Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві до суду вказує на те, що він звернувся до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом на що отримав відмову через накладення арешту на нерухоме майно, а саме на спадковий будинок, розташований в [ADDRESS], де власником зазначений [PERSON] та який 28 березня 1997 року його мати, [PERSON] придбала у «Промінвестбанку України» згідно договору купівлі-продажу. В даному договорі в пункті «5» зазначалося, що ця частина будинку до цього часу нікому іншому не продавалася, не дарувалася, не заставлялася, в спорі і під забороною не перебувала. Оскільки до цього часу не знято арешт з будинку [ADDRESS], який належить померлій [PERSON], позивач і просить суд зняти арешт із вищезазначеного будинку та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження даного будинку (а.с.2). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити (а.с.14). Представник відповідача в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, тому відповідно до вимог ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи. Представник третьої особи Прилуцької міської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги з таких підстав. Судом встановлено, що мати позивача, [PERSON], яка померла [INFO], придбала, згідно договору купівлі-продажу від 28 березня 1997 року у «Промінвестбанку України» одну другу частину будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 6). Згідно повідомлення Прилуцької міської державної нотаріальної контори підтверджується той факт, що до цього часу існує обтяження на майно: арешт (архівний запис): зареєстровано Прилуцькою міською держнотконторою 06.09.2006 року, реєстраційний номер 3691213, підстава: не вказано, б/н, Прилуцький міський суд, об'єкт обтяження: будинок за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON], архівна дата: 23.02.2000, дата виникнення 16.11.1996, № реєстру: 36-20 (а.с.8). Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції від 19 грудня 2014 року (а.с.9) повідомляється, що перевіркою журналів вхідної кореспонденції за 2011-2013 (зберігаються 3 роки), алфавітних книг виконавчих проваджень відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції за 2009-2013 (зберігаються 5 років) та даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 19 грудня 2014 року виконавчі документи боржником по яким є [PERSON] на виконанні у відділі ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції не перебувають. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч.1,2 ст.321 Цивільного кодексу України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За таких обставин, вирішуючи спірні правовідносини у даній справі, суд керується положеннями ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п.67 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" про те, що судове рішення, що набрало законної сили є підставою для припинення обтяження у державному реєстрі. На підставі викладеного,

Outcome: approved