Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що 27.12.2014 р. померла його мати [PERSON]. Після ії смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 5,54 га, яка належала їй згідно державного акту на право власності, серія ЯА № 993841, розташованої на території Вільненської с/ради, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. 24.09.2010року [PERSON] заповіла позивачу все майно, яке на день смерті виявиться їй належним, що підтверджується заповітом від 24.09.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області, реєстровий № 523. На момент відкриття спадщини він прийняв спадщину, поскільки постійно проживав з померлою, фактично вступив в керування та володіння спадковим майном. У квітні 2015 року вирішив оформити своє спадкове право. Отримати свідотцтво про право на спадщину та зареєструвати нерухоме майно через нотаріальну контору не може, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку. Оригінал загублений, зберіглась тільки його копія. Звернувшись в Держкомзем з проханням надати дублікат Державного акту для оформлення спадщини, який належить спадкодавцю, йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що з такими вимогами може звертатися тільки власник земельної ділянки .Крім нього спадкоємцем є його двоюрідна сестра [PERSON], яка згідно положень ст.1265 ЦК України віднесена до спадкоємців п"ятої черги., яка відмовилася від спадщини на його користь. Тому просив суд визнати право власності на спадщину на земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов визнала Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповдно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до п.3.1 листа спеціалізованого суда України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодян для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток /паїв/, крім передачі їх у спадщину. Судом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 5,54 га, належала згідно державного акту на право власності, серія ЯА № 993841 [PERSON] /а.с.7/. Згідно свідотцтва про народження [PERSON], його матірю є [PERSON] ./а.с.8/. З наявного у справі заповіту, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою 20.09.2004 року, реєстровий номер 523, вбачається, що [PERSON] заповідала все майно, яке на день смерті виявиться їй належним [PERSON].(5). Згідно свідотцтва про смерть [PERSON] померла 27.12.2014 року./а.с.6/. Аналіз приведених судом доказів свідчить, що спадкодавцю [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,54 га, яка розташована на території Вільненської сільскої ради, Донецької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, відповідно до приписів частини третьої статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняв спадщину, а тому позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки основані на законі та підтверджуються матеріалами цивільної справи. На підставі ст.ст. 328,1258,1261,1268,1270,1271 ЦК України, ст.81 ЗК України, п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав,

Outcome: approved