Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

09.02.2018 позивач звернулася до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму незаконно списаних коштів в розмірі 7001, 00 грн та пеню в розмірі 2815,08 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між сторонами існують договірні відносини щодо відкриття та обслуговування банківського рахунку для отримання заробітної плати та обслуговування банківської платіжної картки (картковий рахунок [NUMBER]). 16.03.2017 о 00.05 год. з карткового рахунку позивача [NUMBER] невідомою особою було знято через банкомат ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти у розмірі 9000,00 грн., про що позивачу приходили на мобільний телефон СМС - повідомлення. Зазначає, що одразу зателефонувала по гарячій лінії уповноваженій особі банку щодо незаконності зняття готівки з її платіжної картки. 16.03.2017 звернулась з заявою про вчинення злочину до Солом'янського УП ГУ НП у м. Києві. По даному факту Солом'янським УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження № 12017100090002857 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Крім того, 16.03.2017 та 24.03.2017 позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою щодо проведення службового розслідування по факту незаконного списання коштів та їх повернення. Вказує, що листом від 04.09.2017 № 172/9138/2017 ПАТ АБ «Укргазбанк» повідомив позивача про відсутність правових підстав щодо компенсації коштів у розмірі 9000,00 грн. Однак, зазначає, що на підставі раніше поданої заяви, 20.11.2017 ПАТ АБ «Укргазбанк» перерахував на її картковий рахунок кошти лише у розмірі 1999,00 грн. Вважає, що з ПАТ АБ «Укргазбанк» повинні бути стягнуті безпідставно зняті кошти в розмірі 7001,00 грн. та пеня у розмірі 2815,08 грн. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 09.02.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 09.02.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 03.03.2018 на адресу суду позивачем подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.03.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. 05.05.2018 на адресу суду представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Вказує, що позивачем не надано до суду доказів, що ініціація спірних переказів відбувалась не позивачем, і що остання не передавала і не розголошувала третім особам інформацію за якою було ідентифіковано її платіжний засіб, і користувача. Платіжна картка з якої здійснювалися операції не повернута банку. Крім того, за даними ПЗ «Ukrcard Online» операції по зняттю готівки проводились саме 16.03.2017 та знято було 9000,00 грн. Відповідно до п.4.3 договору, банк не несе відповідальність за наслідки розголошення ПІН - коду та несанкціоноване використання БПК третіми особами. Зазначає, що у зв'язку з лояльним відношенням банку до своїх клієнтів, банком було прийнято рішення про часткове відшкодування позивачу грошових коштів у розмірі 1999,00 грн. Вважає, що відповідач не порушував вимог чинного законодавства та умов договору під час проведення операцій зі зняття готівки, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 25.07.2018 на адресу суду позивачем подано відповідь на відзив. На твердження відповідача щодо неповернення платіжної картки зазначила, що картка була вилучена працівником банку, а замість вилученої видана нова платіжна картка [NUMBER]. Крім того, зазначила, що несанкціоноване зняття готівки відбулося з перевищенням встановлено ліміту, при цьому відповідачем не надано доказів винних дій позивача. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 17.05.2018 справу було призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 16.10.2018. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засідання встановлено, що 08.09.2005 між позивачем та відповідачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк» № [NUMBER] (а.с.41-44). 16.03.2017 о 00.05 год. шляхом СМС - повідомлення на мобільний телефон позивача надійшли повідомлення про зняття через банкомат ПАТ АБ «Укргазбанк» з карткового рахунку позивача [NUMBER] грошові кошти у розмірі 9000,00 грн., що свідчить виписка з рахунку № [NUMBER] про рух коштів за період з 01.03.2017 по 14.03.2017 (а.с.8). При цьому в суді встановлено, що зняття готівкових коштів з вказаної вище банківської платіжної картки позивача було здійснено невідомими особами та мають ознаки шахрайських операцій, що також підтверджується актом перевірки відповідача від 15.11.2017 (а.с.22-23). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] неодноразово зверталася із письмовими заявами до відповідача щодо проведення службового розслідування по факту незаконного списання коштів та їх повернення, внаслідок незгоди з трансакціями здійсненими за допомогою реквізитів її платіжної картки.. Відповідно до акту перевірки заяви клієнта від 29.03.2017, відповідачем було повідомлено, що по результатам аналізу авторизаційних даних ПЦ «Укркарт» при виконанні операцій збоїв у роботі пристроїв банкомату чи каналу зв'язку виявлено не було, операція пройшла успішно, а тому підстав для повернення коштів на рахунок клієнта немає(а.с.13). Разом з тим, відповідно до акту перевірки заяви клієнта про незгоду з трансакціями та приналежності їх до шахрайських від 15.11.2017, банк дійшов висновку про повернення коштів клієнту, згідно п. 5.3 Порядку відшкодування клієнтам коштів, що були списані в результаті шахрайських операцій з використанням реквізитів платіжних карток в розмір 1999,00 грн. (а.с.22-23). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що 16.03.2017 о 00.05 год. шляхом СМС - повідомлення на її мобільний телефон прийшли повідомлення про зняття через банкомат ПАТ АБ «Укргазбанк» з карткового рахунку [NUMBER] грошові кошти всього у розмірі 9000,00 грн.. Після чого, вона одразу зателефонувала на гарячу лінію оператору та просили заблокувати картку. Підтвердила, що згоди на зняття коштів з її платіжної картки та інформації щодо платіжної картки та її пін-коду, третім особам не надавала та не розголошувала. Також підтвердила, що 16.03.2017 платіжну картку, з якої були зняті кошти повернула працівнику банку, внаслідок чого їй було видано нову картку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є донькою позивача, суду пояснила, що вночі 16.03.2017 мати повідомила її про те, що з карткового рахунку невідомою особою знято готівкові кошти, оскільки на її телефон прийшли СМС -повідомлення. Підтвердила, що її мати одразу почала телефонувати на гарячу лінію до відділення банку з метою негайного блокування картки. Оцінюючи покази вказаних вище свідків, суд вважає їх достовірними та такими, що узгоджуються з дослідженими в суді матеріалами справи. Та обставина, що оскаржувані операції проведені 16.03.2017 містять ознаки шахрайських операцій, підтверджується також листом № 148/410/2018 від 10.01.2018 на ім`я слідчого Солом"янського УП ГУ НП України у м. Києві Савчука Д.С. (а.с.21). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] від 16.03.2017 Солом'янським УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження №12017100090002857 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується копією витягу (а.с.20). Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняла розпядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняла будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунків. Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин та дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15 та від 23.01.2018 у справі № 202/10128/14-ц. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов'язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку ( платіжної картки). Суд вважає, що відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що позивач вчиняла будь-які розпорядження про списання грошових коштів зі свого рахунку та вчиняла будь-які дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її платіжної картки. Та обставина, що 15.11.2017 відповідачем прийнято рішення про повернення позивачу 1999,00 грн. свідчить про визнання вимог позивача та необхідність виконання зобов"язань щодо повернення безпідставно списаних коштів, а тому доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для задоволенню вимог позивача, суд вважає необгрунтованими. Також, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання відповідача про те, що позивачем не було повернуто банку платіжної картки, реквізити якої було використано невстановленими особами у шахрайський спосіб. Так, з матеріалів справи вбачається, що платіжна картка позивача [NUMBER] була вилучена 16.03.2017 працівниками банку при зверненні позивача з заявою про викрадення коштів. В той же день, позивачу видано іншу платіжну картку [NUMBER] на яку здійснюються поточні нарахування та розрахунки. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 7001,00 грн. (9000,00 грн. -1999,00 грн=7001,00 грн.). Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення пені у розмірі 2815,08 грн., оскільки вважає їх необгрутованими, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з нього рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 32.3.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. З огляду на те, що між сторонами наявні спірні правовідносини щодо порядку стягнення коштів, а тому суд вважає, що з боку відповідача відсутнє прострочення виконання грошового зобов"язання, а тому підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 2815,08 грн., не вбачає. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з ПАТ «Укргазбанк» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial