Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 12161,90 грн. та витрати понесені на сплату судового збору у сумі 1378,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 18.05.2014 року між банком та відповідачем укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування відповідачем пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту "Максимум"). Відповідно до умов договору, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн.. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.12.2016 року має заборгованість за договором в сумі 12161,90 грн., яка складається з: 6261,20 грн. - заборгованість за кредитом; 135,54 грн. - заборгованість по відсотках; 4582,59 грн. - прострочене тіло кредиту; 1182,57 грн. - штраф, які, позивач просив суд, стягнути з відповідачки на свою користь та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в жодне судове засідання не з'явилася, на виконання вимог ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, у зв'язку з чим зі\~\~згоди позивача та на підставі ч. 4 ст.\~169, ст.ст.\~224,\~225 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2014 року ПАТ "Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування відповідачем публічної пропозиції Банку в рамках обслуговування продукту «Максимум». Відповідно до умов договору, позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26256002204324 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії (сума кредиту) 2000 грн.. Відповідач зобов'язувався за умовами договору повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі та строки, передбачені договором. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв'язку з тим, що [PERSON] не виконує умови кредитного договору, станом на 15.12.2016 року вона має заборгованість в сумі 12161,90 грн., яка складається з: 6261,20 грн. - заборгованість за кредитом; 135,54 грн. - заборгованість по відсотках; 4582,59 грн. - прострочене тіло кредиту; 1182,57 грн. - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, наданим позивачем до матеріалів справи. За таких обставин, з урахуванням порушених позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір у сумі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved