Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, свої вимоги обґрунтувала наступним. З 20 квітня 2007 рок по 11 грудня 2013 року у вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач відбуває покарання в Макіївській виправній колонії №32 м.Макіївки, територія якої не підконтрольна Україні, тобто батько дитини не має можливості нотаріально завірити згоду на виїзд дитини за кордон. Позивачка бажає разом з сином, виїжджати за межі м.Макіївка, для відпочинку, духовного та фізичного розвитку, та оздоровлення дитини. Просить суд, надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини [PERSON], [INFO], без згоди батька, та дозволити їй [PERSON] оформлювати на дитину документи для тимчасового виїзду дитини. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб до суду не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд набуває висновку про необхідність задоволення заявлених позивачкою вимог. Так, у судовому засіданні було встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно наданих документів, відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення, дає згоду на тимчасовий виїзд дитини [PERSON] за межі України, на підставі заяви та згоди, які засвідчені 13.04.2017 року начальником Макіївської виправної колонії «днр» [PERSON] На підставі ч.2 ст. 154 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Згідно зі ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки, шодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150, ч.І ст.155 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлені законом. Згідно з ч.І ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені. Відповідно до ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими Договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.З виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, здійснюється у супроводі одного з батьків, або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У відповідності з ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзд\" за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який відповідно до Правил записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорту, проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою,- того з них. з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчується нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Згідно з Конвенцією про права дітей, ратифікованою Верховною Радою України за №789 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до ст.ст.7,155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд, враховуючи інтереси дитини, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо надання їй дозволу на оформлення документів для тимчасових виїздів за межі України без згоди батька [PERSON], та надання дозволу на виїзд з України дитини [PERSON], [INFO], підлягає задоволенню.

Outcome: approved