Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 31.01.2008 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/8711/74/15058, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 40000,00доларів США за сплатою 12% річних, на строк до 31 січня 2028 року. Відповідач в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити кредит частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів, а в разі прострочення платежу за кожен день прострочення сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Позичальник припинив виконувати свої зобовязання за договором щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування ним. Станом на 04.02.2015 року заборгованість позичальника становить 40575,12 доларів США. Виконання зобовязання забезпечено порукою відповідно до договору поруки від 19.02.2009 року № 011/8711/74/15852 укладеного між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] та договору поруки № 011/8711/74/15853 від 19.02.2009 року укладеного між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] У звязку із невиконанням позичальником умов кредитного договору позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 31.01.2008 року № 014/8711/74/15058 в розмірі 40575,12 доларів США та понесені судові витрати в розмірі 3654.00грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту та по процентах визнає за курсом еквівалентним на день отримання кредитних коштів, позовні вимоги в частині нарахування пені не визнав. Представник відповідачів [PERSON] діючи в інтересах відповідачів [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнав, подав до суду заяву про слухання справи за відсутності представника та відповідачів, також вказав, що банк звернувся до поручителів із позовом після сплину шестимісячного строку від дня прострочення позичальником сплати по черговому платежу, тобто порука є припиненою, просив в задоволенні позову до поручителів відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 31.01.2008 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/8711/74/15058, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 40000,00доларів США за сплатою 12% річних, на строк до 31 січня 2028 року. Виконання зобовязання забезпечено порукою відповідно до договору поруки від 19.02.2009 року № 011/8711/74/15852 укладеного між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] та договору поруки № 011/8711/74/15853 від 19.02.2009 року укладеного між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] Відповідно до п. 7.3. кредитного договору позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити кредит частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів, а в разі прострочення платежу за кожен день прострочення сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 16.3 кредитного договору). Позичальник припинив виконувати свої зобовязання за договором щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування ним з серпня 2014 року. Станом на 04.02.2015 року заборгованість позичальника становить 40575,12 доларів США, в т.ч. 34711,01 долар США заборгованість за кредитом, 2499,48 доларів США заборгованість за відсотками, 3364,63 долари США пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог частини 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Сторони встановили строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами відповідно до графіку, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові № 6- 53 цс 14 від 17.09.2014 року зазначено, що сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Відповідач [PERSON] з березня 2014 року порушував умови договору щодо сплати чергових платежів згідно з графіку, а з серпня 2014 року чергові платежі не вносить. З позовом банк звернувся до суду в березні 2015 року, тобто із пропуском шестимісячного строку з дня не внесення чергового платежу, у звязку з чим вимоги до поручителів задоволенню не підлягають, оскільки поруки є припиненою. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривні. Якщо у зобовязанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сумі, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме підлягає стягненню заборгованість по кредиту з відповідача [PERSON] в розмірі 37210,49 доларів США що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 05.08.2015р 21,71 грн. за 1 долар США 807839,74 грн. (вісімсот сім тисяч вісімсот тридцять девять гривень 74 коп.) та 73039,82 грн. пені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3654,00грн.

Outcome: partial