Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеса з вказаним позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] В обґрунтування позову посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори з тієї причини, що перебував за кордоном. Тому просить встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 р. було відкрито провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (вх.№ 17171 від 15.04.2021 року). Представник відповідача Одеської міської ради, будучи повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис №3. Померла [PERSON] є матір`ю позивача, відповідного до свідоцтво про народження серія [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №2265 зроблений у м. Одесі Іллічівський ЗАГС, де в графі батьки вказані: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Після смерті матері, залишилось спадкове майно у вигляді кімнати №11 у гуртожитку [ADDRESS] , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер [NUMBER] , виданий 13.11.1998року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, є власником 395/1000 частин секції гуртожитку складає кімнату [ADDRESS] . Після звернення до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу щодо прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , позивачу було відмову у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Як стверджує позивач ним був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як він перебував за кордоном. 09.09.2019 року він відлетів з України та прилетів до України 20 липня 2020 року, що підтверджується копіями квитків, а також відмітками у паспорті громадянина для від`їзду за кордон, [NUMBER] орган що видав № 5101 виданий 08 червня 2018року та відмітками у паспорті моряка, а також листом Приватного підприємства «Влад Марін» від 29 липня 2020 року, згідно до якого підтверджується, що [PERSON] працює на судах грецьких судновласників з 2005 року, та останнє судно «ЕМ Corfu», період знаходження на борту 09.09.2019 р. по 20.07.2020 р. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, з огляду на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, неможливість позивача в інший спосіб захистити своє невизнане право, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved