Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

27\~вересня 2019\~року [PERSON] \~звернулася до\~Дергачівського районного\~суду Харківської\~області з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: "Харківська товарна біржа" про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03.07.1997 між нею та відповідачами було укладено Договір купівлі-продажу нерухомості № Н5-130, який було підписано від імені продавців (відповідачів) брокером брокерської контори №203 [PERSON] та від імені покупця (позивачки) брокером брокерської контори №203 [PERSON] Також Договір купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 було підписано всіма продавцями (відповідачами), Покупцем (позивачкою) та президентом «Харківської товарної біржі» В.І. Успаленко. 03.07.1997 Договір було зареєстровано на біржі реєстраційний № Н5-130. 10.07.1997 Договір купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 від 03.07.1997 був зареєстрований Малим госпрозрахунковим державним підприємством «Інвенрос» (зараз Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос») за реєстраційним № 713/4 в реєстрову книгу № 40, про що свідчить відповідний штамп на договорі. Згідно технічного паспорту, виданого МП «Інвенрос», власником квартири за адресою: [ADDRESS] є позивачка - [PERSON] . Згідно з умовами Договору купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 [PERSON] . придбала у відповідачів трикімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 43,9 м.кв. та загальною площею 64,5 м.кв. Квартира була придбана за ціною 15135 грн. Кошти за придбану квартиру було сплачено покупцем та отримані продавцем до посвідчення угоди на товарній біржі (п. 5.1. договору). На виконання умов договору купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 відповідачі звільнили квартиру за адресою: [ADDRESS] та знялися з реєстрації, про що свідчить будинкова книга на квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу з наміром укласти договір щодо продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , але отримала відповідь № 347/02-31 від 25.09.2019 р., відповідно до якої нотаріус не може посвідчити договір купівлі продажу зазначеної квартири, оскільки договір купівлі-продажу квартири зареєстрований Харківською товарною біржею, а не посвідчений нотаріально. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] між продавцями (відповідачами) та позивачкою є неможливим, оскільки біржовий договір вже зареєстрований в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 10.07.1997 року за № 713/4 і в технічному паспорті на квартиру зроблений запис про власника, яким є позивачка. Реєстрація Малим госпрозрахунковим державним підприємством «Інвенрос» (зараз Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос») за позивачкою права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на момент укладання договору та реєстрації права власності не суперечило чинному законодавству. Відповідно до п. 1.4. чинних на той час Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб Затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 № 56 Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за № 31/1056 Державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток № 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна. А п. 6 Додатку № 1 до Правил було встановлено, що Договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею є одним із правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомили, при цьому не надали відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні без фіксації судового засіданні, відповідно до ст. 247 ч.2 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було\~встановлено,\~що 03.07.1997 між [PERSON] та відповідачами було укладено Договір купівлі-продажу нерухомості № Н5-130, який було підписано від імені продавців (відповідачів) брокером брокерської контори №203 [PERSON] та від імені покупця (позивачки) брокером брокерської контори №203 [PERSON] Договір купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 було підписано всіма продавцями (відповідачами), Покупцем (позивачкою) та президентом «Харківської товарної біржі» В.І. Успаленко. 03.07.1997 та зареєстровано на біржі, реєстраційний № Н5-130. 10.07.1997 Договір купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 від 03.07.1997 був зареєстрований Малим госпрозрахунковим державним підприємством «Інвенрос» (зараз Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос») за реєстраційним № 713/4 в реєстрову книгу № 40, про що свідчить відповідний штамп на договорі. Згідно технічного паспорту, виданого МП «Інвенрос», власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно з умовами Договору купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 [PERSON] придбала у відповідачів трикімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 43,9 м.кв. та загальною площею 64,5 м.кв., квартира була придбана за ціною 15135 грн. Кошти за придбану квартиру було сплачено покупцем та отримані продавцем до посвідчення угоди на товарній біржі (п. 5.1. договору). На виконання умов договору купівлі-продажу нерухомості № Н5-130 відповідачі звільнили квартиру та знялися з реєстрації, про що свідчить будинкова книга на квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу з наміром укласти договір, щодо продажу вказаної вище квартири, але отримала відповідь № 347/02-31 від 25.09.2019, відповідно до якої нотаріус не може посвідчити договір купівлі продажу зазначеної квартири, оскільки договір купівлі-продажу квартири зареєстрований Харківською товарною біржею, а не посвідчений нотаріально. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] між продавцями (відповідачами) та позивачкою є неможливим, оскільки біржовий договір вже зареєстрований в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 10.07.1997 року за № 713/4 і в технічному паспорті на квартиру зроблений запис про власника, яким є позивачка. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. З 01.01.2004 нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору. Відповідно до ч.4 ст.656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; така домовленість підтверджена письмовим доказом ; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація КП Дергачівське бюро технічної інвентаризації «Інвенрос» права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved