Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] на час його навчання у розмірі 1/4 частини, посилаючись на наступне. 11 березня 1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання у Комунальному вищому навчальному закладі «Нікопольський педагогічний коледж». Дитина перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги відмовляється, хоча має можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року по даній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження (а.с.14-15). 20 лютого 2020 року [PERSON] подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження того факту, що вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки сама потребує матеріальної допомоги, так як з 01 березня 2019 року має безстрокову другу групу інвалідності (а.с.28). Окрім цього, долучає довідку № 82, видану КНП «Нікопольський ЦПМСД» НМР на підтвердження того факту, що їхня спільна дитина - [PERSON] є диспансерним хворим та потребує постійного, тривалого лікування медпрепаратами (а.с.27). Відповідач [PERSON] також скористався своїм правом на подання клопотань та долучив до матеріалів справи свідоцтво про народження своєї другої дитини [PERSON] , [INFO] , яка є його донькою від іншого шлюбу (а.с.21-22). Крім цього, надав суду довідку від 31 січня 2020 року, згідно якої [PERSON] перебуває на « Д » обліку як дитина, яка часто хворіє на гострі респіратурні захворювання (а.с.21). В судове засідання, яке відбулось 28 травня 2020 року, позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та на задоволенні позову наполягала (а.с.69, 73-77). Відповідач в судове засідання, яке відбулось 28 травня 2020 року, також не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги не визнав, проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заперечував (а.с.79). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно з ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1 ) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3 ) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4 ) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 11 березня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить актовий запис № 180, складений Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 846, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4). 25 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 25, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2006 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Строк пред`явлення виконавчого документу - до 18 жовтня 2019 року (а.с.6). Відповідно до довідки № 168/Д від 25 жовтня 2019 року, виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Нікопольський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] є студентом першого курсу за державним замовленням, денної форми навчання, за спеціальністю 012 Дошкільна освіта. Термін навчання - до 30 червня 2021 року (а.с.8). Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання. Однак, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу розумності та справедливості,

Outcome: partial