлено, що висновок комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради №6343 від 21.11.2017 року в частині того, що [PERSON] має неадекватну поведінку, конфліктує з родичами, постійно викликає швидку допомогу з необгрунтованимим скаргами, погрожує рідним не ґрунтується на доказах. Враховуючи, що в судовому засіданні заявником не надано доказів на підтвердження того, що внаслідок тяжкого психічного розладу [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, та в судовому засіданні таких не встановлено, суд приходить до висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою, а тому не вбачає правових підстав для її задоволення. Сама ж по собі поведінка [PERSON], без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку. На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: dismissed