Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

30 жовтня 2018 року позивач - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітня - [PERSON], [INFO] та неповнолітній [PERSON], [INFO]. Підставою для взяття на облік є проживання дітей у сім'ї, в якій мати - [PERSON], [INFO] року народження, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. У липні 2018 року до відділу служби надійшло повідомлення служби у справах дітей Верхньорогачинської районної державної адміністрації Херсонської області щодо родини [PERSON], в якій виховуються малолітні діти. Зазначено, що на території с. Первомаївка Верхньорогачинського району Херсонської області разом з дідусем - [PERSON] мешкає малолітня [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], [INFO], разом з дитиною на теперішній час не мешкає, утриманням та виховання доньки не займається. За час проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, ніде не працювала, вживала алкогольні напої, вела аморальний спосіб життя, залишала доньку саму без нагляду. Також зазначено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати вихованням та утриманням сина не займається, дитиною повністю опікується бабуся. До листа також додано характеристику на [PERSON] від 11.06.2018 року, в якій зазначено, що за час проживання на території сільської ради [PERSON] вживала спиртні напої, ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя, дітьми не опікувалася, вдиралася без дозволу до житлових будинків, про що поліцією щодо неї складалися протоколи. Наявні пояснювальні записки від громадян, в яких ідеться про негативні прояви поведінки [PERSON] Також додано акт обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] від 04.07.2018 року за адресою: [ADDRESS] Херсонської області. В ньому зазначено, що дитина мешкає в гарних умовах, однак опікується нею дідусь, місце знаходження матері невідоме. В ході відпрацювання повідомлення було встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання від 31.07.2018 року неповнолітнього [PERSON], [INFO], хлопець проживає в належних умовах з 6 років, однак дитиною опікується бабуся, а не мати. Відповідно до повідомлення КЗ «ЦПМСД № 8» медичне обстеження [PERSON] проходить разом із бабусею, матір - [PERSON] до амбулаторії не з'являлася жодного разу. Згідно інформації голови квартального комітету № 145 від 02.08.2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована та не проживає. Згідно пояснень [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вихованням сина не займається, матеріально сина не утримує, веде аморальний спосіб життя. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] стягнути з відповідача аліменти на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дітьми, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) матері, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. В підготовчому засіданні представник позивача Мельник Н.Г. позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Третя особа - [PERSON] в підготовчому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Третя особа - [PERSON] в підготовчому засіданні позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.01.2004 року ( актовий запис № 9) відповідач - [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.07.2012 року ( актовий запис № 729) відповідач - [PERSON] є матір'ю [PERSON]. З повідомлення служби у справах дітей Верхньорогачинської районної державної адміністрації Херсонської області від 06.06.2018 року вбачається, що на території с. Первомаївка Верхньорогачинського району Херсонської області разом з дідусем - [PERSON] мешкає малолітня [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], [INFO], разом з дитиною на теперішній час не мешкає, утриманням та виховання доньки не займається. За час проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, ніде не працювала, вживала алкогольні напої, вела аморальний спосіб життя, залишала доньку саму без нагляду. Також зазначено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати вихованням та утриманням сина не займається, дитиною повністю опікується бабуся. З громадської характеристики Первомаївської сільської ради Верхньорогачинського району Херсонської області, яка додана до повідомлення, вбачається, що відповідач - [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: дебоширила, вживала спиртні напої, не працювала, вихованням дітей не займалася, вела аморальний спосіб життя. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] від 04.07.2018 року за адресою: [ADDRESS] Херсонської області, дитина мешкає в гарних умовах, наявні продукти харчування, дитина має місце для сну, однак опікується дитиною дідусь, місце знаходження матері невідоме. Згідно акту обстеження умов проживання від 31.07.2018 року неповнолітнього [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], хлопець проживає в належних умовах з 6 років, має окреме спальне місце, стіл для занять, необхідний одяг, однак дитиною опікується бабуся - [PERSON], а не мати - [PERSON] Згідно пояснень [PERSON] від 27.07.2018 року та [PERSON] від 29.07.2018 року [PERSON] вихованням сина не займається, матеріально сина не утримує, веде аморальний спосіб життя. Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов'язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини". У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...". Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв'язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 року. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов'язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми. Європейський суд з прав людини в своєму Рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року вказує на те, що у випадку коли рішення позбавлення батьківських прав мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ч. 1 ст.164 СК України у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 р. вказує на те, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Стаття 12 цього Закону передбачає права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що відповідно до статті 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) матері, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 30 жовтня 2018 року. Позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved