Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

24.01.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на неї, прізвище залишити без змін. Свої вимоги мотивує тим, що тривалий час відповідач ставить власні інтереси вище сімейних, зневажливо ставиться до неї, самоусунувся від матеріального утримання сім'ї та ведення домашнього господарства, влаштовує постійні сварки та скандали під час яких її ображає. Така негативна поведінка відповідача призвела до поступового погіршення стосунків між ними та втрати фізичних і духовних зв'язків. Вона остаточно втратили почуття любові та поваги, і як наслідок, в даний час припинила з ним подружні відносини, поновлювати які не бажає. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Оскільки відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб через органи ДРАЦС не погоджується, змушена звернутися до суду. 29.01.2019 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено підготовче судове засідання. 19.03.2019 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 14.05.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, в якій позові підтримала, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Причини повторної неявки відповідача суду невідомі, відзиву на позов чи заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 20 квітня 1991 року зареєстрували шлюб у Киянській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/а.с.9/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, поступово втратили звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Крім того, оскільки позивач у позові просить усі судові витрати покласти на нього, суд не вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved