Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в праві користуванні власністю. При цьому вона посилається на те, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], яку було одержано на підставі ордеру на жиле приміщення. У 2011 році шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09.11.2011 року. Відповідач вже понад 10 років не проживає в вищезгаданому житлі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі не має. З вказаного часу і по теперішній час відповідач в будинку не проживає, тому позивач вимушена звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. До суду було надано заяву про розгляд справи за його відсутності, також в заяві відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить ордер. Реєстрація відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS], підтверджується довідкою №1372 від 16.06.2014 року, відповідно до якої на вказаній площі мешкають та зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У 2011 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказане підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одесі від 09.11.2011 року. Відповідач в будинку не проживає вже понад 10 років. Вказане підтверджується актом про відсутність особи за місцем реєстрації, завіреним Будинкоуправлінням № 2 Одеської КЕЧ району. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці у користуванні домоволодінням, вона несе додаткові витрати за сплату комунальних послуг, а також не може у повному обсязі розпорядитися належним їй майном на свій розсуд. Згідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Поважності причин відсутності відповідача у вказаній квартирі більше одного року до моменту звернення до суду в судовому засіданні не надано. Враховуючи визнані сторонами позовні вимоги, суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України у судовому засіданні доведено, що відповідач понад одного року без поважних причин не мешкає у спірному домоволодінні, тому втратив право користування спірним жилим приміщенням. Згідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved