Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

26 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 1999 року по теперішній час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. В 2010 році відповідач був звільнений з роботи, по теперішній час не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у вихованні дитини. У зв'язку з цим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 400 гривень, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав повністю, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 1999 року по теперішній час перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області 17.07.1999 року зроблено актовий запис за № 149 (а.с.5). Від цього шлюбу в них народилася донька, а саме : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 19 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис за № 312 (а.с.6). В позовній заяві, позивачка зазначила, що у 2010 році відповідач був звільнений з роботи, по теперішній час ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та участі у вихованні дитини не приймає. Також повідомила, що інших малолітніх чи неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні [PERSON] не має. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини, а саме [PERSON], [INFO] відповідно до ст. 184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено та про них не повідомила сама позивачка. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO] слід встановити в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому у суду відсутні докази наявності у відповідача постійного заробітку та наявності інших обставини, які б свідчили про необхідність призначення меншого розміру аліментів. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір" від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved