Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] 13.08.2018 року звернулася в суд з вищезазначеним позовом. Заяву мотивовано тим, її матері [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], який зареєстрований 31.10.1999 року на праві приватної власності на підставі рішення Воловецького районного суду 06.05.1999 року (1/2 частина). Власником іншої половини будинку був брат матері позивача - [PERSON], який помер [INFO] і мати позивача отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно заповіту складеного 09.08.2011 року та посвідченого секретарем Скотарської сільської ради Могіш К.І., [PERSON] житловий будинок (1/2 частина) в [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через неможливість встановити склад спадкового майна. Через цю обставину позивач не може оформити спадщину, що відкрилась після смерті матері, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з прибудинковими спорудами за [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Скотарської сільської ради - сільський голова Семан В.С. в підготовче судове засідання також не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи може бути, як встановлено п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України - визнання права. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Встановлено, що на підставі рішення Воловецького районного суду від 06.05.1999 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.1984 року виданого державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Гуледза С.М., за реєстровим номером 360, [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2014 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок за [ADDRESS]. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.06.2015 року підтверджено, що померла [PERSON] доводилася матір'ю [PERSON] ( а.с.10 ) [PERSON] залишила на випадок своєї смерті письмове розпорядження - заповіт, посвідчений 09.08.2011 року секретарем Скотарської сільської ради Могіш К.І. (а.с.26), яким заповіла своїй дочці та позивачу по справі [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь позивача [PERSON], є чинним - ніким не оскаржений та не скасований. Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України позивач [PERSON] прийняла спадщину у встановлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме: 04.06.2014 року звернулася до Воловецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №40565014 від 04.06.2016 року. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв"язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Постановами державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.07.2016 року та 22.06.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом як на 1/2 так і на цілий житловий будинок у [ADDRESS] через неможливість встановити склад спадкового майна (а.с.37, а.с.38). Тобто, звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням [PERSON] права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь через неможливість встановити склад спадкового майна. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки суду не надано доказів наявності законних підстав набуття позивачем права власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню і за нею слід визнати право власності на ? частину вищезазначеного житлового будинку в порядку спадкування. Судових витрат до стягнення позивачем не заявлено.

Outcome: dismissed