Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 „Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд, дослідивши заяву, надані письмові докази: - копія заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори 14.10.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №6-1088; - копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 22.03.2019 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; -копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 04.09.1971 року, серія [NUMBER] , що вказує на те, що заявниця мала дівоче прізвище - [PERSON] ; -копія свідоцтва про народження [PERSON] від 25.02.1949 року, серія [NUMBER] , з якого вбачається, що мати заявниці - [PERSON] ; -копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , від 10.05.1972 року, серія [NUMBER] , що вказує на те, що дівоче прізвище матері заявниці - [PERSON] ; -копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 16.11.1930 року, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; -копія свідоцтва про народження [PERSON] , [NUMBER] від 26.04.1930 року, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; -копія свідоцтва про розлучення [NUMBER] від 15.09.1966 року між [PERSON] та [PERSON] , що є доказом того, що тітка заявниці після одруження отримала прізвище - [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, адже надасть їй право отримати спадщину після померлої. Тому суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявниця, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] є рідною племінницею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Донецьк.

Outcome: approved