Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

03.11.2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» з позовом, який в подальшому уточнили, до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 22.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14.11939, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 80000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.05.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] за кредитним договором № 14.11939 від 22.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 92,60 кв.м, житловою площею 61,50 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності, згідно договору купівлі-продажу. [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №44862884, виданого 01.10.2015 року, 22.05.2007 року було зареєстровано заборону на нерухоме майно, на підставі іпотечного договору №14.11939/ДЗ-1 від 22.05.2007 року, реєстратор: приватний нотаріус [PERSON] 07.07.2014 року Василівським районним судом Запорізької області винесено рішення по справі №311/4990/13-ц про звернення стягнення на заставлене майно, яким позовні вимоги ПриватБанку задоволено. В ході підготовки документів щодо реалізації предмету іпотеки, було встановлено, що 17.11.2011 року державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження №29586769 від 04.11.2011 року, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки; 21.07.2012 року державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження №33347099 від 21.07.2012 року, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки; 12.11.2012 року державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження №35044826 від 07.11.2012 року, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки; 26.06.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження ВП №43055128 від 29.04.2014 року, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки. В даному випадку, договір іпотеки був укладений 22.05.2007 року, а арешти державним виконавцем накладено пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Тому, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON], накладеного ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області на підставі постанов про арешт майна боржника та заборони його відчуження №29586769 від 04.11.2011 року, №33347099 від 21.07.2012 року, №35044826 від 07.11.2012 року, ВП №43055128 від 29.04.2014 року та стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представником позивача [PERSON] до суду надано заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує (а.с.41). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області в судове засідання повторно не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками в отриманні судових повісток, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень проти заявлених позовних вимог не подано, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено. Повно та всебічно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладена кредитна угода № 14.11939 від 22.05.2007 року, згідно умов якої [PERSON] отримала кредит в сумі 80000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.05.2012 року (а.с.9-14). В забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, 22.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 14.11939/ДЗ-1, відповідно до умов якого в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних коштів, іпотекодавцем [PERSON] передано квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2007 року. [PERSON] Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №44862884, виданого реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 01.10.2015 року, у Єдиному реєстрі зареєстровано заборона відчуження обєктів нерухомого майна за постановами державних виконавців в ході примусового виконання виконавчих документів, а саме: 17.11.2011 року державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження №29586769 від 04.11.2011 року за виконавчим листом №2-615 від 24.05.2011 року, виданого Василівським районним судом, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки (реєстраційний номер обтяження 11857070) (а.с.15-16); 21.07.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження ЄДРВП № 33347099 від 21.07.2012 року, за виконавчим листом №2/802/497/2012 від 15.05.2012 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, , було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки (реєстраційний номер обтяження 12768523) (а.с.15-16); 12.11.2012 року державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження №35044826 від 07.11.2012 року, за виконавчим листом № 2-615 від 24.05.2010 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки (реєстраційний номер обтяження 13233587) (а.с.15-16); 26.06.2014 року державним виконавцем ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження ВП №43055128 від 29.04.2014 року, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки (номер запису про обтяження 6149401 (спеціальний розділ)), державний реєстратор: [PERSON], що вбачається з [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №44862837, виданого реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 01.10.2015 року (а.с.17). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 07.07.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно задоволені; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитною угодою №14.11939 від 22.05.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в розмірі 127817,61 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №14.11939/ДЗ-1 від 22 травня 2007 року, а саме: квартиру, загальною площею 92,60 кв.м., житловою площею 61,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] (а.с.18-20). Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02.09.2014 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 липня 2014 року у цій справі змінено, в резолютивній частині щодо розміру погашення заборгованості з «127 817 (ста двадцяти семи тисяч вісімсот сімнадцяти) гривень 61 копійки» на «105 099 (сто пять тисяч девяносто девять) гривень 39 копійок» , пені з «30 755 гривень 97 копійок» на «8037 гривень 75 копійок» та судових витрат з «1392 гривні 88 копійок» на «1050 гривень 99 копійок». В решті рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07.07.2014 року - залишено без змін (а.с.42-44).. Відповідно до змісту ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Закону України «Про заставу»встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. [PERSON] ст.572 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,19 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, тобто позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок вищевказанного автомобіля перед іншими кредиторами. Статтями 17 та 18 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Відповідно до ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.ст. 15-16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. [PERSON] ст.ст. 589, 590, 592 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Як передбачено ст.54 Закону України „Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, позивач як заставодержатель, має першочергове право на реалізацію предмета застави в разі порушення основного зобов'язання відповідно до умов кредитного договору та іпотечного договору провести реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов'язанням відповідача. Таким чином, арешти на іпотечне майно, накладені державними виконавцями ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області, порушує права позивача як Іпотекодержателя щодо реалізації предмета іпотеки, існування зазначеного арешту унеможливлює проведення дій щодо реалізації іпотечного майна в порядку, передбаченому чинним законодавством України, в тому числі позасудовим способом. У зв'язку з тим, що накладені арешти на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON], перешкоджає позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 75 за адресою: Запорізька область Василівський район м.Дніпрорудне вул.Комсомольська, буд.21, в рахунок погашення заборгованості за Кредитною угодою №14.11939 від 22.05.2007 року та іпотечним договором №14.11393/ДЗ-1 від 22.05.2007 року, і знаходиться в заставі ПАТКБ «Приватбанк», тому заявлені позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1218,00 грн. (а.с.1) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved