Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

27.11.2017 позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з [PERSON]на свою користь заборгованість у розмірі 37 206,60 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 24.09.2013 між ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та відповідачем був укладений Договір про відкриття поточного рахунку, видачу платіжної картки та надання кредиту в межах кредитного ліміту № 0091730-ССС3_03520, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 4 800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних. Зазначає, що 12.09.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» було укладено Договір факторингу № 2 шляхом купівлі права грошової вимоги. За умовами Договору факторингу, ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» придбало у попереднього кредитора право грошової вимоги до [PERSON] згідно Кредитного договору № 0091730-ССС3_03520 від 24.09.2013. На адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 27.10.2017 боржник [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» по кредитному договору № 0091730-ССС3_03520 від 24.09.2013 у сумі 37 206,60 грн. Виходячи з цього, позивач просив позов задовольнити. 27.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М 27.11.2017 року судом направлені запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 10.01.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 12.01.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 17.04.2018 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.07.2018. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте 21.06.2018 останнім до суду було подано заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 24.09.2013 між ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та відповідачем був укладений Договір про відкриття поточного рахунку, видачу платіжної картки та надання кредиту в межах кредитного ліміту № 0091730-ССС3_03520, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 4 800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% річних (а.с.24-26) 12.09.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» було укладено Договір факторингу № 2 шляхом купівлі права грошової вимоги. (а.с.20-23) За умовами Договору факторингу, ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» придбало у попереднього кредитора право грошової вимоги до [PERSON] згідно Кредитного договору № 0091730-ССС3_03520 від 24.09.2013. 12.10.2017 на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості по Кредитному договору № 0091730-ССС3_03520 від 24.09.2013 та повідомлено, що станом на 12.10.2017 його заборгованість становить 37 087,28 грн. (а.с.31) Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав вимогу позивача та кошти на виконання умов кредитного договору не сплатив. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору № 0091730-ССС3_03520 від 24.09.2013, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 37 206,60 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 600,00 грн.

Outcome: approved