Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, вказавши що тривалий час працював на підприємстві відповідача з повним робочім днем в шахті. Під час виконання трудових обов`язків, в наслідок нещасного випадку на виробництві позивача було травмовано. Крім того робота в шкідливих умовах привела до утворення у позивача професійного захворювання - хронічного бронхіту, яке також в свою чергу привело до стійкої втрати професійної працездатності. Висновком МСЕК від 12 березня 2014 року втрата професійної працездатності позивача за сукупністю склала 65% (30% професійне захворювання хронічний бронхіт; 25% хронічний радикуліт та 10% трудове каліцтво). Позивач вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду тому що в наслідок втрати професійної працездатності він позбавлений можливості працювати за фахом і в повній мірі забезпечувати сім'ю. З'явилось почуття неповноцінності, оскільки обмежений у фізичних навантаженнях, життя залежить від вживання ліків та лікування. Професійні захворювання та трудове каліцтво спричиняють біль та душевні страждання. Все це приводить до того, що позивач вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Добровільно відповідач не згоден відшкодовувати моральну шкоду [PERSON], тому він вимушений звернутися в суд із позовом в якому просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень. Позивач, представник позивача в судове засідання, не з`явились надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача позов не визнала, зазначивши, що позивач не надав доказів які б свідчили про наявність заподіяної моральної шкоди. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України завдана моральна шкода відшкодовується особою яка її завдала, за наявністю її вини. Позивач дійсно працював в небезпечних та шкідливих умовах на підприємстві відповідача, зайнятим на роботах з повним робочім днем під землею. Представник відповідача не оспорює вказаний факт. В наслідок нещасних випадків на виробництві 9 березня 2007 року та 11 липня 2008 року, під час виконання трудових обов`язків [PERSON] було травмовано, що підтверджують акти розслідування нещасних випадків (а.с.25-30). Крім того в наслідок впливу на організм позивача шкідливих умов виробництва у [PERSON] утворилось професійні захворювання хронічний бронхіт та хронічна попереко-крижова радикулопатія, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (а.с.31). Зазначені травми та професійні захворювання привели до стійкої втрати професійної працездатності, яка за висновком МСЕК від 12 березня 2014 року у [PERSON] за сукупністю склала 65% (55% за професійними захворюваннями та 10% по трудовому каліцтву). У зв'язку з цим [PERSON] вимушений був неодноразово проходити курси лікування. Вказані факти не викликають сумніву та не були спростовані представником відповідача. Зазначене свідчить про те, що стан здоров'я позивача в наслідок професійних захворювань та трудового каліцтва значно погіршувався. Данні обставини також не заперечуються представником відповідача. Надані позивачем докази в повній мірі вказують що ушкодження здоров'я [PERSON] сталося при виконанні ним трудових обов'язків, що в свою чергу привело як до фізичних так і до моральних страждань. Втрата працездатності привела до обмеження його можливостей вести активний образ життя в наслідок чого останній вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Пункти 3,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року „Про судову практику по справам про відшкодування моральної (не майнової) шкоди роз'яснюють, що моральна шкода може складатися з моральних переживань в зв'язку з порушенням життєвих зв'язків позбавлення можливостей продовження активного образу життя при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності виду діяльності чи галузевої належності. В даному випадку у суду відсутні сумніви і в тому, що вказані наслідки наступили у [PERSON] у зв'язку з утворенням у нього професійного захворювання, трудового каліцтва і як слідство втрати професіональної працездатності, що узгоджується з висновком МСЕК від 12 березня 2014 року. Таким чином в судовому засіданні встановлено факт заподіяння відповідачем [PERSON] моральної шкоди, в наслідок отримання професійного захворювання та трудового калцтва і як слідство втрати професійної працездатності пов'язаних з виконанням трудових обов'язків. Разом з тим вирішуючи питання про задоволення позовних вимог [PERSON], суд враховує ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлений висновком МСЕК в розмірі 65% і приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 19500 гривень. На підставі ст.ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст.1,5,6,13,21, ч.3 ст.28, 34 Закону України „Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від несчасного випадку на виробництві та професійного захворювання, яки спричинили втрату професійної працездатності",

Outcome: partial