Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

21.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій посилається на те, що він є спадкоємцем 7/12 частин житлового будинку [ADDRESS] після смерті в 2003 році [PERSON]. В 2006 році він звернувся до КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» та замовив технічну інвентаризацію вищезазначеного будинку з надвірними будівлями для оформлення витягу із Реєстру прав на нерухоме майно та наступної подачі цього витягу нотаріусу. Проте, спеціаліст БТІ зафіксував, що будинок знесено, а інвентаризація та реєстрація допоміжних господарських будівель, які залишились, не передбачені, в зв язку з чим у видачі витягу було відмовлено. Але насправді будинок потребував реконструкції, так як поступово приходив у непридатність, а коштів для реконструкції позивач не мав. Про інших співвласників йому нічого невідомо. Разом з тим, право власності може бути припинено у разі знищення майна з моменту подання відповідної заяви власником. Земельна ділянка, на якій знаходилось домоволодіння, спадкодавцем у власність чи користування не оформлювалось, однак остання нею користувалась. Він (позивач) також користувався і на даний час користується вказаною земельною ділянкою. В червні 2014 року йому стало відомо, що на земельну ділянку, якою він користується, оформлено право власності на ім я [PERSON]. Однак, його право власності на будинок [ADDRESS] було припинено неправомірно - без його заяви, як наслідок він не міг оформити право власності на земельну ділянку під будинком, в зв язку з чим просить відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, скасувавши рішення КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» про припинення права на зазначений вище будинок, рішення Бориспільської міської ради Київської області № 2749-31-VІ від 11.12.2012 року Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, рішення Бориспільської міської ради Київської області № 3736-43-VІ від 19.11.2013 року Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки в [ADDRESS], державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3210500000:07:009:0126, проведену Бориспільським управлінням Держземагентства 08.10.2013 року, та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210500000:07:009:0126, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції 20.12.2013 року. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердивши викладені в позові обставини, та пояснили, що законних підстав для припинення права власності позивача на будинок [ADDRESS], передбачених ч.2 ст.349 ЦК України, не було. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнала, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що позивач є її двоюрідним братом, і її батько, мати позивача та їх сестра [PERSON] були спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON]. Їі батько від спадщини у вигляді земельної ділянки не відмовлявся. Будинок, який знаходився на спірній ділянці було розібрано в 1996 році, ще до смерті матері позивача [PERSON] в 2003 році та [PERSON], власників будинку. А тому вважає, що земельну ділянку їй надано правомірно і підстав для задоволення позову не має. Більше того, матір ю [PERSON], власника 5/12 частин знесеного будинку, - [PERSON], було подано заяву від 30.08.2006 року про закриття розділу реєстру прав та реєстраційної справи на житловий будинок [ADDRESS]. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності, в зв язку з чим просила застосувати строки позовної давності до вимог позивача, надавши відповідну заяву. Представник відповідача Бориспільської міської ради - Волошина Ю.Г., проти позову заперечила, пояснивши, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами, оскільки йому було відомо про відмову у видачі витягу з 2006 року. Також [PERSON] не є власником будинку на спірній земельній ділянці, так як будинок знесено, а тому відсутні підстави для задоволення його вимог. Реєстраційна служба Бориспільського МРУЮ Київської області, будучи викликаною в якості третьої особи, свого представника не направила, надала лист з письмовими поясненнями, в яких зазначає, що державна реєстрація земельної ділянки була проведена відповідно до чинного законодавства, та просить слухати справу без участі свого представника, покладаючись при розгляді справи на розсуд суду. Третя особа управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області свого представника до суду не направила, надала клопотання про розгляд справи у відсутність свого представника. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено, що матері позивача [PERSON], яка померла [INFO], належало на праві власності 7/12 частин жилого будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.1996 року (а.с.12). Позивачем 11.03.2003 року було подано до Бориспільської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с.11), до складу якої входить також 7/12 частин зазначеного вище будинку, після смерті матері [PERSON]. В 2006 році позивачем було замовлено технічну інвентаризацію жилого будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель для оформлення витягу з Реєстру прав на нерухоме майно та наступної подачі цього витягу нотаріусу. Проте, за результатами виїзду у видачі витягу було відмовлено, так як вказаний будинок було знесено, а залишились лише допоміжні господарські будівлі - колодязь та погріб, в зв язку з чим 08.09.2006 року право власності було скасовано, відповідно до довідки та абрису (а.с.16-17). Інші 5/12 частин жилого будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.1981 року. Враховуючи те, що будинок було знесено та смерть [PERSON], мати останнього, [PERSON], 30.08.2006 року звернулася до КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» з заявою про закриття розділу реєстру прав та реєстраційної справи на житловий будинок [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель. Як передбачено ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). А згідно ч.2 цієї ж статті, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстації цього майна. Як зазначено в статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, посилання позивача на ч.2 ст.349 ЦК України та п.4.2. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а саме на те, що ним, як власником, не було подано заяву про внесення змін до державного реєстру щодо знищення житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель, в зв язку з чим дії спеціаліста БТІ щодо фіксації знесення будинку незаконні, є безпідставними, оскільки він не є власником зазначеного будинку, так як не набув права власності на нього в порядку визначеному ст.1299 ЦК України. Як вбачається з Довідки Бориспільської ОДПІ № 737/Г-04-15-01-32 від 17.06.2014 року (а.с.13), за померлою [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,07 га, що знаходиться по [ADDRESS], заборгованість по земельному податку за якою станом на 16.06.2014 року не рахується. За правилами ч.1 ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Позивачем, у відповідності з вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України, не було надано жодних доказів того, що він на законних підставах користувався спірною земельною ділянкою. Надану позивачем Довідку Бориспільської ОДПІ № 737/Г-04-15-01-32 від 17.06.2014 року (а.с.13) щодо відсутності заборгованості по земельному податку за земельною ділянкою площею 0,07 га, що знаходиться по [ADDRESS], суд критично оцінює, оскільки вона не підтверджує факту законності користування позивачем зазначеною земельною ділянкою. Стосовно тверджень відповідачів щодо пропущення позивачем строків позовної давності суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Згідно ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та бере свій початок від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Як встановлено в судовому засіданні, позивач про порушення свого права щодо фіксації знесення будинку спеціалістом БТІ та скасування права власності на нього 08.09.2006 року дізнався у 2006 році після проведення спеціалістом БТІ відповідних дій. Спростувати вказані доводи ні позивач, ні його представник не змогли. За таких обставин, суд вважає, що позовна давність для звернення до суду за захистом своїх прав щодо оскарження рішення КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» про припинення права власності на житловий будинок [ADDRESS] пропущений, що також є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Разом з тим, з вимогами щодо скасування рішення Бориспільської міської ради Київської області № 2749-31-VІ від 11.12.2012 року Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, рішення Бориспільської міської ради Київської області № 3736-43-VІ від 19.11.2013 року Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки в [ADDRESS], державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3210500000:07:009:0126, проведену Бориспільським управлінням Держземагентства 08.10.2013 року, та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210500000:07:009:0126, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції 20.12.2013 року, позивач звернувся до суду в строк, а тому відмовляти в їх задоволенні у зв язку з пропущенням строку позовної давності підстав не має. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі. Сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно звернути в дохід держави, так як позов задоволенню не підлягає. В зв"язку з вищевикладеним, на підставі ст.125 ч.1 ЗК України, ст.ст.182 ч.1, 256 ч.1, 257 ч.1, 261 ч.1, 391, 1299, ЦК України,

Outcome: dismissed