Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

07 листопада 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 27 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту, сплати процентів та комісії згідно з графіком погашення. Оскільки відповідач добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 12380 грн. 18 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 7 665 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) в розмірі 1 152 грн. 26 коп., що загалом складає 24 697 грн. 44 коп., та судові витрати в розмірі 246 грн. 97 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду повернувся конверт, де листоноша зазначив, що адресат за даною адресою не проживає. Відповідачка про дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином згідно з вимогами ст.74 ЦПК України, а саме: за місцем зареєстрованого проживання та через оголошення в газету. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. (а.с.9-13). Відповідачка у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконала, тому станом на 22.10.2013 року заборгованість складає 24 697 грн. 44 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 12 380 грн. 18 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 665 грн. 00 коп. -заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 1 152 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачкою [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, і сплати процентів, комісії за користування кредитом та штрафів. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 246 грн. 97 коп., розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved