Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В березні 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу відповідачу грошову позику в розмірі 5 000, 00 Євро. [PERSON] не здійснив повернення взятої грошової суми. До теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 129 290 грн. 33 коп. на користь позивача та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу відповідачу грошову позику в розмірі 5 000, 00 Євро. Відповідно до розписки відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кошти до 01 березня 2015 року. В зазначений строк відповідач кошти не повернув, чим не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню коштів. Відповідач повинен був повернути позивачу 5 000 (п'ять тисяч) Євро, що станом на 27 березня 2015 року, становить 129 004, 20 (сто двадцять дев'ять тисяч чотири) грн. 20 коп., по курсу Національного банку України - 25,800841 грн. за Євро, станом на 27 березня 2015 року. До теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми. Оскільки заборгована суму має валютний еквівалент, то індекс інфляції поглинається валютним курсом, тому я не враховую його, а лише нараховую 3% річних за період з 01.03.2014 року по 27.03.2015 року, тобто за 27 днів, що становить 286 (двісті вісімдесят шість)грн. 13 коп., відповідно до наведеного розрахунку: 5000 Євро х 3% : 365(днів) х 27 (днів) = 11,09 Євро, - 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 13 коп. (по курсу Національного банку України станом на 27.03.2015 року). Відповідач порушив взяті на себе зобов"язання. А тому, всього до стягнення по позовній заяві підлягає стягненню сума 129 290 (сто двадцять дев'ять тисяч двісті дев'яносто) грн. 33 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved