Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що, згідно договору оренди землі від 25 вересня 2012 року, йому на праві користування на умовах оренди строком на 5 років належить земельна ділянка несільськогосподарського призначення для рибогосподарських потреб із земель водного фонду Дашівської селищної ради за межами смт Дашів Іллінецького району Вінницької області загальною площею 3,8778 га, із яких 3,7973 га знаходиться під водою, а решта 0,0805 га - під гідроспорудою. Зідно п.9.3. вказаного договору, позивачу було надано право зводити в установленому порядку будівлі та споруди на орендованій земельній ділянці. Підняття води в ставку та неможливість її контролювання призвело до повної руйнації попередньої земляної дамби. Після того на реалізацію своїх прав орендаря та, з метою забезпечення рибогосподарської діяльності, [PERSON] за згодою Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області на орендованій земельній ділянці за власні кошти було відновлено гідроспоруду, що складається із проїзної насипної кам'яної земляної греблі та кам'яної водозабірної споруди. На час її забудови відповідач не заперечував про подальше набуття ним у власність вказаного об'єкта нерухомості. Спорудження об'єкта нерухомого майна було зумовлене необхідністю забезпечення рибогосподарської діяльності шляхом здійснення постійного господарського обслуговування водного об'єкта, що неможливо було зробити без наявності такої споруди. При цьому, він не може узаконити своє право власності на вказану гідротехнічну споруду, оскільки, з початку її будівництва і до закінчення робіт змінився законодавчий порядок його оформлення. Комунальне підприємство «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" відмовило йому у проведенні інвентаризації вказаної споруди. Це, в свою чергу, перешкоджає йому повноцінно здійснювати право власності на належне йому нерухоме майно. Згідно ст.61 ЗК України, об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. Ст. 43 ВК України передбачено право водокористувачів споруджувати гідротехнічні та інші водогосподарські об'єкти, здійснювати їх реконструкцію і ремонт. Згідно ч.4 ст.61 ЗК України, режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж рік, навколо водойм і на островах встановлюється законом. При цьому, такий закон дотепер не прийнятий, а Водний Кодекс України лише слово в слово повторює положення Земельного кодексу України. Крім того, відповідно до ч.2 ст.58, ч.З ст.60 ЗК України, ст.ст.87, 91 ВК України, а також п. 3 Правового режиму зон санітарної охорони водних об'єктів, затвердженого постановою КМУ № 2024 від 18 грудня 1998 року, границі прибережних смуг і санітарних захисних зон визначаються та встановлюються на підставі проектів відводів, затверджених уповноваженими органами. Відповідні обмеження у використанні земель водного фонду на підставі затверджених проектів тільки згодом будуть відзначені у відповідних кадастрових картах органів земельних ресурсів. Разом з тим, такі границі встановлені лише відносно невеликої кількості об'єктів в країні, а щодо орендованого [PERSON] об'єкта водного фонду вони не були встановлені. Оскільки збудований ним об'єкт нерухомого майна не порушує будь-яких охоронюваних законом прав чи інтересів будь-яких третіх осіб, позивач просить суд визнати за ним право власності на збудовану ним гідротехнічну споруду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, селищний голова подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів і ухвалити у справі рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] з наступних мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.85 ВК України, у тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт. Користування цими ділянками у зазначених цілях здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони річок і водойм від забруднення, засмічення та замулення, а також з додержанням правил архітектури планування приміських зон та санітарних вимог у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.34 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», суб'єкти рибного господарства мають право, зокрема, на спорудження у встановленому порядку гідротехнічних та інших об'єктів, необхідних для забезпечення рибогосподарської діяльності. Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги наявні у справі письмові докази, а саме: копію паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3), копію рішення тринадцятої сесії шостого скликання Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 05 січня 2012 року про погодження поновлення з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договору оренди земельної ділянки із земель водного фонду Дашівської селищної ради та водного фонду Дашівської селищної ради та водного об'єкта (ставка) для рибогосподарських потреб (а.с.4), копією кадастрового плану земельної ділянки (а.с.5,6), копію плану-схеми земельної ділянки (а.с.7), копію акта визначення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (а.с.8), копію договору оренди землі від 25 вересня 2012 року (а.с.9-11), копію плану-схеми земельної ділянки водного фонду (ставка) (а.с.12), копію кадастрового плану земельної ділянки (а.с.13), копію акта визначення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (а.с.14), копію акта приймання-передачі об'єкта оренди (а.с.15), копію розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку (а.с.16) суд вража, що вимоги позивача доведені повністю, тому за [PERSON] слід визнати право на збудовану ним гідротехнічну споруду. На підставі викладеного,

Outcome: approved