Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

16.10.2012 року Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який в послідуючому уточнили. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що відповідач є власником житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та мешкає в квартирі разом зі своїм сином [PERSON]. Житлова квартира знаходиться у житловому будинку, який перебуває у власності Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-46». Позивач Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46» перебуває в договірних відносинах з комунальними підприємствами, які надають житлово-комунальні послуги, необхідні для нормального функціонування житлового будинку та його утримання в належному стані, а також для задоволення потреб всіх мешканців будинку, в тому числі і відповідача. Незважаючи на те, що відповідач споживає житлово-комунальні послуги, вона відмовляється сплачувати їх вартість, що в свою чергу привело до виникнення у неї заборгованості та відповідно привело до збільшення заборгованості позивача перед комунальними службами міста, які безпосередньо надають житлово-комунальні послуги та перебувають в договірних відносинах з позивачем. У зв'язку з виникненням заборгованості перед комунальними службами міста, рахунки позивача було заарештовано виконавчою службою на підставі рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2008 року, 06.10.2009 року та 15.03.2011 року. Відповідно виписки із протоколу зборів членів ЖБК «Рассвет-46» від 08.07.2012 року заборгованість повинна стягуватися пропорційно заборгованості створеної кожним власником квартири. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 22597,19 гривень, що складаються з : заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2006 року по 01.08.2013 року - 11941,83 гривень; 3% річних - 1366,15 гривень; індексу інфляції - 4485,57 гривень, пені - 729,10 гривень; виконавчого збору - 4074,54 гривень. Також просив стягнути понесені ним судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 180 гривень. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: представник позивача Ішутіна В.І. на позовних вимогах наполягає; відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечує та просить врахувати надані нею письмові заперечення проти позову. В запереченнях проти позову, що надійшли на адресу суду 05.11.2013 року відповідач [PERSON] просила суд в задоволенні позовних вимог Житлово-комунального кооперативу «Рассвет-46» у відмовити. При цьому послалася на те, що позивач не має права на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки протягом з липня 2006 року по липень 2013 року, будучи балансоутримувачем будинку, не встановив з відповідачем договірних відносин щодо надання житлово-комунальних послуг та не був визначений у встановленому законом порядку виконавцем послуг, безпосередньо ніяких послуг мешканцям будинку не надавав. Позовна заява подана від імені юридичної особи, а підписана фізичною особою - Головою Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-46» Ішутіною В.І. без зазначення повного імені представника позивача, його місця знаходження або місця проживання. Згідно протоколу зборів членів ЖБК «Рассвет-46» від 08.07.2012 року питання про стягнення заборгованості пропорційно заборгованості створеної кожним власником квартири вирішено без участі відповідача. Розрахунок про заборгованість не є доказом, оскільки не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку. Розрахунки проведені без врахування кількості мешканців. Позивачем не враховано те, що відповідач сплачує житлово-комунальні послуги в тому обсязі що дозволяє її матеріальне становище. А вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, пені, виконавчого збору та витрат на правову допомогу вважає безпідставним. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просила суд в задоволенні позову відмовити. Зважаючи на заяви представника позивача та відповідача, суд вважає можливим справу розглянути за їх відсутності на підставі наданих ними письмових доказів та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу, що відповідає положенням ст. 197 ч.2 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON], як власник та її син [PERSON] (а.с.4 - довідка). Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" №2482-ХП (з наступними змінами та доповненнями) утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п.7 зазначених Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р., власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 20, 21 Закону від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. 19.12.2011 року між Житлово-будівельним кооперативом «Рассвет-46» та відповідачем [PERSON] укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01 грудня 2011 року складала 18733,80 гривень з розстрочкою сплати заборгованості на десять років з сумою поточного погашення боргу та щомісячним платежом в розмірі 1873,38 гривень ( а.с.32 - копія договору). Взяті на себе зобов'язання за даним договором та щомісячні зобов'язання по сплаті житлово-комунальних послуг відповідачем [PERSON] в повному обсязі не виконуються в результаті чого утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01.07.2006 року по 01.08.2013 року в розмірі - 11941,83 гривень. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Крім того, відповідно виписки із протоколу зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-46 від 08.07.2012 року заборгованість за рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області та виконавчій збір нарахований по їх примусовому виконанню підлягає стягненню з боржників пропорційно їх заборгованості ( а.с. 33 - виписка). Відповідно існуючої заборгованості за вказаний період відповідачу [PERSON] до сплати нараховано: 3% річних - 1366,15 гривень; індексу інфляції - 4485,57 гривень, пені - 729,10 гривень; виконавчого збору - 4074,54 гривень ( а.с. 6-52 - розрахунки). Зважаючи на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 22597, 19 гривень, що складаються з: заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2006 року по 01.08.2013 року - 11941,83 гривень; 3% річних - 1366,15 гривень; індексу інфляції - 4485,57 гривень, пені - 729,10 гривень; виконавчого збору - 4074,54 гривень. При цьому посилання відповідача [PERSON] в запереченнях на відсутність договору на надання послуг є необґрунтованим, оскільки згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідача від обов'язків оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє його можливості скористатися правами споживача, передбачених Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти заборгованності нарахованої позивачем, відповідач інших розрахунків суду не надає, підтверджень необгрутованності проведених позивачем розрахунків з посиланням на докази, суду не доводить. Оскільки відповідач зобов'язана проводити оплату наданих послуг, однак не виконувала зобов'язання, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку, в зв'язку з чим, суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача на його користь 22597,19 гривень, що складаються з: заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2006 року по 01.08.2013 року - 11941,83 гривень; 3% річних - 1366,15 гривень; індексу інфляції - 4485,57 гривень, пені - 729,10 гривень; виконавчого збору - 4074,54 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно з п.2 ч.2 ст.79 ЦПК до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. В звязку зі зверненням з позовом до суду позивачем були понесені та документально підтверджені витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу ( а.с. 1, 53-56 - копія квитанцій, договору про правову допомогу, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю). Враховуючи вимоги Закону України « Про судовй збір», щодо розміру судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 229 ( двісті двадцять дев'ять ) гривень 40 коп. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 180 гривень витрат понесених позивачем на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved