Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована його сестра - відповідач, яка з 2015 року в ньому не проживає, оскільки виїхала за кордон. У зв`язку з цим, посилаючись на приписи ЦК України та ЖК УРСР, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з"явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 25). Відповідач надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с. 24). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2016 року у справі № 709/299/16-ц та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 травня 2016 року позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 11). Зі змісту довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 5 вересня 2019 року № 2083 вбачається, що [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з актом № 21 від 5 вересня 2019 року, підписаним депутатом Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Демуз Р.І. та жителями [PERSON] , [PERSON] , відповідач не проживає у вказаному будинку з 18 жовтня 2015 року по теперішній час (а.с. 7). Відповідно до довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 5 вересня 2019 року № 2082 за вказаною адресою відповідач не проживає з 18 жовтня 2015 року по теперішній час (а.с. 5). Частиною 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач не проживає у будинку за вказаною адресою реєстрації, домовленості про користування жилим приміщенням між сторонами у справі не встановлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved