Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаною позовною заявою, посилаючись на те, що 09 грудня 2011 року та 19 лютого 2013 року між ним і [PERSON] укладено два договори позики, відповідно до яких відповідач взяв у нього грошові кошти в розмірі 11500грн. та 5000грн., які зобов'язався повернути не пізніше 01 березня 2012 року та 01 березня 2013 року відповідно. Оскільки відповідач борг не повернув, позивач просив стягнути з нього суми основного боргу, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1149грн.21коп., інфляційні втрати в розмірі 2795грн.48коп., 3234грн.04коп. процентів за користування позикою і судові витрати, усього 23922грн.33коп.. У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на розмірі стягнення, визначеному станом на 15 жовтня 2014 року. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про вручення йому кореспонденції 19 лютого 2015 року. Про прични неявки відповідач не сповістив і заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За згоди позивача, судом ухвалено про розгляд справи заочним порядком, визначеним главою 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 грудня 2011 року сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв та зобов'язався не пізніше 01 березня 2012 року повернути грошові кошти в сумі 11500 грн. (а.с.6). Також, 19 лютого 2013 року за умови повернення у строк до 01 березня 2013 року [PERSON] передав [PERSON] 5000грн. Про таке суду представлено розписки. Між сторонами виникли правовідносини, на підставі договору позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року висловив правову позицію про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідач своїх зобов'язань за договорами позики не виконав, грошові кошти у зазначений термін не повернув. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, яка визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості станом на 15 жовтня 2014 року борг відповідача складає 23678грн.73коп., з яких: сума основного боргу за позикою 11500грн. та 5000грн., кількість днів прострочки повернення позики по першій розписці з 01.03.2012 року по 15.10.2014 року - 958 днів і по другій розписці з 01.03.2013 року по 15.10.2014 року - 593 дні; 3% річних у розмірі 1149грн.21коп. за розрахунком: 11500грн. х 3% : 365 х 958дн. = 905грн.51коп.; 5000грн. х 3% : 365 х 593дн. = 234грн.70коп., втрати від інфляції: 11500грн. х (100,5% - 2013р.) х (100,2% х 100,6% х102,2% х103,3% х103,8% х101,0% х100,4% х100,8% х102,9% - 2014р.) = 13427грн.93коп. - 11500грн. = 1927грн.93коп., 5000грн. х (100,0% х 100,0% х100,1% х100,0% х99,9% х99,30% х100,0% х100,4% х100,2%х100,5% - 2013р.) х (100,2% х 100,6% х102,2% х103,3% х103,8% х101,0% х100,4% х100,8% х102,9% - 2014р.) = 5867грн.55коп. - 5000грн. = 867грн.55коп., усього 2795грн.48коп., проценти за користування позикою - 3234грн.04коп. на рівні облікової ставик Національного банку України, визначеної відповідними Постановами НБУ (а.с.10). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, суд приходить висновку про доведеність позовних вимог та ухвалює про їх задоволення у заявленому розмірі. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд відносить на сторону відповідача судові витрати позивача по сплаті судового збору, що підтверджені документально (а.с.1).

Outcome: approved