Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

06 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вище зазначеним позовом де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути із відповідача, КП "ВЖРЕО" на її користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків - 6\~119,00 грн. В рахунок відшкодування витрат, повязаних із зверненням до суду у розмірі 1 502,42 грн., з яких: 1102,42 грн. сплати судового збору, 400 грн. витрати на переклад документів, а також, в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. В судовому засіданні позивач участі не брав, направивши до суду свого представника, яка позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача КП «ВЖРЕО» в судовому засіданні позов не визнавала в повному обсязі та, не заперечувала того факту, що дійсно затоплення спірної квартири відбулося через протікання покрівлі. При цьому зазначила, що [PERSON]В, є неналежним позивачем по справі, оскільки у неї відсутнє право вимоги на відшкодування шкоди, спричиненої затопленням квартири, яке відбулося 23.03.2015 року так як власницею квартири вона стала 21 червня 2016 року, а затоплення, що стало причиною завдання шкоди, згідно акту відбулося 23 березня 2015 року, тобто на момент затоплення квартира [ADDRESS] не перебувала у власності позивачки, а належала на праві власності [PERSON], а отже саме йому були завдані матеріальні збитки. Актом від 23.03.2015 року були зафіксовані наслідки затоплення квартири [ADDRESS]. Жодних зауважень щодо повноти акту та переліку визначених в ньому ушкоджень майна ані від позивачки, ані від третьої особи на адресу КП ВЖРЕО не надходило. На основі вищевказаного акту було складено локальний кошторис на ремонт спірної квартири, відповідно вартість ремонтних робіт по усуненню наслідків затоплення, що сталося 23.03.2015 року складає 1409,00 грн. З поміж іншого в кошторисі передбачена вартість відновлення вхідних дверей, які після затоплення не відкривалися, в сумі 464,12 грн. Однак в позовній заяві позивачка одночасно просить стягнути як вартість відновлення дверей, так і вартість понесених витрат на встановлення нових металевих дверей. Що стосується вимог про відшкодування понесених витрат на переклад документів в сумі 400 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 40000 грн. то відповідач не визнає дані вимоги в повному обсязі вважаючи, що вони є необґрунтованими та не доведеними. Також зазначила, щоКП «ВЖРЕО» є балансоутримувачем, власником житлового фонду міста Жовті Води є Жовтоводська міська рада в особі Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. Згідно інструкції, щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету за №456/20769 від 27.03.2012 року, видатки на капітальний ремонт здійснюються на підставі договорів та складених кошторисів на капітальний ремонт, які затверджуються власником житлового фонду міста. Власником житлового фонду міста Жовті Води є Жовтоводська міська рада в особі Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, а балансоутримувачем виступає згідно Статуту КП «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне обєднання» Жовтоводської міської ради. Капітальний ремонт житлового фонду м. Жовті Води фінансується в межах асигнувань, передбачених місцевим бюджетом, при цьому на протязі останніх пяти років спостерігається регулярне недофінансування робіт капітального характеру всього житлового фонду міста. Так, балансоутримувачем кожного року надсилаються бюджетні запити до Жовтоводської міської Ради на проведення капітального ремонту житлового фонду м. Жовті Води. Але, через неналежне фінансування проведення капітального ремонту в нормативних розмірах неможливо. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи. Вислухавши представників позивача, відповідача КП «ВЖРЕО», дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 21.06.2016 року є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21 червня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори. (а.с.15). До 21 червня 2016 року власником по спірній квартири був [PERSON]. Згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих осіб від 22.10.2014 року [PERSON] є власником квартири№36 у будинку 16 по вул. Заводська в м. Жовті Води Дніпропетровської області, але зарестрованим за даною адресою не був. У зазначеній квартирі зареєстровано чотири особи [PERSON] з 18.02.2014 року, [PERSON] з 21.10.2014 року, діти: [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідками про склад сімї, та копією паспорта (а.с.11, 12-13, 18,19). Балансоутримувачем зазначеного будинку є відповідач КП «ВЖРЕО», між яким і [PERSON],24 березня 2014 року укладено договір №3403 про надання населенню житлово-комунальних послуг (а.с.21). У свою чергу між власником квартири та відповідачем - КП «ВЖРЕО» виникли зобовязання відповідно до яких відповідач зобовязався надавати своєчасно та якісно житлово-комунальні послуги, а власник квартири та його члени сім`ї зобовязалися здійснювати оплату за ці послуги. Відповідно до умов договору та додатку №1 до цього договору відповідач - КП «ВЖРЕО» здійснює обслуговування будинку і споруд та прибудинкової території в тому числі поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, зокрема поточний ремонт покрівлі, а також своєчасно вживати заходів до запобігання та ліквідації аварійних ситуацій. Виходячи з аналізу договору, мета договору забезпечення кваліфікованого, ясного, гарантованого утримання житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення мешканцям будинків належних умов проживання. Зобовязання передбачені вищезазначеним договором повинні виконуватись відповідачем своєчасно та якісно, але відповідачем не завжди виконуються ці зобовязання, що у свою чергу призводить до порушення прав позивача. Зазначені обставини підтверджується наступним. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі - Правила),\~балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для\~своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення\~планових та позапланових оглядів. Завданням оглядів є перевірка готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період. Огляд балансоутримувачем проводиться з метою перевірки цілісності та збереженості загально будинкових мереж. Перевірка та ремонт внутрішньо квартирних мереж здійснюється у випадку виявлення пошкодження таких мереж. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76\~(далі - Правил), у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил. Так, згідно Акту складеного ЖРЕД.№1 23.03.2015 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] з покрівлі будинку дощовими водами. При огляді квартири було встановлено, що на підлозі квартири пошкоджено ламінат 2 кв.м, деревяні вхідні двері, які не зачиняються, відкоси дверні: штукатурка 1,5 кв.м, намокла шпаклівка 1,5 кв.м, зі стелі, яка оббита пластиком стікає вода в трьох місцях. /а.с.20/ В наслідок затоплення квартири [ADDRESS] мешканцям квартири завдано матеріальної шкоди. На підставі вищезазначеного акту було складено локальний кошторис на ремонт спірної квартири, що складає1409,00 грн.. Позивачка та її чоловік, неодноразово зверталися до відповідача з проханням відремонтувати технічний поверх, але відповідач на їх звернення належним чином не реагував(а.с.34,35,36). Причини залиття вказаної квартири полягає в течі з технічного поверху житлового будинку через те, що ремонт кровельного покриття даху, який виконується КП «ВЖРЕО» частково (окремими місцями) - 10% покрівлі, є не ефективним. Отже, судом встановлено, що дане затоплення сталися з вини відповідача - КП «ВЖРЕО», який неналежно утримує будинок і надає неякісні житлово-комунальні послуги. Відповідно до\~ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно до ч.2\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний, в тому числі, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходи щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни установлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усуненням виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Пунктом 3\~ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина 2\~статті 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). За\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, аналіз перелічених вище в рішенні доказів, дає суду змогу прийти до висновку, що між позивачем та відповідачем - КП «ВЖРЕО» склалися правовідносини в царині надання житлово-комунальних послуг, що відповідач маючи обовязок по обслуговуванню будинку за місцем проживання позивача, маючи договірні стосунки із власником спірної квартири про надання таких послуг, мав забезпечити належну своєчасну роботу по ремонту покрівлі, чого без поважних причин не зробив, а тому шкода майну позивача спричинена винними діями КП «ВЖРЕО». Відповідач КП «ВЖРЕО» доказів того, що залиття квартири позивача відбулося не з його вини, суду не надав. За даних обставин, враховуючи надані суду докази, суд вважає, що обставини залиття належної позивачу квартири, під час якого позивачу було завдано матеріальної шкоди - мали місце, при цьому причиною відповідного залиття квартири стали винні дії відповідача. Заперечення представника відповідача, що позов подано неналежним позивачем, судом не бере до уваги, адже на момент подачі позову до суду вона була повноправним власником спірної квартири, що підтверджується наданими доказами, а на час затоплення спірної квартири вона була зареєстрована проживаючою у спірній квартирі і користувалася нею. Тим більше, що ці факти жодним чином не спростовують встановлену причину залиття квартири. А тому, завдана відповідачем шкода повинна бути відшкодована. Також, посилання представника відповідача у судовому засіданні на те, що шкода спричинена не з вини КП «ВЖРЕО», оскільки вони виступають тільки балансоутримувачами житлового фонду м. Жовті Води, а власником усього житлового фонду є Жовтоводська міська рада, яка і фінансує роботи повязані з капітальним ремонтом усього житлового фонду не знайшла свого підтвердження. Із копії статуту КП «ВЖРЕО» судом також безспірно встановлено, що КП «ВЖРЕО» є юридичною особою, яке створено для здійснення діяльності по наданню послуг з метою задоволення населення в якісному утриманні житлового фонду, обєктів благоустрою міста, які знаходяться на його балансі, інших комунальних послуг, при високій культурі обслуговування і соціально-економічних інтересів членів трудового колективу і інтересів власників житла та квартиронаймачів. Основним напрямком його статутної діяльності є експлуатація житлового фонду, утримання гуртожитків та будинків, зокрема будинок 20 по вул. Будьонного в м. Жовті Води, що перебуває на його балансі, виконання капітального та поточного ремонту житлового фонду, утримання домоволодінь і прилеглих територій в належному стані... Підприємство веде самостійний баланс, має поточний, та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням (п.3.4 Статуту). Згідно зі ст. ст.\~11,\~58 - 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач надані позивачем докази не спростував, доказів на підтвердження своєї невиновності у залитті квартири позивача суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Що стосується розміру шкоди, що підлягає стягненню, то слід зазначити наступне. Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт квартири №36 у житловому будинку №16 по вул. Заводська в м. Жовті Води, вартість ремонтних робіт по усуненню наслідків затоплення, що сталося 23.03.2015 року складає 1409,00 грн. З поміж іншого в кошторисі передбачена вартість відновлення вхідних дверей, які після затоплення не відкривалися, в сумі 464,12 грн. (а.с.22-25). Суд вважає, що розмір завданої матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири №36 у житловому будинку №16 по вул. Заводська в м. Жовті Води відповідає сумі зазначеній в кошторису (а.с.22-25). Клопотань про призначення будівельно-технічної експертизи щодо визначення вартості будівельних робіт, пов'язаних з усунення наслідків залиття спірної квартири сторонами не заявлялось. Таким чином з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди має бути стягнуто 1409,00 грн. Щодо пошкодженої двері, то суду не надано належних та допустимих доказів того, що в результаті їх залиття вони були не придатні до ремонту та її необхідно було демонтувати та замінювати на нові. Тим паче, що вхідні двері були деревяні, а замінені на металеві, що є нерівнозначними та набагато дорожчими за попередні. Крім того, суду не надано належних та допистимих доказів того, що двері коштують саме 4160 грн., як на це посилається позивач у своїх позовних вимогах. З поміж іншого в кошторисі передбачена вартість відновлення вхідних дверей. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 40000, 00 грн., то слід зазначити наступне. \~Згідно із вимогами\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги наслідки залиття квартири позивача і викликані цим незручності та неприємності для проживаючих в зазначеному житловому приміщенні осіб. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи тривалість неправомірних дій відповідача, характер заподіяної позивачам шкоди та обсяг перенесених позивачем страждань, суд вважає, що розумний, співрозмірний, достатній та справедливий розмір моральної шкоди не може перевищувати 400,00 грн. на користь позивача. Вимога про відшкодування суми 400 грн. на переклад документів, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки не грунтуються на вимогах закону. Відповідно до вимог\~ст.ст. 79, 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню частково понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial