Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

10.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.09.1996 року позивач одружився з відповідачем. Шлюб зареєстровано у виконкомі Вилоцької селищної ради за актовим записом №18. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя, між ними виникали сварки та непорозуміння. В листопаді 2009 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо. Спору про поділ майна у них не має. У зв'язку з цим позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить суд постановити рішення, яким шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідачем [PERSON] до суду подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка ухвалою суду від 31.01.2019 року об'єднана в одне провадження із первісним позовом, справу призначено до підготовчого судового засідання на 27.02.2019 року. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] допомагає їхнім донькам матеріально, але не у тому обсязі, який би забезпечував їхні щоденні потреби. Дочки проживають разом з нею. Старша дитина - [PERSON], [INFO], є інвалідом 1-ї групи з дитинства, досягла повноліття і буде самостійно звертатися до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Молодша дитина [PERSON], [INFO], навчається у школі. Позивач ніде не працює, здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Відповідач офіційно не працевлаштований. За таких обставин позивач за зустрічним позовом просить суд винести рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно. 27.02.2019 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягувати з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1400 грн. щомісячно. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у їхню відсутність, первісний позов підтримує та просить суд задоволити; уточнені вимоги за зустрічним позовом визнає. Відповідач за первісним позовом [PERSON] будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача за первісним позовом визнає, на розірвання шлюбу згідна, уточнені вимоги за зус річною заявою підтримує та просить задоволити, розгляд справи просить провести у її відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем за первісним позовом позовні вимоги визнано повністю, відповідачем та зустрічним позовами уточнені позовні вимоги також визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позовних вимог прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, визнання первісного позову та визнання уточненого зустрічного позову, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення первісного позову та уточнених позовних вимог за зустрічним позовом з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.09.1996 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Вилоцькій селищній раді народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №18, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 04.09.1996 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. Це призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. З листопада 2009 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивач за первісним позовом остаточно визначився та настоює на розірванні шлюбу. Відповідач за первісним позовом на розірвання шлюбу згідна. Крім того між сторонами відсутня домовленість щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Вилоцької селищної ради від 08.11.2018 року за № 1138, проживає разом з матір'ю, позивачем за зустрічним позовом. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач за зустрічним позовом є молодою, здоровою людиною, ніде не працює, має мінливий дохід, а тому суд вважає, що він як батько зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітньої дочки [PERSON]. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача за первісним позовом розірвати шлюб не змінилися,суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу. Відповідач за первісним позовом також згідна на розірвання шлюбу. Відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача за зустрічним позовом [PERSON], як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved