overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Адвокат Бондарєва Олена Сергіївна в інтересах [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] , 1990 р.н. та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач є здоровою працездатною людиною, кошти на утримання дитини не надає. Крім того позивач зазначає про наявність хвороби, що призводить до додаткових витрат і ускладнє забезпечення дитини. Позивач, відповідно до зменшених вимог, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. Сторони по справі, їх представники в судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач зменшені вимоги позову визнає. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як вбачається зі змісту позову, дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач хворіє та не має можливості в повній мірі забезпечити утримання сина (а.с.45-50). Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Дані, які б свідчили про його офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістомст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений судом розмір аліментів відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Адвокат Гармаш А.В., який представляє інтереси позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 22. Зазначив, що подружнє життя між сторонами фактично припинено, сумісне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність у них взаєморозуміння, а також через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, тому позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка до суду не з"явилася, направила на адресу суду заяву, в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, проти позову не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст.224 ЦПК України. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу останнього судового засідання судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], між сторонами зареєстровано шлюб 15 лютого 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 22. Проте, подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини фактично припинені, з переконань сторін вбачається, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе і суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст. 112 СК України, - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб належить розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Адвокат Киретів Віктор Васильович в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтовується тим, що відносини між сторонами носять негативний характер, вони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, тривалий час не проживають разом, спільне життя не склалось. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Киретів В.В. в судове засідання не з"явилися, згідно поданої заяви представник позивача просить розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Адвокат Мельник О.С. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з даним позовом мотивуючи його тим, що 24.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Жукотинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя у сторін не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб між сторонами розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від представника позивачки адвоката Мельник О.С. надійшла письмова заява про розгляд справи без участі позивачки та представника, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час розгляду справи належно повідомлявся, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Жукотинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. У сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, позивачу слід залишити шлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Адміністрація комунального закладу «Галицької центральної районної лікарні» звернулася до суду з клопотання про припинення амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], посилаючись на те, що актом огляду лікарсько-консультативною комісії громадянина [PERSON], вставлено, що хворий регулярно щомісячно відвідує психіатричний кабінет Галицької ЦРЛ. Постійно приймає підтримуючу терапію. В динаміці активної психо-патології не виявлено, суспільно небезпечних проявів хвороби не було. Вище наведене дає підстави припинити ПЗМХ в виді примусового амбулаторного психіатричного лікування. Законний представник [PERSON] - [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, та не заперечує щодо припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги стосовно [PERSON] Розглянувши матеріали справи, заслуховши, думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з акту комісії лікарів-психіатрів на особу [PERSON], який перебуває на примусових заходах медичного характеру №7231 від 20.10.2014р., вбачається, що хворий регулярно щомісячно відвідує психіатричний кабінет Галицької ЦРЛ. Постійно приймає підтримуючу терапію. В динаміці активної психо-патології не виявлено, суспільно небезпечних проявів хвороби не було. Вище наведене дає підстави припинити ПЗМХ в виді примусового амбулаторного психіатричного лікування. За змістом ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Адміністрація ТОВ «ЛЕО» звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача 1 203 грн. 65 коп. заподіяної шкоди, а також судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., посилаючись на те, що при перевірці 17.04.2013 року у квартирі [ADDRESS] було виявлено порушення п.42, п.48 Правил - самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, а саме навантаження споживача з перемикачів, встановлених до приладу обліку, у зв"язку з чим філії була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 1 203 грн. 65 коп., яку вони й просять стягнути із нього. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розстрочити суму збитку строком на 1 рік у зв»язку з важким матеріальним становищем. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, свідків, перевіривши матеріали справи, робить висновок про необхідність задоволення позову у повному обсязі за слідуючими обставинами: Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS], лицевий рахунок відкрито на нього (а.с.15). Згідно з актом №810702 від 17 квітня 2013 року у квартирі [PERSON] встановлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, а саме навантаження споживача з перемикачів, встановлених до приладу обліку (а.с.2), що підтверджується схемою підключення електроустановки та фотознімками (а.с.5, 16-17), чим ТОВ «ЛЕО» заподіяна матеріальна шкода згідно розрахунку розміру збитків у сумі 1 203 грн. 65 коп.(а.с.6). Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони приймали участь у рейді по [ADDRESS], а саме у квартирі [PERSON] При перевірці у його квартирі вони зафіксували показники приладу обліку. Потім вийняли пробки та оглянули електричну проводку та виявили самовільне підключення електропроводки, про що склали акт про порушення Правил та схему до нього, а потім відключили електроенергію споживачу. Він пояснень [PERSON] відмовився. Також було проведено фотозйомку, яка підтверджую скоєне порушення Порушень законодавства з їх боку допущено не було. Враховуючи вищезазначене, а також повне визнання позову відповідачем, суд вважае, що необхідно задовольнити позовні вимоги у повному обсязі у розмірі 1 203 грн. 65 коп., та стягнути понесений позивачем судовий збір. Згідно зі ст.217 ЦПК України, суд, з врахуванням матеріального становища відповідача, вважає можливим розстрочити суму збитку 1 203 грн. 65 коп. строком на 1 рік. На підставі викладеного, ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48, 53 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

АК „Харківобленерго" звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 589,44 гривень заборгованності за спожиту електроенергії за період з 10.05.2012р. по 21.02.2013 р., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач своїх обов`язків тривалий період часу не виконує, добровільно заборгованність не погашає. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про слухання справи за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі та в разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання був повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про слухання справи за його відсутністю до суду не надходило. Зі згоди позивачки суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є наймачем жилого приміщення квартири [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем був укладений договір на користування електричною енергією №43682 від 17.01.2006 р. Відповідно до п.11 цього Договору споживач зобов'язується сплачувати спожиту електроенергію відповідно дол. Умов цього Договору. Однак, відповідач умови договору не виконує належним чином, не сплачує спожиту електроенергію. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тим числі і за послуги електроенергії. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п.19,20,42,48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999г. споживач повинен сплачувати за спожиту електроенергію щомісячно. Відповідно до розрахунків, які представлені позивачем, заборгованість за період з 10.05.2012р. по 21.02.2013 р. складає 589,44 гривень Відповідно до ст.88 ЦПК України на відповідача також покладаються затрати по сплаті судового збору, який складає 1% від ціни позову. На підставі викладеного, ст.ст.: 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст.525 ЦК України, п.п.19,20,42,48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999г. і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

АК «Харківобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON], заборгованість за спожиту електроенергію та судові витрати, зазначаючи, що 23.09.2004 року між АК « Харківобленерго» та відповідачем був укладений договір № 69700 про користування електричною енергією. Відповідно до умов Договору, укладеного за адресою: [ADDRESS], та «Правил користування електричною енергією для населення» споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію у встановлений термін та несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за використану електроенергію, однак свої обов'язки відповідачка не виконує, внаслідок чого за період з 13.07.2012 року по 01.08.2013 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 326, 95 грн. Представник позивача, в судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву в якій просила дану справу слухати за її відсутності, наполягала на задоволені позовних вимог в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Слобідський край» та «Урядовий кур'єр», причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» - електропостачання відноситься до комунальних послуг. Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» - споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. Відповідно до копії договору про користування електричною енергією від 23.09.2004 року, укладеного між АК «Харківобленерго» та [PERSON], відповідачка зобов'язалась оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору та несе відповідальність за прострочення платежів за електричну енергію /а.с. 8-9/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно змісту ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися у встановлений строк (термін) його виконання. Однак, згідно з наданим розрахунком за період з 13.07.2012 року по 01.08.2013 року утворилась заборгованість перед АК «Харківобленерго» в сумі 326,95 грн /а.с.5/. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов'язані з публікацією оголошень у засобах масової інформації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі в рішенні-банк) звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 11668,34 грн. за кредитним договором без номера від 04.04.2008 року (договір складають: анкета-заява відповідача від 04.04.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку із Пам'яткою клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна»). У позові зазначає наступне, банк належним чином виконав зобов"язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в розмірі 2500 гривень. В свою чергу, відповідач не виконує взяті на себе згідно кредитного договору зобов"язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з"явився. Згідно доданого до позовної заяви письмового клопотання, представник позивача просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомляла, заяви про відкладення судового засідання не подала. Відзиву відповідач також не подала. За таких обставин суд,

Outcome: partial