Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

13 січня 2015 року між сторонами був укладений договір строкового банківського вкладу № 331832/288825/07-15 (вклад «Блискуча сімка»), за яким банк прийняв від вкладника 2469,0 доларів США та сторонами встановлено, що сума вкладу повертається в один із строків визначених у п.п. 1.1.1-1.1.13 вказаного договору. Також цими пунктами визначені періоди та процентна ставка за користування коштами, а саме: з 13 по 19 січня 2015 року - 8,20%, з 20 по 26 січня - 8,35%, з 27 січня по 2 лютого - 8,50%, з 3 по 9 лютого - 8,65 %, з 10 по 16 лютого - 8,80%, з17 по 23 лютого - 8,95%, з 24 лютого по 2 беерзня - 9,10%, з 3 по 9 березня - 9,25%, з 10 по 16 березня - 9,40%, з 17 по 23 березня - 9,55%, з 24 по 30 березня - 9,70%, з 31 березня по 6 квітня - 9,85%, з 7 по 13 квітня - 10,0%. Позивач, уточнивши свої вимоги та посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, своєчасно не сплачував проценти за договором, після подання заяви про розірвання договору та повернення йому коштів разом з нарахованими процентами лише частково виконав його вимоги, повернувши 800 доларів США. просить стягнути з відповідача залишок суми депозиту 1669 доларів США, нараховані проценти за користування депозитом за період з 13 січня по 4 червня 2015 року в сумі 59,1 доларів США, моральну шкоду відповідно до законодавства про захист прав споживачів в сумі 3000 грн. та витрати по справі за надання правової допомоги в сумі 1000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згодою позивача по справі постановляється заочне рішення. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 1058, 1060 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони або для неї грошову суму, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором; за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника та умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Судом встановлено, що сторонами був укладений договір банківського вкладу, за яким були визначені періоди сплати відсотків кожного тижня. Також п. 2.4 визначено, що сума вкладу повертається в один із строків визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 договору. Так як позивачу терміново необхідні були кошти 26 січня 2015 року він усно звернувся до відповідача з вимогою повернення вкладу, що відповідало вимогам п. 2.9 договору, за яким після закінчення будь-якого строку, визначеного п.п.1.1.1-1.1.13, або при настанні інших обставин, визначених законодавством чи цим договором, кошти повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівки чи перерахування її на його поточний рахунок, а дія договору припиняється. Проте банк в порушення вимог договору відмовився повернути позивачу кошти, мотивуючи відсутністю в банку валютних коштів та почав видавати кошти частково по 100 доларів США 28, 29 січня 2015 року, 2-6 лютого 2015 року, а також 23 лютого 2015 року, в зв'язку з поданням позивачем 13 лютого 2015 року заяви про повернення депозиту та розірвання договору. Регулювання відносин банку з клієнтами здійснюється відповідно до вимог ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» в тому числі законодавством України та угодами між ними. За ст. ст. 651-653 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Відповідно до п.п.2.9, 2.11 вказаного договору його дія припиняється з поданням клієнтом заяви про його розірвання в один зі строків, передбачених 1.1.1-1.1.13 та не поданням заяви про його припинення після закінчення строків, встановлених цими пунктами договору. 13 лютого 2015 року позивачем була подана заява про повернення депозиту та всіх належних йому сум з розірванням спірного договору, тобто клієнт визначився зі своїми намірами щодо депозиту та подав таку заяву відповідно до умов договору. Після настання строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.13, та на час вирішення спору по суті судом позивачем не була подана заява про згоду на продовження дії договору на тих же умовах і він не відмовився від позовних вимог, на яких наполягав і в судовому засіданні. Таким чином ним остаточно прийнято рішення про розірвання договору та отримання від банку належних йому коштів. Так як заява про припинення дії договору ним була подана 13 лютого 2015 року, а банк продовжує до цього часу користуватися його коштами, вимоги позивача щодо стягнення відсотків за таке користування відповідно до їх розмірів, встановлених договором, підлягають задоволенню за період з 13 січня по 4 червня 2015 року в загальній сумі 59,10 доларів США. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то вони задоволенню не підлягають, оскільки правовідносини між сторонами визначені умовами договору, в тому числі і в частині відповідальності сторін, і такого її виду не передбачають. Разом з тим повинні бути задоволені вимоги щодо відшкодування витрат за надання позивачу правової допомоги в сумі 1000 грн. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду і рішення постановлено на його користь, ці витрати по справі підлягають стягненню на користь держави з відповідача відповідно до курсу валют, встановленого Нацбанком України. На підставі ст. ст. 215, 321, 651-653, 1058, 1060 ЦК України, ст. 55 ЗУ „Про банки та банківську діяльність",

Outcome: approved