overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В липні 2014 року комунальний заклад охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер № 4 ( далі КЗОЗ ОПТД № 4) звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру, зацікавлена особа [PERSON] В обґрунтування заяви представник КЗОЗ ОПТД № 4 зазначив, що [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в відділенні № 1 з 15.04.2013 року з приводу заразної форми туберкульозу. З 2008 року находиться на обліку у лікаря нарколога. Оскільки [PERSON] самовільно перервав лікування, залишається небезпека в епідеміологічному відношенні до оточуючих та потребує лікування в умовах стаціонару, просить суд заяву задовольнити і примусово госпіталізувати [PERSON] для проходження лікування строком на 3 місяці. Зацікавлена особа, [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки становить загрозу розповсюдження хвороби. Представник зацікавленої особи, [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти заяви суду не надавала. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в ОПТД № 4 з 15.04.2013 року. Стаціонарно лікувався у фтизіатричному відділенні № 1 ОПТД № 4 з 06.01.2014 року по 12.02.2014 року. Лікування перервав самостійно. В зв'язку із збереженням бактеріовиділення та епідемічною небезпекою, яка є загрозою для оточуючих, потребує примусової госпіталізації в ОПЛ № 1. Відповідно до довідки лікаря нарколога, [PERSON], 1980 року народження з 2008 року перебуває на обліку в Ізюмському наркологічному кабінеті ( а.с.4). Рішенням лікарсько - консультативної комісії обласного протитуберкульозного диспансеру № 4 від 18 липня 2014 року № 24, [PERSON]., потребує примусової госпіталізації в ОПЛ № 1 за рішенням суду у зв'язку із збереженням бактеріовиділення та епідемічною небезпекою, яка є загрозою для оточуючих ( а.с.2). Статтею 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» передбачено, що хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що становить під загрозу захворювання туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширення туберкульозу за рішенням суду можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів. При таких даних заява КЗОЗ ОПТД № 4 підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В липні 2014 року позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач. Просили визнати [PERSON] таким що втратив право користуватися житловим будинком [ADDRESS] та зобов'язати Києво-Святошинський районний відділ управління державної імміграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] який належить позивачці [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання з"явився, проти позову заперечував, просив відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS]. Це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. В даному будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON], це підтверджується актами депутата Неграшівської сільської ради Білоцької С.І. від 01.06.2013 року, від 01.08.2013 року, від 01.10.2013 року, від 01.12.2013 року, від 01.02.2014 року та від 01.04.2014 року. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її вітчим [PERSON]. Оскільки їй необхідно оформити право на спадщину після його смерті, яку вона прийняла як спадкоємець четвертої черги просила встановити факт її проживання однією сім"єю з [PERSON] з 28 серпня 1998 року до дня його смерті, [INFO]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, викладене підтвердила. Заінтересована особа - Немішаївська селищна рада Бородянського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, відповідно до листа просила слухати справу у відсутність її представника, не заперечувала проти встановлення факту проживання [PERSON] однією сім"єю з [PERSON] Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання заявниці однією сім"єю з [PERSON] з 1998 року по день його смерті, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією довідки № 3-57-181 від 24 квітня 2007 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського РУЮ (а.с.11). Відповідно до листа Бородянської районної державної нотаріальної контори від 02 квітня 2014 року заявниці [PERSON] відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] оскільки не встановлений факт її проживання разом зі спадкодавцем однією сім"єю (а.с.18). Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази (покази свідків, письмові пояснення виконкому Немішаївської селищної ради (а.с.23), свідоцтво про право власності (а.с.14), довідку форми №3 (а.с.16)), факт проживання із спадкодавцем однією сім"єю з 1998 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що 01.10.2010 року відповідачем було отримано від неї позику у розмірі 1900000 грн. на строк до 01.05.2014 року, про що відповідачем було написано розписку. На сьогоднішній день відповідач борг не повернув та повертати відмовляється. Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 1900000 грн. та судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилась, до суду надала заяву, де просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився , до суду надав заяву, де просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити. Суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що 01.10.2010 року відповідач отримав від позивачки позику у розмірі 1900000,00 грн. строком до 01.05.2014 року. Це підтверджується розпискою написаною [PERSON] власноруч від 01.10.2010 року. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на липень 2014 року борг відповідача перед позивачкою складає 1900000,00 грн. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на наведене, суд має задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що в період з травня 2005 року по квітень 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі в період з 06 травня 2005 року по 22 квітня 2014 року (а.с.5). Мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають разом з матір"ю ( а.с.5,6). Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Відповідач є батьком дітей, проживає окремо від дітей та не виконує свій обов'язок по утриманню дітей добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 30 липня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

В липні 2014 року прокурор Чортківського району в інтересах Білівської сільської ради Чортківського району звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказавши, що [INFO] року помер [PERSON], якому належать права на земельну частку (пай) розміром 1,98 га в умовних кадастрових гектарах згідно державного акту на право власності на земельну частку (пай) по ААГ Білівське серії І-ТР №035966, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Білівської сільської ради Чортківського району. В зв'язку з тим, що померлий немає спадкоємців і вказане вище майно ніким не успадковано, прокурор просить визнати спадкове майно [PERSON] відумерлою спадщиною та передати його у власність Білівської сільської ради Чортківського району. Прокурор позов підтримує. Білівська сільська рада Чортківського району за підписом сільського голови подала заяву від 07.08.2014 року за №438, в якій позов прокурора підтримує, просить її задовольнити, справу розглянути без їх участі. Третя особа відділ Держземагенства у Чортківському районі належними чином повідомлена про час і місце розгляду справи рекомендованим поштовим повідомленням 05.08.2014 року, на розгляд справи не явилась. Заслухавши прокурора, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви по слідуючих підставах. [INFO] року помер [PERSON], якому належить право на земельну частку (пай) розміром 1,98 га в умовних кадастрових гектарах згідно державного акта на право власності на земельну частку (пай) по ААГ Білівське серії І-ТР №035966, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на його ім'я.. З часу відкриття спадщини минув 1 рік, протягом яких ніхто із спадкоємців після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності з ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини від умерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони у період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року, пояснивши, що встановлення даного факту необхідне для отримання посвідчення інваліда війни. В судове засіданні заявник та його представник не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, свої вимоги підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заявник [PERSON] має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) - посвідчення Серії [NUMBER] (а.с.4) З 01.08.1978 по 10.04.1995 роки [PERSON] працював в Управлінні Булівництва Чернобильської АЕС ( а.с.7-9). Згідно довідки, виданої [PERSON], останній з 27 квітня по 30 квітня 1986 року працював зоні по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС. Згідно заяв [PERSON] та [PERSON], які засвідчені приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, останні підтвердили факт роботи [PERSON] в 1986 році в Управлінні Будівництва ЧАЕС і факт приймання участі [PERSON] у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування цивільної оборони Управління будівництва Чорнобильської АЕС. Крім того, вищезазначені особи своїми заявами засвідчили, що формування було задіяне по цивільній обороні для здійснення заходів по локалізації гасіння очагу радіаційного випромінювання, а саме навантаження піском мішків в кар'єрі біля річкового причалу м.Прип»ять для подальшої їх загрузки на гелікоптері та скидання в 4-й реактор ЧАЕС. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 10 липня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Суворoвської сільської ради м.Армянськ АР Крим, актовий запис за №05. В шлюбі мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, вони мають різні погляди на життя, на ґрунті сімейно-побутових проблем розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, так як з роками розвинулась неприязнь один до одного, сварки між ними виникають з найменшої причини, відсутні взаємоповага та розуміння один одного. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що сімейні відносини, що склались негативно впливають на дітей. Вони з дружиною прийшли до висновку про неможливість подальшого спільного проживання, тому він прибав будинок, де буде проживати окремо. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1993 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Суворовської сільської ради м.Армянськ АРК, актовий запис за № 05. В шлюбі мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та відповідачем, що підтверджується довідкою Маломочульської сільської ради за №806 від 22 липня 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через поведінку відповідача, відповідач проти позову не заперечує, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить виключити з актового запису № 3271 Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 13 жовтня 2010 року про народження [PERSON] відомості про [PERSON], як батька дитини. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, на заочний розгляд справи згоден. Відомості про поважність причин неявки в судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі з 26 вересня 2008 року по 06 липня 2010 року. [INFO] відповідач народила доньку - [PERSON]. Відомості про батька дитини до актового запису про народження № 3271 вносились на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. Тобто, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до звіту від 08 червня 2015 року, під час проведення генетичної експертизи (тесту ДНК) було встановлено, що [PERSON] не є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Враховуючи те, що позивач батьківство дитини не визнає, а також результати генетичної експертизи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому слід виключити зі складеного 13 жовтня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції актового запису № 3271 про народження [INFO] [PERSON] відомості про [PERSON] як батька дитини. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 18 вересня 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб (актовий запис № 4). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: 28 червня 2005 року син [PERSON] та 07 листопада 2006 року дочка [PERSON]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та неможливість знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем. Поведінка відповідача мала негативний вплив на дітей, поводився в сім"ї негідно. Вони припинили спільне проживання й відновлення подружніх відносин вважають неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав, просить розірвати шлюб із позивачкою та розглядати справу у його відсутності, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved