Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення Дзержинського районного суду м. Харкова є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.02.1999 року. 20.11.2017 року позивач прописав на своїй житловій площі [PERSON] , чоловіка своєї дочки.\~Однак [PERSON] не мешкає за своїм місцем реєстрації, його фактичне місце мешкання позивачу невідомо. До теперішнього часу з реєстраційного обліку [PERSON] не знявся, чим здійснює позивачу перешкоди у користуванні своїм майном. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Зі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.02.1999 року вбачається, що [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 28.12.2018 року та відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС УДМС України від 07.03.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] . З акту, засвідченого начальником дільниці № 5 КП «Жилкомсервіс», від 14.12.2018 року вбачається, що [PERSON] в період часу з 01.01.2018 року по 14.12.2018 року в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , не проживає. Відповідно до повідомлення Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області №60/4189 від 13.06.2019 року в період з 2017 року по 2019 рік [PERSON] з заявами та повідомленнями про перешкоджання в користуванні квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , до органів поліції не звертався. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає та не з`являється, комунальні послуги не сплачує, за місцем реєстрації його речі, фактичне місце його проживання невідомо. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.\~29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:\~ заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою\~\~розташованою за адресою: [ADDRESS] . Щодо вимоги позивача про встановлення порядку виконання рішення суду, за яким рішення Дзержинського районного суду м. Харкова є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, рішення суду про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial