Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

04.09.2018 року акціонерне товариство Комерційний\~ Банк «ПриватБанк» звернулось до Любашівського районного суду з вказаним позовом, зазначивши, що згідно з укладеним кредитним договором б/н від 18.11.2010 року відповідачці був наданий кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На порушення умов вказаного кредитного договору відповідач не виконав свої зобов»язання належним чином. Внаслідок порушення зобов»язань за даним кредитним договором станом на 16.08.2018 року має заборгованість за кредитним договором яка складається з наступного: заборгованість за відсотками за користування кредитом - 9094,26 грн.; заборгованість за пенею 7761,89 грн.; штраф ( фіксована частина ) - 500, 00 грн.; штраф ( процентна складова ) - 687,17 грн. Посилаючись на статті 509, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вказаний борг та судові витрати у справі у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідачки в судове засідання не з'явився повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає частково, а також просить суд застосувати позовну давність при стягненні пені та не стягувати штраф. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст 525, 526, 530 , 623 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Боржник, який порушив зобов"язання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки . В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 18.11.2010 року відповідачці був наданий кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На порушення умов вказаного кредитного договору відповідачка не виконала свої зобов»язання належним чином. Станом на 16.08.2018 року має заборгованість за кредитним договором яка складається з наступного: заборгованість за відсотками за користування кредитом - 9094,26 грн.; заборгованість за пенею 7761,89 грн.; штраф ( фіксована частина ) - 500, 00 грн.; штраф ( процентна складова ) - 687,17 грн. Зазначена заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором ( а.с.- 4 ). Представник відповідачки звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив суд застосувати позовну давність відносно вимоги щодо стягнення пені. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України , позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); Як видно з розрахунку заборгованості за кредитом , у графі сума комісії та пені щомісячно нарахована сума пені у розмірі 100 грн.( а.с.- 5 ) Оскільки стягнення неустойки ( пені, штрафу ) за змістом статей 266 , ч. 2 ст. 258 ЦК України обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, то належить стягнути пеню в сумі 1200 гривень , виходячи з розрахунку 100 грн. х 12 = 1200 грн. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в разі недотримання клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов»язань , передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу . Як видно з п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня . Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З урахуванням вказаної правової позиції, суд дійшов висновку, що у стягненні фіксованої частини штрафу та процентної складової належить відмовити. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір сплачений позивачем на користь держави при подачі позову ( а.с.-1 ) На підставі викладеного ,

Outcome: partial