Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Рожнівської сільської ради про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахункових, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.02.2014 року була прийнята на роботу культорганізатора на 0,5 ставки у Народний дім ім.І.Франка у с.Рожнів, Косівського району. Так, Наказом №1 від 31.12.2014 року її, звільнено з посади культорганізатора Будинку культури с.Рожнів з 31.12.2014 року за власним бажанням, згідно ст..38 КЗпП України. За період роботи нею не було використано щорічну відпустку за період з 07.02.2014 року по 31.12.2014 року, тобто за десять місяців роботи. При звільненні з роботи їй не було виплачено розрахункові, а саме заробітну плату та компенсацію за невикористані відпустки з мотивів відсутності коштів у бюджеті. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2014 року [PERSON] була прийнята на роботу культорганізатора на 0,5 ставки у Народний дім ім..І.Франка у с.Рожнів, Косівського району, що підтверджується записом у трудовій книжці серія [NUMBER] та долученою до матеріалів справи копією Наказу №1 від 05.02.2014 року. Як вбачається з долученого до матеріалів копії наказу №1 від 31.12.2014 року [PERSON] звільнено з посади культорганізатора Будинку культури с.Рожнів, Косівського району. Довідкою Рожнівської сільської ради від 22.04.2015р. №29 стверджується, що [PERSON] дійсно працювала культорганізатором БК ім.Франка і її розрахункові становлять 530,30грн. Відповідно до ч. 1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно п.20 Постанови пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року ,,Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 530 грн. 30 коп. не виплачених розрахункових коштів при його звільненні, оскільки така сума заборгованості підтверджується представленою довідкою, та стягнути з відповідача на користь позивачки 3270,80грн. середнього заробітку за затримку виплати розрахункових коштів при її звільненні, про які просить позивачка, оскільки сама по собі відсутність коштів у відповідача не виключає його відповідальності, що передбачена ст. 117 КЗпП України. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача кошти потрачені на правову допомогу, оскільки підтверджуються представленою квитанцією. На підставі наведеного, ст.ст. 115-117, 233 КЗпП України та

Outcome: approved