Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

01.04.14 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд прийняти рішення, яким визнати недійсною довідку-рахунок № 020707 від. 23.10.2013 року видану ПП «ІЗОН» про відчуження автомобіля марки «Опель Віваро» 2008 р.в. кузов [NUMBER] номерний знак [NUMBER] [PERSON] на користь [PERSON] ; зобов'язати сторони повернутись до попереднього стану, скасувати реєстрацію автомобіля марки «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] за [PERSON] та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила суд ухвалити рішення яким, скасувати реєстрацію автомобіля марки «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER], визнати його спільною сумісною власністю подружжя, зобов'язати відповідача [PERSON] повернути автомобіль та стягнути в її користь з відповідачів всі судові витрати. Позов мотивує тим, 26.05.2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб . За час подружнього життя, а саме в травні 2012 року ними було придбано автомобіль марки «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] кузов [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.05.2012 року був зареєстрований за [PERSON] У квітні 2013 року сімейні стосунки між ними припинились та з цього часу вони проживають окремо та спільне сімейне господарство не ведуть. В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа за її позовом про поділ спільного майна подружжя. Під час підготовки до розгляду даної справи, згідно витребуваних судом документів їй стало відомо, що спірний автомобіль відповідач [PERSON] відчужив без її згоди на користь свого батька [PERSON]. В зв'язку з вищенаведеним змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги та уточнення до них підтримали повністю, покликаючись на викладені в заяві і уточненнях до неї мотиви. Крім того позивач пояснила, що у період перебування у шлюбі ними спільно з [PERSON] було вирішено придбати автомобіль. Більшу частину коштів вони заощадили . Оскільки деякої суми бракувало, її батьки позичили їм 3 000 дол. США та ними було отримано кредит у банку на 12 тис грн. На момент припинення шлюбних відносин вказані борги були повернуті. Жодних коштів від батька відповідача вони не отримували. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення на позов, якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки вважає автомобіль придбаним за свої кошти, які позичив у батька [PERSON], а відтак в рахунок боргу перед [PERSON], відчужив в його користь автомобіль, тому у задоволенні позову просить відмовити, справу просить слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. Крім того уточнив, що фактично всі кошти на придбання спірного авто були позичені [PERSON] , проте розписки про отримання коштів син батькові не надавав, оскільки у них тісні родинні стосунки. Борг [PERSON] не був повернутий, тому в погашення такого [PERSON] переоформив спірне авто на свого батька , хоча жодні кошти за придбання машини не передавались. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заперечення на позов, в якому зазначив, що позов вважає безпідставним, оскільки він придбав автомобіль у власника, тобто є добросовісним набувачем, крім того гроші на придбання даного автомобіля своєму сину [PERSON] давав він і останній продав йому автомобіль в рахунок боргу, тому у задоволенні позову просить відмовити, а справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши думку позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва Серія [NUMBER] від 26.05.2007 року вбачається , що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Однак як було встановлено в судовому засіданні фактичні шлюбні відносини між ними припинились приблизно в квітні 2013 року. Судом встановлено, що 26.05.2012 року сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] був придбаний автомобіль «Опель Віваро» 2008 р.в. кузов [NUMBER] номерний знак [NUMBER], який згідно інформації УДАІ ГУМВСУ у Львівській області був зареєстрований за [PERSON], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.05.2012 року (а.с.6). У відповідності до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В своїх запереченнях до позову відповідачі [PERSON] та [PERSON] зазначали, що автомобіль був придбаний за особисті кошти [PERSON], які він позичив у свого батька відповідача [PERSON], однак доказів, які б спростовували презумпцію спільності майна [PERSON] та [PERSON] та доводили б існування обставин, передбачених ст. 57 СК України, яка визначає майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, відповідачі не надали. Таким чином враховуючи, що жодної домовленості між сторонами про розмір часток у спільній сумісній власності не було, безспірним є той факт, що автомобіль «Опель Віваро» 2008 р.в. кузов [NUMBER] номерний знак [NUMBER] був придбаний позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Відповідачем [PERSON] спірний автомобіль був відчужений, а саме 23.10.2013 року він був знятий з реалізації та перереєстрований на іншого власника, а саме [PERSON] (а.с.6,7,8,10). У відповідності до ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Аналогічна за змістом норма міститься також в ч.2 ст.369 ЦК України. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ст.321 ЦК України ). Як встановлено судом на відчуження спірного автомобіля позивач не давала згоди. Крім того, ст. 61 ЦПК України врегульовано, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні відповідачами було визнано ту обставину, що фактично спірний автомобіль не було продано [PERSON], а такий передано безоплатно в погашення ніби-то існуючого боргу за договором позики. В даному випадку [PERSON] вправі був розпорядитись лише майном, що належить йому на праві приватної власності. Крім того , на думку суду, у випадку передачі майна в погашення суми заборгованості, власники майна повинні були укласти нотаріально посвідчений договір. Відтак, в силу дії ст.ст.219, 220 ЦК України довідка-рахунок, на підставі якої [PERSON] набув на праві власності спірний автомобіль є нікчемним правочином. Тому позивач вірно, з підстав ст.388 ЦК України, у відповідності до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 р. „ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" заявила вимогу про витребування з чужого незаконного володіння, яка , на думку суду, підлягає до задоволення в частині витребування з володіння [PERSON] спірного автомобіля. Враховюуич наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відтак підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 365 грн. 40 коп.

Outcome: approved