overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Роговичівської сільської ради, відділу Держгеокадастру в Полонському районі, в якому вказує, що у 1996 році отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Роговичівської сільської ради із земель колишнього КСП «Промінь». Земельну ділянку здавала в оренду. Сертифікат вона загубила. Відділ Держгеокадастру в Полонському районі відмовив у видачі дубліката сертифіката, тому що видача дублікатів законом не передбачена. Не має можливості у зв'язку з втратою сертифіката на вказану земельну ділянку здати її в оренду. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай). Адвокат позивачки [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Представники відповідачів - Роговичівської сільської ради та відділ Держгеокадастру в Полонському районі в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та розпискою, але клопотання про відкладення розгляду справи не направили. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії «[NUMBER], який вона втратила. [PERSON] мала право на приватизацію земель колишнього КСП «Промінь» с.Роговичі Полонського району - на земельну частку (пай). Вказані обставини підтверджено в суді письмовими доказами: договором оренди земельного паю, інформативною довідкою виконуючого обов'язки начальника відділу Держгеокадастру у Полонському районі, довідками Роговичівської сільської ради, згідно з якими за [PERSON] рахуються земельні ділянки(паї) площею 0,4920 га та 2,6946 га, оголошенням в пресі про втрату сертифіката. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст..2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай). З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] має право на земельну частку (пай), але не має можливості підтвердити своє право на цей пай у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа - сертифіката.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

16 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1134. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають зі сторонами. З лютого 2015 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розірвавши шлюб, примирення в сім"ї не можливе, так як наданий строк судом не використано. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1134. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають зі сторонами. З лютого 2015 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2015 року сторонам надавався строк для примирення в три місяці, але останні його не використали. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім'ї неможливе, спільне господарство не ведуть строк для примирення наданий сторонам ними не використаний. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

16 серпня 2016 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] посилаючись на те, що вона є власницею названого будинку. Відповідач, яка є донькою позивача, зареєстрована в будинку, але з липня 2001 року фактично в ній не проживає. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через газету «Вісті Придніпров'я", причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.06.2016 року та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року (а.с. 5,6). У будинку, за даною адресою, зареєстрована [PERSON], але фактично не мешкає з 2000 року, що підтверджується довідкою і актом, складеним зі слів сусідів головою квартального комітету (а.с.7,8). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач - є донькою [PERSON], проживала у її будинку, але останні два рокі вона її у зазначеному будинку на бачила, про місце її перебування їй не відомо. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] більше одного року, інтересу до житла не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей її в квартирі немає. Таким чином вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житлом підлягають задоволенню. Тому [PERSON]. слід визнати такою, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в доход держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

16 січня 2007 року \~[PERSON] \~отримала у \~позивача \~кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом \~у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» подав до суду позов до [PERSON] \~з вимогою стягнути з відповідача \~заборгованість \~за кредитом в сумі \~11834 гривень 13 коп. та судові витрати в сумі 1378 грн. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. В судове \~засідання \~представник позивача не з"явився - в позові \~просить розглянути справу у його відсутність, \~позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується \~повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Представник позивача проти цього не заперечує. Вивчивши матерiали справи, суд вважає, \~\~що позов пiдлягає до \~задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з \~Умов та правил надання банківських послуг між \~ПАТ КБ «Приватбанк» \~та [PERSON] \~\~укладений договір та надано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом \~у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку \~борг складає 11834,13 гривень. За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати \~\~\~\~\~\~завдані цим збитки. \~Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, \~доказується кредитором. За ст..88 ЦПК України \~стороні, на користь якої \~ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони понесені нею \~і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги \~\~до [PERSON]С .про стягнення заборгованості за кредитом в 11834,13 гривень та судові витрати в сумі 1378 грн., підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 серпня 2006 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 293. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки кожен із сторін має різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння при вирішенні питань сім"ї та побуту, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з вересня 2013 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву в якій позов підтримала, прохала розглянути справу без її участі. /а.с.20/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. /а.с.19/ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4), вбачається, що 12 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 293, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і, визначеному ч. 3 ст. 56 СК України, праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Зважаючи на вищевказане та на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і просить ухвалити судове рішення про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного споруджену вигрібну яму. Обгрунтовуючи вимоги тим, що проживає в [ADDRESS] м. Конотоп, який належить їй на праві приватної власності. Поряд знаходится будинок відповідачки №15, яка в жовтні 2013року самочинно побудувала вигрібну яму, захвативши при цьому частину її земельної ділянки. У судовому засіданні [PERSON], діючий на підставі довіренності і в інтересах [PERSON] позовні вимоги матері підтримав і конкретизуючи їх просить зобов"язати відповідачку знести вигрібну яму. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Представник Конотопського міськрайонного управління Держсанепідслужби у Сумській області - [PERSON] позовні вимоги підтримує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ містобудування та архітектури Конотопської міської ради просить справу розглядати у відсутність їх представника, а при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду. (а.с.22) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здісненні, а згідно ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном За змістом частини 1,2 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У судовому засіданні достоменно встановлено і це стверджується матеріалами справи, що відповідачка на земельнвій ділянці [ADDRESS] обладнала вигрібну яму. Чинне законодавство (частина 4 статті 174 ЦПК України) дозволяє у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, ухвалювати рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункту 11 частини 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. . За таких підстав, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 14 грудня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В Порічанській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 13. Від спільного життя народилася донька: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Шлюбні відносини припинили, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 14 грудня 1991 року, але шлюбні відносини припинили у зв'язку з непорозуміннями, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Строронам надавався строк на примирення, однак сторони не примирилися. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Шлюб розривають вперше. Суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

16 січня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, проживає окремо, працює трактористом в ФГ "Лан". Позивачу власних коштів на утримання дитини не вистачає. В зв"язку з викладеним позивач просить стягти з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягти аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та попросила суд їх задовольнити. Зазначила, що відомостей про заробітки відповідача вона суду надати не може. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно визнає повністю, в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнає, так як в даний час не працює в ФГ "Лан" і взагалі ніде не працює. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO], тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття. Відповідач не оспорює батьківство та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Враховуючи викладене в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час не працює в ФГ «Лан», що підтверджується довідкою від 26.01.2015 р. №1. Відповідно до ст.84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене суд на даний час не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Позивачем не надано суду доказів, які б стверджували те, що відповідач має джерела доходу які б давали йому можливість сплачувати аліменти на її утримання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

16 січня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідач, відповідно до кредитного договору від 25 квітня 2013 року отримав кредит. Щомісячно повинен був вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідач належним чином не виконував своє зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить стягнути з нього відповідно до умов договору борг за кредитом на загальну суму 2497 грн.67 коп. Представник позивача в письмовій заяві просить розглядати справу без її участі підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який, згідно з поштовим повідомленням, за зареєстрованим місцем його проживання повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між акціонерним товариством "Укрексімбанк"" 25 квітня 2013 року було укладено кредитний договір. Відповідач [PERSON] не виконував вимоги договору і не сплачував встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві борг, який становить 2497 грн. 67 коп. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні - розрахунком заборгованості, кредитним договором, претензією банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст. 626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved