overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В грудні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначав, що 20.10.2012 року позичив відповідачці гроші під розписку в сумі 3500 доларів США. Остання зобов"язувалась повернути борг 25 грудня 2012 року. Однак, своє зобов"язання не виконала і кошти не повернула. Позивач прохав суд стягнути з відповідачки суму боргу відповідно до курсу валют станом на 30.10.2012 року - 27965 грн. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і прохав стягти з відпоавдачки боргу в гривні за офіційним курсом НБУ станом на 07.04.2014р. в сумі 40603 грн. та крім заявлених вимог стягнути з відповідачки суму судових витрат, оплату за оголошення в пресі та за довідку з банку . Відповідачка, будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з"явилась, про причини неявки не повідомила і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі .На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника . Судом встановлено, що 29.10.2012 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідачка взяла в борг у позивача суму 3500 доларів США і зобов"язувалась повернути цю суму 25.12.2012р., що вбачається із розписки ( а.с.5). В установлений термін відповідачка грошові кошти не повернула. Згідно довідки банку «Фінанси та кредит» станом на 07.04.2014р. курс долара США НБУ встановлений на рівні 1160,1102грн. за 100 доларів (а.с.27). Тому сума боргу в національній валюті на день розгляду справи складає 40603 грн. ( 3500 дол.США х 1160, 1102 грн. : 100). Оскільки відповідачка у встановлений сторонами строк не виконала умови договору позики, то з неї слід стягнути на користь позивача суму боргу. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь відповідача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати : судовий збір, витрати за опублікування оголошення в пресі 120 грн., витрати за отримання довідки з банку «Фінанси і кредит» 60 грн.. З позивача слід стягнути недоплачений судовий збір 126, 38 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В грудні 2013 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] про час і місце слухання по справі був сповіщений належним чином, по місцю реєстрації, про причину своєї неявки в суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в позові зазначила, що з 2011 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено 03.10.2013 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї несумісність характерів, різні життєві погляди на утворення сім"ї та виховання дитини, відсутність почуттів один до одного. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 23.03.2011 року виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 8. (а.с.4) Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.8) Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 03.10.2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини . Спору щодо місця поживання дитини та поділу майна подружжя не має. Судовий збір по справі складає 229,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 05 серпня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4657.50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 18 листопада 2013 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 26772.49 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент-банк" заборгованість за кредитним договором від 05 серпня 2011 року в сумі 26772.49 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 серпня 2011 року між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Акцент-банк" укладений кредитний договір відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 4657.50 грн., що підтверджується копією заяви на надання банківських послуг (а.с.5), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.6-12). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4) станом на 18 листопада 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 26772.49 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача заборговану суму по кредитному договору у розмірі 26772.49 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 267.72 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 2500 грн., пені 166,11 грн., та судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що надав відповідачу кошти в сумі 2500 грн у борг, що підтверджується договором позики та розпискою від 08.05.2013 року. Відповідач у визначений термін борг не повернув. В судове засідання позивач, його представник не з»явились надали заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що позивач надав відповідачу у боргу гроші в сумі 2500 грн., що підтверджується розпискою та договором позики від 08 травня 2013 року. Як вбачається з наданих договору позики та розписки строк повернення позики встановлений до 20 травня 2013 року. Станом на день розгляду справи відповідач борг не повернув. Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Пунктом 5.1 Договору позики від 08.05.2013 року передбачено, що у випадку порушення позичальником граничного строку виплати позики, вказаного в п.3.2 цього Договору, він виплачує позикодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, встановленої на день строку виплати позики, за кожен день такого прострочення, 3% річних від простроченої суми, а також завдані позикодавцеві збитки. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 2500 грн., а також пеня в розмірі 166,11 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, а саме 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та, враховуючи складність справи, 900 грн. витрат на правову допомогу, надану позивачу згідно договору від 19.12.2013 року адвокатом [PERSON], загалом 1129,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 29 січня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Соболівській сільській раді Теплицького району, актовий запис №1. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Оскільки, сімейне життя не склалось через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, з грудня 2013 року подружні відносини між ними припинено, поновлювати сімейні стосунки вона не бажає, тому просить шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Заяви про розгляд справи у його відсутність відповідач [PERSON] не подав, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2005 року, шлюб зареєстровано у Соболівській сільській раді Теплицького району, актовий запис №1. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради від 4 грудня 2014 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з грудня 2013 року, подружні відносини не підтримують, позивач вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, відповідач заперечень проти позову не подав, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, з послідуючими уточненнями, в якій просила: визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Вимоги обґрунтовує тим, що понад десять років відповідачі залишили квартиру та не проживають в ній без поважних причин. [PERSON] - онук, після одруження залишив квартиру та постійно проживає за місцем мешкання своєї сім'ї; [PERSON] - онука постійно мешкає у Германії; [PERSON] - невістка та [PERSON] - онук - постійно проживають у Польщі. Відповідачі добровільно залишили квартиру і не проживають в ній без поважних причин понад шість місяців; оплату за користування квартирою не здійснюють; витрати по ремонту квартири не несуть. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися; про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку; відповідачка [PERSON], яка діє також і в інтересах неповнолітнього сина - [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи орган опіки та піклування Шевченківська районна в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився; надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа: [PERSON] - [INFO] помер. Суд, заслухав пояснення позивачки та її представника, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що в липні 1991 року рішенням виконавчого комітету Печерської районної Ради народних депутатів м. Києва [PERSON] на сім'ю із трьох осіб ( він, дружина - [PERSON] та син - [PERSON] ) була надана квартира [ADDRESS]. Як вбачається із довідки форми № 3, виданої 14.01.2015 року КП ЖЕК " Татарка " у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - 2006 року, [PERSON] - 1994 року, [PERSON] - 2006 року, [PERSON] - 1994 року. Досліджені в судовому засіданні докази, як то: акти від 25.06.2014 року, 03.09.2014 року, 11.11.2014 року, складені комісією КП " ЖЕК " Татарка ", на обслуговуванні якого знаходиться будинок, де у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та понад шість місяців не проживають за місцем реєстрації. Даних, які б свідчили, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації з поважних причин, передбачених в ст.71 ЖК України, як і даних про те, що їм чинилися перешкоди у проживанні в квартирі, судом не встановлено. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців без поважних причин, а тому вони втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.71 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі договору купівлі продажу укладеного 18 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,078 га на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області. В зв'язку з відсутністю Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку нотаріус не може видати на неї свідоцтво про право на спадщину. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,078 га, що розташована на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2000 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали викладене підтвердили. Відповідач - Шибенська сільська рада Бородянського району Київської області представника в судове засідання не направила, просила слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2000 року (а.с.4) [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,078 га, що знаходиться на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, яка як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю І-КВ № 109406 виділена [PERSON] рішенням 2 сесії 22 скликання Шибенської сільської ради від 23 липня 1994 року для ведення садівництва. Відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON], який після одруження 16 травня 2009 року з [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, в зв"язку з відсутністю Державного акту на право приватної власності на землю на вказану земельну ділянку (а.с.7). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За вказаних обставин позов необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чино, на розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Вислухав позивача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.12.1995 року по 15.10.2008 рік, шлюб розірвано в установленому законом порядку. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], матір"ю якої у свідоцтві про народження записана відповідач. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні батька, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 15.01.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Швейцарської Конфедерації, кантон Цюріх, актовий запис № 9751 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою. Позивачка також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, але через канцелярію суд подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, за зареєстрованою у встановленому порядку адресою, що вказана у позові та підтверджується даними Адресного бюро по місту Києву та Київської області , про причини неявки суду не повідомив. Виходячі із принципу належного повідомлення, судом ухвалено про розгляд справи у відстуність відповідача у загальному порядку, у зв"язку із тим, що позивач у заяві про розгляд справи у ії відсутність, своєї згоди на розгляд справи у заочного порядку не виказувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.01.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Швейцарської Конфедерації, кантон Цюріх, актовий запис № 9751. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved