Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

16.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. 17.05.2018 року справа була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. 06.07.2018 року відповідачем по справі [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 18.01.2019 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив. 19.03.2019 року відповідачем [PERSON] подано заперечення на позовну заяву. 12.03.2020 року позивачем [PERSON] подано заяву про відмову від частини позовних вимог. 27.10.2020 року позивачем [PERSON] позову заяву було остаточно уточнено. Позивач [PERSON] просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на 1 / 2 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 68,7 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м, що складається: підвал площею 4,6 кв.м, підвал площею 7,2 кв.м, коридор площею 2,7 кв.м, коридор площею 4,9 кв.м, кухня площею 5,7 кв.м, житлова кімната площею 6,9 кв.м, житлова кімната площею 8,5 кв.м, житлова кімната площею 12,7 кв.м, санвузол площею 3,3 кв.м. Свою заяву обґрунтовує наступним: [INFO] помер його батько [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою на прийняття спадщини. Більше з заявами про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звернувся, була заведена спадкова справа № 319-2017. Спадкове майно складається із 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 лютого 1982 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області № 2-727. Будинок належить на праві спільної сумісної власності з Відповідачем- [PERSON] . Згідно технічного плану та відомостей про технічний стан нерухомого майна виданого ТОВ «ГРАД.КОМ» від 25.07.2017 року, житлова площа житлового будинку А-1 збільшилась за рахунок демонтування печей та становить 80,8 кв.м, а загальна площа будинку становить 124,1 кв.м, тоді як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно загальна площа вищевказаного житлового будинку становить 122,2 кв.м, а житлова 79,9 кв.м. У оформленні права на спадщину за законом Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у зв`язку з виниклими розбіжностями, оскільки Відповідач, яка є співвласником житлового будинку [ADDRESS] заперечує, про що зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2018 року. З зазначених підстав, позивач змушений звернутися до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилося по смерті його батька, а саме 1 /2 частину житлового будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, на уточнених позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, як з основним позовом так із уточненим ознайомлена, раніше подавала до суду відзив, заперечення на позов, у яких просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, та заяву про розгляд справи за її відсутністю, так як взагалі вважає себе неналежним відповідачем по даній справі. Представник відповідача - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, проти позовних вимог не заперечувала, просила справу слухати без її участі, під час винесення рішення покладається на думку суду, просить винести об`єктивне рішення, за умов доведеності усіх обставин справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, [INFO] помер батько позивача [PERSON] (що підтверджується копією свідоцтва про смерть). Позивач [PERSON] звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою на прийняття спадщини. Більше з заявами про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звернувся, була заведена спадкова справа № 319-2017, (що підтверджується даними спадкової справи). Спадкове майно складається із 1 / 2 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 лютого 1982 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області № 2-727 (що підтверджується копією договору купівлі-продажу) Будинок належить на праві спільної сумісної власності з Відповідачем- [PERSON] . Згідно технічного плану та відомостей про технічний стан нерухомого майна виданого ТОВ «ГРАД.КОМ» від 25.07.2017 року житлова площа житлового будинку А-1 збільшилась за рахунок демонтування печей та становить 80,8 кв.м, а загальна площа становить 124,1 кв.м, тоді як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно загальна площа вищевказаного житлового будинку становить 122,2 кв.м, а житлова 79,9 кв.м. (що підтверджується копіями технічної документації). У оформленні права на спадщину за законом Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у зв`язку з виниклими розбіжностями, оскільки Відповідач, який є співвласником житлового будинку [ADDRESS] заперечує, про що зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2018 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року визначається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги при визнання прав на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Оскільки позивач звернувся до суду у зв`язку з неможливістю оформлення ним права на спадщину тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Положеннями статей 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1. ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом повно і всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Позивач [PERSON] не ставить перед судом питання щодо стягнення з відповідача на свою користь судових витрат по справі.

Outcome: approved