Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

14.05.2018 р. позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.10.2017 р., що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 24608, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором № 10-29/7645 від 27.06.2008 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10-29/7645, за умовами якого позивачу надано кредит в розмірі 97750 доларів США з процентною ставкою 13,5% річних. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису. 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 24608 про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в розмірі 190065,70 доларів США на підставі кредитного договору № 10-29/7645. Позивач посилається на те, що дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису є неправомірними, оскільки при вчиненні виконавчого напису не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат» та постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999р., якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводить в безспірному порядку. Позивач заперечує факт отримання ним вимоги про усунення порушення зобов`язання, на момент вчинення виконавчого напису. Крім того, рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 10.06.2016 р. ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено у стягненні заборгованості за кредитним договором № 10-29/7645 в зв`язку з пропуском строків звернення до суду, оскільки з моменту останнього платежу минуло більше трьох років. З врахуванням викладених обставин позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31.10.2017 р. таким, що не підлягає виконанню. В ході розгляду справи судом проведена заміна відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк». Позивачем подана заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10-29/7645, за умовами якого позивачу надано кредит в розмірі 97750 доларів США зі сплатою процентної ставки в розмірі 13,5% річних на строк до 27.06.2033 року. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] зобов`язався погашати кредит шляхом сплати ануїтет них платежів на транзитний рахунок № [NUMBER] у Воскресенському відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк». ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису. 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 24608 про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в розмірі 190065,70 доларів США на підставі кредитного договору № 10-29/7645. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Однак, при вчиненні виконавчого напису за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» приватним нотаріусом Чуловським В.А. не була перевірена беспірність заборгованості. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості останній платіж в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором здійснено 01.07.2011 р. Зазначені обставини також були встановлені рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 10.06.2016 р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.10.2016 р. Тобто, на момент звернення Банку до приватного нотаріуса минуло три роки з моменту порушення права Кредитора. Крім того, як встановлено судом Банк звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва в листопаді 2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором в розмірі 200294,81 доларів США, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Чуловським В.А. між сторонами існував спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який розглядався судом, що не може свідчити про безспірність заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Враховуючи викладене, оцінюючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що на час вчинення виконавчого напису між сторонами розглядався спір в судовому порядку про стягнення заборгованості за кредитним договором, а при вчиненні виконавчого напису до суму боргу включена сума, яка виходить за межі трирічного строку з моменту виникнення у Банку права вимоги, а також беручи до уваги, що виконавчий напис вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, суд вважає, що позов є обґрунтованим, порушення права позивача з боку ПАТ «Укрсоцбанк» на момент звернення до суду є доведеним, з огляду на що позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved