Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В липні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі також - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № А14-2006-477911 від 30.05.2006р. у розмірі 102 083,8 грн. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 30.05.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № А14-2006-477911, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 7070 дол. США, строком на 72 місяців з 29.05.2006р. по 29.05.2012р. зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами, а відповідач в свою чергу зобов'язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування даним кредитом відповідно до умов вказаного кредитного договору. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.06.2013 утворилася заборгованість в сумі 12 771,65 дол. США, що еквівалентно в національній валюті на дату розрахунку - 102 083,8 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1450,23 дол. США, що еквівалентно в національній валюті - 11 591,69 грн.; заборгованість за відсотками - 588,66 дол. США що еквівалентно в національній валюті - 4 705,16 грн.; пеня за прострочку кредиту та відсотків - 10 732,76 дол. США що еквівалентно в національній валюті - 85 786,95 грн., яку просив суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині заборгованості за кредитом та відсоткам, надав суду заяву, в якій просив зменшити суму нарахованої пені, посилаючись на скрутний матеріальний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері інваліда. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.05.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № А14-2006-477911, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 7070 дол. США, строком на 72 місяців з 29.05.2006р. по 29.05.2012р. зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором. У зв'язку із порушенням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 25.06.2013 р. у нього утворилася заборгованість в сумі 12 771,65 дол. США що еквівалентно в національній валюті на дату розрахунку - 102 083,8 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1450,23 дол. США, що еквівалентно в національній валюті на дату розрахунку - 11 591,69 грн.; заборгованість за відсотками - 588,66 дол. США, що еквівалентно в національній валюті на дату розрахунку - 4 705,16 грн.; пеня за прострочку кредиту та відсотків - 10 732,76 дол. США, що еквівалентно в національній валюті на дату розрахунку - 85 786,95 грн. З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача 07.04.2009 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору № А14-2006-477911, згідно умов якої сторони домовилися тимчасово на період 07.04.2009 до 07.10.2009 зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогами законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Зокрема, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Оскільки в суді на підставі належних та достовірних доказах встановлені обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, те, що відповідач не виконав взяті на себе відповідно до кредитного договору № А14-2006-477911 від 30.05.2006 року обов"язки, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредитному договору та заборгованості по відсотках такими, що підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені), то суд бере до уваги, що у відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи майновий стан відповідача, який згідно копією трудової книжки з 11.11.2013 року не працює, має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO] та матір інваліда ІІ групи, розмір пені підлягає зменшенню до розміру основної заборгованості за кредитом, що складає 1450,23 дол. США., що еквівалентно в національній валюті 11591,69 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 278 грн. 88 коп.

Outcome: partial