Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору, без номера, від 08.04.2016 відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобов`язання по поверненню кредиту відповідач повністю не виконала і має заборгованість перед Банком в розмірі 11480,60 грн, яку просять стягнути. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ У судове засідання представник Банку не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в законному порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою судді від 11.09.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 08.04.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10-26). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.10). Як стверджує позивач, внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов"язань по вищезазначеному договору, станом на 18.08.2019 утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 11480,60 грн (а.с. 6-9), з яких: заборгованість за тілом кредиту 5189,67 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту 1748,20 грн; нарахована пені за прострочене зобов`язання 3519,84 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 522,89 грн. Згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст. 612 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості по кредиту б/н від 08.04.2016 на суму 6937,87 грн ( заборгованість за тілом кредиту в сумі 5189,67 грн та заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 1748,20 грн) - є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Стосовно стягнення із відповідача нарахованих пені та штрафу, суд зауважує наступне. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до положення\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Постановою Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №664/2784/15-ц, встановлено наступні обставини. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тлумачення статей\~3\~та\~549 ЦК України\~дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6\~статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором б/н від 08.04.2016, відповідачу [PERSON] , позивачем нараховано пеню у розмірі 3519,84 грн. Крім цього, до відповідача також застосовано штраф за порушення грошового зобов`язання у розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 522,89 грн (процентна складова). Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з [PERSON] пені за кредитним договором, відсутні. При цьому суд, керується принципами справедливості та розумності, оскільки такий розмір пені перевищує розмір штрафу. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~З огляду на вказане суд відхиляє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача нарахованої Банком пені в сумі 3519,84 грн. Таким чином, розмір заборгованості за кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, становить 6937,87 грн. З огляду на вказане, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення з відповідача штрафу, а саме фіксованої частини в сумі 500,00 грн. Стосовно стягнення із відповідача процентної складової штрафу в сумі 522,89 грн суд, враховуючи вимоги п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, в сумі грн, вважає, що з відповідача підлягає стягненню 346,89 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 08.04.2016 складає 7784,76 грн, що складається із: 5189,67 грн -\~заборгованості за тілом кредиту; 1748,20 грн -\~заборгованості за простроченим тілом кредиту; 500,00 грн\~штрафу (фіксована частина) та 346,89 грн штрафу (процентна складова). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення\~статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому стягненню з відповідача підлягає 1302,63 грн. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial