Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за час затримки розрахунку при звільненні працівника та моральної шкоди. В позовній заяві вказав, що з 29.12.2012 року по 26.06.2014 року працював у ПАТ «Мостобуд» на посаді тракториста, 26.06.2014 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак в порушення вимог частин 1, 2 статті 115, статті 116 КЗпП України при звільненні із ним не було проведено повного розрахунку та не виплачено заробітну плату в сумі - 12 201,10 грн. У зв'язку із вищенаведеним та тим, що вказана заборгованість існує і на теперішній час звернувся до суду та просить стягнути її на свою користь, а також стягнути компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Крім того, просив відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі - 6 000 грн., спричинену душевними стражданнями у зв'язку з неможливістю отримати від відповідача належної винагороди за працю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності позов задовольнити, в разі неявки відповідача просив розгляд справи проводити в заочному порядку. Представник відповідача ПАТ «Мостобуд» в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовими доводами позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 07.10.2003 року [PERSON] був прийнятий на роботу бетонярем 3 розряду на термін будівництва об»єкту. З 15.11.2004 року переведений на посаду тракториста 4 розряду. 30.03.2010 року ВАТ «Мостобуд» перейменовано в ПАТ «Мостобуд». З 29.12.2012 року [PERSON] переведений на посаду тракториста 4 розряду безстроково. 26.06.2014 року [PERSON] звільнений з роботи за власним бажанням, згідно ст..38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії УКР №1761082, виданої на ім'я [PERSON] Згідно звіту про виплату заробітної плати ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №2» вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з травня 2013 року по червень 2014 року становить 12201,10 грн. Доказів, що підтверджують виплату позивачу [PERSON] зазначеної вище заборгованості по заробітній платі ПАТ «Мостобуд» суду не надано. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно звіту про виплату заробітної плати за 01.05.2013 року-31.10.2014 року розмір зарплати [PERSON] за два останні місяці становить:1804,11 грн. за лютий місяць 2014 року та 4334,59 грн. за червень місяць 2014 року. Середньоденна заробітна плата складає: 1804,11 грн. (лютий 2014 року) + 4334,59 грн. (червень 2014 року) : 39 робочих дні за два місяці (20 робочих днів у лютому 2014 року та 19 робочих днів у червні 2014 року) = 157,40 грн. Період невиплати йому належної заробітної плати з 27 червня 2014 року по 01 лютого 2015 року, а сааме: червень 2014 року - 1 робочий день; липень 2014 року - 23 робочих дні; серпень 2014 року -20 робочих днів; вересень 2014 року - 22 робочих дня; жовтень 2014 року - 23 робочих дня; листопад 2014 року - 20 робочих днів; грудень 2014 року - 23 робочих дня; січень 2015 року - 20 робочих днів; лютий 2015 року - 1 робочий день, разом 153 робочих дні. Загальний розмір середнього заробітку за період з 27 червня 2014 року по 01 лютого 2015 року в розмірі 24082,20 грн. (157,40 грн. х 153 робочих дні) = 24082,20 грн. Частиною 2 «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997, № 1427 встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток. Згідно розрахунку наданого позивачем сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати [PERSON] становить 1959,31 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не заперечується. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, що визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Крім того, відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до маральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно п.п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування маральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що не виплата [PERSON] з часу звільнення із ПАТ «Мостобуд» необхідної заробітної плати порушила його законні права, що призвело до моральних страждань. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем ПАТ «Мостобуд», суд враховує характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем за час затримки по виплаті заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем доведений, а відповідачем не спростований факт наявної заборгованості відповідача по заробітній платі, визнається правильність розрахунків позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Мостобуд» слід стягнути в дохід держави 767,84 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved