Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

01 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів АТ «Криворізька теплоцентраль» (далі - Відповідач-1), КП «Кривбасводоканал» (далі - Відповідач-2), ТОВ «Житлосервіс-КР» (далі - Відповідач-3), ТОВ «Екоспецтранс» (далі - Відповідач-4), ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» (далі - Відповідач-5), ПП «Строймир-сервіс» (далі - Відпоідач-6), у якому просив зобов`язати відповідачів виключити з особового рахунку суми заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попереднього власника квартири, що виникла за період часу до 01.01.2021. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області від 21 серпня 2017 року [PERSON] . За вказаною адресою станом на 01.01.2021 рахується заборгованість попередніх власників, а саме за послуги надані АТ «Криворізька теплоцентраль» в сумі 17211,30 грн., КП «Кривбасводоканал» в сумі 8893,51 грн., ТОВ «Житлосервіс - КР» в сумі 8645,92 грн., ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» в сумі 265,80 грн., ТОВ «Екоспецтранс» в сумі 625,91 грн., ПП «Строймир - Сервіс» в сумі 698,70 грн. Позивач зазначає, що він не є правонаступником попередніх власників квартири і не зобов`язувався сплачувати заборгованість, яка утворилася не з його вини, оскільки він не був споживачем послуг Відповідачів і став ним лише після набуття законної сили рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24.12.2020 у справі № 214/5521/17, а тому, на його думку, Відповідачі не мають правових підстав покладати на нього, як на нового власника, зобов`язання щодо сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги попередніми власниками. 03 червня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою суду від 02 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача КП «Кривбасводоканал» про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 17 червня 2021 року від представника відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Підприємство АТ «Криворізька теплоцентраль» є постачальником послуг централізованого опалення у період виникнення заборгованості за адресою: [ADDRESS] , а Позивач є споживачем послуг, які надаються підприємством. Оскільки Позивач є власником житлового помешкання, на нього покладений обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги з теплопостачання в період володіння власністю. Заборгованість, що обліковується на особовому рахунку відкритому у квартирі за зазначеною адресою, яка належить Позивачеві, за надані комунальні послуги з теплопостачання становить 17211,30 грн. Обов`язок відповідача виключити з обліку по особовому рахунку заборгованість не передбачений чинним законодавством, і норми, які б передбачали такий обов`язок відсутні. Особовий рахунок, відкритий на ім`я власника помешкання або іншої особи є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства і виключення з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто підприємства. Крім того, зобов`язання АТ «Криворізька теплоцентраль» щодо виключення із суми заборгованості по особовому рахунку суму заборгованості попереднього власника не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Зміна власника житла не може бути підставою для виключення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а наявність заборгованості по особовому рахунку, що утворилася з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника. У відзиві представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 21 червня 2021 року від представника відповідача ТОВ «Житлосервіс - КР» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. По-перше, ТОВ «Житлосервіс-КР» є надавачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема є управителем будинку [ADDRESS] . Утримання будинку та прибудинкової території проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла та будинку в цілому, а споживач має нести відповідні витрати незалежно від того, чи проживає він у квартирі, адже послуги надаються будинку, а не конкретному споживачу, а тому заборгованість не може бути списана, оскільки послуги фактично були надані. По-друге, підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них, тощо. Особовий рахунок, який відкрито на житлове приміщення [ADDRESS] є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій ТОВ «Житлосервіс-КР» і виключення з цього документу будь-яких сум є правом тільки кредитора, тобто ТОВ «Житлосервіс-КР». По-третє, позивач є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , з 19.09.2017, тоді як він просить суд зобов`язати виключити заборгованість попереднього власника за період до 01.01.2021. По-четверте, виключення заборгованості з особового рахунку без надання доказів на її спростування не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем на особовий рахунок по квартирі заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов`язків для захисту його прав за відсутності спору про них. Чинним законодавством не визначено механізму виключення (списання) заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. 30 червня 2021 року від представника відповідача КП «Кривбасводоканал» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечила проти задоволення позову з таких підстав. КП «Кривбасводоканал» є підприємством питного водопостачання, основним напрямком діяльності якого є забезпечення споживачів послугами водопостачання та водовідведення вчасно та відповідної якості. З 01 квітня 2014 року КП «Кривбасводоканал» визнано виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в частині нарахувань та обліку мешканців багатоквартирних будинків, у тому числі і будинку [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , який є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про це приміщення, при цьому він оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Вимоги позивача щодо виключення з особового рахунку суми заборгованості попереднього власника за надані послуги без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування не передбачено діючим законодавством у якості способу захисту прав, а само по собі нарахування Відповідачем-2 заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. На споживача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за спожиті житлово-комунальні послуги. Так, в квартирі позивача відсутній лічильник холодної води і тому нарахування за послуги водопостачання та водовідведення здійснюється згідно з установленими нормами та на власника даного помешкання. При цьому, [PERSON] набув право власності на квартиру за вищевказаною адресою з 19 вересня 2017 року, а тому тягар утримання майна покладається на власника цього майна і не звільняє його від сплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Споживач зобов`язаний інформувати виконавця комунальних послуг про зміну власника житла та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. До підприємства Відповідача-2 не надходило жодної письмової заяви від позивача та не було надано жодного офіційного документу, який би підтверджував тимчасову відсутність позивача за місцем реєстрації. Відповідачі ТОВ «Екоспецтранс», ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут», ПП «Строймир-сервіс», які отримали копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів, не скористалися своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до свідоцтва від 19 вересня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М., зареєстрованого у реєстрі за № 1408 та витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5, 8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 24.12.2020, задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення (а.с. 9). Станом на 01 січня 2021 року за адресою [ADDRESS] існує заборгованість, зокрема за послуги, надані АТ «Криворізька теплоцентраль» з опалення (по лічильнику) - 17211,30 грн., КП «Кривбасводоканал» холодна вода і відведення - 8893,51 грн., ТОВ «Житлосервіс-КР» з утримання будинку та території - 8645,92 грн., ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» з газопостачання - 265,80 грн., ТОВ «Екоспецтранс» вивіз відходів - 625,91 грн., ПП «Строймир-Сервіс» з обслуговування домофонних систем - 698,70 грн., що підтверджується копією Інформації з сайту Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків Нова-Ком (а.с. 9-10), і факт такої заборгованості та її розмір не оспорюється відповідачами. Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, позивач посилається на те, що у період нарахування відповідачами заборгованості за надані послуги, станом на 01.01.2021, він фактично не був споживачем таких послуг, оскільки споживачем він став лише після набуття законної сили рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого від 24.12.2020. Позивач не є правонаступником попередніх власників квартири і тому вважає, що у нього відсутній обов`язок сплачувати нараховані суми боргу за послуги, що були надані до набуття позивачем статусу споживача послуг і до цього часу він не являвся фактичним користувачем послуг відповідачів. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги"» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України, на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Видане 19 вересня 2017 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М. свідоцтво, згідно з яким позивач є власником квартири [ADDRESS] , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це не обговорено у відповідному правочині, який повністю узгоджується із сталою практикою Верховного Суду та подібні висновки висловлені, зокрема, в Постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, провадження № 61-3604св20, Постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18, провадження № 61-20547св19. Суд відхиляє доводи відповідачів про те, що особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, і відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже існуючого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника, у зв`язку із чим неможливо списати та не обліковувати заборгованість попередніх власників, оскільки відповідно до наказу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва від 23.10.2013 року №170 «Про затвердження порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів-споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України, особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє собою сукупність даних про житлове приміщення. Згідно з ст.8 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з наступними змінами та доповненнями, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особові рахунки, відкриті за адресою: [ADDRESS] , є документами внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідачів і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто підприємств відповідачів, і можливість здійснення таких операцій допускається наведеними вище правовими нормами. Також, судом не приймаються до уваги доводи відповідачів, викладені у відзивах на позовну заяву, про те, що зобов`язання щодо здійснення виключення заборгованості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав, з огляду на наступне. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу, що визначено в статтях 8, 9 Конституції України, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за житлово комунальні послуги споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Подібні висновки викладені Верховним Судом України у Постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13 та Верховним Судом у Постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 209/4456/16-ц та Постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 207/2990/18. Крім того, судом не приймаються доводи відповідачів про те, що включення до особового рахунку позивача сум заборгованості попередніх власників не порушує жодних прав та інтересів позивача, оскільки як вбачається з позовної заяви, у позивача наявні перешкоди у оформленні субсидії через наявність заборгованості за комунальні послуги. Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд виходить з вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, яка передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2020 року по справі №686/6276/19, провадження № 61-3604св20, зазначив, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанції про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованість за комунальні послуги попередніх власників квартири є законними. На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо зобов`язання відповідачів виключити з особового рахунку заборгованості попереднього власника за спожиті комунальні послуги. При цьому, суд знаходить слушними доводи відповідачів, викладені у їх відзивах на позовну заяву, щодо періоду, за який нарахована заборгованість і яку просить виключити позивач. Так, [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] вересня 2017 року, і з цього часу відповідно до вищевзазначених норм законодавства, на нього покладений обов`язок утримувати житлове приміщення, яке перейшло у його власність. Суд відхиляє твердження позивача щодо його обов`язку сплачувати комунальні послуги лише після набрання рішенням суду від 23.11.2020 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном законної сили, з наступних підстав. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Також, згідно положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.05.2005, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання), а також на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою (пункт 29 Правил). Натомість, позивачем не надано суду доказів про звернення до підприємств відповідачів з відповідними заявами про відсутність його та членів його сім`ї за адресою, за якою надаються відповідні комунально-житлові послуги і як наслідок, можливість зменшення або несплату за фактично неспожиті послуги. При цьому суд виходить з обов`язку позивача як власника інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором (п. 11 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про зобов`язання відповідачів виключити заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг попереднього власника житлового приміщення у період до 19.09.2017, тобто до часу набуття позивачем права власності на спірну квартиру. При цьому суд не вважає за необхідне вказувати у резолютивній частині рішення конкретні суми заборгованості, оскільки станом на час розгляду справи, ці суми можуть бути відмінними від зазначених у позові у зв`язку з можливим їх частковим погашенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір по 151,33 грн. з кожного.

Outcome: partial