Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ Комерційний банк "Приватбанк» про визнання виконавчого напису №22017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 12 листопада 2017 року про стягнення 24050 грн. 91 коп боргу, таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтований тим, що про наявність виконавчого напису позивач дізнався після виклику 28 березня 2018 року до ВДВС Ніжинського МРУЮ. 18 жовтня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір №б/н, по якому наявний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості і справа перебуває на розгляді суду. По даній справі позивачем пропущений строк позовної давності і наявний спір щодо розміру заборгованості. Просить позов задовольнити. У відзиві на позовну заяву від 08 серпня 2018 року представник відповідача Рожко С.М. просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на правомірність видачі виконавчого напису від 20 листопада 2017 року про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року. Із врахуванням заяв від 17 липня 2018 року, 22 листопада 2018 року, телефонограми від 26 грудня 2018 року представник позивача адвокат [PERSON] підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. В судовому засіданні представник відповідача Рожко С.М., участь якого забезпечена в режимі відеоконференції, позов не визнав, пояснивши, що у нотаріуса при видачі виконавчого напису 20 листопада 2017 року не було підстав для відмови, позивач оспорює виконавчий напис від 12 листопада 2017 року, якого не існує, позивачем не доведено розміру витрат на правничу допомогу. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 264 ЦПК України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно копії виконавчого напису від 20 листопада 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрованого в реєстрі за №22017, стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 22250 грн. 91 коп заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 жовтня 2007 року. У копії постанови Ніжинського МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області ВП №55566975 від 18 січня 2018 року зазначені відомості щодо виконавчого напису №22017, виданого 12 листопада 2017 року, про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 24050,91 грн. боргу. Позивачем заявлені вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №22017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 12 листопада 2017 року про стягнення 24050 грн. 91 коп боргу, при цьому згідно поданих сторонами доказів виконавчий напис виданий 20 листопада 2017 року щодо 22250 грн. 91 коп заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 жовтня 2007 року, тобто позивачем оспорюється виконавчий напис, який нотаріусом не видавався. Розгляд даної заяви за встановлених обставин та вимог ст.ст.12,13, 264 ЦПК України щодо виконавчого напису від 20 листопада 2017 року буде свідчити про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed