Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

24 червня 2015 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 12.02.2008 року Ладижинським МВ РАЦС Вінницької області, актовий запис № 9, а також стягнути на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Позивач [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через посійні сварки та суперечки. З квітня 2013 року разом з відпоівдачем не проживають .Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. За таких обставин [PERSON] вимушена звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам. Позивачка [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги в частині розірвання шлюбу та просить їх задовольнити. Також позвідомила, що вимогу про стягнення аліментів на її користь просить залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,про що свідчить поштове повідомлення , в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд , вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач до часу звернення позивача із позовом до суду в добровільному порядку не надав доказів, які б заперечували обставини, викладені у позові. Під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду, а також безпосередньо під час її судового розгляду відповідачка зазначених обставин не оспорював. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено .02.2008 року Ладижинським МВ РАЦС Вінницької області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося , в сім"ї постійно виникають сварки, між подружжям втрачено почуття поваги один до одного, і, як наслідок, намагання зберегти сімю ні до чого не привели. З квітня 2013 року сторони разом не проживають, перестали вести спільне господарство. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: partial