Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

09.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В позові зазначено, що дитина перебуває на обліку в службі (управлінні у справах дітей Запорізької міської ради яке такий , що опинився у складних життєвих обставинах, по причині самовільного залишення місця постійного проживання. В позові просять позбавити відповідачів батьківських прав. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила позов задовольнити Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились , надали суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському районупідлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя ,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності ,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов`язками. " Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Як зазначено в позові, до відділу по Заводському району служби управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла інформація про те, що з 20.05.2021 року в КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , який був доставлений за Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку(а.с.22, 16). Малолітній [PERSON] з 01.04.2020 року перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, по причині самовільного залишення місця постійного проживання. [PERSON] з 24.02.2021р. по 26.04.2021 р. перебував у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на підставі Акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Батьки спочатку не хотіли забирати сина додому, з метою надання йому в КЗ «ЗОЦСПРД» соціально- психологічної реабілітації. 07.04.2021 року мати [PERSON] звернулася з заявою про повернення сина додому на виховання. 26.04.2021 року, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 22.04.2021, [PERSON] було повернуто в сім`ю на виховання(а.с.17). Проте, як стало відомо, хлопець не змінив своєї поведінки, знов став тікати з дому, бродяжити та скоювати крадіжки. Тому батьки [PERSON] га [PERSON] відмовилися забирати сина з Мирненського притулку та написали згоду з позбавленням їх батьківських прав(а.с.14-15). Відповідно до інформації КНП «ЦПМСД №4» від 15.04.2021р. [PERSON] здоровий, в останнє до центру звертався у супроводі матері 14.08.2020 року з приводу профілактичного огляду. Рекомендації лікаря-педіатра щодо медичного спостереження за дитиною мати виконує в повному обсязі(а.с.18). Відповідно до характеристики ЗОШ № 85, в якій навчається малолітній [PERSON] , хлопець за місцем навчання характеризується вкрай негативно. Виражається нецензурною лайкою, перемовляється з педагогами школи, проявляє агресію, неадекватно поводить себе на перервах. Батьки приділяють не належну увагу вихованню дитини (проводять мало роз`яснювальної роботи з [PERSON] ). Втечі підлітка з дому набувають все частішого характеру, [PERSON] стає взагалі не контрольованим. Неодноразові бесіди з батьками, самим [PERSON] ніякого результату не дають, а лише погіршують ситуацію( а.с.19). Відповідно до акта обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , умови для проживання та виховання дитини батьками створені. У хлопця є окреме спальне місце, одяг, речі, канцелярія тощо(а.с.20). Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків відносно малолітнього сина було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 25.05.2021 року(а.с.6). Батьки [PERSON] та [PERSON] написали заяви про те, що вони відмовляються забирати сина додому на виховання, просили розглядати дане питання без їх присутності(а.с. 14-15). Відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також якщо вони є хронічними алкоголіками або наркоманами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959р. зазначено, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку, - в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення». Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: вихованням та утриманням сина не займаються , не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя , самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, байдужі до подальшої долі дитини . Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 ч. З СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 28 Ц1ІК, позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Відповідно до практики Верховного Суду України від 11.12.2008 року щодо розгляду судами справ пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування, якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача. Зазначені обставини також підтверджуються дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами, копії яких долучено до справи: висновком органу опіки про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7), витягом з протоколу комісії з питань захисту прав дитини № 10 від 25.05.21 року (а.с.6), свідоцтвом про народження дитини (а.с.11), характеристикою [PERSON] (а.с.19), актом обстеження умов проживання від 02.03.2021 року (а.с. 20), актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.02.2021 року(а.с.21), листом КЗ «Запорізький обласний центр соціально -психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 24.02.2021 року (а.с.22), актом про факт передачі дитини від 26.04.2021 року (а.с.23), копіями паспортів відповідачів (а.с.8-10). Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved