Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ „Південьзахідшляхбуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральну шкоду. В позовній заяві зазначено, що 01 січня 1998 року позивачку прийнято на посаду коменданта гуртожитку АТ «Південьзахідшльхбуд», та в подальшому було кілька разів переведено на різні посади. В подальшому назва підприємства була змінена на ПАТ «Південьзахідшляхбуд». 1.02.2010 року [PERSON] переведено на посаду інспектора кадрів відділу кадрів зазначеного товариства. Наказом від 05.12.2013 року № 741-Кр звільнено з 17.12.2013 року на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв»язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Згідно із довідкою №331 від 14.04.2014 року ПАТ «Південьзахідшляхбуд» станом на 27 березня 2014 року перед позивачкою має заборгованість із заробітної плати та невиплаченої вихідної допомоги у сумі 5252 гривень 52 копійок. Вказані обставини й стали підставою звернення до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 січня 1998 року позивачку прийнято на посаду коменданта гуртожитку АТ «Південьзахідшльхбуд», та в подальшому було кілька разів переведено на різні посади. В подальшому назва підприємства була змінена на ПАТ «Південьзахідшляхбуд». 1.02.2010 року [PERSON] переведено на посаду інспектора кадрів відділу кадрів зазначеного товариства. Наказом від 05.12.2013 року № 741-Кр звільнено з 17.12.2013 року на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв»язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Згідно із довідкою №331 від 14.04.2014 року ПАТ «Південьзахідшляхбуд» станом на 27 березня 2014 року перед позивачкою має заборгованість із заробітної плати та невиплаченої вихідної допомоги у сумі 5252 гривень 52 копійок. Відповідно до довідки № 453 від 28.04.2014 року ПАТ «Південьзахідшляхбуд» середній заробіток [PERSON] за 2013 рік становить 2210 гривень. Відповідно до вимог статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно з вимогами статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунки. Відповідно до вимог статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку. У зв'язку з незаконними діями відповідача позивачці була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві зв'язки, що вимагає від мене додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення її прав та глибину душевних страждань, остання оцінює завдану їй підприємством моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до модальних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п.2 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітну плату за один місяць. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання в тому, що вимоги [PERSON], підтверджується в повному обсязі матеріалами, наданими позивачем, що є підставою для задоволення позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved