Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

28.11.2017 заявник звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою в якій просить встановити факт постійного спільного проживання [PERSON], [INFO], разом з [PERSON], який помер [INFO] року, на час відкриття спадщини за адресою: Україна, [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтовувує тим, що є дружиною [PERSON] з яким перебувала у шлюбі з 16.05.1965 та який помер [INFO]. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, яке належало померлому та заявнику на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), що знаходиться за адресою: Україна, [ADDRESS]. Вказує, що після смерті [PERSON], заявник звернулась з заявою про прийняття спадщини до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. Однак, отримала Постанову від 13.07.2017 року № 3886/0231, в якій заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав на території, якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме в місті Донецьк. Заявник зазначає, що для оформлення спадщини необхідно встановлення відповідного факту, а тому просить заяву задовольнити з наведених вище підстав. 28.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вище зазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 01.12.2017 ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. 06.04.2018 судом було зроблено запит до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори щодо надання спадкової справи після померлого [PERSON] В судове засідання заявник не з'явилася, проте останьою подано до суду заяву з якої вбачається, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просять суд розглядати справу без її участі. В судове засідання представники зацікавлених осіб не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду спарви. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядаєсправи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] був чоловіком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.05.1965 (а.с.8). [INFO] року помер чоловік заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 10.02.2017, виданого Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до якої входить нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) [NUMBER] від 03.10.2003 (а.с.12). Крім того, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька від 30.12.2003, квартира, яка знаходиться за адресою: Україна, [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] 10.04.2017 [PERSON] звернулася з заявою до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, однак отримала Постанову від 13.07.2017 № 3886/023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав на території, якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме в місті Донецьк. Як вбачається з паспорту заявника, який знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тобто за адресою де був зареєстрований та проживав [PERSON] на день смерті(а.с.6). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.01.2017, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Таким чином, з наявних матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] та його поховання, заявниця з тимчасово окупованої території України переїхала проживати до м.Києва. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місцепроживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна або основної його частини, а завідсутності нерухомого майна - місце знаходження основної частини рухомого майна. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п. 3, 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджен певними засобами доказування, не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щомають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника щодо встановлення факту постійного спільного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved