Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

17.08.2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці з 02 по 31 серпня 2021 року. Тому після виходу судді Чеботаренко О.Л. з відпустки, а саме 01 вересня 2021 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л. Ухвалою від 06.09.2021 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 19.10.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він знаходився в фактичних шлюбних відносин з відповідачем. Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, однак шлюб зареєстрованим не був. Від цивільного шлюбу 08.10.2007 року у них з відповідачкою народилася донька, прізвище, ім`я та по батькові якої було записано в порядку ч.1 ст.135 СК України [PERSON] , яка проживає разом із відповідачкою. Реєстрацією народження доньки займалася відповідач і про необхідність подачі ним заяви про запис його як батька відповідач не сказала, а він цього не знав. На теперішній час донька постійно скаржиться йому на неналежну турботу з боку матері та просить забрати її від матері, однак він зможе це зробити лише після офіційного встановлення його батьківства. Тому позивач просив визнати його батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої визначити разом з ним та зобов`язати Окнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Осокін С.Ю. просив прийняти відмову позивача від позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини разом з позивачем та повернути частину судового збору, сплаченого за цю вимогу. Позовні вимоги про визнання батьківства позивача щодо дитини [PERSON] представник позивача підтримав та просив їх задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов в частині визнання батьківства визнала, підтвердивши, що позивач дійсно є батьком її доньки [PERSON] , спілкується з донькою, матеріально їй допомагає, хоча раніше не ставив питання про батьківство офіційно. Вона не заперечує проти офіційного зазначення позивача батьком її доньки в документах. Донька його любить і хоче з ним спілкуватися. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Окнянської селищної ради Одеської області Баюро Л.П. в підготовчому судовому засіданні повідомила, що вона нещодавно спілкувалася з [PERSON] і та їй повідомила, що проживала у батька [PERSON] . Позивач і раніше завжди дзвонив, переймався долею дитини та питав, як встановити батьківство. Також [PERSON] постійно надсилав дитині кошти та вони спілкувались. В подальшому представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Окнянської селищної ради Одеської області підготовче судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час проведення підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином. Тому суд визнає причини її неявки неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, підготовче судове засідання проведено у її відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Окнянського відділу державно реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність. Свою позицію по суті спору не висловив /а.с.39, 40/. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Дитина [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України /а.с.26-27/. Народження дитини /актовий запис №73/ зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області 18 жовтня 2007 року /а.с.26-27/. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане\~ за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК). Із позовом про визнання батьківства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують чи спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом воно вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. На проведенні судово-генетичної експертизи сторони не наполягали. Крім того, відповідач підтвердила, що батьком дитини [PERSON] є позивач. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , запис про народження якої вчинено на підставі ч.1 ст.135 СК України. Тому позов в частині визнання батьківства підлягає задоволенню. При цьому, за вказану позовну вимогу при подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 908 грн. через ПАТ АБ «Укргазбанк» за квитанцією №57530577 від 11.08.2021 року. Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов в частині визнання батьківства до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454 грн. (50% від 908 грн.). Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини, то представник позивача подав до суду заяву про прийняття відмови від позову в цій частині, яку підтримав в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши зазначену заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. \~ Ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вказаного Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.ч.1, 3 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Дитині [PERSON] , [INFO] , на час розгляду справи виповнилось 14 років, а тому відповідно до ч.3 ст.160 СК України, її місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо, визначається нею самою. Таким чином, судом встановлено, що відмова від позову в частині визначення місця проживання дитини, не суперечить закону, не порушує будь-чиїх інтересів, що охороняються законом, а тому, враховуючи викладене, а також

Outcome: approved