Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

01.07. 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.04.2008 р.у відділі РАГС Корсунь - Шевченківського РУЮ у Черкаської області. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Свій позов позивачка мотивує тим, що у 2012 року їхні шлюбні відносини фактично припинились через те,що сторони мають різні погляди на подальше життя; спільне домашнє господарство позивачка з відповідачем не ведуть, стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільного бюджету не мають, в результаті чого подальше спільне проживання сторін стало неможливим. У судове засідання позивачка не з`явилася, але направила заяву, в якій позов підтримала і просить слухати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу та просить слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, розглянувши справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р."Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини,та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). У 2012 року сім'я розпалася і з того часу сторони живуть окремо, кожен своїм життям, заперечують проти надання строку на примирення і обоє просять шлюб розірвати, пояснивши, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, що підтверджується свідоцтвом про його народження від 16.05.2007 року серії [NUMBER], актовий запис № 85 по ВДРАЦС Корсунь-Шевченківського РУЮ (а. с. 5), який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, що у даній ситуації має істотне значення, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстраціє шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивачки не відновлювати її дошлюбне прізвище, так як вона бажає залишити прізвище, яке набула у зв'язку з реєстрацією шлюбу, тобто "[PERSON]", суд вважає необхідним залишити прізвище " [PERSON]". Спору за поділ майна та місце проживання дитини, яка проживає з позивачкою, сторони на момент розгляду даної справи не мають. Сплачений позивачкою при подачі позову до суду судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., згідно її заяви суд не стягує з відповідача.

Outcome: approved