Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

10 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 4119 гривень 60 копійок витрат на лікування, 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати на отримання правничої допомоги. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 січня 2018 року, приблизно 16 годині 15 хвилин у с. Дуба по вул. Шевченка водій автомобіля «Nissan Patrob», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] не врахував дорожню обстановку, на слизькій ділянці дороги не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , яким вона керувала рухаючись у зустрічному напрямку. При цьому відповідач керуючи автомобілем, перебував у стані алкогольного сп`яніння. В результаті дорожньо - транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки та грудного відділу хребта. Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 56 від 06 березня 2019 року у неї малися тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травма зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововиливи в м`які покриви голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. За наслідками ДТП Рожнядівським відділом поліції проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019090220000014. 29 березня 2019 року кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Після закриття кримінального провадження відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, визнано його винуватим у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, адміністративне стягнення не накладено за закінченням передбачених законом строків накладення стягнення. Внаслідок ДТП їй спричинено ушкодження здоров`я та моральну шкоду. Вона отримала тілесні ушкодження, була госпіталізовано в Рожнятівську центральну районну лікарню, де лікувалася з 13 по 18 січня 2019 року. В медичному закладі їй проведено відповідні медичні обстеження, аналізи та призначено курс лікування. 18 січня 2019 року її було переведено до нейрохірургічного відділення Калуської ЦРЛ, де вона проходила курс лікування до 23 січня 2019 року. Там їй додатково було проведено медичні обстеження, аналізи та призначено курс лікування. Всі витрати на проведення медичних обстежень та придбання ліків складають 4119 гривень 60 копійок. Внаслідок неправомірних дій відповідача їй завдано моральну шкоду. Вона щоденно думає та згадує про наслідки події, має постійне відчуття страху можливого повторення подій, постійні негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні. Через отримані тілесні ушкодження вона переживала за себе, перенесла страх за своє майбутнє, постійно думала про своє одужання та реабілітацію, терпіла фізичні незручності та психологічний дискомфорт через лікування та прийняття ліків. Внаслідок травми вона втратила можливість вести активний соціальний спосіб життя, у неї були головні болі, головокружіння, болі у попереку, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, вона стала замкнута та уникала контактів з оточуючими та друзями, її не покидало і не покидає почуття образи, обурення, приниженої гідності. Також вона терпіла фізичний біль, пережила стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, і не тільки за своє, адже в автомобілі був її чоловік та друзі. Після ДТП вона по даний час не сідає за кермо автомобіля самостійно, їздить в автомобілі дуже рідко і тільки у присутності чоловіка або когось із своїх родичів. Дотепер вона періодично відчуває головні болі та страх. Наслідки події, потягли за собою непотрібну для неї втрату часу на лікування, на необхідність участі в слідстві, суді, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів як з її боку, так і з боку рідних та друзів. Свої моральні страждання оцінює у 50000 гривень. Витрати на правничу допомогу складають 9800 гривень. Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 03 березня 2020 року відповідач направив суду письмовий відзив на позов, в якому вказав, що не заперечує витрат позивачки на лікування в розмірі 4119 гривень 60 коп, в цій частині позов визнає. Щодо відшкодування моральної шкоди погоджується з тим, що позивачка [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з його вини, встановленої рішенням суду, отримала легкі тілесні ушкодження. А це, в свою чергу, спричинило їй моральні страждання. Однак вважає, що моральна шкода, зазначена у позовній заяві в розмірі 50000 гривень є необгрунтованою, значно завищеною, такою, що не відповідає ступеню фізичних та душевних страждань потерпілої, не відповідає усталеній судовій практиці щодо відшкодування моральної шкоди, а тому не підлягає до відшкодування в повному об`ємі. Зокрема, позивачка перебувала в лікувальних закладах загалом протягом десяти днів. Їй не проводилось оперативне втручання, що могло би потягнути за собою болісні процедури, як під час операцій, так і у післяопераційний та реабілітаційний періоди. Оскільки позивачка отримувала тільки терапевтичне лікування, то рівень її фізичних страждань був не настільки значним, про який вона зазначає у своїй позовній заяві. Крім цього, позивачка отримала тілесні ушкодження під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася внаслідок його необережних, а не умисних дій. Тому позивачка явно перебільшує та перекручує своє емоційне сприйняття того, що відбулося. Також не зрозуміло в чому саме полягає «приниження гідності» позивачки. При цьому він визнає моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Щодо розміру витрат на правничу допомогу заперечень не подав. 04 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Іванів О.Б. не прибули, представник позивачки, зважаючи на карантинні заходи пов"язані з коронавірусною пандемією, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не прибув, направив суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив враховувати під час розгляду справи його письмовий відзив на позовну заяву. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 13 січня 2018 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин у с. Дуба по вул. Шевченка водій автомобіля «Nissan Patrol», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив пункти 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України. При цьому [PERSON] керував автомобілем марки «Nissan Patrol», реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. [PERSON] визнано винуватив у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 130 ч. 1, 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, що підтверджується копією постанови Рожнятівського районного суду від 04 липня 2019 року та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року (а. с. 16-20). Відповідно до висновку судово - медичної експертизи у потерпілої [PERSON] малися тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововиливи в м`які покриви голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29 березня 2019 року (а. с. 15) та копією висновку експерта № 56 від 06 березня 2019 року (а. с. 13, 14). Після ДТП позивачка лікувалася у Рожнятівській ЦРЛ, з 13 по 18 січня 2019 року та в нейрохірургічному відділенні Калуської ЦРЛ з 18 по 23 січня 2019 року, на лікування та придбання ліків витратила 4119 гривень 60 копійок, що підтверджується копіями виписки № 227 з історії хвороби стаціонарного хворого неврології Рожнятівської ЦРЛ від 18 січня 2019 року (а. с. 5), витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 609 від 23 січня 2019 року (а. с. 6), та чеками і квитанціями (а. с. 7 - 9). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачка зазнала ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим понесла витрати на лікування, що становлять 4119 гривень 60 копійок, тому відповідно до ст. 1166, 1194 ЦК України, дана шкода, підлягає стягненню з відповідач, оскільки його винуватість у вчиненні ДТП доведена у встановленому законом порядку. Вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачка зазнала моральних страждань, змушена була проходити лікування, відчувала фізичний біль та дискомфорт з приводу ушкодження здоров`я та порушення звичного способу життя. Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивачки, фінансове становище, суб`єктивне відношення до вчиненого відповідача, розмір заподіяної позивачці матеріальної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача 8000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, що на переконання суду відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним з урахуванням глибини моральних страждань позивачки. Позивачка також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до долученого до матеріалів справи ордера та розрахунку послуг, які надаватимуться адвокатом складають 9800 гривень. За змістом статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Такий розмір має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки відповідачем не оспорювалась співмірність витрат на правничу допомогу позивачки та з врахуванням розміру задоволення цивільного позову, суд вважає за необхідне позовну вимогу і в цій частині задовольнити частково.

Outcome: partial