Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] 11.08.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 01.12.2012 року у виконавчому комітеті Лютовиської сільської ради Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2015 року подружні відносини між ними фактично були припинені та проживають окремо в різних населених пунктах. Дитина проживає з нею та знаходиться на її вихованні та повному утриманні. Відповідач не приймає участі у фінансово-матеріальному забезпеченні дитини, хоча є працездатною особою та має можливість і змогу матеріально утримувати дитину. Оскільки відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід, тому є необхідність визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Просить визначити розмір та стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягувати аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частках заробітку (доходу) відповідача, а саме: просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини із всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилася, в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує про винесення судом по справі заочного рішення, в разі неявки до суду відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди \~позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає \~задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 01.12.2012 року по даний час перебувають у шлюбі (а.с.8), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7); відповідач з сім»єю не проживає з грудня 2015 року, не підтримує шлюбних стосунків, дитиною не цікавиться, не приймає участі у її вихованні, матеріально не забезпечує сім»ю, дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.6). Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремими сім"ями, позивачка виховує дитину, відповідач не виконує свої обов»язки щодо утримання сина добровільно не допомагає матеріально, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її вік, стан здоровя та матеріальне становище дитини, які є задовільні(а.с.6/, стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як є працездатним, здоровим, інших дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться( документів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не представлено), а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від доходів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 11.08.2016 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551.20 гривню. А тому,

Outcome: approved