Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

18.02.2014 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства закритого типу «ДВК» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування. В обгрунтування позовних вимог зазначив наступне. 06.11.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та [PERSON] як членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України», було укладено Інвестиційний договір №135. 08.07.2005 року за ініціативою відповідача у зв»язку із зміною нумерації та планової загальної площі квартир, між позивачем та відповідачем було переукладено Інвестиційний договір №135 на Договір на участь у пайовому будівництві № 13-03/С-2. Згідно п. 1.1. Договору на участь у пайовому будівництві №13-03/С-2 відповідач приймає позивача у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі [ADDRESS], шляхом фінансування позивачем цього будівництва в обсягах, визначених умовами Договору. Згідно п. 1.3 Договору на участь у пайовому будівництві №13-03/С-2 [PERSON] фінансує двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 69,33 кв.м., тип секції 03/С-2, що розташована на 3 поверсі у [ADDRESS], запланований початок будівництва - 3 квартал 2005 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2006 року. Згідно п. 1.4.2. вищевказаного договору визначено графік фінансування будівництва житлового будинку (об'єкту інвестування) здійснюється на умовах наступного графіку: 1 етап - фінансування 100 % планової загальної площі квартири вноситься з моменту початку фінансування за ціною 1 550 грн. 00 коп., за 1 кв.м. до 15 липня 2005 року. Позивач може отримати у власність житло, що буде збудоване Відповідечем за умови повного фінансування у 100% загальної площі відповідного об»єкту в терміни та на умовах, вказаних у Договорі. Позивач зобов'язаний профінансувати загальну площу вказаної вище квартири шляхом безготівкового перерахування грошових коштів згідно п. 4.1. Договору. Одним із обов'язків Відповідача згідно п. 3.2.3. Договору є введення будинку в експлуатацію у визначені Договором строки. Відповідно до п. 3.1.4. протягом 20 днів після вводу будинку в експлуатацію позивач зобов'язаний отримати «Довідку про фінансування у 100 % загальної площі конкретної квартири за договором» для оформлення права власності на профінансовану квартиру та у встановлений законодавством термін прийняти у власність вказаний об'єкт, а Відповідач згідно п. 3.2.2 зобов'язаний протягом 20 робочих днів після закінчення будівництва будинку і введення його в експлуатацію та при умові виконання Позивачем зобов'язань по оплаті передати йому документ для оформлення права власності на об'єкт інвестування - «Довідку про фінансування у 100 % загальної площі конкретної квартири за договором». На виконання зобов'язань за Договором позивач у встановлені договором строки здійснив фінансування об'єкту інвестування в розмірі 107 227 грн. 83 коп., що підтверджується квитанціями про оплату до прибуткового касового ордеру №299 від 06.11.2002 року, №599 від 08.07.2005 року. Відповідачем, в свою чергу, протягом 2006 року було побудовано лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS], після чого з причин розкрадання грошових коштів інвесторів та їх нецільового використання посадовими особами Відповідача, будівництво зупинилось та не ведеться по сьогодні. Усі усні та письмові звернення позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до відповідача стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, були проігноровані. У зв'язку із вище викладеним за заявою інвесторів будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] у м. Києві СВ Оболонського РУ ГУМВС України було порушено кримінальну справу № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, в межах якої інвесторів визнано потерпілими сторонами. Таким чином, відповідач з власної вини не виконав умови Договору, зокрема з 2006 року по теперішній час, тобто на протязі дев'яти років, не завершив будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі м. Києва по [ADDRESS], не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію та не передав позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на проінвестовану квартиру [NUMBER] загальною площею 69,33 кв.м., чим прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань та що призвело до грубого порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Крім того, відповідачем не визнаються майнові права позивача як інвестора, а у позивача відсутні документи, які б забезпечували його право на майно до завершення його будівницва. Отже, дані обставини перешкоджають позивачеві набути у власність профінансовану квартиру, вільно нею користуватися та розпоряджатися в майбутньому. Оскільки спірна квартира є об'єктом фінансування в об'єкті будівництва, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва профінансованого об'єкта нерухомого майна та прийняття його до експлуатації Позивачеві належить не право власності на цей об'єкт, а майнові права на нього, в саме - право на отримання у власність квартири після завершення будівництва та введення об'єкту в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування, а саме двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 69,33 кв.м., тип секції 03/С-2, що розташована на 3 поверсі у будинку [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не з"явився надав суду заяву якою позов підтримав, просив розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від представника відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2002 року між позивачем, як членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» було укладено Інвестиційний договір №135. 08.07.2005 року за ініціативою відповідача у зв»язку із зміною нумерації та планової загальної площі квартир, між позивачем та відповідачем було переукладено Інвестиційний договір №135 на Договір на участь у пайовому будівництві № 13-03/С-2 за умовами якого відповідач приймає позивача у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі м. Києва по [ADDRESS], шляхом фінансування позивачем цього будівництва в обсягах, визначених умовами Договору. З п. 1.3 Договору вбачається, що позивач фінансує двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 69,33 кв.м., тип секції 03/С-2, що розташована на 3 поверсі у [ADDRESS], запланований початок будівництва - 3 квартал 2005 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2006 року, а п. 1.4.2. Договору визначено графік фінансування будівництва житлового будинку (об'єкту інвестування). Позивач може отримати у власність житло, що буде збудоване Відповідачем за умови повного фінансування у 100 відсотків загальної площі відповідного об'єкту в терміни та на умовах, вказаних у Договорі. На виконання зобов'язань за Договором позивач у встановлений строк здійснив фінансування об'єкту інвестування в розмірі 107 227 грн. 83 коп., що підтверджується квитанцією про оплату до прибуткового касового ордеру №299 від 06.11.2002 року, та №599 від 08.07.2005 року. Відповідачем, в свою чергу, протягом 2006 року було побудовано лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS], після чого з причин розкрадання грошових коштів інвесторів та їх нецільового використання посадовими особами відповідача, будівництво зупинилось та не ведеться по сьогодні. Усі усні та письмові звернення позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до відповідача стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, були проігноровані. За заявою інвесторів будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] у м. Києві СВ Оболонського РУ ГУМВС України було порушено кримінальну справу № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, в межах якої інвесторів визнано потерпілими сторонами. Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкту, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Ст. 190 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та інвестиційну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що майновими правами, які можуть передаватись, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Ст. 876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. [ADDRESS] не введений в експлуатацію, проте позивачем здійснено в повному обсязі фінансування квартири. Відповідач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України доводи позивача не спростував, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню , як законний та обґрунтований. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved