Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про визнання визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує в основному тим, що їй на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає її прийомний син - [PERSON], [INFO], просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом. В суді позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, крім того, пояснили, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає в будинку з листопада 2013, неодноразово йшов з дому на нетривалий термін, не несе витрат по утриманню будинку, не оплачує комунальних послуг, оскільки це створює їй незручності в користуванні житловим приміщенням, просить позов задоволити, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 49). Третя особа - представник Городоцького районного управління Державної міграційної служби України в суд не з'явився, завідувачем подано до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 44). Відповідно до Листа Городоцького РС ГУ ДМС України у Львівській області № 27/83 від 29.01.2015р. (а.с. 43), [PERSON], [INFO] зареєстрований [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за місцем його реєстрації у с.Суховоля Городоцького району Львівської області не проживає, місце його проживання невідоме. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини, визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача та її представника, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями ст.ст. 321, 383 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З пояснень позивачки та її представника в суді, долучених до матеріалів справи копі] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.1991 р. (а.с. 22) вбачається, що [PERSON], позивачка по справі є власником житлового будинку по [ADDRESS]. З копії довідки про склад сім'ї № 1663 від 24.11.2014р. (а.с. 23), в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані, крім позивачки, її чоловік - [PERSON], дочка та син - [PERSON] та [PERSON]. Як видно з копій актів, затверджених сільським головою від 30.11.2013р., 28.12.2013р., 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 29.04.2014р., 31.05.2014р., 25.11.2014р. (а.с. 30 - 37), відповідач [PERSON] з листопада 2013 року у вищевказаному житловому будинку не проживає, його місце проживання та місце перебування невідомі, . Крім цього, з пояснень позивачки в суді та долучених до матеріалів справи письмових повідомлень про сплату кредиту, письмових повідомлень про передачу справи до колекторської агенції (а.с. 26 - 29), постанови про закриття кримінального провадження від 22.12.2013р. (а.с. 25), видно, що [PERSON] неодноразово йшов з дому, за фактом його зникнення безвісти порушувалось кримінальне провадження, між тим, отримує в банках кредити, повідомлення про сплату яких надходять до будинку по [ADDRESS]. Обставин, які б спростували вищенаведене судом не здобуто, відповідач заперечень щодо позову суду не надав, реєстрація у спірному будинку відповідача є безпідставною та перешкоджає позивачці у повноцінній реалізації права власності, а отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені судові витрати.

Outcome: approved