Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

17 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Державного підприємства "Волиньвугілля» в особі ВП «Шахта Бужанська» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що наказом № 147 від 29 травня 2014 року в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсуком М.М. на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошеної догани за те, що вона під час обстеження робочих місць в.о. директора шахти Борсуком М.М., спала на робочому місці (була заспана). Вважає цей наказ незаконним. Стверджує, що в ніч з 23 на 24 травня 2014 року працювала в нічну зміну, перебувала на робочому місці, належним чином виконувала свої обов'язки, не порушувала трудової дисципліни. Крім того вважає, що до застосування дисциплінарного стягнення відповідач зобов'язаний зажадати від неї письмові пояснення, які водна надала 30 травня 2014 року, тобто вже після видачі в.о. директора шахти наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани. Також вказує, що неправомірними діями в.о. директора шахти Борсука М.М., що полягають у видачі незаконного наказу, їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 3000 гривень. Просить суд, скасувати наказ в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсука М.М. № 147 від 29 травня 2014 року, стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної моральної шкоди 3000 гривень та стягнути понесені судові витрати . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали з підстав наведених у ньому, просять задоволити заявлені вимоги, стягнути моральну шкоду та витрати на правову допомогу. Позивач наголосила, що незаконний наказ про оголошення догани був оприлюднений на дошці оголошень шахти. Шахтарі насміхалися з неї, запитували чи спала вона на робочому місці, що в свою чергу, не відповідало дійсності і було образливим для неї. Такими діями [PERSON], як особі, яка тривалий час працює на даному підприємстві і до неї за двадцять років не було жодних претензій зі сторони адміністрації, була завдана моральна шкода. Вона перенесла стрес, змушена була звертатися в прокуратуру, до адвоката, що також негативно вплинуло на її психологічний стан та на можливість належним чином виконувати службові обов'язки. Представник відповідача Малогрош М.М. позовні вимоги не визнав через їх безпідставність. Заперечуючи позов, представник відповідача ствердив що оспорюваний наказ виданий в.о. директора правомірно, До винесення наказу [PERSON] відмовилася надати письмові пояснення, про що складено відповідний акт. Також наголосив, що наказом № 107 від 05 вересня 2014 року відмінено дію оспорюваного наказу. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, пояснив, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідача Малогроша М.М., допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до часткового задоволення . Пунктом 1 частини 1 статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у вигляді догани. Статтею 148 КЗпП України, передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]., кожен окремо, надали покази про те, що вони працюють на шахті «Бужанська». 24 травня 2014 року, їх, [PERSON] та позивача [PERSON] викликав директор для написання письмових пояснень. Крізь двері чули, як директор виганяв [PERSON] з кабінету.Потім директор сказав, що їх пояснення йому не потрібні і запропонував написати заяви про звільнення з роботи за власним бажанням. Згідно п. 3 ч. 5 Правил внутрішнього розпорядку, на території шахти та у гірничих виробках не дозволяється спати, розпивати алкогольні напої, приймати наркотичні або токсичні речовини, а також з'являтися та перебувати в нетверезому стані або під дією зазначених речовин. Наказом в.о. директора ВП шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Борсука М.М. № 147 від 29 травня 2014 року на позивача [PERSON]. накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани у зв'язку порушенням нею Розділу ІV «Правил безпеки у вугільних шахтах» та підпункту г пункту 7 розділу III додатку № 11 до Колективного договору «Правил внутрішнього розпорядку». Зазначено, що 24 травня 2014 року [PERSON]. спала на робочому місці (була заспана) (а.с.3). Робоче місце позивача [PERSON] є лампова, яка має окремий вхід і складається з двох суміжних кімнат. Як вбачається з пояснення [PERSON] від 30 травня 2014 року (а.с. 5), вона, під час обстеження робочих місць, о 06 годині 25 хвилин, перебувала на робочому місці і вийшла до сусідньої кімнати перевдягатися. Коли до лампової зайшов в.о. директора Борсук М.М., вона відразу вийшла з суміжної з ламповою кімнати. Категорично заперечила обставини викладені у наказі щодо спання на робочому місці і вважає, що належним чином виконувала службові обов'язки в нічну зміну з 23 на 24 травня 2014 року. Ствердила, що ніхто їй особисто не пропонував писати пояснення 27 травня 2014 року і вона не була присутня під час складання комісією акту про відмову надати пояснення, оскільки зранку 27 травня 2014 року разом з [PERSON] та [PERSON] знаходилася на прийомі у прокурора міста Нововолинська з питання порушення трудового законодавства в.о. директора шахти «Бужанська», Борсуком М.М. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано жодного доказу про те, що дійсно [PERSON] спала на робочому місці, тобто в ламповій. Формулювання порушення трудової дисципліни - спала на робочому місці (була заспана) (а.с. 3) не є конкретним. Представником відповідача не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача стосовно неправомірного притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] притягнута до дисциплінарної відповідальності незаконно, у зв'язку з чим наказ в.о. директора ВП шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" Борсука М.М. № 147 від 29 травня 2014 року слід визнати незаконним. Чинним законодавством України, яким регулюються трудові правовідносини, визначено, що видача та скасування наказів відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним органу, а до повноважень суду належить перевірка законності наказу. Тобто законодавством наділено працівника правом звернення до суду з позовом про визнання недійсним (незаконним) стягнення, оголошеного працівникові. Враховуючи зазначену норму закону, та ту обставину, що наказом № 107 від 05 вересня 2014 року, дію наказу № 147 від 29 травня 2014 року про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді оголошеної догани відмінено, рішення в частині скасування наказу № 147 від 29 травня 2014 року про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді оголошеної догани до задоволення не підлягає. Відповідно до частини 1 статті 237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, відшкодування моральної шкоди як застосування відповідальності за наслідки протиправності наказу про накладення дисциплінарного стягнення є похідною вимогою від первісної і є нерозривно пов'язаною з висновками, зробленими за наслідками її вирішення, а тому ураховуючи те, що оспорюваний наказ видано роботодавцем без додержання вимог трудового законодавства, суд, беручи до уваги те, , що відповідач добровільно скасував оспорюваний наказ, присуджує до стягнення з відповідача на користь [PERSON] 300 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди. При цьому суд враховує тривалість роботи [PERSON] на підприємстві, її авторитет, відсутність порушень трудового законодавства і належне виконання службових обов'язків. Також до стягнення з відповідача на користь позивача належить 1400 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved