Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

16.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання та стягнення додаткових витрат. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо. Рішенням Тростянецького районного суду від 04.03.2013 року з відповідача стягувались аліменти на утримання двох дітей до їх повноліття в розмірі 500грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час син [PERSON], [INFO], досяг повноліття і стягнення на його утримання припинено. [PERSON] навчається у Черкаському національному університеті імені [PERSON] в інституті педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва на 1 курсі денної форми навчання на контрактній основі. Термін навчання до 30.06.2020 року. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає. Позивачці самій важко забезпечувати двох дітей, належним чином створювати для них всі необхідні умови. Повнолітній син [PERSON] потребує матеріальної допомоги на навчання, йому необхідно також сплачувати за проживання в гуртожитку в сумі 2850грн. за рік. Тому просила стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] 1/4 частину всіх видів його заробітку на період навчання. Відповідач працездатний, працює на ТОВ «Вінницька птахофабрика» і має стабільний дохід. Крім того, позивач просила на підставі ст.185 СК України стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання [PERSON] в сумі 7605грн. та стягнути понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, за обставин, викладених в позовній заяві. Відповідачем [PERSON] в попередньому судовому засіданні 07.07.2017 року надано заперечення, в якому він зазначив, що позов визнає частково. Погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] на період його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно. Також погодився на стягнення з нього додаткових витрат в сумі 7605грн. Свою позицію мотивував тим, що крім даного позову в провадженні суду перебуває інша справа про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 500грн. на 1/4 частину всіх видів доходів. У випадку повного задоволення позову з нього в загальному буде стягуватись 50% з заробітної плати, тому він не зможе платити додаткові витрати на повнолітнього сина, адже це на його думку суперечить ст.128 КЗпП України. В судовому засіданні, призначеному на 17.07.2017 року, відповідач підтримав подані раніше заперечення, позов визнав частково, просив стягувати з нього 1/6 частину доходів та додаткові витрати. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Згідно ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №083132, виданого 05.05.1999 року(а.с.4). Довідкою №306 від 04.05.2017 року, виданою виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, підтверджено, що до складу сім`ї [PERSON] входять діти [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO](а.с.5). Відповідно до довідки №205/07-04 від 14.09.2016 року, виданої Черкаським національним університетом імені [PERSON] навчально-науковим інститутом педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва, [PERSON] навчається на першому курсі ОС «Бакалавр» денної форми навчання на контрактній формі напрямку підготовки «Образотворче мистецтво» навчально-наукового інституту педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва з 01.09.2016 року. Термін навчання 4 роки. Дата закінчення 30 червня 2020 року.(а.с.7). Крім того, договором №901/16 про надання освітніх послуг від 10.08.2016 року також підтверджено, що [PERSON] навчається в Черкаському національному університеті ім..[PERSON](а.с.8,9). На підтвердження понесених витрат на навчання сина [PERSON] позивачем надано суду копії квитанцій про оплату за гуртожиток в сумі 2640,00грн. та в сумі 1930грн., а також квитанції про оплату за навчання на загальну суму 10640 грн.(а.с.10). Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами даного спору є сімейними, а тому регулюються\~Главою 16 Сімейного кодексу України\~щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Виходячи із вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. А також можливість надання утримання другим з батьків. Також у\~п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому законодавець визначив, що всі складові цього обов'язку мають бути у наявності, а саме однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є наявна можливість одного з батьків, з ким не проживає дитина, надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні доведено, що на утриманні позивачки перебуває крім повнолітнього сина [PERSON], ще один неповнолітній син [PERSON], [INFO], тому їй одній важко утримувати та навчати повнолітнього сина. Відповідачем позов визнано частково, в своїх поясненнях він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на період навчання та додаткових витрат в сумі 7605грн., однак просив стягнути з нього лише 1/6 частину всіх видів доходів, оскільки у нього є ще одна дитина [PERSON], на яку він має платити аліменти. При визначенні розміру аліментів, суд, бере до уваги стан здоровя та матеріальний стан відповідача, який офіційно працевлаштований ТОВ «Вінницька птахофабрика», має стабільний дохід. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку. Що стосується вимог позивача про стягнення додаткових фактично понесених та передбачуваних витрат на утримання повнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про задоволення позову у цій частині. В підтвердження понесених витрат на навчання повнолітньої дитини [PERSON] позивачем надано копії квитанцій про оплату витрат на навчання, на проживання в гуртожитку, що в загальному складають 15210грн.(а.с.10). Виходячи\~\~зі\~\~змісту\~\~ч.1\~ст.10 СК України,\~\~якщо сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом або іншими нормативно-правовими актами чи домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього\~Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Таким чином, відсутні перешкоди для застосування аналогії закону (ст.185 СК України), при вирішенні судом вимог про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Отже, участь у додаткових витрат, а саме: на повнолітнього сина, який продовжує навчання, є не правом, а обов'язком батьків, незалежно від сплати ними коштів на утримання (аліментів). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами можна притягати лише батьків дитини. Оскільки у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні суду окремо (п. 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). За правилами ч.\~2\~ст.185 СК України, визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, суд дійшов до переконання, що відповідач, будучи батьком дитини, зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах на повнолітню дитину, у зв'язку із його навчанням у платному навчальному закладі, виходячи з матеріального та сімейного положення обох сторін спору та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення,\~\~а також з урахуванням приписів ст. 182 СК України. При цьому, суд бере до\~\~уваги, що розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат, а додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. За наведених обставин та у контексті правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до висновку, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені фактичні витрати у розмірі половини загальної суми, що становить 7605грн., оскільки вони доведені належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави та витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 300грн, оскільки вони документально підтверджені(а.с.11). На підставі ст.182,\~185,\~198,\~199,\~200,\~201 СК України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: partial