Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

21.02.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина навчається. У судове засідання сторони не з"явились, подали через канцелярію суду заяви з клопотанням про розгляд справи за наявними матеріалами. Позивач письмово позов підтримує (а.с.38), просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач позов визнає (а.с.32), проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Чернігівського технологічного університету № 1204-36 від 13.02.2020 [PERSON] навчається на 1 курсі ННІ електронних та інформаційних технологій Чернігівського національного технологічного університету, форма навчання - денна. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СКУ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Договору про участь в утриманні дитини батьки між собою не укладали. Згідно обраного позивачем виду аліментів, аліменти призначаються у частці від доходу, що відповідає вимогам СК України. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається в повному обсязі, стан здоров`я дитини та рід занять, стан здоров`я та матеріальне забезпечення позивача і відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved