Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 31.08.2013 року між ним та [PERSON], був укладений шлюб. Від цього шлюбу, в сторін народився син [PERSON] Також від даного шлюбу [INFO] народилися донька [PERSON] 18 серпня 2016 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON], залишився проживати разом зі позивачем, а донька [PERSON], разом із відповідачкою. Проживши місяць після розлучення, позивачу стали відомі факти неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських прав та обов'язків відносно доньки. З метою забезпечення належного виховання дітей та їхнього належного розвитку позивач вирішив знову розпочати проживання із відповідачкою. Однак після місяця спільного проживання із відповідачкою, остання розпочала зловживати спиртними напоями, пропадати на кілька днів з дому, відповідно і перестала проявляти відносно дітей батьківську увагу і турботу. В січні 2017 року відповідачка без пояснення будь яких причин залишивши позивачу малолітніх дітей переїхала жити до свого співмешканця. Із січня 2017 року і по даний час діти проживають із позивачем, і він займається їхнім вихованням, матеріальним і моральним забезпеченням. З січня 2017 року відповідачка почала ухилятись від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, жодного разу не відвідувала дітей, життям та поведінкою дітей не цікавився. Позивач, має можливість забезпечувати фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови життя малолітніх дітей. Просить суд з врахуванням уточнених позовних вимог позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на його користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.10.2017 року і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання з'явився позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, поважної причини неявки в судове засідання не повідомила. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що 18 серпня 2016 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18 серпня 2016 року, відповідачці даним рішенням (після розірвання шлюбу) присвоєно прізвище - [PERSON]. [PERSON], та [PERSON], є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER], Серії [NUMBER]. Відповідно до висновку №12/15-33-2142/2017 від 11.10.2017 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається із даного висновку малолітні діти [PERSON], [PERSON], проживають разом із батьком [PERSON], який їх виховує та забезпечує усім необхідним. Згідно довідки Судилківської сільської ради [PERSON], вихованням дітей не займається, останній раз відвідувала їх в середині січня 2017 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON], суду показали, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, більше року дітей не провідує, дітьми не цікавиться. Таким чином, у матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки [PERSON], щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Отже, судом встановлено, що відповідач на великому проміжку часу не проявляла до дітей батьківської любові та турботи, не спілкувалась з дітьми, не цікавилася їх бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв'язку з ними. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов'язку щодо належного виховання дітей, без поважних причин ухиляється від виконання, свідомо нехтує ними. Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дітей відповідачем, про її ухилення від виконання своїх обов'язків та про необхідність позбавити її батьківських прав в інтересах малолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Окрім цього, з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь держави в сумі 640грн. 60 коп.

Outcome: approved