Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок №2 з надвірними будівлями, які знаходяться по вул.. Підліс с. Радогоща Лугинського району, після смерті [PERSON], який помер 13 липня 2010 року. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що 13 липня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з житлового будинку№2 з надвірними будівлями, які знаходяться по вул.. Підліс в с.Радогоща Лугинського району. Зазначену спадщину на підставі ст.. 1269 ЦК України він прийняв, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Водночас у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без його участі; позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Лугинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, хоча й була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; про причини неприбуття суд не повідомила, заяв до суду не подавала. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 13 липня 2010 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: с. Радогоща вул.. Підліс,2 Лугинського району Житомирської області. Вказаний житловий будинок на праві приватної власності належав покійному [PERSON]. Зазначене стверджується доказами, які є в матеріалах справи і фактично не оспорювались сторонами: - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - копією свідоцтва про народження [PERSON]Ф; - копією паспорту [PERSON]; - довідкою від 04.03.2015 року №87, виданою Будо-Літківською сільською радою Лугинського району; - копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Підліс, буд. 2 с. Радогоща Лугинського району. Із копії рішення сесії Будо-Літківської сільської ради Лугинського району від 12.10.1993 року вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки ( в т.ч. для обслуговування житлового будинку - 0,20 га, для ведення особистого підсобного господарства -0,60 га). Із довідки від 25.02.2015 року №121, виданої Коростенським МБТІ вбачається, що державна реєстрація права власності на вказаний будинок зазначеним МБТІ не проводилась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.07.2015 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Радогоща вул.. Підліс, 2 Лугинського району Житомирської області, відсутні. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, так як 23.09.2010 року подав до Лугинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією його заяви. Отже, позивач є спадкоємцем за законом, однак в.о. завідувача Лугинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовляє йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: с. Радогоща вул.. Підліс,2 Лугинського району Житомирської області, після померлого 13 липня 2010 року його батька [PERSON], оскільки ним не був поданий правовстановлюючий документ, який підтверджує факт належності померлому зазначеного нерухомого майна. Статтею 346 ЦК України встановлено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст. 25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Виходячи з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР N 45/5 від 31.10.75 р. та п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих від 19 січня 1976 року N 1/5, підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління і було обов"язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, так як 23.09.2010 року подав до Лугинської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією його заяви, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав в нотаріуса, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved