Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що він з 16 січня 1998 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили в 2010 році, причиною розпаду сім'ї стали втрата взаєморозуміння, вони мають різні характери та не можуть дійти згоди в питаннях існування та утримання родини. Це призвело до того, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, тому він вважає, що сім'я з відповідачкою розпалася остаточно, не підлягає поновленню і просить розірвати шлюб між ними. До суду позивач [PERSON] надав заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву відповідно до якої позов визнала, просить розглядати справу у її відсутність. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 січня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9 (л.с.6 - копія свідоцтва одруження). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідачки після розірвання шлюбу, залишивши їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved