Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

15.06.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 11.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1952. 25 червня 2020 р. сформована інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харків про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2020 р. позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та призначене спрощене судове засідання. Представник позивача [PERSON] - адвокат Зощенко О.С. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, крім цього просив розподілити судові витрати в тому числі на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, в тому числі щодо розподілу судових витрат. Суд, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.06.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 11.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1952, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна у сторін не має. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] у цивільній справі про розірвання шлюбу у суді першої інстанції здійснював адвокат Зощенко О.С., з яким позивач уклала договір про надання правової допомоги від 23.06.2020 р. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 23.06.2020 року, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Зощенко О.С., копію акту прийому - передачі, копію детального опису робіт. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, як це визначено ст. 141 ЦПК України. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved