Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

09 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала таким. За спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу, [INFO] року в них народилася донька [PERSON]. Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, хоча має таку можливість. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (ЕП-1655/18-вх від 19.11.2018р.). Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на його матеріальний стан за непрацевлаштування та наявність інших утриманців; просив справу слухати в його відсутність (вх.№7229/18-вх від 19.11.2018р.). Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження (а.с.5) серії [NUMBER], виданому повторно 25 березня 2015 року за актовим записом №11, місце державної реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, у якому вказані батько - [PERSON], та мати - [PERSON] (на підтвердження зміни прізвища позивачки "[PERSON]." на "[PERSON]." надано свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER], виданого 25 січня 2017 року- а.с.6). Визнання відповідачем батьківства у добровільному порядку підтверджується копією актового запису про народження та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №5337, виданої 13.08.2018 року виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с.7). Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто; відповідач визнає, що донька перебуває на утриманні позивача. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів доданих до заяви відповідачем, останній непрацевлаштований, має на утриманні доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 14 листопада 2017 року Снігурівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис №162. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, який не працює та має задовільний стан сторов"я за невстановлення іншого, те що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина від іншого шлюбу, та виходячи з положень сімейного законодавства про рівність прав кожної дитини на належне матеріальне утримання, з тим щоб одна дитина не перебувала в гіршому становищі порівняно з іншою, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial