Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

09 грудня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивували тим, що 09 вересня 2013 року помер її дід [PERSON]. На праві власності останньому належали земельні ділянки, площею 3,9628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,6792 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Павлівської сільської ради, посвідчені Державними актами на право власності на земельні ділянки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зазначені земельні ділянки. Позивачка звернулась до держнотконтори для оформлення своїх спадкових прав, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном вона не може у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після діда [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, а саме на земельні ділянки: - площею 3,9628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради, посвідчену Державним актом серії СМ № 087696, виданого 11 червня 2008 року на імя [PERSON]; - площею 0,6792 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с.Павлівки, вул. Гагаріна, 47 Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом серії СМ № 045127, виданого 17 грудня 2004 року на імя [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримує, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову не заперечує. Представники третіх осіб Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не зявились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спорів у звязку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права у порядку, встановленому законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьком позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 298164 (а. с. 7). Згідно свідоцтва про одруження серії І-СГ № 011905 після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 9). [PERSON] народився 03 березня 1948 року. Його батьки: [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1984677 (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 110419 [PERSON] помер 22 червня 2009 року (а. с. 6). [PERSON] помер 09 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 202009 (а. с. 5). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045127, виданого 17 грудня 2004 року на підставі рішення Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 12 серпня 2004 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 262, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Павлівки, вул. Гагаріна, 47 Білопільського району Сумської області, загальною площею 0,6792 га (а. с. 10). Крім того, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 3,9628 га, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 087696, виданого 11 червня 2008 року на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації Сумської області від 01 червня 2004 року № 278, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010862601337 (а. с. 11). Відповідно до висновку КФ «БІТЕК» станом на 06 грудня 2016 року, оціночна вартість обєкту земельної ділянки на території Павлівської сільської ради площею 3,9628 га становить 157 614 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею, 0,6216 га становить 2 586 грн. (а. с. 12). У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області після [PERSON], який помер 22 червня 2009 року заведена спадкова справа № 16 та видано свідоцтво про право на спадщину 10 лютого 2010 року. Також, після [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, Першою Сумською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 64/2014 (а. с. 25, 26). Згідно витребуваних судом вищезазначених спадкових справ вбачається, що спадкова справа № 16 після смерті батька позивачки, [PERSON], який помер 22 червня 2009 року, заведена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] за заявами [PERSON], яка прийняла спадщину, та заявами [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь спадкоємця за законом [PERSON] ( а.с. 37-52). Спадкова справа № 64/2014 після смерті діда позивачки, [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року, заведена Першою Сумською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, посвідченим Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області 21.06.2011 року за р. № 11 ( а.с. 55-62). З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивачки підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки, які знаходяться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після діда [PERSON], який помер 09 вересня 2013 року. Однак, позивачка позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved