Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

02.04.2021 представник позивача - адвокат Пинзар І.В. звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та господарськими будівлями по [ADDRESS] . Вказане спадкове майно [PERSON] прийняла, так як на час відкриття спадщини проживала постійно зі спадкодавцем. Однак реалізувати своє право на спадкування позивач не має змоги, оскільки у правовстановлюючому документі - договорі купівлі -продажу було допущено помилку. Так, за життя чоловік позивачки мав прізвище [PERSON] . Однак в договорі купівлі-продажу його прізвище вказано як « [PERSON] ». З огляду на вказану обставину позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відтак вона змушена звертатись до суду за захистом порушеного права. Таким чином просить: встановити юридичний факт, що договір купівлі-продажу від 17.04.1996 р., належав [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Представник позивача адвокат Пинзар І.В. подав до суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи здійснити за відсутності позивача та його представника. Судові витрати просив залишити за позивачем (а.с. 63) Представник Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника Літинської селищної ради. Проти заявленого позову Літинська селищна рада не заперечує (а.с. 19) Дослідивши матеріали справи та надані в ній стороною позивача докази на обґрунтування заявлених вимог, письмові показання свідків, суд приходить до наступних висновків. Свідок [PERSON] до судового засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявні письмові пояснення, відповідно до яких свідок зазначає, що [PERSON] постійно проживав по [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] . Все життя в подружжя було прізвище « [PERSON] ». Причину зазначення в договір купівлі-продажу прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] » свідку невідомо (а.с. 60). Свідок [PERSON] в судове засідання також не з`явився. В матеріалах справи наявні письмові пояснення, відповідно до яких свідок зазначає, що [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS] , разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с. 6). З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Так, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зазначається про наявність шлюбних відносин між позивачем та спадкодавцем (а.с. 8-9). Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.10) [PERSON] помер [INFO] . Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 2269/02-14 від 31.12.2020 (а.с.12) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до дублікату договору купівлі-продажу від 17.04.1996 [PERSON] придбав у [PERSON] цілий жилий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 450 від 24.12.2020 (а.с. 16) [PERSON] дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Спільно з ним проживала та була зареєстрована його дружина - [PERSON] , 1942 року народження. Матеріалами спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 32-39) встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 14.07.2021 за № 234 (а.с. 64) земельна ділянка по [ADDRESS] у приватну власність нікому не передавалась. Щодо вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до правових позицій викладених у п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення "при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що причиною невірного зазначення прізвища спадкодавця у договорі купівлі-продажу є можлива помилка при перекладі його прізвища із російської на українську мову, а також, враховуючи ідентичність зазначення імені та по-батькові, а також подібність зазначення прізвища " [PERSON] / [PERSON] », суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог і знаходить підстави для задоволення позову в частині встановлення факту належності правовстанолюючого документу. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на спадковий житловий будинок. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач [PERSON] не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за позивачем право власності на житловий будинок із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] та рахується за [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] (позивач у справі).

Outcome: approved