Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначивши наступне. 29.09.2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1126. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. З 2008 року подружжя припинили спільне ведення господарства, проживають окремо, з цього ж часу батько матеріальної допомоги на утриманні сина не надає. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 800,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка наполягаючи на своїх вимогах просила суд задовольнити її вимоги у повному обсязі, оскільки з часу припинення шлюбних відносин, тобто з 2008 року, відповідач жодного разу не сплатив кошти на утримання їх дитини, а навпаки злісно ухиляється від своїх обов'язків по утриманню дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. Своїх заперечень на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано, але підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та статті 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні, а також потребує матеріальної допомоги від батька. З'ясувавши, що відповідач ніде не працює і постійного доходу не має, суд дійшов до висновку, що аліменти на утримання дитини слід стягувати у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з [PERSON], суд прийняв до уваги посилання позивача на те, що щомісячний розмір аліментів повинен дорівнювати рівню прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але з урахуванням положення статті 180 СК України, утримування дітей до досягнення ними повноліття є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги положення ст..180 СК України, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, однак на теперішній час не має доходу та не має при цьому доказів того, що відсутність у нього постійної роботи обумовлена об'єктивними, а ні суб'єктивними причинами, суд вважає, що вказані обставини слід врахувати при визначені матеріального стану відповідача. Тому розмір аліментів, які повинні бути стягнуті з відповідача [PERSON] на утримання сина, слід знизити до 660 гривень. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial