Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON],\~[PERSON] звернулися\~ до\~суду з\~позовом \~до Хорольської\~міської ради\~Полтавської області\~про визнання\~права власності\~на нерухоме\~майно,\~мотивуючи його\~ тим,\~ що\~ згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.04.1994 року виданого органом приватизації при Хорольській міській раді згідно з розпорядженням ( наказом) № 247 від 01.02.1994р. позивачам, [PERSON] та [PERSON], належить на праві приватної власності квартира загальною площею 47, 5 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що розташована за адресою: Полтавська область, місто Хорол, вул. Незалежності ( колишня [PERSON]), 87, кв.3 по ? частці кожному. Відповідно до Архівного витягу від 04.12.2018 року № 01-17/218 із рішення виконавчого комітету Хорольської міської Ради народних депутатів Полтавської області від 20 квітня 1993 року № 93 « Про заяви громадян м. Хорол про дозвіл будівництво надвірних будівель» слідує, що виконком міської Ради народних депутатів вирішив, дозволити [PERSON] добудову жилих кімнат на першому поверсі до 8-ми квартирного жилого будинку по вул. К. Маркса, 87 Хорольського молококонсервного комбінату. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з"явилися, але в позовній заяві\~прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача\~ [PERSON] міської ради Полтавської областів судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, зазначивши, що міська рада позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З інформаційної довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 31.11.2018 року слідує, що на підставі рішення № 93 від 20.04.1993 року виконавчого комітету Хорольської міської ради та Дозволу на проведення робіт № 195 від 04.05.1993 року, наданого районним архітектором, проведено реконструкцію шляхом прибудови- прибудова літ »а», але дія Дозволу припинилась 20.05.1994 року, об»єкт не був своєчасно введений в експлуатацію. Прибудова літ.»а» є невід»ємною частиною квартири № 3. Кількість кімнат в квартирі змінилась з 2 до 3 та загальна та житлова площі квартири змінилися : з 47,5 кв.м на 63,9 кв.м - загальна площа з 24,9 кв.м. на 36,6 кв.м.- житлова площа внаслідок проведення в 1994 році реконструкції шляхом прибудови до квартири. Назва вулиці змінена зь вулиці « Карла Маркса» на вулицю « Незалежності» розпорядженням № 5-р від 18.01.2016 р. Хорольського міського голови. З технічного\~паспорта на\~квартиру (\~кімнату,\~жилий блок,\~секцію)\~у житловому\~будинку(\~гуртожитку),\~виготовленого 30.11.\~2018\~року ФОП\~[PERSON],\~ \~вбачається,\~що \~ самочинно\~збудована у\~1994\~році прибудова\~Літ.\~«а» до\~квартири Літ.\~«А-3»,\~що розташована\~за адресою:\~Полтавська область,\~місто Хорол,\~вул.\~Незалежності (\~колишня [PERSON]),\~87,\~кв.3,\~перебуває у\~задовільному технічному\~стані та\~придатний до\~подальшої експлуатації.\~ З повідомлення начальника-державного реєстратора Комунальної установи « Реєстраційна Служба» [PERSON] від 06.12.2018 року № 01-09/ 144 позивачам відмовлено у державній реєстрації вказаної квартири з прибудовою у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї та роз»яснено необхідність звернутись до суду з відповідною заявою. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. У відповідності до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~Статтею 328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved