Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

04.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 16 грудня 2014 року і до досягнення сином, [PERSON], повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на малолітню дитину, [PERSON], [INFO], в розмірі еквівалентному 1000 (одна тисяча) доларів США, що по офіційному курсу НБУ складає 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 16 грудня 2014 року і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що сторони перебувають у шлюбі з 04.06.2005 р., від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. В грудні 2014 року [PERSON] покинув сімю і з цього часу не надає допомогу на утримання їхнього малолітнього сина. Відповідач найбільший миловар України, відома та багата людина, є засновником та власником ТОВ «Слобожанський миловар» та інших субєктів господарювання, фізичною особою підприємцем, власником інвестиційних сертифікатів ПВІФ «ТАУ» НВЗТ ПрАТ «КУА «Національний резерв», власників патентів на промислові зразки на мило «Шик», тому вона просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень, щомісячно. Відповідно до умов шлюбного договору, укладеного між сторонами, відповідач зобовязався виплачувати щомісячно додаткове грошове утримання на сина у розмірі еквівалентному 1000,00 доларів США, тому вона просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов на тих підставах, що в ньому викладені. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі нотаріальної довіреності від 21.01.2015 р., посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 28, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов на тих підставах, що в ньому викладені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Судом його явка була визнана обов"язковою в судове засідання для дачі особистих пояснень з приводу заявлених до нього вимог. Ухвала суду відповідачем не виконана. 12.10.2015 р. [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначає, що виконуючи, та визнаючи свої зобовязання, передбачені шлюбним договором б/н від 03.06.2005 p., користуючись правом, передбаченим ст. 174 ЦПК України, визнає позовні вимоги, предявлені [PERSON] в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів на утримання спільної малолітньої дитини [PERSON], 06.05.2006 р. н., в загальному розмірі, еквівалентному 1000 (одна тисяча) доларів США, з яких 500 доларів США сума аліментів і 500 доларів США сума додаткових витрат, щомісячно, за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення сином повноліття, з яких ? частину коштів на утримання сина [PERSON], а саме: грошові кошти, еквівалентні 500 доларів США, щомісячно, за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, сплачувати на рахунок, відкритий на імя сина в Державному ощадному банку України. Залишити без розгляду заяву представника відповідача [PERSON] від 29.09.2015 р. про часткове визнання позову. У випадку стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної малолітньої дитини [PERSON], 06.05.2006 р. н., за період з моменту звернення позивачки до суду і до моменту вирішення спору судом, надати відповідачу відстрочку сплати суми аліментів на утримання неповнолітнього сина на один рік рівними частинами. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Адвокат [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом від 27.09.2014 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1360, виданого на підставі рішення ради адвокатів Полтавської області від 25.01.2013 р. № 2 та представник відповідача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі нотаріальної довіреності від 26.01.2015 р., посвідченої приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 90, а також на підставі нотаріальної довіреності від 13.01.2016 р., посвідченої приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 16, заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вони надали суду письмові заперечення на позов, в яких вказують, що на утриманні [PERSON] перебуває його мати [PERSON], [INFO], якій на даний час виповнилося 87 років. Відповідач сплачує всі витрати по забезпеченню належного рівня життя своєї мами, винаймає для неї доглядальницю, придбаває ліки та опікується належним медичним доглядом. Крім того, вважають, що позов про стягнення аліментів заявлений передчасно, так як не набуло чинності рішення Дзержинського районного суду міста Харкова про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], відповідач піклується про сина, приймає участь в забезпеченні йому належного догляду, фізичного та духовного розвитку, між подружжям існує домовленість про утримання сина. Батько опікувався всіма матеріальними потребами родини, оплачував придбання продуктів, одягу, оплачував роботу домогосподарок та нянь, спортивні секції сина та позашкільні заняття. В грудні місяці батько також надавав матеріальну допомогу родині, незважаючи на існування спору з дружиною щодо поділу спільного сумісного майна. 01 грудня 2015 року [PERSON] через хатніх робітниць були передані кошти на оплату школи та позашкільних занять сина [PERSON], зокрема на теніс за грудень 1150,00 грн., на школу за жовтень листопад 1800,00 грн., на французьку мову 200,00 грн. та заробітну платню домашніх робітниць, всього 5400,00 грн. Крім того, [PERSON] передав дружині в грудні 2014 року 10000 доларів США, що еквівалентно 165000,00 грн. В грудні 2014 року та протягом 2015 року [PERSON] продовжує оплачувати комунальні та експлуатаційні витрати за утримання квартири [ADDRESS]. Позивач не оплачує квитанції за спожиті нею та сином комунальні послуги. Позивачем разом із позовною заявою надано до суду копію шлюбного договору, яким передбачено утримання малолітнього сина після розірвання шлюбу, що свідчить про досягнення сторонами відповідної домовленості і відсутність підстав для задоволення позову. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] 12.08.2015 р. надійшли додаткові пояснення, в яких вона вказує, що при визначенні розміру аліментів на дитину необхідно врахувати обставини: матеріальний стан відповідача дохід в розмірі посадового окладу в сумі 3103,00 грн., утримання відповідачем матері [PERSON], непрацездатної; обовязок матері на рівні з батьком утримувати дитину; відсутність особливих обставин, які зумовлюють додаткові витрати, тому вважають можливим сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? від доходів відповідача, так як його дохід визначений довідкою про заробітну плату і не є мінливим, але не менше визначеного законом мінімуму, враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває також непрацездатна мати. Від адвоката [PERSON] [PERSON] 29.09.2015 р. надійшла заява, в якій вона зазначає, що виконуючи, та визнаючи свої зобовязання, передбачені шлюбним договором, [PERSON] визнає позовні вимоги, предявлені [PERSON] в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної малолітньої дитини [PERSON], 06.05.2006 р. н., суми в розмірі еквівалентному 1000 (одна тисяча) доларів США щомісячно за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 шлюбного договору, укладеного 03.06.2005 р. між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 5365, в разі розірвання шлюбу за ініціативою [PERSON], останній за умови працездатності за віком та станом здоровя, зобовязаний забезпечити [PERSON] окремою двокімнатною квартирою з необхідним умеблюванням, автомобілем, або сплатити протягом 6 (шести) місяців від дати розірвання шлюбу грошову суму еквівалентну 120000 (сто двадцять тисяч) доларів США, а також виплачувати щомісячно грошове утримання на кожну спільну дитину у розмірі еквівалентному 1000 (одна тисяча) доларів США. В разі розірвання шлюбу за ініціативою або за вини [PERSON], [PERSON], за умови працездатності за віком та станом здоровя, зобовязується виплачувати щомісячно грошове утримання на кожну спільну дитину у розмірі еквівалентному 1000,00 (одна тисяча) доларів США. Даний договір підписаний сторонами 03.06.2005 р. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 04.06.2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.06.2005 р. зроблено відповідний актовий запис за № 726. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], місце реєстрації: міський відділ реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.06.2005 р. серія 1 ВЛ № 003000. [PERSON] народився 06.05.2006 року в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 26.05.2006 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1735. Його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON], місце реєстрації міський відділ реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.05.2006 р. серія 1 ВЛ № 046038. В листі директора Харківського університетського ліцею [PERSON] від 29.01.2015 р. вих. № 24/01 35/15 зазначається, що [PERSON], 2006 р. н., відвідує комунальний заклад «Харківський університетський ліцей Харківської міської ради Харківської області» з 01.09.2012 року по теперішній час. Догляд за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], здійснює мати [PERSON], яка приводить дитину до закладу на навчання та забирає. Мати приймає активну участь у житті класу та школи, обізнана про всі заходи, які проводяться у навчальному закладі, відвідує усі батьківські збори та класні свята. Дитина [PERSON] завжди має при собі домашню їжу, охайно одягнений, приходить з виконаним домашнім завданням. В листі приватного дошкільного навчального закладу центр розвитку дитини «Маленька країна» № 1 від 23.01.2015 р. зазначається, що [PERSON], [INFO], отримував дошкільну освіту в приватному дошкільному навчальному закладі центрі розвитку дитини «Маленька країна» з листопада 2009 року по травень 2012 року. Догляд за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], здійснювала мати [PERSON], яка привозила дитину та забирала її із закладу. Мати [PERSON] активно приймала участь у житті навчального закладу, систематично відвідувала свята, приймала участь у зборах. В листі тренера по тенісу ТК «Спорт & Корт» [PERSON] зазначається, що [PERSON], [INFO], відвідує тенісний клуб «Спорт & Корт» з жовтня 2013 року. Дитину в клуб приводить та забирає мати [PERSON], яка регулярно відвідує змагання (турніри та огляди конкурси), робить необхідні платежі. [PERSON] активний, талановитий, з особистою думкою, добре спілкується з іншими дітьми. В довідці товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» від 11.02.2015 р. вих. № 151 зазначається, що за період з 2005 р. по теперішній час дивіденди учасникам не нараховувалися та не виплачувалися. [PERSON] за цей же період не була учасником товариства, грошові кошти та майно в статутний капітал не вносила. В довідці Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 27.04.2015 р. № 01 50/1948 зазначається, що [PERSON] дійсно працює в Дергачівській районній державній адміністрації на посаді голови районної державної адміністрації, і його заробітна плата за відпрацьований період складає: за березень 2015 року 1773,14 грн., за квітень 2015 року 3103,00 грн. В довідці Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 27.04.2015 р. № 01 50/1948 зазначається, що [PERSON] дійсно працює в Дергачівській районній державній адміністрації на посаді голови районної державної адміністрації та його щомісячний посадовий оклад становить 3103,00 грн. В податковій декларації про майновий стан і доходи [PERSON] за 2014 рік зазначається, що загальна сума доходу, яка включається до загального річного оподатковуваного доходу складає 2021696,35 грн., в тому числі: заробітна плата 282020,00 грн., інвестиційний прибуток 10000,00 грн., інші доходи (відсотки за депозитами) 1729676,35 грн. В довідці комунального закладу «Харківський університетський ліцей Харківської міської ради Харківської області» від 21.04.2015 р. № 112 зазначається, що [PERSON] дійсно сплатила за додаткові освітні послуги свого сина, учня [INFO], [PERSON], за 2014 2015 навчальний рік 2130,00 грн. (дві тисячі сто тридцять грн. 00 коп.) та внесла благодійних внесків на розвиток ліцею 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) В листі тренера по карате [PERSON] без дати та номеру зазначається, що [PERSON], 2006 р. н., відвідував секцію з карате Шотокан у ЦСЄ «Будокан» з осені 2012 року та припинив тренування на весні 2014 року за невідомих їм обставин. Від початку відвідувань секції фізичну присутність дитини на тренуваннях забезпечувала його мати [PERSON] разом із нянею. Подальше відвідування занять забезпечувалось переважно нянею або одним з водіїв, що працювали у сімї [PERSON]. Сплату за тренування у перші декілька місяці здійснював батько дитини [PERSON] старший. Пізніше оплату кожного місяця здійснювала мати дитини, безпосередньо, або через особу, що привозила дитину. [PERSON] завжди була присутня на атестаційних екзаменах дитини. Батько дитини декілька раз відвідував тренування, та одного разу привіз [PERSON] на змагання. Обоє з батьків приймали участь у телефонних спілкуваннях з приводу виховання дитини. З питань, які мали більш побутовий характер, тобто фізичний стан та здоровя дитини, забезпечення присутності дитини тощо, більше спілкувалася мати. Питання своєчасною оплати тренувань та загального напрямку виховання дитини у рамках дисципліни карате обговорювались із батьком. Характеризуючи [PERSON] молодшого та його внутрішній стан відзначаємо, що дитина була і психічно, і фізично здорова, добре спілкувалася із іншими дітьми, що відвідували секцію карате на той час. Була охайно одягнута, доглянута, спокійна та врівноважена. На зауваження реагувала адекватно. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.08.2015 р. по справі № 638/8507/15 ц, номер провадження 2/638/4334/15 (головуючий суддя Шишкін О. В.) встановлений батьку [PERSON] час спілкування із сином [PERSON], [INFO], без обовязкової присутності матері [PERSON] під час зустрічей. Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], з 16 грудня 2014 року. За змістом ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивач [PERSON] не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не могла їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати. При цьому слід зазначити, що представники відповідача надали суду докази того, що відповідач сплачував кошти на утримання свого малолітнього сина, а саме: розписка хатньої робітниці про отримання 5400,00 грн. в грудні, товарний чек від 05.04.2015 р. про купівлю спортивного костюму Aston Martin в сумі 4496,00 грн.; грошового переказу в сумі 1500,00 грн. від 08.04.2015 р. за квитанцією № 13479460 на утримання дитини за березень 2015 року, тобто вимоги позивача в частині стягнення аліментів за минулий час не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. п. 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 92 СК України, шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям. За ч. 2 ст. 93 СК України, шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обовязки подружжя як батьків. За ч. 2 ст. 99 СК України, якщо у шлюбному договорі визначені умови, розмір та строки виплати аліментів, то в разі невиконання одним із подружжя свого обовязку за договором аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обовязку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач в своєму позові просить стягнути аліменти в відповідача в розмірі 50 000,00 грн. та 50 000,00 грн. додаткових витрат на дитину, а всього 100 000,00 грн. аліментів на дитину щомісячно. Підставою для такого розміру аліментів позивач вказує на те, що відповідач є дуже заможною людиною, є засновником та власником багатьох підприємств, а тому в змозі сплачувати саме такий розмір аліментів. Також вона посилається на п. 6 шлюбного договору від 03.06.2005 р., відповідно до якого відповідач зобовязався сплачувати на користь позивача щомісячне грошове утримання на кожну спільну дитину розмірі еквівалентному 1000,00 доларів США. Позивачем не надано суду доказів того, що вона зверталася до нотаріуса із заявою про стягнення аліменти на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідно до п. 6 шлюбного договору від 03.06.2005 р. Також позивачем не надано суду доказів того, що батько дитини [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини. В свою чергу [PERSON] в своїх поясненнях зазначає, що він надав позивачу в грудні 2014 року 10 000,00 доларів США на утримання їхньої спільної дитини, цих коштів повинно було вистачити до вересня 2015 року, даного факту жодна із сторін не спростовувала, також як зазначає відповідач він сплачує комунальні послуги за квартиру, де мешкає його малолітній син з матірю, у звязку з тим, що в нього є сумніви щодо цільового використання цих коштів саме на утримання їхньої малолітньої дитини, він побоюється надавати кошти матері дитини, яка їх витрачає не на призначенням. Між сторонами укладено шлюбний договір, нотаріального договору про сплату аліментів між сторонами укладено не було. Суд вважає посилання позивача на п. 6 шлюбного договору від 03.06.2005 р. як на підставу стягнення суми аліментів саме в розмірі 1000,00 доларів США хибними, оскільки в розумінні положень ч. 2 ст. 99 СК України обовязковою умовою стягнення аліментів за цим шлюбним договором є розмір та строки виплати аліментів, в договорі зазначений розмір грошового утримання на майбутніх дітей, але не зазначений строк виплати цього грошового утримання, а тому виконання цього договору в частині стягнення аліментів на конкретну дитину не є можливим, тому суд розглядає саме справу про стягнення аліментів, а не про грошове утримання за шлюбним договором. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» необхідно звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат також на підставі відповідних підтверджуючих документів: витрати на спортивні секції, додаткові позашкільні заняття та кружки. В судовому засіданні позивач не могла пояснити суду, в чому саме полягають додаткові витрати на дитину, наданий суду перелік можливих витрат на дитину в розмірі 2 700 доларів США на місяць суд вважає завищеними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, також позивачем не надано доказів того, що її син регулярно відвідує додаткові заняття та вартість цих занять на місяць, позивач не в змозі обґрунтувати суму аліментів в розмірі 100 000,00 грн., тобто в розумінні положень ст. 60 ЦПК України, позивач фактично ухилилася від доказування по справі. Але, враховуючи той факт, що відповідач визнав позовні вимоги частково в розмірі 500 доларів США сума аліментів і 500 доларів США сума додаткових витрат щомісячно, за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, вважає саме таку суму аліментів справедливою та такою, що буде відповідати інтересам дитини, тому аліменти стягуються саме в такому розмірі. Офіційний курс гривні до іноземної валюти відповідно до даних Національного банку України станом на 05.02.2016 р. складає: 100 доларів США 2589,2673 грн., тобто 500,00 доларів США дорівнюють 12 946,34 грн. Згідно вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 258,93 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial