Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

19.07.2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та спосубу стягнення. В обґрунтування заявлених вимог позивачкою зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500, 00 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, до досягнення дитиною повноліття. З часу розірвання їх з відповідачем шлюбу син постійно проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Розмір аліментів який сплачує відповідач є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб дитини, а також є значно нижчим від прожитковому мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, обов»язку матеріального забезпечення дитини не виконує. Приймаючи до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на теперішній час витрати на утримання сина зросли, а тому просила змінити визначений судом розмір аліментів у сумі 500, 00 грн, який сплачує відповідач на утримання сина на частку від його доходу в розмірі 1\\3. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений позов, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач, про дату та місце судового засідання повідомлений судом належним чином, у судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив. У матеріалах справи міститься відзив останнього на позов [PERSON] З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивачки, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши судове рішення на підставі даних, наявних у матеріалах справи. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500, 00 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно і до повноліття дитини. Судом також встановлено, що неповнолітній син сторін у справі постійно проживає з позивачкою [PERSON], перебуває на її утриманні. (а.с.13). За даними копій свідоцтв про народження, доданих відповідачем у додатку до його відзиву на позов, відповідач [PERSON] є також батьком - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Статтями 155,180,181,182,183,192 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; розмиір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Заперечуючи проти позову, відповідач просив встановити на утримання спільного з позивачкою сина фіксовану суму стягнення аліментів щомісячно в розмірі 50% від прожиткового мінімуму в сумі 972, 00 грн. на місяць, однак суд не може погодитися з такою пропозицією відповідача щодо вирішення спору, заявленого [PERSON], оскільки наявність у [PERSON] на утриманні ще трьох дітей не є підставою для висновку, про його матеріальний стан та наявність доходу, що не дозволяв би останньому сплачувати аліменти на сина у більшому розмірі. Зважаючи на те, що розмір аліментів у сумі 500,00 грн., який стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на виконання рішення суду від 17.03.2008 року був визначений судом станом на час ухвалення зазначеного судового рішення, і з моменту ухвалення цей розмір сторонами не змінювався, відповідач не надає позивачці додаткової допомоги на утримання сина у добровільному порядку, а на час звернення позивачки в суд з позовом та вирішення справи судом витрати на забезпечення сина зросли, а тому суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду розмір аліментів, визначивши його у розмірі ј частки від доходу (заробітку) [PERSON], однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як про це просить суд позивачка. Судові витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від таких витрат при зверненні в суд з позовом. На підставі викладеного та

Outcome: partial