overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

04.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона на даний час не досягла шлюбного віку, що позбавляє її права укласти шлюб з [PERSON], з яким вона зустрічається близько двох років. Заявник вказала, що вона та [PERSON] покохали одне одного, між ними склались теплі та щирі стосунки, тому вони вступили у близькі інтимні відносини. В даний час вона знаходиться у стані вагітності, з приводу чого поставлена на облік у жіночу консультацію поліклініки Зміївської ЦРЛ. При зверненні до відділу РАЦСу Зміївського РУЮ Харківської області, у реєстрації шлюбу було відмовлено, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Посилаючись на те, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, [PERSON] просила надати право на шлюб з [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала і просила її задовольнити, пояснивши, що вона просить надати їй право на шлюб з метою реєстрації шлюбу, що буде відповідати її інтересам. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали і просили її задовольнити, пояснивши, що надання права на шлюб заявниці, який на даний час виповнилося 16 років буде відповідати її інтересам та інтересам подружжя. [PERSON] зазначила, що з батьком дочки шлюб було розірвано і з 2004 року він не приймає участі у її вихованні та проживає окремо. Представник Служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області в судове засідання не з'явився, начальник Чиркова С.М. звернулась із заявою про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти позову не надано. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно із ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суд їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що заявник [PERSON] досягла шістнадцятирічного віку. (а.с.5,7) Неповнолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір"ю [PERSON], бабкою [PERSON] та дядьком [PERSON], [INFO], що підтверджується довідною Зідьківського селищного голови Голодніковим П,В. (а.с.15) [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації поліклініки Зміївської ЦРЛ з приводу вагітності 8 тижнів, що підтверджується довідкою заступника головного лікаря з дитинства та пологової лопомоги Зміївської ЦРЛ Федота Н.М. та завідуючої консультацією поліклініки Зміївської ЦРЛ Дубровської Н.В. від 03.06.2014 року. (а.с.10) Враховуючи, що [PERSON] досягла шістнадцяти років, вагітна, надання права на шлюб з метою його реєстрації з [PERSON] буде відповідати її інтересам та інтересам майбутнього подружжя, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

04.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 17.09.2010 року Дмитрівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем є різними людьми зі своєрідними характерами, через що виникали сварки та непорозуміння. Між ними відсутні нормальні сімейні відносини та стосунки. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дмитрівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 3 ( а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ( а.с. 5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, що позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

04.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 05.10.1991 року Трикратською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявились різними людьми зі своєрідними характерами, в результаті чого в сімї виникали постійні сварки та непорозуміння. Спільно сім»єю не проживають чотири місяці. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила призвіще залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Трикратською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 20 ( а.с.5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивачка має право на пред"явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

04.06.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 02.04.2008 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 12.05.2014 р. має заборгованість - 28817,71 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28817,71 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини його неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON] уклавши кредитний договір з позивачем від 02.04.2008 р. отримав кредит у розмірі 4800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-15), але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 12.05.2014 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 28817,71 грн. (а.с.5-6), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 28817,71 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 288,18 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

04.06.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-7), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 12.06.2008 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2014 р. має заборгованість - 16006,23 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16006,23 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини її неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON] уклавши кредитний договір з позивачем від 12.06.2008 р. отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13-26), але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 31.03.2014 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 16006,23 грн. (а.с.8-12), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 16006,23 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с.1-2), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

04.06.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-7), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 29.09.2005 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 р. має заборгованість - 23516,23 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23516,23 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку; відповідачка - через оголошення у пресі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.40). Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини його неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON] уклавши кредитний договір з позивачем від 29.09.2005 р. отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13-26), але зобов'язання згідно даного договору не виконує. Станом на 30.04.2014 р. заборгованість за вказаним кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, складає 23516,23 грн. (а.с.8-12), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 23516,23 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

04.06.2021 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над дитиною, призначити опікуном дитини позивача та передати позивачу дитину на виховання. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є батьком [PERSON] , проте ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, дитина проживає разом з позивачем, яка є її бабою. Сторони та представник органу опіки і піклування в судове засідання не з`явились. Від представника позивача поступила заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Від відповідача 05 та 09 липня 2021 року отримані заяви про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Орган опіки і піклування не звернувся до суду з поданням про позбавлення відповідача батьківських прав, встановлення опіки над дитиною і призначення їй опікуна. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК. Дослідивши наявні у справі докази, заяви відповідача про визнання позову,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

04.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Шляхівській сільській раді Бершадського району (актовий запис № 06). [INFO] від цього шлюбу відповідачка [PERSON]. народила дочку [PERSON], яка проживає з відповідачкою. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачкою не склалося, вони з 30.11.2013 року не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо, тому він наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він підтримав позов і просив розглянути справу у його відсутність. Від відповідачки [PERSON]. надійшла заява, в якій вона визнає позов і просить розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони з 30.11.2013 року не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що з перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 16.07.2010 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON]. Сім'я фактично розпалася, на даний час в провадженні Білогірського районного суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, не бере участі у вихованні сина. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття. В ході розгляду справи [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 500,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Син [PERSON], [INFO] заходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області №1610 від 04.08.2014 року. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач позов визнав, доказів того, що не може, з поважних причин, сплачувати аліменти, суду не надав, що є підставою для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

04.08.2016 року в.о. завідуючої 4-а відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Гарилюк М.Г., звернулася до суду із заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON], [INFO]. Посилалася на те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи безтерміново, визнана недієздатною за рішенням Полтавського районного суду м. Полтави від 07.10.2002 року. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева від 04.08.2016 року, встановлено діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Зважаючи на наявність у хворої загострення психічного розладу, який потребує стаціонарного лікування в психіатричному закладі, в зв»язку з чим госпіталізація до психіатричного закладу визнана доцільною. Просили ухвалити рішення про госпіталізацію недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу. У судовому засіданні представник Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева підтримала заяву, просила її задовольнити. [PERSON] за станом здоров"я не може бути присутньою при розгляді заяви, її опікун [PERSON] просила задовольнити заяву. Прокурор підтримала заяву, просила її задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. [PERSON], [INFO], недієздатна, інвалід 2 групи безтерміново, страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева від 04.08.2016 року, [PERSON] встановлено діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Зважаючи на наявність у хворої загострення психічного розладу, який потребує стаціонарного лікування в психіатричному закладі, в зв»язку з чим госпіталізація до психіатричного закладу визнана доцільною. За рішенням Полтавського районного суду м. Полтави від 07.10.2002 року, [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлена опіка. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Враховуючи наявність висновку лікарів психіатрів про необхідність лікування хворої тільки в стаціонарних умовах, суд приходить до висновку про задоволення заяви Полтавської обласної клінічної психіптричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева .

Outcome: approved